Справа № 816/1521/16
Суддя: С.С. Бойко
Дата ухвалення: 2017-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

13 березня 2017 рокум. ПолтаваСправа №816/1521/16

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Бойка С.С.,

за участю:

секретаря судового засідання - Лайко О.В.,

позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - Пелих Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Полтавській області, третя особа без самостійних вимог на предмет спору - Головне управління Державної казначейської служби України у Полтавській області про зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (надалі - позивач, ОСОБА_1.) звернувся до суду з позовом до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Полтавській області (надалі - відповідач, ТУДСА), третя особа без самостійних вимог на предмет спору - Головне управління Державної казначейської служби України у Полтавській області, у якому просив:

- зобов'язати Територіальне управління державної судової адміністрації України в Полтавській області нарахувати та виплатити негайно з часу набрання постановою суду законної сили за період з 02.06.2004 по 31.12.2005 включно, за період з 01.01.2007 по 31.12.2007 включно та за період з 22.05.2008 по 31.12.2011 включно заробітну плату за час відпустки, допомогу по тимчасовій непрацездатності та матеріальні допомоги на вирішення соціально-побутових питань з врахуванням донарахованої надбавки за вислугу років за вказані періоди;

- зобов'язати Територіальне управління державної судової адміністрації України в Полтавській області нарахувати та виплатити негайно з часу набрання постановою суду законної сили на суму незаконно недоплаченої надбавки за вислугу років та незаконно недоплачених сум заробітної плати за час відпустки, допомоги по тимчасовій непрацездатності та матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань за період роботи з 02.06.2004 по 31.12.2005 включно, за період з 01.01.2007 по 31.12.2007 включно та за період з 22.05.2008 по 31.12.2010 включно індексацію відповідно до Закону України від 03.07.1991 "Про індексацію грошових доходів населення";

- зобов'язати Територіальне управління державної судової адміністрації України в Полтавській області нарахувати та виплатити негайно з часу набрання постановою суду законної сили на суму незаконно недоплаченої надбавки за вислугу років та незаконно недоплачених сум заробітної плати за час відпустки, допомоги по тимчасовій непрацездатності та матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань за період роботи з 02.06.2004 по 31.12.2005 включно, за період з 01.01.2007 по 31.12.2007 включно та за період з 22.05.2008 по 31.12.2010 включно компенсацію відповідно до Закону України від 19.10.2000 "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати".

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що судовими рішеннями у справі №816/301/16 зобов'язано Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Полтавській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 надбавку за вислугу років за період з 02.06.2004 по 31.12.2005 включно, за період з 01.01.2007 по 31.12.2007 включно та за період з 22.05.2008 по 31.12.2010 включно в розмірі, визначеному частиною 4 статті 44 Закону України "Про статус суддів" з урахуванням посадового окладу, премій всіх видів, доплат за кваліфікаційні класи та всіх видів надбавок. На виконання судових рішень відповідачем 26.08.2016 проведені відповідні виплати. Зауважив, що перерахунок та доплата надбавки за вислугу років впливають на розмір виплачених ОСОБА_1 за спірний період заробітної плати за час відпустки, допомоги по тимчасовій непрацездатності та матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань. Однак відповідач відмовився провести перерахунок відповідних виплат. Окрім того, стверджував, що на недоплачені суми має бути нарахована індексація та компенсація.

Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

Представник відповідача проти позову заперечувала, наполягала на відмові у задоволенні позовних вимог посилаючись на їх безпідставність.

Представник третьої особи надав до суду клопотання про розгляд справи без його участі, при вирішенні спору покладався на розсуд суду.

Заслухавши пояснення позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі факти та відповідні до них правовідносини.

ОСОБА_1 з 02.04.2004 по теперішній час працює на посаді судді Оржицького районного суду Полтавської області.

Постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 23.05.2016 у справі №816/301/16 адміністративний позов ОСОБА_1 до ТУДСА, третя особа без самостійних вимог на предмет спору - Головне управління Державного казначейства в Полтавській області про визнання дій та бездіяльності протиправними, зобов'язання вчинити дії задоволено частково, зокрема, зобов'язано ТУДСА нарахувати та виплатити ОСОБА_1 надбавку за вислугу років за період з 02.06.2004 по 31.12.2005 включно, за період з 01.01.2007 по 31.12.2007 включно та за період з 22.05.2008 по 31.12.2010 включно в розмірі, визначеному частиною 4 статті 44 Закону України "Про статус суддів" з урахуванням посадового окладу, в тому числі різниці окладу та додаткового посадового окладу, премій всіх видів, доплат за кваліфікаційні класи та всіх видів надбавок. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено /а.с. 26-31/.

Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 02.08.2016 постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 23.05.2016 у справі №816/301/16 скасовано в частині задоволення позовних вимог про зобов'язання ТУДСА нарахувати та виплатити ОСОБА_1 надбавку за вислугу років за період з 02.06.2004 по 31.12.2005 включно, за період з 01.01.2007 по 31.12.2007 включно та за період з 22.05.2008 по 31.12.2010 включно в розмірі, визначеному частиною 4 статті 44 Закону України "Про статус суддів" з урахуванням додаткового посадового окладу. Постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 23.05.2016 змінено шляхом доповнення третього абзацу резолютивної частини тексту постанови словами наступного змісту: "з урахуванням нарахованих та виплачених ОСОБА_1 за цей період сум". В іншій частині постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 23.05.2016 у справі №816/301/16 залишено без змін /а.с. 32-35/.

На виконання зазначених судових рішень відповідач здійснив перерахунок та виплату позивачу надбавки за вислугу років за періоди з 02.06.2004 по 31.12.2005, з 01.01.2007 по 31.12.2007 та за період з 22.05.2008 по 31.12.2010.

Посилаючись на те, що перерахунок надбавки за вислугу років впливає на інші види оплати праці (заробітна плата за час відпустки, допомога по тимчасовій непрацездатності, матеріальна допомога на вирішення соціально-побутових питань), позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку позовним вимогам та відповідним доводам сторін, суд виходить з такого.

Згідно з частиною п'ятою статті 44 Закону України від 15.12.1992 №2862-XII "Про статус суддів" (чинного на момент виникнення спірних відносин) суддям надається щорічна відпустка тривалістю 30 робочих днів з наданням додаткового посадового окладу. Суддям, які мають стаж роботи понад 10 років, надається додаткова оплачувана відпустка тривалістю 15 календарних днів.

Відповідно до частини другої статті 21 Закону України від 15.11.1996 №504/96-ВР "Про відпустки" (у редакції, чинній на момент виникнення спірних відносин) порядок обчислення заробітної плати працівникам за час щорічної відпустки, додаткових відпусток у зв'язку з навчанням, творчої відпустки, додаткової відпустки працівникам, які мають дітей, та компенсації за невикористані відпустки, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Крім того, пунктом 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 13.12.1999 №2288 "Про впорядкування умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, місцевого самоврядування та їх виконавчих органів, органів прокуратури, судів та інших органів" керівникам судів в межах установленого фонду оплати праці надано право надавати працівникам матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань.

А відповідно до абзацу першого підпункту 2 пункту 21 постанови Кабінету Міністрів України від 03.09.2005 №865 "Про оплату праці та щомісячне грошове утримання суддів" судді у разі надання відпустки виплачується додатковий посадовий оклад відповідно до частини п'ятої статті 44 Закону України "Про статус суддів", а також надається матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань у розмірі, що не перевищує їх середньомісячної заробітної плати.

Порядок обчислення середньої заробітної плати визначено постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 №100, відповідно до пункту 2 розділу ІІ якого обчислення середньої заробітної плати для оплати часу щорічної відпустки, додаткових відпусток у зв'язку з навчанням, творчої відпустки, додаткової відпустки працівникам, які мають дітей, або для виплати компенсації за невикористані відпустки провадиться виходячи з виплат за останні 12 календарних місяців роботи, що передують місяцю надання відпустки або виплати компенсації за невикористані відпустки.

Як визначено пунктом 3 розділу ІІІ зазначеного Порядку, при обчисленні середньої заробітної плати у всіх випадках її збереження включаються: основна заробітна плата; доплати і надбавки (за надурочну роботу та роботу в нічний час; суміщення професій і посад; розширення зон обслуговування або виконання підвищених обсягів робіт робітниками-почасовиками; високі досягнення в праці (високу професійну майстерність); умови праці; інтенсивність праці; керівництво бригадою, вислугу років та інші); виробничі премії та премії за економію конкретних видів палива, електроенергії і теплової енергії; винагорода за підсумками річної роботи та вислугу років тощо.

Частина перша статті 44 Закону України "Про статус суддів" визначала, що заробітна плата суддів складається з посадового окладу, премій, доплат за кваліфікаційні класи, надбавок за вислугу років та інших надбавок.

Оскільки надбавка за вислугу років була складовою заробітної плати судді, то вона мала враховуватись при розрахунку середньої заробітної плати позивача для оплати часу відпустки та виплати матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань.

За таких обставин, суд погоджується з доводами позивача про наявність підстав для здійснення перерахунку його заробітної плати за період відпусток, а також проведення перерахунку матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, з урахуванням нарахованої та виплаченої ОСОБА_1 надбавки за вислугу років за періоди з 02.06.2004 по 31.12.2005, з 01.01.2007 по 31.12.2007 та за період з 22.05.2008 по 31.12.2010.

Відтак, позов в означеній частині належить задовольнити.

Водночас, що стосується позовних вимог про зобов'язання відповідача здійснити перерахунок допомоги по тимчасовій непрацездатності, суд звертає увагу на таке.

Відповідно до абзацу третього частини четвертої статті 34 Закону України від 23.09.1999 №1105-XIV "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування" (у редакції, чинній на момент виникнення спірних відносин) допомога у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю виплачується в розмірі 100 відсотків середнього заробітку (оподатковуваного доходу).

Правила обчислення середньої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення) для розрахунку виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності визначені постановою Кабінету Міністрів України від 26.09.2001 №1266 "Про обчислення середньої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення) для розрахунку виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням".

Згідно з пунктом 7 названої Постанови, середня заробітна плата (грошове забезпечення) застрахованої особи обчислюється виходячи з нарахованої заробітної плати за видами виплат, що включають основну та додаткову заробітну плату, інші заохочувальні та компенсаційні виплати (у тому числі в натуральній формі), які визначаються згідно з нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до Закону України "Про оплату праці" (грошового забезпечення, розмір якого визначається згідно з нормативно-правовими актами, що регулюють порядок та умови його виплати), та підлягають обкладанню податком з доходів фізичних осіб, не враховуючи передбачені законодавством пільги щодо сплати зазначеного податку чи суми, на які цей дохід зменшується, з яких сплачувалися страхові внески до фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Оскільки на момент нарахування та виплати позивачу допомоги по тимчасовій непрацездатності надбавка за вислугу років йому не була виплачена та з неї не сплачувались страхові внески до фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування, підстави для здійснення перерахунку допомоги по тимчасовій непрацездатності за періоди з 02.06.2004 по 31.12.2005, з 01.01.2007 по 31.12.2007 та за період з 22.05.2008 по 31.12.2011 відсутні.

А тому, у задоволенні позову у зазначеній частині належить відмовити.

Стосовно позовних вимог в частині зобов'язання ТУДСА нарахувати та виплатити ОСОБА_1 за період з 01.01.2011 по 31.12.2011 включно заробітну плату за час відпустки, матеріальну допомогу на вирішення соціально-побутових питань з врахуванням донарахованої надбавки за вислугу років за вказаний період, суд зауважує, що вказані позовні вимоги розглянуті по суті у справі №816/1203/16. Так, постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 13.09.2016, залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 06.12.2016, позов ОСОБА_1 у наведеній частині задоволено.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 157 Кодексу адміністративного судочинства України суд закриває провадження у справі, якщо є такі, що набрали законної сили, постанова чи ухвала суду з того самого спору і між тими самими сторонами.

З урахуванням наведеного, провадження в частині позовних вимог про зобов'язання Територіального управління Державної судової адміністрації України в Полтавській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 за період з 01.01.2011 по 31.12.2011 включно заробітну плату за час відпустки, матеріальну допомогу на вирішення соціально-побутових питань з врахуванням донарахованої надбавки за вислугу років за вказаний період належить закрити.

Щодо позовних вимог ОСОБА_1 в частині зобов'язання відповідача провести індексацію доходів, суд дійшов такого висновку.

За приписами статті 1 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" від 03.07.1991 №1282-XII (в редакції, чинній на момент виникнення спірних відносин) індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

За приписами статті 2 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру: пенсії; стипендії; оплата праці (грошове забезпечення); суми виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов'язкове державне соціальне страхування; суми відшкодування шкоди, заподіяної працівникові каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, а також суми, що виплачуються особам, які мають право на відшкодування шкоди в разі втрати годувальника. Кабінет Міністрів України може встановлювати інші об'єкти індексації, що не передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до пункту 2 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078, індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають одноразового характеру, зокрема, оплата праці найманих працівників підприємств, установ, організацій у грошовому виразі, яка включає оплату праці за виконану роботу згідно з тарифними ставками (окладами) і відрядними розцінками, доплати, надбавки, премії, гарантійні та компенсаційні виплати, передбачені законодавством, а також інші компенсаційні виплати, що мають постійний характер.

Згідно з частиною першою статті 4 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 101 відсотка.

Аналізуючи наведені правові норми суд дійшов висновку, що індексація є гарантією мінімізації втрат доходу у зв'язку з несвоєчасною його виплатою та ростом індексу споживчих цін.

Матеріалами справи підтверджено, що у спірний період позивачу нарахована індексація на заробітну плату у межах прожиткового мінімуму у повному обсязі /а.с. 143-163/.

Здійснення індексації складових заробітної плати окремо Законом України "Про індексацію грошових доходів населення" не передбачено.

Окрім того, відповідно до пункту 3 Порядку проведення індексації грошових доходів населення до об'єктів індексації не відносяться, зокрема: виплати, які обчислюються із середньої заробітної плати; цільова разова матеріальна допомога.

Отже, допомога по тимчасовій непрацездатності та матеріальна допомога на вирішення соціально-побутових питань не відносяться до об'єктів індексації.

А тому, у задоволенні позову в означеній частині належить відмовити.

Щодо нарахування та виплати позивачу компенсації втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати, суд звертає увагу на такі обставини.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати" від 19.10.2000 №2050-III підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).

Статтею 2 названого Закону визначено, що компенсація громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом.

Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії; соціальні виплати; стипендії; заробітна плата (грошове забезпечення) та інші.

А згідно статті 3 означеного Закону сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов'язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться).

Аналізуючи наведені положення Закону, суд зазначає, що їх дія поширюється на підприємства, установи та організації всіх форм власності і господарювання та застосовується у всіх випадках порушення встановлених термінів виплати нарахованих грошових доходів, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи), та стосується усіх доходів, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру, у тому числі, і заробітна плата (грошове забезпечення).

Відповідно до правового висновку Верховного Суду України, наведеного у постанові від 18.11.2014 у справі №21-518а14, основною умовою для виплати громадянину передбаченої статтею 2 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати" компенсації є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів (у тому числі заробітної плати/грошового забезпечення). При цьому компенсація за порушення строків виплати такого доходу проводиться незалежно від порядку і підстав його нарахування: самим підприємством, установою чи організацією (у даній справі - ТУ ДСА України в Полтавській області) добровільно чи на виконання судового рішення.

У постанові від 21.05.2014 у справі №6-43цс14 Верховний Суд України зазначив, що за наявності визначених Законом України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати" умов у тому самому порядку компенсації підлягає присуджена за рішенням суду сума заробітної плати, якщо ці умови настали у зв'язку з несвоєчасним виконанням рішення.

Судом встановлено, що постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 02.08.2016 у справі №816/301/16 прийнято у відкритому судовому засіданні та вона набрала законної сили з моменту її проголошення.

Таким чином, обов'язок з нарахування та виплати позивачу надбавки за вислугу років у відповідача виник 02.08.2016.

Відповідні виплати за судовими рішеннями у справі №816/301/16 відповідач провів 26.08.2016.

А відтак, у спірних відносинах відсутнє порушення строку нарахування та виплати позивачу надбавки за вислугу років як складової заробітної плати судді, у зв'язку з чим відсутні підстави для нарахування компенсації на суму такої надбавки.

Водночас, заробітна плата за час відпустки та матеріальна допомога на вирішення соціально-побутових питань, що є предметом спору у даній справі, на дату розгляду справи судом не нарахована, а тому підстави для здійснення компенсації у цій частині також відсутні.

Приймаючи до уваги встановлені в ході судового розгляду фактичні обставини справи та враховуючи вищенаведені норми законодавства, якими врегульовано спірні відносини, суд дійшов висновку про задоволення позову ОСОБА_1 частково.

Щодо вимоги позивача про допуск постанови суду до негайного виконання, суд дійшов такого висновку.

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України негайно виконуються постанови суду про присудження виплати заробітної плати, іншого грошового утримання у відносинах публічної служби - у межах суми стягнення за один місяць.

Зважаючи на те, що предмет розгляду даної справи не стосується стягнення з ТУДСА на користь ОСОБА_1 конкретної суми заробітної плати, суд дійшов висновку про відсутність підстав для допуску постанови до негайного виконання.

Позивач від сплати судового збору звільнений, підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 2, 7-11, 69-71, 86, 94, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, Полтавський окружний адміністративний суд

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Зобов'язати Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Полтавській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 за періоди з 02.06.2004 по 31.12.2005, з 01.01.2007 по 31.12.2007, з 22.05.2008 по 31.12.2010 включно заробітну плату за час відпустки, матеріальні допомоги на вирішення соціально-побутових питань з врахуванням донарахованої надбавки за вислугу років за вказані періоди.

Провадження в частині позовних вимог про зобов'язання Територіального управління Державної судової адміністрації України в Полтавській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 за період з 01.01.2011 по 31.12.2011 включно заробітну плату за час відпустки, матеріальну допомогу на вирішення соціально-побутових питань з врахуванням донарахованої надбавки за вислугу років за вказаний період - закрити.

У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Полтавський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання її копії з одночасним надісланням копії апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції.

Повний текст постанови складено 16 березня 2017 року.

Суддя С.С. Бойко