Справа № 822/489/17
Суддя: Касап В.М.
Дата ухвалення: 2017-03-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 822/489/17

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 березня 2017 року м. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд

в складі:головуючого-суддіКасапа В.М.
при секретаріГорбатюк І.С.
за участі:представників сторін
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини-польова пошта НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , Головного управління Державної казначейської служби України у Хмельницькій області про визнання протиправною бездіяльність, визнання незаконним та скасування рішення, зобов"язання вчинити дії, стягнення коштів, -

ВСТАНОВИВ:

позивач звернувся з позовом до ВЧ - польова пошта НОМЕР_1 (далі - відповідач 1), ІНФОРМАЦІЯ_2 (далі - відповідач 2), Головного управління ДКС України у Хмельницькій області (далі - відповідач 3) в якому з урахуванням уточнень просить:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача 1, щодо невиконання обов`язків, покладених пунктом 6 "Порядку надання статусу учасника бойових дій особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.08.2014 року №413, щодо неподання у місячний строк після завершення ОСОБА_1 виконання завдань антитерористичної операції в районах її проведення на розгляд комісії, утвореної у МОУ, документів, які є підставою для надання статусу учасника бойових дій;

- визнати протиправною бездіяльність комісії Хмельницького ОВК з питань розгляду матеріалів про визначення учасників бойових дій щодо належного розгляду звернення ОСОБА_1 від 28.11.2016 року про визначення статусу учасника бойових дій, а також визнати незаконним та скасувати рішення комісії, оформленого протоколом від 14 грудня 2016 року №17, в частині направлення документів щодо статусу учасника бойових дій ОСОБА_1

- зобов`язати відповідача 2 в особі комісії з питань розгляду матеріалів про визначення учасників бойових дій розглянути та прийняти рішення щодо визначення ОСОБА_1 статусу учасника бойових дій.

- стягнути як компенсацію моральної шкоди з держави в особі Головного управління Державної казначейської служби України в Хмельницької області кошти державного бюджету в сумі 15000 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач та його представник зазначили, що після звільнення з військової служби 04.10.2016 позивач звернувся до командування ВЧ - польова пошта НОМЕР_1 у якій проходив службу, щодо вирішення питання про отримання статусу учасника бойових дій. Командуванням ВЧ надано необхідні документи, які підтверджували його фактичну участь в проведенні АТО. В листопаді 2016 звернувся через відповідача 2 до комісії з питань розгляду матеріалів про визнання учасників бойових дій при ІНФОРМАЦІЯ_3 (далі - комісія при Хмельницькому ОВК) та надав визначений нормативно-правовими актами необхідний перелік документів.

28.12.2016 року отримав письмове повідомлення про те, що комісією при Хмельницькому ОВК позитивне рішення про визнання його учасником бойових дій не прийнято та запропоновано надати підтверджуючі документи на інші періоди участі в АТО, у разі їх наявності, при цьому сукупний період перебування в зоні АТО має складати не менше 30 діб.

Протоколом засідання комісії при Хмельницькому ОВК №17 від 14.12.2016 повернуто документи на доопрацювання, тим самим відмовлено в наданні статусу учасника бойових дій.

Не погоджуються з таким рішенням, вважають його незаконним, а бездіяльність протиправною та такими, що унеможливлюють доступ позивача до соціальних пільг, гарантованих державою як особі, яка фактично є учасником бойових дій.

В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали, просили їх задоволити.

Представника відповідача 1 в судовому засіданні проти позовних вимог заперечив. Просив відмовити в задоволенні адміністративного позову.

Представник відповідача 2 в судовому засіданні заперечив проти позовних вимог, вважає, що позовні вимоги позивача щодо визнання бездіяльності Хмельницького ОВК є безпідставними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Вважає, що діяв згідно з вимогами чинного законодавства України.

Представник відповідача 3 в судовому засіданні проти заявлених позовних вимог заперечив, просив відмовити в задоволенні адміністративного позову.

Заслухавши думку позивача, представника позивача та представників відповідачів, дослідивши зібрані в матеріалах справи докази в їх взаємному зв`язку та сукупності, суд приходить до висновку, що адміністративний позов слід задоволити частково.

Судом встановлено, що позивач проходив службу в ВЧ - польова пошта НОМЕР_1 на посаді інструктора навчального взводу навчальної роти підготовки фахівців технічного забезпечення відділення підготовки фахівців технічного та тилового забезпечення.

Згідно наказу командира ВЧ ПП НОМЕР_1 №227 від 05.09.2016, вибув у відрядження у штаб АТО на території Донецької та Луганської областей м. Краматорськ ОТУ "Маріуполь" 56 омбр на 10 діб з 05.09.2016 по 14.09.2016, з метою удосконалення підготовки підрозділів родів військ згідно розпорядження ПЗ НГШ ЗС України від 02.09.2016 №348/3627.

07.09.2016 ОСОБА_1 прибув до складу сил та засобів, які залучаються та беруть безпосередню участь в АТО на території Донецької та Луганської областей в оперативно-тактичному угрупуванні "Маріуполь", забезпеченні її проведення, з метою виконання службових (бойових) завдань, що підтверджується витягом з наказу №250 від 07.09.2016.

Згідно наказу №255 від 12.09.2016 позивач 12 вересня 2016 року вибув з сил та засобів, які залучаються та беруть безпосередню участь в АТО на території Донецької та Луганської областей в оперативно-тактичному угрупуванні "Маріуполь", забезпеченні її проведення, з метою виконання службових (бойових) завдань, та відповідно до наказу №265дск від 21.09.2016 перебував у службовому відрядженні в районі Антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей, з 13 по 17 вересня 2016 року.

Відповідно до наказу №268дск від 24.09.2016 першого заступника керівника Антитерористичного Центру при Службі безпеки України, позивач з 24 вересня 2016 року вибув зі складу сил та засобів, які залучаються та беруть безпосередню участь в Антитерористичній операції на території Донецької та Луганської областей, забезпеченні її проведення до пункту постійної дислокації.

25 вересня 2016 року ОСОБА_1 прибув до ВЧ - ПП НОМЕР_1 та приступив до виконання службових обов`язків з штабу АТО на території Донецької та Луганської областей м. Краматорськ ОТУ "Маріуполь" 56 омбр, що підтверджується наказом командира ВЧ - ПП НОМЕР_1 .

Згідно відміток у посвідченні про відрядження №1160 від 05.09.2016 виданому відповідачем 1, вбачається, що позивач перебував в районі АТО з 07 по 24 вересня 2016 року включно.

На підставі наказів вищевказаних наказів, посвідчення про відрядження №1160 від 05.09.2016, командиром ВЧ ПП НОМЕР_1 видано довідку від 14.11.2016 №203 про те, що в період з 07.09.2016 по 24.09.2016 позивач брав безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районі/районах проведення антитерористичної операції. Ця довідка є підставою для надання особі учасника бойових дій.

Позивач 04.10.2016 звернувся до відповідача 1 стосовно вирішення питання про отримання статусу учасника бойових дій. Командуванням ВЧ надано необхідні документи, які підтверджували його фактичну участь в проведенні АТО. В листопаді 2016 звернувся через відповідача 2 до комісії при Хмельницькому ОВК та надав необхідний перелік документів.

14 грудня 2016 року відбулося засідання комісії Хмельницького ОВК з питань розгляду матеріалів про визнання учасників бойових дій, на якому ухвалено повернути документи військовозобов`язаного ОСОБА_1 на доопрацювання.

28 грудня 2016 року позивач отримав відповідь військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_2 , про те, що комісія при Хмельницькому ОВК позитивного рішення про визнання його учасником бойових дій не прийняла, документи повернуті на доопрацювання у зв`язку із перебуванням позивача в зоні проведення АТО менше 30 днів.

Досліджуючи спірні правовідносини, суд враховує наступне.

Відповідно до п.19, ч.1, ст.6 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", військовослужбовці (резервісти, військовозобов`язані) та працівники Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, військовослужбовці військових прокуратур, особи рядового та начальницького складу підрозділів оперативного забезпечення зон проведення антитерористичної операції центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, державну політику у сфері державної митної справи, поліцейські, особи рядового, начальницького складу, військовослужбовці, працівники Міністерства внутрішніх справ України, Управління державної охорони України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Державної служби України з надзвичайних ситуацій, Державної пенітенціарної служби України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення.

Процедура надання статусу учасника бойових дій особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, та категорії таких осіб визначена Порядком надання статусу учасника бойових дій особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 серпня 2014 р. N 413 (далі - Порядок №413).

Згідно п.2 Порядку №413 в редакції, що діяла з 27.08.2016 на час здійснення правовідносин, статус учасника бойових дій надається військовослужбовцям (резервістам, військовозобов`язаним) та працівникам Збройних Сил, Національної гвардії, СБУ, Служби зовнішньої розвідки, Держприкордонслужби, Держспецтрансслужби, військовослужбовцям військових прокуратур, особам рядового та начальницького складу підрозділів оперативного забезпечення зон проведення антитерористичної операції ДФС, поліцейським, особам рядового, начальницького складу, військовослужбовцям, працівникам МВС, Управління державної охорони, Держспецзв`язку, ДСНС, ДПтС, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення.

В листопаді 2016 року до Порядку №413 відповідно до постанови КМ України від 8 вересня 2016 року №602, яка набрала законної сили з 16 вересня 2016 року доповнено п.2-1, яким передбачено, що статус учасника бойових дій надається особам, зазначеним у пункті 2 цього Порядку, в разі залучення їх до проведення антитерористичної операції на строк не менше ніж 30 календарних днів, у тому числі за сукупністю днів перебування в районах її проведення.

Позивач в період з 07.09.2016 по 24.09.2016 брав безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районах її проведення, тобто на час виникнення спірних правовідносин, не було встановлено будь-яких обмежень щодо строку залучення до проведення антитерористичної операції для встановлення статусу учасника бойових дій.

Суд враховує висновки, викладені у п. 2 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 9 лютого 1999 року N 1-рп/99 (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів), згідно з якими дію нормативно-правового акту в часі слід розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час якого вони настали або мали місце.

Аналогічна правова позиція викладена у рішенні Верховного суду України від 02.02.2011 у справі №6-17927св10.

Відповідно до ч.1, ст.244-2 КАС України висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів.

В зв`язку з цим, суд вважає, що якщо позивач з 07.09.2016 брав безпосередню участь в антитерористичній операції, а зміни внесені до Порядку №413 згідно постанови КМ України від 08.09.2016 №602, яка в свою чергу набрала законної сили з 16.09.2016, отже п.2-1 Порядку №413 на позивача не поширюється.

Стосовно позовних вимог щодо визнання протиправною бездіяльність відповідача 1, щодо невиконання обов`язків, покладених пунктом 6 Порядку №413, щодо неподання у місячний строк після завершення позивачем виконання завдань антитерористичної операції в районах її проведення на розгляд комісії, утвореної у Міністерстві оборони України, документів, які є підставою для надання статусу учасника бойових дій, суд зазначає наступне.

Згідно п.6, п.8 Порядку №413, для надання статусу учасника бойових дій особам, зазначеним в абзацах другому та третьому пункту 2 цього Порядку, командири (начальники) військових частин (органів, підрозділів) або інші керівники підприємств, установ та організацій у місячний строк після завершення особами виконання завдань антитерористичної операції в районах її проведення (після видання відповідного наказу керівника Антитерористичного центру при СБУ або особи, яка його заміщує, першого заступника чи заступника керівника Антитерористичного центру при СБУ) зобов`язані подати на розгляд комісії, утвореної міністерством, центральним органом виконавчої влади чи іншим державним органом, у підпорядкуванні яких перебували військові частини (органи, підрозділи), установи та заклади, у складі яких проходили службу чи працювали особи, довідки за формою згідно з додатком 1 та документи із зазначених у пункті 4 цього Порядку, які є підставою для надання особам статусу учасника бойових дій. У разі коли місце постійної дислокації військової частини (органу, підрозділу) або підприємства, установи та організації розташоване безпосередньо у районі проведення антитерористичної операції, документи командирами (начальниками) або іншими керівниками підприємств, установ та організацій подаються на розгляд комісії не раніше ніж через 30 календарних днів після зарахування осіб до списків військової частини (органу, підрозділу) або підприємства, установи та організації чи призначення їх на відповідні посади. У разі неподання командиром (начальником) військової частини (органу, підрозділу) або іншим керівником підприємства, установи та організації до комісії документів, необхідних для надання статусу учасника бойових дій, особи, зазначені в абзацах другому і третьому пункту 2 цього Порядку, можуть самостійно звернутися до відповідної комісії.

Відповідач 1 зобов`язаний був виконати вимоги передбачені п.6 Порядку №413, однак покладений на нього обов`язок не виконав, чим порушив права позивача. В зв`язку із цим суд вважає, що вищезазначена позовна вимога підлягає задоволенню.

Згідно п.9, п.10 "Положення про комісії Міністерства оборони України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій та Інструкції про порядок видачі в Міністерстві оборони України посвідчень учасника бойових дій, нагрудних знаків "Ветеран війни - учасник бойових дій" та листів талонів на право одержання проїзних квитків з 50-відсотковою знижкою їх вартості", на Комісії військового комісаріату Автономної Республіки Крим, обласних та Київського міського військових комісаріатів покладається вирішення питань про визнання учасниками бойових дій із числа осіб, звільнених зі Збройних Сил, колишніх партизанів та підпільників - за місцем їх реєстрації.

Комісії зобов`язані:

- приймати до розгляду заяви громадян про визнання їх учасниками бойових дій відповідно до Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту";

- реєструвати заяви в спеціальній книзі обліку;

- інформувати заявника про прийняття заяви до розгляду і дату засідання Комісії;

- розглядати внесені на розгляд заяви та інші документи в місячний строк з дня їх отримання;

- робити запити до відповідних архівних установ (за потреби), про що повідомляти заявника;

- заслуховувати пояснення осіб, які подали заяви, свідків, представників організацій, установ та громадських організацій ветеранів, досліджувати інші докази особистої участі заявника в бойових діях чи забезпеченні бойової діяльності військ (сил) або розмінуванні (траленні бойових мін);

- доводити рішення про відмову в задоволенні вимог, викладених у заяві, до відома громадянина в письмовій формі, а також роз`яснювати порядок його оскарження;

- розглядати документи стосовно надання статусу учасника бойових дій особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, а в разі відсутності підстав, які підтверджуються документами, повертати їх до військових частин (органів, підрозділів), установ, закладів з метою подальшого доопрацювання;

- засідання Комісії проводити не рідше одного разу на місяць (за наявності документів).

Відповідно до п.6 абз.2, Порядку №413 комісії вивчають документи, у разі потреби заслуховують пояснення осіб, стосовно яких вони подані, свідків та у місячний строк з дня надходження документів приймають рішення щодо надання статусу учасника бойових дій. За відсутності підстав повертають їх до військових частин (органів, підрозділів), підприємств, установ та організацій з метою подальшого доопрацювання.

14 грудня 2016 року відбулося засідання комісії Хмельницького ОВК з питань розгляду матеріалів про визнання учасників бойових дій, на якому ухвалено повернути документи військовозобов`язаного ОСОБА_1 на доопрацювання.

Позовна вимога про визнання протиправною бездіяльності комісії при Хмельницькому ОВК, щодо неналежного розгляду звернення позивача про визначення статусу учасником бойових дій, а також визнання незаконним та скасування рішення оформленого протоколом від 14.12.2016 №17, в частині направлення документів на доопрацювання не підлягає задоволенню, оскільки комісією при Хмельницькому ОВК не порушено порядок розгляду звернення позивача, щодо надання йому статусу учасника бойових дій.

Щодо позовної вимоги про стягнення моральної шкоди в розмірі 15000,00 грн. суд зазначає наступне.

Згідно ст.56 Конституції України, кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Статтею 23 та 1167 Цивільного кодексу України (далі по тексту - ЦК України) особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок душевних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Відповідно до пп.2 ч.3 ст.23 ЦК України, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Пунктом 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 №4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" визначено, що слід надати оцінку тому, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Згідно ч.1 ст.244-2 Кодексу адміністративного судочинства України, висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 237 цього Кодексу, є обов`язковим для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів.

Заявляючи позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди, позивачем не наведено вмотивованих обставин щодо факту заподіяння такої шкоди.

Суд приходить до висновку, що в задоволенні вимоги позивача щодо стягнення моральної шкоди в розмірі 15000,00 грн. слід відмовити.

Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. Частиною 2 ст.71 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Керуючись ст. 11, 12, 41, 49, 71, 158-163, 244-2, 254 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

адміністративний позов задоволити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Військової частини - польова пошта НОМЕР_1 , щодо невиконання обов`язків, покладених пунктом 6 "Порядку надання статусу учасника бойових дій особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.08.2014 року №413, щодо неподання у місячний строк після завершення ОСОБА_1 виконання завдань антитерористичної операції в районах її проведення на розгляд комісії, утвореної у Міністерстві оборони України, документів, які є підставою для надання статусу учасника бойових дій.

Зобов`язати Хмельницький обласний військовий комісаріат в особі комісії з питань розгляду матеріалів про визначення учасників бойових дій розглянути та прийняти рішення щодо визначення ОСОБА_1 статусу учасника бойових дій.

В задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Хмельницький окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня її отримання.

Постанова набирає законної сили в порядку статті 254 КАС України.

Повний текст постанови виготовлено 13 березня 2017 року

Суддя/підпис/В.М. Касап
"Згідно з оригіналом" Суддя В.М. Касап