Справа № 3980/11/2170
Суддя: Морська Г.М.
Дата ухвалення: 2011-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
____________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" листопада 2011 р. 14 год.25 хв.Справа № 2-а-3980/11/2170

Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Морської Г.М.,

при секретарі: Кравченко А.О.,

за участю:

позивача - ОСОБА_1,

представника позивача - ОСОБА_2,

представника відповідача - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом фізичної особи - підприємця ОСОБА_1

до Державної податкової інспекції у м. Херсоні про скасування податкового повідомлення - рішення,

встановив:

Фізична особа - підприємець ОСОБА_1 (далі позивач, ФОП) звернувся до суду з адміністративним позовом до державної податкової інспекції у м. Херсоні (далі відповідач, ДПІ) про скасування податкового повідомлення - рішення від 26.07.2011р. № НОМЕР_1, яким позивачеві збільшено зобовязання з податку з доходів фізичних осіб за основним платежем на 234783,00 грн. та за штрафними санкціями на 117391,95 грн.

Позивач просить скасувати спірне податкове повідомлення-рішення, посилаючись на те, що воно складене на підставі незаконних висновків акту перевірки від 30.06.2011р. Зокрема позивач вважає безпідставним виключення із складу валових витрат вартості придбаного ним товару у ПП «Стилет-Юг». Позивач, посилаючись на законодавство України з питань оподаткування, вважає, що до складу валових витрат відносяться будь-які витрати, підтверджені документально та призначені для їх подальшого використання у власній господарській діяльності. Позивач вважає неправомірним визнання податковим органом нікчемними правочинів, укладених із ПП «Стилет-Юг», оскільки дані угоди носять товарний характер, були реально виконані, що підтверджується первинними бухгалтерськими документами.

Представник відповідача проти позову заперечив, мотивуючи тим, що податковий орган вважає нікчемними угоди позивача із ПП «Стилет-Юг», оскільки вони не спрямовані на реальне настання правових наслідків. У постачальника відсутні трудові ресурси, виробниче обладнання, транспортні засоби для виконання зазначених угод.

Заслухавши пояснення представників сторін, свідка, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини.

Спірне податкове повідомлення-рішення від 26.07.2011р. № НОМЕР_1, яким позивачеві збільшено зобовязання з податку з доходів фізичних осіб, складене на підставі висновків акту про результати планової виїзної перевірки позивача від 30.06.2011р. № 2239/17-2/НОМЕР_2.

За актом перевірки від 30.06.2011р.позивачеві зменшено задекларовані витрати від ведення підприємницької діяльності на 1565226,00 грн. внаслідок виключення із їх складу витрат за 2010 рік за правочинами, які не спрямовані на реальне настання правових наслідків, чим позивач, на думку відповідача, порушив вимоги ст. 13 Декрету Кабінету Міністрів України «Про прибутковий податок з громадян» від 26.12.1992р. № 13-92 та пп. 5.3.9. п. 5.3 ст. 5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» від 28.12.1994р. № 334/94-ВР.

За діючим законодавством України фізичні особи, які отримують доходи від ведення підприємницької діяльності сплачують податок з доходів фізичних осіб передбачений Законом України «Про податок з доходів фізичних осіб» від 22.05.2003р. № 889-ІУ. У перехідний період оподаткування доходів фізичних осіб-підприємців провадиться за нормами, передбаченими Декретом Кабінету Міністрів України «Про прибутковий податок з громадян» від 26.12.1992р. №13-92.

За ст. 13 розділу ІУ Декрету № 13-92 для громадян, одержані протягом календарного року від здійснення підприємницької діяльності без створення юридичної особи оподатковуваним доходом вважається сукупний чистий доход, тобто різниця між валовим доходом (виручки у грошовій та натуральній формі) i документально підтвердженими витратами, безпосередньо пов'язаними з одержанням доходу. Якщо ці витрати не можуть бути підтверджені документально, то вони враховуються податковими органами при проведенні остаточних розрахунків за нормами, визначеними Головною державною податковою інспекцією України за погодженням з Міністерством економіки України та Державним комітетом України по сприянню малим підприємствам та підприємництву.

До складу витрат, безпосередньо пов'язаних з одержанням доходів, належать витрати, які включаються до складу валових витрат виробництва (обігу) або підлягають амортизації згідно з Законом України "Про оподаткування прибутку підприємств".

Таким чином зменшення за результати перевірки від 31.05.2010р. задекларованих витрат за 2010рік на 1565226,00 грн. мало наслідком збільшення оподатковуваного доходу на цю ж суму.

За актом перевірки відповідач зменшив позивачеві задекларовані витрати від здійснення підприємницької діяльності у звязку із визнанням нікчемними правочинів позивача з контрагентом ПП «Стилет-Юг».

Протягом серпня грудня 2010 року позивач придбавав у ПП «Стилет-Юг» сільськогосподарську продукцію (овочі та фрукти), які поставляв у санаторії АРК Крим.

Актом перевірки ДПІ у м. Херсоні від 09.03.2011р. № 614/23-2/37048886 про результати невиїзної позапланової перевірки ПП Стилет-Юг з питань дотримання вимог податкового законодавства при взаєморозрахунках з контрагентами постачальниками та контрагентами покупцями за період з 01.09.2010р. по 31.12.2010р. встановлено, що у ПП Стилет-Юг відсутні об'єкти оподаткування ПДВ в частині купівлі-продажу товарів, придбаних у ТОВ АВ Груп, ТОВ ФМП-Лак, ТОВ СВС Плюс, ТОВ СГ-Груп, ТОВ БК ЮСГ, ТОВ Компанія Промрескрс ЛТД, ТОВ РА Луар-Медія Студія, ТОВ Технополімер, ТОВ Легат М, ТОВ ВКП ДВМ, ПП Ніна і Компанія.

В ході перевірки встановлено неможливість фактичного здійснення контрагентами-постачальниками ПП Стилет-Юг господарських операцій через відсутність майна та інших матеріальних ресурсів, економічно необхідних для здійснення операцій з купівлі-продажу, відсутність необхідних умов для досягнення результатів економічної діяльності у зв'язку з відсутністю трудових ресурсів, основних фондів, складських приміщень, транспортних засобів. За таких обставин податковим органом зроблено висновок, що всі операції купівлі-продажу ПП Стилет-Юг із його постачальниками і покупцями за період вересень-грудень 2010р. не спричиняють реального настання правових наслідків.

Згідно податкової звітності ПП Стилет-Юг відсутні основні засоби, складські приміщення, транспортне та торгівельне обладнання для здійснення господарської діяльності, загальна чисельність працюючих у листопаді 2010р. становить 3 особи, у грудні 2010р. 6 осіб.

Податковий орган вважає, що позивачем безпідставно віднесено до складу валових витрат за серпень-грудень 2010р. 1565226,00 грн. вартості товару, який фактично не придбавався та не використовувався в господарській діяльності платника податку.

Основним аргументом відповідача, на якому грунтується його позиція є твердження, про те, що угоди, укладені позивачем із ПП Стилет-Юг, є нікчемними, не спрямовані на реальне настання правових наслідків, що товар не перевозився і не зберігався. Такий висновок зроблений у звязку із визнанням нікчемними угод поставок товару ПП Стилет-Юг його контрагентами - ТОВ АВ Груп, ТОВ ФМП-Лак, ТОВ СВС Плюс, ТОВ СГ-Груп, ТОВ БК ЮСГ, ТОВ Компанія Промрескрс ЛТД, ТОВ РА Луар-Медія Студія, ТОВ Технополімер, ТОВ Легат М, ТОВ ВКП ДВМ, ПП Ніна і Компанія.

Податковий орган вважає, що, оскільки ПП «Стилет-Юг» не придбавав товар за відповідний період у вказаних контрагентів, відповідно товар не міг бути реалізований позивачу та у подальшому поставлений останнім його покупцям.

За таких обставин ДПІ вважає, що господарські операції ПП Стилет-Юг містять ознаки фіктивності, а відповідно фіктивними є і всі похідні угоди у ланцюгу до вигодонабувача.

Доводи податкового органу щодо нікчемності правочинів, викладені в акті перевірки та озвучені у судовому засіданні суд розцінює через призму їх відповідності фактичним обставинам справи щодо виконання угод поставки та податковому законодавству, чинному на час виникнення спірних правовідносин.

Щодо даного порушення судом встановлені наступні обставини.

У судовому засіданні позивач і його представник пояснили, що підприємницька діяльність ФОП ОСОБА_1 повязана із сезонними поставками овочів та фруктів у оздоровчі заклади АРК Крим. Протягом серпня грудня 2010р. продукцію він закупав у ПП Стилет-Юг. Господарські відносини були побудовані таким чином, що замовлення від закладів відпочинку надходили до позивача у телефонному режимі, і в такому ж режимі він робив замовлення постачальнику ПП Стилет-Юг. Завантаження продукції зазвичай відбувалось на облаштованих майданчиках для вантажного автотранспорту на оптових ринках у с. Копані та с. Раденськ Цюрупинського району Херсонської області. Продукція завантажувалась у вантажні автомобілі, якими керував позивач та його дружина і перевозилась до покупців у АРК Крим. Розрахунки із постачальником проводились у безготівковому порядку.

Дані обставини також підтверджені поясненнями дружини позивача ОСОБА_4, допитаної у судовому засіданні в якості свідка.

Також у судовому засіданні досліджені первинні бухгалтерські документи позивача, складені на підставі господарських операцій із ПП Стилет-Юг: видаткові та податкові накладні, акти звірки взаємних розрахунків, банківські виписки про списання коштів із розрахункового рахунку позивача у ПАТ «Приват Банк» в оплату поставленої продукції.

Сільгосппродукція, придбана позивачем у ПП Стилет-Юг була поставлена ним до наступних покупців: Державний заклад «Спеціалізований санаторій «Південнобережний» МОЗ України, Санаторій «Чорномор'є» СБУ, Кримська Республіканська установа «Клінічний санаторій «Сімеїз», ТОВ «Готельний комплекс «Сокілець», ТОВ «Проджект Парк».

Податковий орган у акті перевірки також зробив висновок про безтоварність операцій поставки позивачем продукції вказаним контрагентам.

Для зясування даної обставини судом зроблено запити до Державного закладу «Спеціалізований санаторій «Південнобережний» МОЗ України, Санаторія «Чорномор'є» СБУ, Кримської Республіканської установи «Клінічний санаторій «Сімеїз», ТОВ «Готельний комплекс «Сокілець», ТОВ «Проджект Парк» із пропозицією надати інформацію чи мали вони господарські відносини із ФОП ОСОБА_1 протягом серпня грудня 2010р.

До суду надійшли відповіді, у яких зазначені підприємства підтверджують, що позивач здійснював їм протягом вказаного періоду поставку сільськогосподарської продукції (овочів та фруктів), зобовязання виконані сторонами у повному обсязі, оплата проведена у безготівковому порядку. До відповідей були додані договори, специфікації, акти звірки взаємних розрахунків.

Згідно ст.13 Декрету №13-92 оподаткуванню підлягають доходи громадян, одержані протягом календарного року від здійснення підприємницької діяльності без створення юридичної особи, а також інші доходи громадян, не передбачені як об'єкти оподаткування у розділах II та III цього Декрету. Оподатковуваним доходом вважається сукупний чистий доход, тобто різниця між валовим доходом (виручки у грошовій та натуральній формі) i документально підтвердженими витратами, безпосередньо пов'язаними з одержанням доходу. До складу витрат, безпосередньо пов'язаних з одержанням доходів, належать витрати, які включаються до складу валових витрат виробництва (обігу) або підлягають амортизації згідно з Законом України "Про оподаткування прибутку підприємств".

Відповідно до п.5.1 ст.5 Закону № 334/94-ВР валові витрати виробництва та обігу (далі - валові витрати) - це сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних як компенсація вартості товарів (робіт, послуг), які придбаваються (виготовляються) таким платником податку для їх подальшого використання у власній господарській діяльності.

Згідно до п.п.5.2.1 п.5.2 ст.5 зазначеного Закону до складу валових витрат включаються: суми будь-яких витрат, сплачених (нарахованих) протягом звітного періоду у зв'язку з підготовкою, організацією, веденням виробництва, продажем продукції (робіт, послуг) і охороною праці, з урахуванням обмежень, установлених пунктами 5.3 - 5.8 цієї статті.

Підпунктом 5.3.9 п.5.3 ст.5 вказаного Закону передбачено, що не належать до складу валових витрат будь-які витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення податкового обліку.

Необхідність підтвердження господарських операцій первинними документами визначена п.п.1.2 п.1, п.п.2.1 п.2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 № 88 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 05.06.1995р. за №168/704, первинні документи - це письмові свідоцтва, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації на їх проведення.

Статтею 9 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні від 16 липня 1999 року N 996-XIV (далі Закон N 996-XIV ) встановлено вимоги до первинних документів, які є підставою для бухгалтерського та податкового обліку. Згідно з даною нормою, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Такі первинні документи повинні мати обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Згідно з пп. 2.4 п. 2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, первинні документи (на паперових і машинозчитуваних носіях інформації) для надання їм юридичної сили і доказовості повинні мати такі обов'язкові реквізити: назва підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), код форми, дата і місце складання, зміст господарської операції та її вимірники (у натуральному і вартісному виразі), посади, прізвища і підписи осіб, відповідальних за дозвіл та здійснення господарської операції і складання первинного документа.

Відповідно до п.п.2.15 та п.п.2.16 п.2 вищевказаного Положення забороняється приймати до виконання первинні документи на операції, що суперечать законодавчим та нормативним актам.

Для надання юридичної сили і доказовості, первинні документи повинні бути складені відповідно до вимог чинного законодавства та не порушувати публічний порядок, встановлений Законом України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні.

Із досліджених у судовому засіданні первинних документів, оформлених за результатами господарської діяльності позивача із ПП «Стилет-Юг», вбачається, що зазначені первинні документи повністю відповідають ознакам первинних документів, на підставі яких ведеться бухгалтерський облік, тобто господарські та бухгалтерські документи, отримані позивачем від ППСтилет-Юг є дійсними.

Судом також досліджено порядок переміщення товару від продавця ПП «Стилет-Юг» до покупця ФОП ОСОБА_1 та у подальшому до кінцевих споживачів санаторно-курортних закладів АРК Крим.

Так позивач та свідок ОСОБА_5 пояснили, що поставлений ПП «Стилет-Юг» товар перевантажувався на вантажні автомобілі, що є власністю позивача та перевозився до АРК Крим ним особисто та його дружиною.

Судом встановлено, що позивач має посвідчення водія із 1994р., яке дозволяє йому керувати транспортними засобами категорії «В», «С1», «С», «D1», «D», дружина позивача ОСОБА_5 має посвідчення водія із 2001р., яке дозволяє їй керувати транспортними засобами категорії «В».

Факт перебування у володінні позивача ОСОБА_6 трьох вантажних автомобілів підтверджується наступними документами: свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу вантажного фургону марки «Рено» від 22.09.2009р., свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу вантажного рефрижератора марки «Рено» від 05.02.2010р., нотаріально посвідченою довіреністю від 21.03.2008р., виданою ОСОБА_7, власником вантажного фургону марки «Рено» на розпорядження майном та тимчасовим реєстраційним талоном, оформленим на імя ОСОБА_6

Проаналізувавши надані сторонами докази, суд приходить до висновку, що, визнаючи правочини з придбання та продажу товарів платників податків нікчемними та досліджуючи подальше проходження цих товарів, податковий орган не зміг належним чином обгрунтувати висновок щодо безпідставного формування валових витрат позивача відповідними положеннями податкового законодавства тому, що контрагенти склали та належним чином оформили первинні бухгалтерські документи, поставки були оплачені повністю у безготівковому порядку, придбаний товар призначався для використання у господарській діяльності позивача, тобто проведені операціі були підкріплені відповідними бухгалтерськими та податковими документами.

У своїх висновках відповідач вважає, що постачальник позивача ПП Стилет-Юг фактично не здійснював господарської діяльності, а лише документував операції із товаром, на які не мав права власності.

Дане твердження відповідача спростовано у судовому засіданні наданими документами та поясненнями свідка, що підтверджують факт поставки товару позивачу ПП Стилет-Юг.

Лише встановлення в ході судового розгляду факту узгодженості дій платника податків з постачальниками з метою незаконного отримання податкових вигод або його обізнаності з такими діями чи сприяння ухиленню постачальниками товару у ланцюгу постачання від виконання податкових зобовязань може слугувати підставою для виключення сплаченої вартості товару із валових витрат.

Податкова інспекція не навела жодних доводів щодо наявності в діях позивача ознак таких дій, а наведені податковою інспекцією доводи підстав для зменшення валових витрат не є такими, що відповідають податковим нормам.

Відповідач не спростував факт постачання товарів і тому суд вважає обґрунтованою позицію позивача щодо включення до валових витрат спірних сум.

Також суд вважає, що обов'язки контролю за правильністю нарахування та сплати податків покладено на податковий орган, а не позивача. Тому немає підстав для позбавлення позивача права на формування валових витрат через можливе порушення податкового законодавства постачальниками товару (послуг) по ланцюгу. Оскільки, якщо контрагент не виконав свого зобов'язання по сплаті податку до бюджету, або допустив інші порушення, то це тягне відповідальність саме для цієї особи. А тому, правові наслідки для зменшення позивачу валових витрат відсутні.

Таким чином суд приходить до висновку про обгрунтованість позовних вимог та задовольняє їх у повному обсязі.

Керуючись ст.ст.158-163, 167 КАС України, суд, -

постановив:

Задовольнити повністю позовні вимоги фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до Державної податкової інспекції у м. Херсоні про скасування податкового повідомлення - рішення.

Скасувати податкове повідомлення - рішення Державної податкової інспекції у м. Херсоні від 26.07.2011р. № НОМЕР_1.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України чи прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови виготовлений та підписаний 23 листопада 2011 р.

Суддя Морська Г.М.

кат. 8.2.8