Справа № 812/42/17
Суддя: Т.В. Смішлива
Дата ухвалення: 2017-03-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

15 березня 2017 рокуСєвєродонецькСправа № 812/42/17

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Смішлива Т.В., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Старобільської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Луганській області до фізичної особи підприємця ОСОБА_1 про стягнення коштів за податковим боргом у сумі 17001,00 грн, -

ВСТАНОВИВ:

У січні 2017 року до Луганського окружного адміністративного суду надійшов позов Старобільської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Луганській області до фізичної особи підприємця ОСОБА_1 в якому позивач просить стягнути із фізичної особи підприємця ОСОБА_1 заборгованість у сумі 17001,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що позивачем проведено перевірку ФОП ОСОБА_1 з питань дотримання вимог законодавства щодо обігу алкогольних напоїв та тютюнових виробів, під час перевірки встановлено факт роздрібної торгівлі алкогольними напоями та тютюновими виробами без наявності відповідної ліцензії, чим порушено вимоги Закону України від 19.12.1995 № 481/95-ВР Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів а також встановлено порушення Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» . За результатами перевірки складено акт від 08.07.2016 № 51/12-30-40/2, на підставі якого позивачем, було прийнято рішення від 04.08.2016 № НОМЕР_1 про застосування фінансових санкцій в розмірі 17000,00 грн та рішення від 04.08.2016 № НОМЕР_1 про застосування штрафних санкцій у сумі 1 грн. Також позивач зазначає, що ОСОБА_1 був визнаний винним у вчинені вищевказаних порушень та притягнутий судом до адміністративної відповідальності. Старобільською ОДПІ направлено на адресу відповідача податкову вимогу від 21.09.2016 № 106-17, яка отримана ОСОБА_1 30.09.2016, однак відповідачем не вжито заходів для погашення фінансової санкції, а тому позивач просить стягнути суму фінансових санкцій в судовому порядку.

Представник позивача у судове засідання не прибув. Надав заяву про розгляд справи в письмовому проваджені (а.с. 26)

Відповідач у судове засідання не прибув, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав письмові заперечення в яких зазначив, що відповідно до єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань згідно запису № 4002269 від 14.02.2017 ним припинено підприємницьку діяльність, а тому з огляду на те, що він не є субєктом господарювання то і фінансові санкцій до нього не можуть бути застосовані. Також зазначив, що жодних неправомірних дій щодо операцій з використанням реєстратору розрахункових операцій він не здійснював, з огляду на, що просив позовні вимоги залишити без задоволення (а.с. 52-53)

Відповідно до пункту 6 статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи положення пункту 6 статті 128 КАС України суд вважає за можливе розглянути дану справу в порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих сторонами доказів, оцінивши докази відповідно до вимог ст.ст. 69-72 КАС України, суд приходить до такого.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 був зареєстрований фізичною особою - підприємцем з 07.12.2006, реєстраційний номер облікової картки платника податків та інших обовязкових платежів НОМЕР_2, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1 та перебуває на обліку в Старобільській об'єднаній державній податковій інспекції Головного управління ДФС у Луганській області як платник податків (а.с. 9,10-11,22).

08 липня 2016 року працівниками Старобільської ОДПІ Головного управління ДФС у Луганській області проведено фактичну перевірку магазину «Артур», розташованого за адресою: вул. Красна, 35, с. Байдівка Старобільського району, який належить субєкту господарювання ОСОБА_1 з питань додержання суб'єктами господарювання вимог, встановлених законодавством України, які є обов'язковими до виконання при здійсненні оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями та/або тютюновими виробами.

За результатами перевірки складено акт від 08.07.2016 № 51/12-30-40/2, в якому зафіксовано, що під час проведення перевірки працівниками податкового органу встановлено факт реалізації пива «Рогань» на розлив (ємкістю 0,5 л), вартістю 9,00 грн. без наявності ліцензії на право здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями. У суб'єкта господарювання відсутні ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями та тютюновими виробами, чим порушено ст. 15 Закону України Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів. Також перевіркою встановлено проведення розрахунків при продажі підакцизних товарів (пиво солодове) без застосування належним чином зареєстрованого, опломбованого та переведеного у фіскальний режим роботи реєстратора розрахункових операцій. (а.с 13-14).

Особа яка проводила готівкові розрахунки в магазині «Артур» ОСОБА_2 відмовилась від підписання акту перевірки ро, що було складено акт відмови від підписання акта перевірки від 08.07.2016 № 20/40/НОМЕР_2 (а.с 15).

Зауважень та заперечень до акта перевірки суб'єктом господарювання до суду надано не було.

Податковим органом 04.08.2016 прийнято рішення № НОМЕР_1 про застосування фінансових санкцій, згідно якого до відповідача у відповідності до ст. 15 Закону України Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів застосовано фінансові санкції у розмірі 17000,00 грн та податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_3 про застосування фінансових санкцій, згідно якого до відповідача у відповідності до п. 1, п. 2 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» (а.с. 16-18).

Копії даних рішень отримані відповідачем 06.08.2016, особисто, про що свідчить підпис ОСОБА_1

Частиною першою статті 17 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" встановлено, що за порушення норм цього Закону щодо виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами посадові особи і громадяни притягаються до відповідальності згідно з чинним законодавством.

Відповідно до частини другої статті 17 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" до суб'єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафу, зокрема, у разі оптової (включаючи імпорт та експорт) і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами без наявності ліцензій - 200 відсотків вартості отриманої партії товару, але не менше 17000 гривень.

Згідно з частиною п'ятою статті 17 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" у разі невиконання суб'єктом господарювання рішення органів, зазначених у частині третій цієї статті, сума штрафу стягується на підставі рішення суду.

Пунктом 10 Порядку застосування фінансових санкцій, передбачених статтею 17 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02.06.2003 року № 790, визначено, що у разі невиконання суб'єктом господарювання рішення про застосування фінансових санкцій протягом 30 днів після його отримання сума санкцій стягується на підставі рішення суду.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст 17 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» за порушення вимог цього Закону до суб'єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції за товари (послуги), за рішенням відповідних органів доходів і зборів застосовуються фінансові санкції у таких розмірах: у разі встановлення протягом календарного року в ході перевірки факту: непроведення розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій з фіскальним режимом роботи вчинене вперше - 1 гривня.

Відповідно до п.57.3 ст.57 ПК України, у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1-54.3.6 п.54.3 ст.54 ПК України, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу. У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов'язання платник податків зобов'язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності.

Відповідно до пп.14.1.175 ст.14 ПК України, податковий борг - це сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Як визначено пп. 14.1.153 п. 14.1 ст. 14 ПК України, податкова вимога - письмова вимога контролюючого органу до платника податків щодо погашення суми податкового боргу.

Згідно п.59.1 ст.59 Податкового кодексу, у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Так, на виконання вимог п. 59.1 ст. 59 Податкового кодексу України податковим органом була виставлена та направлена відповідачу податкова вимога від 21.09.2016 №106-17 про сплату податкового боргу в розмірі 17001,00 грн. (а.с. 12)

Податковий борг відповідача також підтверджується матеріалами справи, зокрема довідкою про стан заборгованості, розрахунком заборгованості, витягом обліковою карткою платника податків (а.с. 5, 6, 7, 8, 58, 59).

Крім того, постановою Старобільського районного суду Луганської області від 08.09.2016 у справі № 431/3918/16-п ОСОБА_1 визнано виним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП (провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб'єкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, а саме господарську діяльність, повязану з реалізацією алкогольних напоїв) та, у відповідності до ст. 22 КУпАП, звільнено від адміністративної відповідальності, обмежившись усним зауваженням. (а.с. 20).

Постановою Старобільського районного суду від 08.09.2016 у справі № 431/3920/16-п ОСОБА_1 визнано виним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 155-1 КУпАП (порушення встановленого законом порядку проведення розрахунків у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг) та, у відповідності до ст. 22 КУпАП, звільнено від адміністративної відповідальності, обмежившись усним зауваженням. (а.с. 21).

Зазначені рішення набрали законної сили 20.09.2016.

Відповідно до частини першої статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Разом з тим, суд зазначає, що фізичною особою-підприємецем ОСОБА_1 припинено підприємницьку діяльність, про що 14.02.2017 року державним реєстратором внесено запис до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань за № 4002269.

Підпунктом 65.10.8 пункту 65.10. статті 65 ПК України визначено, що державна реєстрація (реєстрація) припинення підприємницької чи незалежної професійної діяльності фізичної особи або внесення до Державного реєстру запису про припинення такої діяльності фізичною особою не припиняє її зобов'язань, що виникли під час провадження підприємницької чи незалежної професійної діяльності, та не змінює строків, порядків виконання таких зобов'язань та застосування санкцій за їх невиконання.

Відповідно до п. 97.3 статті 97 ПК України у разі державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичної особи чи реєстрації у відповідному уповноваженому органі припинення незалежної професійної діяльності фізичної особи (якщо така реєстрація була умовою ведення незалежної професійної діяльності), погашення грошових зобов'язань та/або податкового боргу здійснюється за рахунок майна зазначеної особи.

Згідно пп. 97.4.3. п. 97.4. ст. 97 Податкового кодексу України особою, відповідальною за погашення грошових зобов'язань чи податкового боргу платника податків, є стосовно фізичної особи - підприємця або фізичної особи, яка провадить незалежну професійну діяльність, - така фізична особа.

Як наслідок, припинення фізичною особою-підприємцем підприємницької діяльності не припиняє її зобов'язань, що виникли під час провадження підприємницької діяльності та не змінює порядків виконання таких зобов'язань, тобто не звільняє від обов'язку погашати податковий борг, який виник за час здійснення підприємницької діяльності, оскільки у відповідності до підпункту 97.4.3 пункту 97.4 статті 97 Податкового кодексу України особою відповідальною за погашення грошових зобов'язань чи податкового боргу платника податків, стосовно фізичної особи-підприємця є така фізична особа.

Таким чином, суд робить висновок, що податковий борг фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, як суб'єкта господарської діяльності, який припинив підприємницьку діяльність, підлягає стягненню з фізичної особи ОСОБА_1.

Відповідно до пп.20.1.19 п.20.1 ст.20 ПК України контролюючі органи мають право застосовувати до платників податків передбачені законом фінансові (штрафні) санкції (штрафи) за порушення податкового чи іншого законодавства, контроль за додержанням якого покладено на контролюючі органи; стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми грошових зобов'язань та/або податкового боргу у випадках, порядку та розмірі, встановлених цим Кодексом та іншими законами України; стягувати суми недоїмки із сплати єдиного внеску; стягувати суми простроченої заборгованості суб'єктів господарювання перед державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) за кредитами (позиками), залученими державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) або під державні (місцеві) гарантії, а також за кредитами із бюджету в порядку, визначеному цим Кодексом та іншими законами України.

Відповідно до п. 87.11 ст. 87 ПК України орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи.

Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Старобільською ОДПІ Головного управління ДФС у Луганській області доведено наявність податкового боргу ОСОБА_1 у розмірі 17001,00 грн правомірність звернення з позовом про стягнення податкового боргу до суду та наявність підстав для стягнення такого, тобто позовні вимоги відповідають положенням податкового законодавства та підтверджуються дослідженими належними та допустимими доказами, в зв'язку з чим позов підлягає до задоволенню.

Відповідно до частини четвертої статті 94 КАС України, у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

Керуючись статтями 17, 52, 71, 86, 94, 160, 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги Старобільської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Луганській області задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4, адреса реєстрації: 92763, Луганська область, вул. Зарічна 2-А, с. Байдівка, Старобільського району Луганської області) в дохід Державного бюджету України на рахунок 0331 одержувач УК у Старобільському районі код 37858396, МФО 804013 заборгованість по фінансових санкціях в сумі 17000,00 грн (сімнадцять тисяч грн 00 коп) та на рахунок 0331 одержувач УК у Старобільському районі код 37858396, МФО 804013 заборгованість по фінансовим санкціям у сумі 1,00 грн (одна грн 00 коп).

Постанова суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Донецького апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Апеляційна скарга подається до Донецького апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя ОСОБА_3