Справа № 607/1904/17
Суддя: Кунцьо С. В.
Дата ухвалення: 2017-03-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14.03.2017 Справа №607/1904/17

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської областів складі:

головуючого: Кунцьо С.В.

з участю секретаря: Ліщинського О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі адміністративну справу

за позовом: ОСОБА_1

до: Управління патрульної поліції у м. Тернополі ДПП

про: скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, та закриття провадження у справі,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області із адміністративним позовом до відповідача Управління патрульної поліції у м. Тернополі Департаменту патрульної поліції проскасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії АР № 581101 від 04.02.2017 року.

Заявлені вимоги позивач мотивує тим, що 04 лютого 2017 року інспектором роти №1 батальйону Управління патрульної поліції у м. Тернополі Кіт А.В. була винесена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі АР № 581101, відповідно до якої його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн. Відповідно до даної постанови 04 лютого 2017 року о 02 год. 50 хв. громадянин ОСОБА_1 в м. Тернополі по вул. 15 квітня, керувавши автомобілем марки «Шевроле Авео», державний номерний знак НОМЕР_1, не подав сигнал світловим покажчиком повороту перед виїздом на перехрестя з кільцевим рухом, чим порушив вимоги п.9.2 Правил дорожнього руху України. Із зазначеною постановою не згідний та вважає її незаконною та необґрунтованою, оскільки не вчиняв адміністративного правопорушення.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі та пояснив, що вимог Правил дорожнього руху не порушував, оскільки рухаючись в напрямку перехрестя з кільцевим рухом по проспекті Ст.Бандери в м. Тернополі, безпосередньо перед самим перехрестям він не подав сигнал світловим покажчиком повороту, тому, що рухався автомобілем прямо, окрім цього у ПДР України, зокрема у п.9.2 не прописано, що він повинен був перед виїздом на перехрестя з кільцевим рухом ввімкнути покажчик повороту. Тому просить скасувати постанову, якою на нього накладено адміністративне стягнення у розмірі 425 грн.

Представник відповідача Управління патрульної поліції у м. Тернополі Департаменту патрульної поліції Кондрат Л.Р. в судовому засіданні позовні вимоги заперечує, мотивуючи тим, що ОСОБА_1 правомірно притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення Правил дорожнього руху України, оскільки 04 лютого 2017 року о 02 год. 50 хв. громадянин ОСОБА_1 в м. Тернополі по вул. 15 квітня, керувавши автомобілем марки «Шевроле Авео», державний номерний знак НОМЕР_1, не подав сигнал світловим покажчиком повороту перед виїздом на перехрестя з кільцевим рухом, чим порушив вимоги п.9.2 Правил дорожнього руху України. Крім того, як доказ вчинення останнім правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП, та на спростування заперечень позивача є відеофіксація, що додається до матеріалів справи.

Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи із таких міркувань.

Згідно ст.86 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість ,достовірність кожного доказу окремо, а також достатній і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив наступні факти:

Як вбачається із постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії АР № 581101, громадянин ОСОБА_1 04 лютого 2017 року о 02 год. 50 хв. в м. Тернополі по вул. 15 квітня, керувавши автомобілем марки «Шевроле Авео», державний номерний знак НОМЕР_1, не подав сигнал світловим покажчиком повороту перед виїздом на перехрестя з кільцевим рухом, чим порушив вимоги п.9.2 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність згідно ч. 2 ст. 122 КУпАП

Згідно постанови серії АР № 581101 від 04 лютого 2017 року, винесеної інспектором роти №1 батальйону Управління патрульної поліції у м. Тернополі Кіт А.В., на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 425 грн.

Частиною 2 статті 122 КУпАП серед іншого передбачено відповідальність за порушення правил користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Докази мають бути належними та допустимими. Допустимими є ті докази, які зібрані у відповідності до закону, а належними - якщо вони містять інформацію щодо предмету доказування.

Пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23 грудня 2005 року про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті із змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму ВСУ № 18 від 19 грудня 2008 року визначено неприпустимість ігнорування прав осіб, яких притягають до адміністративної відповідальності, потерпілих, їх законних представників та захисників. Зокрема, постанова у справі про адміністративне правопорушення повинна відповідати вимогам ст.ст. 283, 284 КУпАП і містити докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення із зазначенням мотивів відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Згідно вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Окрім оскаржуваної постанови, представником відповідача до матеріалів справи додано відеофіксацію, з якої вбачається наступне: позивач ОСОБА_1 рухався автомобілем «Шевроле Авео», по проспекті Ст.Бандери в м. Тернополі, перед виїздом із головної дороги на перехрестя з круговим рухом, при цьому не змінювавши напрямку руху, направлявся по кільцевій дорозі, та виїжджаючи із перехрестя в напрямку вул.15 квітня, увімкнув правий покажчик повороту.

Згідно п.9.2 ПДР України, який як вбачається із постанови, порушив позивач, вказані вимоги коли водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку, а саме: перед початком руху і зупинкою; перед перестроюванням, поворотом або розворотом.

Відповідно до п.10.4 Правил дорожнього руху України перед поворотом праворуч та ліворуч, у тому числі в напрямку головної дороги, або розворотом водій повинен завчасно зайняти відповідне крайнє положення на проїзній частині, призначеній для руху в цьому напрямку, крім випадків, коли здійснюється поворот у разі в'їзду на перехрестя, де організовано круговий рух, напрямок руху визначено дорожніми знаками чи дорожньою розміткою або рух можливий лише в одному напрямку, установленому конфігурацією проїзної частини, дорожніми знаками чи розміткою.

Як вбачається з пояснень наданих у судовому засіданні позивачем та підтвердженими оглянутим в судовому засіданні відеозаписом, ОСОБА_1 дійсно перед в'їздом на перехрестя з круговим рухом, із головної дороги не ввімкнув покажчик повороту, оскільки він здійснював рух прямо по головній дорозі, при цьому не здійснюючи перестроювання, та при виїзді із кільця увімкнув правий покажчик повороту, тобто, позивач керував транспортним засобом як того вимагають норми ПДР України, адже при рухові по кругу вказівники повороту вмикати є необхідним лише при перестроюванні та перед поворотом при виїзді.

Відповідно до ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

За таких обставин, позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки відповідачем не представлено достатньо належних доказів про вчинення позивачем адміністративних правопорушень в той час, як у ст. 62 Конституції України зазначено, що обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, адже відповідно до ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 6, 7, 10, 11, 70, 71, 158, 160-163, 167, 171-2 КАС України, ст. ст.122, 126, 251, 280, 288, 289 КУпАП, Постановою Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14, Правилами дорожнього руху України, затверджених постановою КМ України № 1306 від 10.10.2001 року, суд

П О С Т А Н О В И В :

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії АР №581101 від 04.02.2017 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення із накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 гривень, а провадження у справі закрити.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Тернопільський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня отримання копії повного тексту постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Головуючий суддяС. В. Кунцьо