Справа № 638/3767/17
Суддя: Хайкін В. М.
Дата ухвалення: 2017-03-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 638/3767/17

Провадження № 2-а/638/333/17

14.03.2017 року м. Харків

Суддя Дзержинського районного суду м. Харкова Хайкін В.М., розглянувши адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Держгеокадастру у м. Харкові Харківської області про визнання незаконною відмови на задоволення запиту на інформацію,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Дзержинського районного суду м. Харкова з адміністративним позовом до Управління Держгеокадастру у м. Харкові Харківської області про визнання незаконною відмови на задоволення запиту на інформацію.

Конституцією України закріплено право кожного на судовий захист (стаття 55) та передбачено, що юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі (стаття 124), а статтею 18 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» визначено, що суди загальної юрисдикції спеціалізуються на розгляді цивільних, кримінальних, господарських, адміністративних справ, а також справ про адміністративні правопорушення.

Суди мають враховувати, що забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також практики Європейського суду з прав людини, які відповідно до статті 17 «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосовуються судами при розгляді справ як джерело права

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції 1950 року кожен при вирішенні спору щодо його цивільних прав та обов'язків має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом (стаття 8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Проте, вирішуючи питання про выдкриття провадження, суди повинні перевірити відповідність вимог, з якими позивач звертається до суду для захисту, а також дотримання позивачем вимог, передбачених ст. 106 КАС України.

Зазначений адміністративний позов підлягає залишенню без руху, оскільки поданий з порушенням вимог статті 106 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до пунктів 2, 3 частини 1 статті 106 КАС України, у позовній заяві зазначаються: імя (найменування) позивача, поштова адреса, а також номер засобу звязку, адреса електронної пошти, якщо такі є; імя (найменування) відповідача, посада і місце служби посадової чи службової особи, поштова адреса, а також номер засобу звязку, адреса електронної пошти, якщо такі відомі.

В порушення вимог пункту 4 частини 1 статті 106 КАС України, позовна заява не містить змісту позовних вимог згідно з частинами четвертою і пятою статті 105 цього Кодексу і виклад обставин, яким позивач обґрунтовує свої вимоги.

Відповідно до частини 3 статті 106 КАС України, до позовної заяви додається також документ про сплату судового збору, крім випадків, коли його не належить сплачувати.

Відповідно до частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір», за подання до суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано фізичною особою, ставка судового збору становить 0, 4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 640 (шістсот сорок) грн. 00 коп.

Разом з цим, із позовної заяви вбачається, що позивач просить відстрочити сплату, посилаючись на те, що у даний час наявні матеріальні складнощі через відсутність доходу, що підтверджується ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 13.07.2016 року.

Відповідно до статті 88 КАС України та статті 8 Закону України «Про судовий збір», суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково,чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Суд вважає, що причини, на які посилається позивач, не можуть бути підставою для відстрочення сплати судового збору.

Так, у клопотанні про відстрочення сплати судового збору позивач посилається на незадовільне матеріальне становище. У якості доказу надав копію ухвали Жовтневого районного суду м. Харкова від 13.07.2016 року, згідно якої клопотання старшого слідчого СВ Жовтневого відділення поліції Київського відділу поліції ГУНП в Харківській області майора поліції ОСОБА_2 про арешт майна по кримінальному провадженню №0001196 від 21.04.2013 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.194, ч.3 ст.206 КК України задоволено частково: накладено арешт на будівлю Літ. А-1 загальною площею 217,1 м2, яка розташовується за адресою: м. Харків, вул. Полтавський шлях, 149 (фундамент), а також на земельну ділянку, на якій знаходиться зруйнована будівля Літ. А-1 загальною площею 217,1 м2 за адресою: м. Харків, вул. Полтавський шлях, 149 (фундамент), із накладенням заборони на знищення, використання чи розпорядження зазначеними обєктами нерухомого майна.

Дане рішення суду не може бути підставою для відстрочення сплати судового збору, оскільки свідчить про майновий стан позивача станом на дату постановлення ухвали 13.07.2016 року, інших доказів про важкий матеріальний стан позивача матеріали позовної заяви не містять.

З огляду на обов'язковість сплати судового збору, те, що позивачем не зазначено підстав та не надано належних доказів для відстрочення від сплати судового збору, суд не знаходить підстав для задоволення заяви про звільнення від сплати судового збору, його розстрочення чи зменшення. До того ж позивач не відноситься до жодної категорії осіб, зазначених у статті 5 Закону України «Про судовий збір», які звільняються від сплати судового збору.

Єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, довідка про доходи, про склад сім'ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім'ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо). Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі статтею 11 КАС України повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

З урахуванням вимог статті 10 КАС України, усі учасники адміністративного процесу є рівними перед законом і судом. Не може бути привілеїв чи обмежень прав учасників адміністративного процесу за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками. Отже, суд не вправі вчиняти дії, про які йдеться у статті 8 ЗаконуУкраїни «Про судовий збір», з власної ініціативи.

Так як на стадії вирішення питання про відкриття провадження норма щодо покладення судових витрат на відповідача не застосовується, а відомостей про майновий стан позивач не надав, підстави для звільнення або відстрочення сплати судового збору з подальшим стягненням його з відповідача відсутні.

У відповідності із статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику суду як джерело права.

Так, у рішенні Європейського суду з прав людини «Креуз проти Польщі» (CASE OF KREUZ v. POLAND) (Заява N 28249/95) від 19.06.2001 року, суд констатував, що він ніколи не виключав можливості того, що інтереси справедливого здійснення правосуддя можуть виправдовувати накладення фінансових обмежень на доступ особи до суду. Проте у цьому ж рішенні суд також наголошує, що положення пункту 1 статті 6 про виконання зобов'язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає просто відсутність втручання, але й може вимагати вчинення позитивних дій у різноманітних формах з боку держави; не означає воно й беззастережного права на отримання безкоштовної правової допомоги з боку держави у цивільних спорах і так само це положення не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах. Відповідно Суд постановляє, що вимога сплати зборів цивільними судами у зв'язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду, яке є саме по собі таким, що суперечить пункту 1 статті 6 Конвенції (пункт 60).

Також, зокрема, у п.п. 50, 52 рішення Європейського суду з прав людини «Станков проти Болгарії» (STANKOV v. BULGARIA) (заява №68490/01) від 12.07.2007 року, вказано про те, що цілі, які переслідуються при стягненні судових витрат, зокрема судового збору слід вважати прийнятними враховуючи загалом питання відправлення правосуддя, зокрема, що стосується фінансування судової системи, крім цього, такі діють стримуючим фактором для легковажних претензій, однак такі не повинні бути надмірним тягарем, тобто значне фінансове навантаження може виступати як фактор, що обмежує доступ до правосуддя, право на суд.

Подання заяви до суду має відбуватись із дотриманням певних умов. Якщо сплата судового збору згідно з вимогами закону є обовязковою, то наслідком недотримання цієї умови є залишення позовної заяви без руху, а у разі якщо документ, що підтверджує сплату судового збору не буде поданий у строк, встановлений судом визнання заяви неподаною та її повернення позивачеві.

Відповідно до частини 3 статті 106 Кодексу адміністративного судочинства України, до позовної заяви додаються її копії та копії всіх документів, що приєднуються до неї, відповідно до кількості відповідачів та третіх осіб, крім випадків подання адміністративного позову субєктом владних повноважень.

Відповідно до частини 1 статті 108 Кодексу адміністративного судочинства України, позовна заява, подана без додержання вимог, встановлених статтею 106 КАС України, підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення недоліків.

Керуючись ст.108 КАС України,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про відстрочення сплати судового збору - відмовити.

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Держгеокадастру у м. Харкові Харківської області про визнання незаконною відмови на задоволення запиту на інформацію - залишити без руху.

Повідомити позивача про необхідність виправити зазначені недоліки заяви у строк до 28 березня 2017 року.

Роз'яснити позивачу, що у випадку не усунення відмічених вище недоліків заява вважатиметься не поданою та буде повернено.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Дзержинський районний суд м. Харкова шляхом подачі апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було поставновлено без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: