Справа № 825/1990/16
Суддя: Межевич М.В.
Дата ухвалення: 2017-03-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 825/1990/16 Головуючий у 1-й інстанції: Падій В.В.
Суддя-доповідач: Межевич М.В.
ПОСТАНОВА
Іменем України

15 березня 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого Межевича М.В., суддів Земляної Г.В. та Сорочка Є.О., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 24 січня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини - польова пошта НОМЕР_1 про визнання протиправними дій, бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив:

- визнати протиправним позбавлення ОСОБА_1 надбавки за виконання особливо важливих завдань, премії та щомісячної додаткової грошової винагороди за травень 2016 року у відповідності до наказу командира Військової частини - польова пошта НОМЕР_1 від 01.06.2016 № 768 «Про встановлення премії та грошової винагороди військовослужбовцям частини за підсумками роботи за травень 2016 року»;

- визнати протиправною бездіяльність Військової частини - польова пошта НОМЕР_1 щодо розгляду рапорту ОСОБА_1 від 12.07.2016 про проведення службового розслідування стосовно недоплати грошового забезпечення ОСОБА_1 ;

- зобов`язати Військову частину - польова пошта НОМЕР_1 виплати ОСОБА_1 надбавку за виконання особливо важливих завдань, премію та щомісячну додаткову грошову винагороду за травень 2016 року у повному обсязі.

Постановою Чернігівського окружного адміністративного суду від 24 січня 2017 року позов задоволено частково:

- визнано протиправною бездіяльність Військової частини - польова пошта НОМЕР_1 щодо розгляду рапорту ОСОБА_1 від 12.07.2016 про проведення службового розслідування з питання недоплати грошового забезпечення ОСОБА_1 .

Відповідач в апеляційній скарзі просить суд скасувати постанову в частині, якою у задоволенні позовних вимог було відмовлено та прийняти в цій частині нову постанову, якою позов задовольнити, оскільки вважає, що судом першої інстанції неповністю з`ясовано обставини, що мають значення для справи, висновки суду не відповідають обставинам справи, судом порушено норми матеріального та процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи, апеляційну скаргу та заперечення на неї, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 є військовослужбовцем та проходить військову службу за контрактом.

У квітні 2016 року ОСОБА_1 знаходився на військових зборах у Військовій частині польова пошта НОМЕР_2 (м. Полтава).

Наказом командира Військової частини-польова пошта НОМЕР_2 від 26.04.2016 № 108 «По стройовій частині» позивача з 26.04.2016 виключено із списків особового складу частини, всіх видів забезпечення, у зв`язку із відбуттям до нового місця служби (до Військової частини польова пошта НОМЕР_1 ). При цьому, у вищевказаному наказі зазначено, що за вживання алкогольних напоїв та прибуття на службу в нетверезому стані, на ОСОБА_1 було накладено дисциплінарне стягнення сувора догана та останнього позбавлено 25 відсотків щомісячної додаткової грошової винагороди та премії за старанність, розумну ініціативу та сумлінне виконання службових (посадових) обов`язків за квітень 2016 року (а.с. 11).

17.05.2016 до Військової частини-польова пошта НОМЕР_1 надійшла постанова Київського районного суду м. Полтава від 21.04.2016 (справа № 552/1891/16-п) про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1 190,00 грн і стягнуто судовий збір в дохід держави у розмірі 275,60 грн (лист Військової частини-польова пошта НОМЕР_1 від 27.07.2016 № 1873; а.с.16).

На підставі постанови суду, наказом командира Військової частини - польова пошта НОМЕР_1 від 01.06.2016 № 768 «Про встановлення розмірів премії та грошової винагороди військовослужбовцям частини за підсумками роботи за травень 2016 року» ОСОБА_1 за порушення військової дисципліни встановлено у травні 2016 року премію та додаткову грошову винагороду у розмірі 0% та позбавлено останнього надбавки за виконання особливо важливих завдань (а.с. 43, 44).

12.07.2016 ОСОБА_1 подано на ім`я командування Військової частини - польова пошта НОМЕР_1 рапорт про проведення службового розслідування по факту недоплати ОСОБА_1 грошового забезпечення за травень 2016 року (а.с. 66).

Наказом командира Військової частини - польова пошта НОМЕР_1 від 12.07.2016 № 161 «По стройовій частині» зобов`язано капітана ОСОБА_2 провести службове розслідування по факту недоплати грошового забезпечення за травень 2016 року прапорщику ОСОБА_1 та представити на затвердження акт про проведення службового розслідування та проект наказу до 19.07.2016 (а.с.67).

06.01.2017 заступником командира 2 гаубичного самохідно-артилерійського дивізіону по РОС ОСОБА_2 складено акт службового розслідування, який затверджено командиром Військової частини - польова пошта НОМЕР_1 (а.с.72-74). 10.01.2017 тимчасово виконуючим обов`язки командира Військової частини - польова пошта НОМЕР_1 винесено наказ № 15 «Про результати службового розслідування по факту недоплати грошового забезпечення прапорщику ОСОБА_1 » яким завершено службове розслідування (а.с.69).

Вважаючи свої права порушеними, позивач звернувся до суду з позовом.

Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з того, що у зв`язку із надходженням 17.05.2016 до Військової частини-польова пошта В 1688 постанови Київського районного суду м. Полтава від 21.04.2016 (справа № 552/1891/16-п) про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення (Розпивання пива, алкогольних, слабоалкогольних напоїв військовослужбовцями), відповідач правомірно позбавив позивача премії, додаткової грошової винагороди та надбавки за виконання особливо важливих завдань.

Поряд із цим, задовольняючи позов в частині визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо розгляду рапорту про проведення службового розслідування стосовно недоплати грошового забезпечення, суд першої інстанції зазначив, що відповідачем у порушення вимог статті 119 Дисциплінарного статуту та частини 3 статті 85 Дисциплінарного статуту, не розглянуто у місячний строк рапорт позивача та протягом одного місяця не завершено проведення службового розслідування.

Вирішуючи спір, колегія суддів виходить з такого.

Відповідно до ч. 1 ст. 195 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС) суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції може вийти за межі доводів апеляційної скарги в разі встановлення під час апеляційного провадження порушень, допущених судом першої інстанції, які призвели до неправильного вирішення справи.

Враховуючи, що позивач в апеляційній скарзі заперечує виключно рішення суду першої інстанції в частині, якою у задоволенні позову було відмовлено, то у апеляційного суду відсутні підстави вважати, що, приймаючи рішення в частині задоволення позову суд першої інстанції допустився порушень, які призвели до неправильного вирішення справи у цій частині.

За таких обставин, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку про доцільність переглядати рішення суду першої інстанції в частині, якою у задоволенні позову було відмовлено.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» № 2011-XII від 20.12.1991 (далі Закон № 2011-XII) до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Частиною 4 зазначеної статті передбачено, що грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.

Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.

Пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України від 7 листопада 2007 року N 1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу» передбачено, що виплата грошового забезпечення військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу здійснюється в порядку, що затверджується Міністерством оборони, <…>.

Так, порядок та умови виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України, ліцеїстам та вихованцям військових оркестрів, а також порядок виплати військовослужбовцям Збройних Сил України одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби визначено Інструкцією про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затверджена наказом Міністра оборони України від 11 червня 2008 року № 260 (далі Інструкція № 260).

Відповідно до п. 15.1. Інструкції № 260 особам офіцерського складу, особам рядового, сержантського та старшинського складу, які проходять військову службу за контрактом, виплачується надбавка за виконання особливо важливих завдань в розмірах до 50 відсотків посадового окладу з урахуванням окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років.

Пунктом 15.7 Інструкції № 260 передбачено, що командири (начальники) військових частин (установ та організацій) у разі несвоєчасного або неякісного виконання завдань за місяць, у якому військовослужбовцями було допущено несвоєчасне або неякісне виконання завдань (а військовослужбовцями, зазначеними в пункті 15.2 цієї Інструкції, крім цього, несвоєчасну та неякісну розробку проектів нормативно-правових актів, експертизу таких актів), мають право зменшувати розмір надбавки за виконання особливо важливих завдань або скасовувати (відміняти) її.

Згідно п. 15.8 Інструкції № 260 у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення за вчинення військового адміністративного правопорушення або адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, надбавка не виплачується за місяць, в якому така постанова надійшла у військову частину.

Як вбачається з матеріалів справи та що не заперечувалося сторонами, 17.05.2016 до Військової частини-польова пошта НОМЕР_1 надійшла постанова Київського районного суду м. Полтава від 21.04.2016 (справа № 552/1891/16-п) про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

З огляду на те, що зазначене рішення суду надійшло на адресу відповідача у травні 2016 року, то, на думку апеляційного суду, відповідач обґрунтовано на підставі п. 15.8 Інструкції № 260 позбавив позивача надбавки за виконання особливо важливих завдань у травні 2016 року. При цьому, колегією суддів береться до уваги те, що зазначена надбавка за квітень 2016 року позивачу була виплачена.

Згідно п. 31.1 Інструкції № 260 командири (начальники) військових частин, військових навчальних закладів, установ та організацій Збройних Сил України мають право преміювати осіб офіцерського складу, осіб рядового, сержантського та старшинського складу, які проходять військову службу за контрактом, за їх особистий внесок у загальні результати служби.

Командир військової частини має право позбавляти військовослужбовців премії повністю або частково.

Відповідно до абз.абз. 3, 5 п. 31.6 Інструкції № 260 командир військової частини позбавляє військовослужбовців премії повністю:

- за вживання алкогольних напоїв (наркотичних речовин) на території військової частини як у службовий, так і в позаслужбовий час, прибуття на службу в нетверезому стані (у стані наркотичного сп`яніння);

- у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення за вчинення військового адміністративного правопорушення або адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією (за місяць, у якому така постанова надійшла у військову частину).

Так, як вбачається з матеріалів справи, позивача за вживання алкогольних напоїв (прибуття на службу в нетверезому стані 10.04.2016) було позбавлено премії за квітень 2016 року. За травень 2016 року позивача позбавлено премії у зв`язку з надходженням 17.05.2016 постанови суду про накладення на позивача адміністративного стягнення. Слід відмітити, що зазначена постанова суду прийнята у зв`язку із вчиненням позивачем адміністративного правопорушення, що полягало у прибутті 10.04.2016 на службу в нетверезому стані. Тобто фактично, позивача у квітні та у травні 2016 року позбавлено премії за одне й те саме правопорушення - прибуття на службу в нетверезому стані

Згідно п. 31.6 Інструкції № 260 військовослужбовці не преміюються за той розрахунковий місяць, у якому вони допустили порушення чи проступок (за винятком випадків, передбачених абзацами четвертим, п`ятим пункту 31.6 розділу XXXI цієї Інструкції).

Забороняється позбавляти премії військовослужбовців протягом кількох місяців за одне допущене порушення.

З наведеного вбачається, що Інструкція № 260 хоч і допускає можливість позбавлення військовослужбовця премії за місяць, у якому відповідна постанова суду надійшла у військову частину, та за місять вчинення правопорушення (прибуття на службу в нетверезому стані), проте містить пряму заборону позбавлення премії військовослужбовців за одне допущене порушення протягом кількох місяців, тобто більш як за один місяць.

Однак, як зазначалося, за один і той самий проступок позивача позбавлено премії за два місяці квітень та травень 2016 року.

З огляду на це, колегія суддів дійшла висновку, що, враховуючи заборону, встановлену п. 31.6 Інструкції № 260, відповідач протиправно позбавив позивача премії за другий місяць - травень 2016 року.

Станом на час виникнення спірних правовідносин, питання виплати щомісячної додаткової грошової винагороди військовослужбовцям Збройних Сил України регулювалося Інструкцією про розміри і порядок виплати щомісячної додаткової грошової винагороди військовослужбовцям Збройних Сил України, затвердженою наказом Міністра оборони України від 15.11.2010 № 595 (у редакції наказу Міністерства оборони України від 05.12.2012 № 825; далі Інструкція № 595).

Відповідно до п.п. 9, 10 Інструкції № 595 розміри винагороди встановлюються наказами Міністерства оборони України (начальника Головного управління розвідки Міністерства оборони України) з урахуванням конкретної військової частини, займаної посади та особливостей умов проходження служби у межах видатків на грошове забезпечення, передбачених для Міністерства оборони України (Головного управління розвідки Міністерства оборони України) у державному бюджеті України на відповідний рік.

Командир (начальник) військової частини (установи, організації) має право зменшувати розміри винагороди за уживання алкогольних напоїв (наркотичних речовин) у службовий час, прибуття на службу в нетверезому стані (у стані наркотичного сп`яніння);

Військовослужбовцям зменшується розмір винагороди згідно з наказами командирів (начальників) за той місяць, у якому були допущені ці порушення, або за місяць, у якому ці накази надійшли до військової частини.

Аналіз наведених положень дає підстави для висновку, що розмір щомісячної додаткової грошової винагороди може бути зменшено за місяць, у якому були допущені порушення, або за місяць, у якому до військової частини надійшли відповідні накази. Слід відмітити, що Інструкція № 595 не передбачає можливості зменшення щомісячної додаткової грошової винагороди одночасно як за місяць у якому були допущені порушення та за місяць надходження згаданих наказів.

Не зважаючи на викладене, позивачу розмір щомісячної додаткової грошової винагороди було зменшено за два місяці: у квітні 2016 року на 25 %, у травні 2016 року до 0%.

При цьому, підставою для зменшення грошової винагороди у травні 2016 року у наказі від 01.06.2016 № 768 зазначено постанову Київського районного суду м. Полтава від 21.04.2016 (справа № 552/1891/16-п). Проте, Інструкція № 595, на відміну від Інструкції № 260, не мітить такої підстави для позбавлення щомісячної додаткової грошової винагороди як «винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення за вчинення військового адміністративного правопорушення».

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що відповідач протиправно позбавив позивача щомісячної додаткової грошової винагороди у травні 2016 року.

Підсумовуючи викладені обставини, апеляційний суд вважає помилковим висновок суду першої інстанції про те, що відповідач, позбавляючи позивача премії та щомісячної додаткової грошової винагороди у травні 2016 року діяв у межах чинного законодавства, оскільки викладені вище обставини свідчать, що вимоги позивача у цій частині є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 198 КАС за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати її та прийняти нову постанову суду.

Згідно з ч. 1 ст. 202 КАС підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Таким чином, встановивши, що судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини в справі, порушено норми матеріального права, колегія суддів вважає за необхідне скасувати постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 24 січня 2017 року в частині, що стосується виплати премії та щомісячної додаткової грошової винагороди, прийняти в цій частині нову постанову, якою позов задовольнити частково.

Керуючись ст.ст. 41, 160, 197, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 24 січня 2017 року скасувати в частині, що стосується виплати премії та щомісячної додаткової грошової винагороди, прийняти в цій частині нову постанову, якою позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Військової частини - польова пошта НОМЕР_1 щодо позбавлення ОСОБА_1 премії та щомісячної додаткової грошової винагороди за травень 2016 року у відповідності до наказу командира Військової частини - польова пошта НОМЕР_1 від 01.06.2016 № 768 «Про встановлення премії та грошової винагороди військовослужбовцям частини за підсумками роботи за травень 2016 року».

Зобов`язати Військову частину - польова пошта НОМЕР_1 виплатити ОСОБА_1 премію та щомісячну додаткову грошову винагороду за травень 2016 року у повному обсязі.

В іншій частині постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 24 січня 2017 року залишити без змін.

Рішення апеляційної інстанції набирає законної сили через п`ять днів після направлення його копії особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржене безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий суддя М.В. Межевич

Суддя Г.В. Земляна

Суддя Є.О. Сорочко

Головуючий суддя Межевич М.В.

Судді: Земляна Г.В.

Сорочко Є.О.