Справа № 344/2513/17
Суддя: Мелещенко Л. В.
Дата ухвалення: 2017-03-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 344/2513/17
Провадження № 2-а/344/674/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 березня 2017 року м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області Мелещенко Л.В., розглянувши у порядку скороченого провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в місті Івано-Франківську Івано-Франківської області про зобовязання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

21 лютого 2017 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в місті Івано-Франківську Івано-Франківської області про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач вказує, що з 10 січня 1994 року по 16 вересня 2016 року працювала суддею Апеляційного суду Івано-Франківської області. Наказом голови Апеляційного суду Івано-Франківської області від 16 вересня 2016 року № 03-04/173 на підставі постанови Верховної Ради України від 08 вересня 2016 року № 1515-VІІ «Про звільнення судді» позивача відраховано зі штату Апеляційного суду Івано-Франківської області у звязку з поданням заяви про відставку. Стаж роботи на посаді судді, що дає право на відставку і отримання щомісячного довічного грошового утримання, складає 34 роки 1 місяць і 10 дні, з яких 9 років 6 місяців і 4 дня служби в управлінні юстиції Івано-Франківської області на посадах, що були безпосередньо повязані з керівництвом та контролем за діяльністю судів, та 1 рік 11 місяців 0 днів - половина терміну навчання за денною формою у Харківському юридичному інституті ім. Ф.Е. Дзержинського. 20 вересня 2016 року позивач надала до відповідача необхідні документи щодо призначення щомісячного довічного грошового утримання судді. Проте відповідачем було призначено та виплачено щомісячне довічне грошове утримання без врахування половини терміну навчання у Харківському юридичному інституті ім. Ф.Е. Дзержинського та служби в управлінні юстиції Івано-Франківської області. На звернення позивача щодо зарахування половини терміну навчання у Харківському юридичному інституті ім. Ф.Е. Дзержинського та служби в управлінні юстиції Івано-Франківської областівідповідачем було відмовлено. Вважаючи рішення відповідача протиправним, позивач просить визнати протиправними дії ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в місті Івано-Франківську Івано-Франківської області щодо встановлення щомісячного грошового утримання в меншому розмірі без врахування половини терміну навчання у Харківському юридичному інституті ім. Ф.Е. Дзержинського та служби в управлінні юстиції Івано-Франківської області, зобовязати відповідача зарахувати до стажу роботи, що дає право на щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці, службу в управлінні юстиції Івано-Франківської області, що складає 9 років 6 місяців 4 дня, та половину терміну навчання у Харківському юридичному інституті ім. Ф.Е. Дзержинського з 01 вересня 1980 року по 01 липня 1984 року, що складає 1 рік 11 місяців 0 днів, зобовязати відповідача з 16 вересня 2016 року провести перерахунок, нарахувати та виплатити щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці у розмірі 90 % заробітної плати діючого судді, який працює на відповідній посаді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання судді, зобовязати відповідача надати звіт про виконання судового рішення, стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 640,00 грн.

Ухвалою суду від 22 лютого 2017 року відкрито скорочене провадження по даній адміністративній справі.

Ухвалою суду від 27 лютого 2017 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в місті Івано-Франківську Івано-Франківської області про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії в частині позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в місті Івано-Франківську Івано-Франківської області про визнання дій протиправними залишено без розгляду.

13 березня 2017 року представником ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в місті Івано-Франківську Івано-Франківської області надано до суду письмове заперечення, у якому зазначається, що з 20 вересня 2016 року позивачу здійснено перевід з пенсії по інвалідності на довічне грошове утримання судді згідно з Законом України «Про судоустрій і статус суддів». Розмір довічного грошового утримання судді з 20 вересня 2016 року становить 22 776,80 грн. (84% від 27 115,00 грн. заробітної плати відповідно до довідки №04-15/249-16 від 19 вересня 2016 року Апеляційного суду Івано-Франківської області). При переводі на довічне грошове утримання розраховано від стажу роботи 38 років 11 місяців 11 днів (по 16 вересня 2016 року), в тому числі 22 роки 8 місяців 6 днів роботи на посаді судді. Робота в ОСОБА_2 юстиції Івано-Франківської області та навчання у Харківському юридичному інституті враховано в загальний стаж та не впливає на розмір суддівської винагороди, у задоволенні позовних вимог просила відмовити у повному обсязі.

Суд, всебічно і повно зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення на них, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

З 01 вересня 1980 року по 01 липня 1984 року позивач навчалася у Харківському юридичному інституті ім. Ф.Е. Дзержинського, про що свідчить копія диплому.

Стаж служби в управлінні юстиції Івано-Франківської області позивача складає 9 років 6 місяців 4 дня, що підтверджується копією трудової книжки.

Позивач ОСОБА_1 з 10 січня 1994 року по 16 вересня 2016 року працювала суддею Апеляційного суду Івано-Франківської області.

Наказом голови Апеляційного суду Івано-Франківської області від 16 вересня 2016 року № 03-04/173 на підставі постанови Верховної Ради України від 08 вересня 2016 року №1515-VІІ «Про звільнення судді» позивача відраховано зі штату Апеляційного суду Івано-Франківської області у звязку з поданням заяви про відставку.

20 вересня 2016 року позивачу здійснено перевід з пенсії по інвалідності на довічне грошове утримання судді згідно з Законом України «Про судоустрій і статус суддів» та призначено виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі 84% грошового утримання судді, виходячи зі стажу 22 роки 8 місяців 6 днів.

Не погоджуючись з розміром щомісячного довічного грошового утримання, позивач 28 грудня 2016 року звернулась до ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в місті Івано-Франківську Івано-Франківської області з заявою про зарахування до стажу роботи на посаді судді половини строку навчання у Харківському юридичному інституті з 1980-1984 роки та роботу на посаді провідного консультанта управління юстиції по судовій статистиці та спецроботі з 03 липня 1984 року по 24 грудня 1994 року.

ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в місті Івано-Франківську Івано-Франківської області листом від 04 січня 2017 року позивачу було відмовлено у задоволенні зазначеної заяви.

Частиною першою статті 126 Конституції України визначено, що незалежність і недоторканість суддів гарантується Конституцією і законами України.

Однією з гарантій забезпечення незалежності суддів є надання суддям за рахунок держави матеріального і соціального захисту, до яких, зокрема, відноситься і щомісячне довічне грошове утримання суддів у відставці.

У відповідності до положень частини першої статті 135 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07 липня 2010 року № 2453-VI, до стажу роботи на посаді судді зараховується робота на посаді: 1) судді судів України, арбітра (судді) арбітражних судів України, державного арбітра колишнього Державного арбітражу України, арбітра відомчих арбітражів України; 2) члена Вищої ради юстиції, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України; 3) судді у судах та арбітрів у державному і відомчому арбітражах колишнього СРСР та республік, що входили до його складу.

Частиною третьою статті 141 Закону № 2453-VI (в редакції Закону № 192-VIІІ, з урахуванням Рішення Конституційного Суду України від 08 червня 2016 року №1-8/2016) визначено, що щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 80 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не може бути більшим ніж 90 відсотків заробітної плати судді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання.

Пунктом 11 «Перехідних положень» Закону № 2453-VI (в редакції від 07 липня 2010 року) передбачено, що судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день набрання чинності цим Законом.

Згідно з частиною четвертою статті 43 Закону України від 15 грудня 1992 року № Закону № 2862-ХІІ « Про статус суддів», який діяв до набрання чинності Законом № 2453-VI від 07 липня 2010 року, судді у відставці, який має стаж роботи на посаді судді не менше 20 років, виплачується за його вибором пенсія або звільнене від сплати податку щомісячне довічне грошове утримання в розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого на відповідній посаді судді. За кожний повний рік роботи понад 20 років на посаді судді розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не більше ніж до 90 відсотків заробітку судді.

До стажу роботи, що дає право на відставку судді та отримання щомісячного довічного грошового утримання, крім роботи на посадах суддів судів України, державних арбітрів, арбітрів відомчих арбітражів України, зараховується також час роботи на посадах суддів і арбітрів у судах та державному і відомчому арбітражі колишнього СРСР та республік, що раніше входили до складу СРСР, час роботи на посадах, безпосередньо пов'язаних з керівництвом та контролем за діяльністю судів у Верховному Суді України, в обласних судах, Київському і Севастопольському міських судах, Міністерстві юстиції України та підвідомчих йому органах на місцях, за діяльністю арбітражів у Державному арбітражі України, Вищому арбітражному суді України, а також на посадах прокурорів і слідчих за умови наявності у всіх зазначених осіб стажу роботи на посаді судді не менше 10 років (абзац 2 цієї статті).

Положеннями підпункту 3-1 пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України від 03 вересня 2005року № 865 «Про оплату праці та щомісячне грошове утримання суддів», доповненим згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 11 червня 2008 року № 545, до стажу роботи, що дає судді право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, за умови роботи на посаді судді не менш як 10 років зараховується, крім стажу трудової діяльності, визначеного законом, половина строку навчання за денною формою у вищих юридичних навчальних закладах, на юридичних факультетах вищих навчальних закладів та календарний період проходження строкової військової служби.

Отже, законодавством, що діяло на момент набрання чинності Законом № 2453-VI, було передбачено право судді на зарахування до стажу, що дає право на відставку та одержання щомісячного довічного грошового утримання за умови роботи на посаді судді не менше як 10 років, половини строку навчання за денною формою у вищих юридичних навчальних закладах, на юридичних факультетах вищих навчальних закладів, календарного періоду проходження строкової військової служби, а також часу роботи на посадах прокурорів і слідчих.

Таким чином, суд приходить до висновку, що законодавець вказуючи на те, що підставою для збільшення розміру грошового утримання на 2 % за кожен рік роботи понад 20 років роботи на посаді судді, виходив з того, що до цього стажу зараховується і період не пов'язаний з перебуванням на посаді судді.

Такої ж думки дійшов Вищий адміністративний суд України в ухвалі від 01 червня 2016 у справі № К/9991/55900/12 (щодо зарахування половини строку навчання).

Відтак, до стажу роботи позивача на посаді судді, що дає право на відставку та обчислення розміру довічного грошового утримання судді у відставці, слід врахувати половину строку навчання за денною формою на юридичному факультеті у Харківському юридичному інституті ім. Ф.Е. Дзержинського з 01 вересня 1980 року по 01 липня 1984 року, що складає 1 рік 11 місяців 0 днів, та службу в управлінні юстиції Івано-Франківської області на посадах, що були безпосередньо повязані з керівництвом та контролем за діяльністю суддів, що складає 9 років 6 місяців 4 дня, з врахуванням врахованого відповідачем суддівського стажу 22 років 8 місяців 6 днів у загальному складає 34 роки 1 місяць та 10 днів, та дає право на отримання щомісячного довічного грошового утримання у розмірі 90 % заробітної плати судді.

На правильність висновків суду вказує і чинна на сьогодні норма підпункту «з» пункту 33 «Прикінцевих та перехідних положень» Закону України «Про Вищу раду правосуддя», на підставі якої пункт 34 «Прикінцевих та перехідних положень» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» було доповнено абзацом такого змісту «Судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день їх призначення (обрання)».

Таким чином, суд вважає за необхідне зобов'язати ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в місті Івано-Франківську Івано-Франківської областізарахувати позивачу до стажу роботи, що дає право на щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці, службу в управлінні юстиції Івано-Франківської області, що складає 9 років 6 місяців 4 дня, та половину терміну навчання у Харківському юридичному інституті ім. Ф.Е. Дзержинського з 01 вересня 1980 року по 01 липня 1984 року, що складає 1 рік 11 місяців 0 днів, а також зобовязати з 20 вересня 2016 року, тобто з дати звернення позивача до ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в місті Івано-Франківську Івано-Франківської області з заявою про призначення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, провести перерахунок, нарахувати та виплатити щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці у розмірі 90 % заробітної плати діючого судді, який працює на відповідній посаді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання судді.

Виходячи з вищевикладеного, суд, оцінивши докази, надані сторонами у справі, їх належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо і взаємний звязок доказів у їх сукупності, дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в місті Івано-Франківську Івано-Франківської області про зобовязання вчинити певні дії підлягають задоволенню повністю.

Частина перша статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України встановлює, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

При поданні позову позивачем був сплачений судовий збір у сумі 640,00 грн., тому судові витрати, понесені позивачем, підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнуваньвідповідача на користь позивача.

Відповідно до частини першої статті 267 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, має право зобов'язати суб'єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

За таких обставин відповідача слід зобовязати у місячний строк з моменту набрання постановою законної сили зобовязати подати звіт про виконання судового рішення.

На підставі вищевикладеного, відповідно до статей 19, 22, 46, 55, 64 Конституції України, статей 48, 141, пункту 11 Перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07 липня 2010 року № 2453-VI, пункту 25 Перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 року № 1402-VIII, керуючись статтями 2, 4, 6, 8-11, 17, 18, 71, 72, 86, 94, 158-163, 183-2, 185, 186, 267 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в місті Івано-Франківську Івано-Франківської області про зобовязання вчинити певні дії - задовольнити у повному обсязі.

Зобовязати ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в місті Івано-Франківську Івано-Франківської областізарахувати ОСОБА_1 до стажу роботи, що дає право на щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці, службу в управлінні юстиції Івано-Франківської області, що складає 9 років 6 місяців 4 дня, та половину терміну навчання у Харківському юридичному інституті ім. Ф.Е. Дзержинського з 01 вересня 1980 року по 01 липня 1984 року, що складає 1 рік 11 місяців 0 днів.

Зобовязати ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в місті Івано-Франківську Івано-Франківської областіз 20 вересня 2016 року провести ОСОБА_1 перерахунок, нарахувати та виплатити щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці у розмірі 90 % заробітної плати діючого судді, який працює на відповідній посаді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання судді.

Зобов'язати ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в місті Івано-Франківську Івано-Франківської області надати звіт про виконання судового рішення у місячний строк з моменту набрання ним законної сили.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в місті Івано-Франківську Івано-Франківської області на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 640,00 грн. (шістсот сорок грн. 00 коп.).

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення постанови, а у випадку застосування частини третьої статті 160Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання постанови.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, але якщо апеляційна скарга не була подана в строк, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку.

Суддя Л.В. Мелещенко