Справа № 489/1266/17
Суддя: Кирильчук О. І.
Дата ухвалення: 2017-03-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №489/1266/17
Провадження №2-а/489/213/17
УХВАЛА

іменем України

17 березня 2017 року м. Миколаїв

Суддя Ленінського районного суду міста Миколаєва Кирильчук О.І., вирішуючи питання прийнятності до розгляду адміністративного позову ОСОБА_1 до управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Миколаївській області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

встановив:

Позивачем 14 березня 2017 року подано адміністративний позов(який названий скаргою) на постанову по справі про адміністративне правопорушення, винесену 26 грудня 2017 року за №332, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.188-42 КУпАП.

За змістом ч.3 ст.99 Кодексу адміністративного судочинства України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

За змістом ст.289 Кодексу України про адміністративні правопорушення скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Позивачем заявлено клопотання про поновлення строку на звернення до суду, оскільки 05.01.2017 року він надсилав відповідачу листа з проханням скасувати оскаржувану постанову, відповідь на зазначений лист отримав лише наприкінці січня, а 08.02.2017 року відповідачем розпочато нову позапланову перевірку.

Відповідно статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в адміністративному суді, до підсудності якого вона віднесена цим Кодексом.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 28 березня 2006 року по справі «ОСОБА_1 проти України» зазначив, що право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним; воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги. Тим не менше, право доступу до суду не може бути обмежено таким чином або у такій мірі, що буде порушена сама його сутність. Ці обмеження повинні мати законну мету та бути пропорційними між використаними засобами та досягнутими цілями. Правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, має на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані. У той же час такі правила в цілому або їх застосування не повинні перешкоджати сторонам використовувати доступні засоби захисту.

Поважними причинами визнаються лише ті обставини, які є об'єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами.

Посилання позивача як на підставу пропуску строку оскаржуваної постанови надсилання листа відповідачу та отримання відповіді наприкінці січня 2017 року не можуть бути взяті до уваги, оскільки стосувались іншої постанови від 26.12.2016 року №142/1014-9222-16 про накладення штрафу за правопорушення в сфері містобудівної діяльності, що вбачається зі змісту вищезазначених листів.

Враховуючи, що належних доказів існування дійсних перешкод для оскарження позивачем постанови не надано, підстави для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними відсутні, а тому позовна заява підлягає залишенню без розгляду.

Керуючись ч.1 ст. 100 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя

постановив:

Адміністративний позов залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги і може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду через Ленінський районний суд міста Миколаєва протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя