Справа № 809/4426/15
Суддя: Сеник Роман Петрович
Дата ухвалення: 2017-03-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2017 року Справа № 876/525/17

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

Головуючого судді Сеника Р.П.,

Суддів Хобор Р.Б., Попка Я.С.

з участю секретаря судового засідання Мацьків М.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 04 січня 2016 року у справі №809/4426/15 за позовом ОСОБА_1 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Дельта Банк» Кадирова Владислава Володимировича, представника Тимчасової адміністрації АТ «Дельта Банк» Сичевської Ю.К. про визнання дій протиправними та зобов'язання до вчинення дій, -

В С Т А Н О В И В :

16.12.2015р. ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ «Дельта Банк» Кадирова Владислава Володимировича (далі - Уповноважена особа), представника Тимчасової адміністрації АТ «Дельта Банк» Сичевської Ю.К., просила визнати протиправним та скасувати рішення Тимчасової адміністрації АТ «Дельта Банк» підписаного представником АТ «Дельта Банк» за довіреністю Сичевською Ю.К. №8821/3184 від 23.09.2015р. щодо визнання нікчемним договору банківського вкладу (депозити) у євро №007-08501-120215 від 12.02.2015р., укладеного між ПАТ «Дельта Банк» (далі-Банк) в особі ОСОБА_5 та ОСОБА_1; зобов'язати Уповноважену особу надати до Фонду додаткову інформацію про збільшення кількості вкладників за рахунок ОСОБА_1 згідно договору банківського вкладу (депозиту) у євро №007-08501-120215 від 12.02.2015р., якому необхідно здійснити виплати відшкодування коштів за вкладом у Банку за рахунок Фонду.

Постановою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 04.01.2016р. в задоволенні позову відмовлено.

Постанову суду першої інстанції оскаржив позивач, подавши на неї апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі апелянт зазначає, що не погоджується з рішенням суду першої інстанції, оскільки дане рішення винесене з порушенням норм матеріального та процесуального права, та таке, що неповно відображає обставини, які мають істотне значення для даної справи, просить скасувати постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 04.01.2016р. та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що Наказом Уповноваженої особи від 16.09.2015р. №813 визнано нікчемним договір банківського вкладу та вирішено застосувати наслідки нікчемності з підстав, визначених п.7 ч.3 ст.38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», зокрема щодо договору №007-08501-120215 від 12.02.2015р. Наказом Уповноваженої особи від 22.09.2015р. №836 вирішено не застосовувати наслідки нікчемності Договорів банківського вкладу (депозиту), що є нікчемними з підставі п.7 ч.3 ст.38 вказаного Закону, кошти на які надійшли від платників, сума залишку на яких станом на 03.03.2015р. становила менше 200000 грн., в частині повернення коштів платникам, які перерахували кошти на вклади за такими Договорами. При укладенні договору банківського вкладу №007-08501-120215 додаткових пільг чи переваг надання Банком кредитору або вкладнику судом першої інстанції не встановлено. Крім того, заборона зарахування вкладу на рахунок позивача шляхом перерахування з відкритого в Банку поточного рахунку іншої фізичної особи не передбачено ні Законом України «Про банки та банківську діяльність», ні іншими нормативно-правовими актами. На підставі викладеного, договір банківського вкладу №007-08501-120215 від 12.02.2015р. немає ознак нікчемності в розумінні норм ЦК України та ст.38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». На час вирішення справи Уповноважена особа наділена повноваженнями надавати до Фонду додаткову інформацію про вкладників стосовно, зокрема, збільшення кількості вкладників, яким необхідно здійснити виплати відшкодування, що судом не враховано.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не прибули, про дату, час і місце апеляційного розгляду повідомлені належним чином, а тому, суд апеляційної інстанції, відповідно до ч. 1 ст. 41 та ч. 4 ст. 196 КАС України, вважає можливим проведення розгляду справи за їхньої відсутності без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, дослідивши обставини справи, доводи апеляційної скарги та заперечення на неї, колегія суддів приходить до переконання, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково, а провадження у справі закрити з таких підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, 12.02.2015р. між ОСОБА_1 та ПАТ «Дельта Банк» в особі ОСОБА_5, укладено договір банківського вкладу (депозиту) «Зростаючий» у євро №007-08501-120215, відповідно до якого Банк відкриває вкладнику вкладний (депозитний) рахунок на строк по 26.02.2015р. включно, сума вкладу складає 7 000 євро.

02.03.2015р. на підставі постанови Правління Національного банку України №150 «Про віднесення публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до категорії неплатоспроможних», виконавчою дирекцією Фонду прийнято рішення №51 «Про запровадження тимчасової адміністрації у публічному акціонерному товаристві «Дельта Банк», згідно з яким з 03.03.2015р. запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у АТ «Дельта Банк» Кадирова Владислава Володимировича (а.с.83-85).

26.10.2015р. ОСОБА_1 подала кредиторську вимогу, просила визнати її кредитором АТ «Дельта Банк» та перерахувати належній їй кошти (а.с.17).

Листом Тимчасової адміністрації від 23.09.2015р. №8821/3184, за підписом представника АТ «Дельта Банк» за довіреністю Сичевської Ю.К. позивача повідомлено, що Договір банківського вкладу (депозиту) №007-08501-120215 від 12.02.2015р. є нікчемним згідно з п.7 ч.3 ст.38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (а.с.18).

Вважаючи незаконним рішення від 23.09.2015р. про визнання договору банківського вкладу №015-08501-120215 від 12.02.2015р. нікчемним та дії Уповноваженої особи протиправними, ОСОБА_1 звернулась із позовом до суду.

Розглянувши цей спір, суд першої інстанції виходив з того, що він є адміністративним, колегія суддів апеляційного суду вважає цей висновок помилковим.

Такі висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам справи та є помилковими, виходячи з наступного.

Згідно з п. 7 ч. 1 ст. 3 КАС України справа адміністративної юрисдикції - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до ст. 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку з здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій, а також у зв'язку з публічним формуванням суб'єкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Частиною 3 статті 2 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" передбачено, що законодавство про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом при розгляді судом справи про визнання не платоспроможним (банкрутом) банку застосовується з урахуванням норм законодавства про банки і банківську діяльність.

У свою чергу, статтею 1 Закону України "Про банки і банківську діяльність" передбачено, що цей Закон визначає структуру банківської системи, економічні, організаційні і правові засади створення, діяльності, реорганізації і ліквідації банків.

У пункті шостому статті 2 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" зазначено, що ліквідація банку - процедура припинення банку як юридичної особи відповідно до законодавства.

Виходячи із системного аналізу вказаних норм законодавства та враховуючи положення статті 12 Господарського процесуального кодексу України, можна дійти висновку, що на спори, які виникають на стадії ліквідації (банкрутства) банку, не поширюється юрисдикція адміністративних судів.

При цьому абзацом 2 частини 2 статті 215 ЦК передбачено, що у випадках, встановлених ЦК, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним.

У справі, яка розглядається, судом встановлено, що ПАТ "Дельта Банк" знаходиться в процедурі ліквідації у зв'язку із визнанням його неплатоспроможним.

За таких обставин, на думку колегії суддів, спір, що виник між сторонами, повинен розглядатися за правилами господарського судочинства.

Така правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 15 червня 2016 року (справа №21-286а16), а відповідно до ч. 1ст. 244-2 КАС України суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України.

Пунктом 1 частини 1статті 157 КАС України передбачено, що суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до частини 1 статті 203 Кодексу адміністративного судочинстваУкраїни суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення суду першої інстанції та закрити провадження.

Керуючись ст. ст. 41, 157, 160, 195, 196, 198, 203, 205, 206, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 04 січня 2016 року у справі №809/4426/15 за позовом ОСОБА_1 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Дельта Банк» Кадирова Владислава Володимировича, представника Тимчасової адміністрації АТ «Дельта Банк» Сичевської Ю.К. про визнання дій протиправними та зобов'язання до вчинення дій - скасувати, а провадження у справі - закрити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий: Р.П. Сеник

Судді : Р.Б. Хобор

Я.С. Попко

Повний текст рішення виготовлено 14.03.2017 року.