Справа № 220/2345/16-а
Суддя: Ястребова Любов Вікторівна
Дата ухвалення: 2017-03-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Яненко Г.М.
Суддя-доповідач - Ястребова Л. В.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2017 року справа №220/2345/16-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд колегією суддів у складі: судді-доповідача Ястребової Л.В., суддів Компанієць І.Д., Сухарьок М.Г., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Великоновосілківського районного суду Донецької області від 31 січня 2017 року у справі № 220/2345/16-а за позовом ОСОБА_2 до Управління праці та соціального захисту населення Великоновосілківської районної державної адміністрації Донецької області про визнання незаконними дій щодо відмови у призначенні соціальної допомоги при народженні дитини та зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

19 грудня 2016 року ОСОБА_2 (надалі - позивач) звернулась до суду з адміністративним позовом до Управління праці та соціального захисту населення Великоновосілківської районної державної адміністрації Донецької області (надалі - відповідач, Управління) про визнання дій щодо відмови у призначенні соціальної допомоги при народженні дитини, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4 року незаконними та зобов'язання призначити та виплатити допомогу при народженні дитини, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4 року (а.с. 2-5).

Постановою Великоновосілківського районного суду Донецької області від 31 січня 2017 року в задоволенні позову відмовлено (а.с. 44-46).

Позивач із таким судовим рішенням не погодилась, звернулась до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою, в якій зазначає, що судом першої інстанції не надано належної оцінки доказам, які містяться в матеріалах справи, а його висновки не відповідають фактичним обставинам справи, що, на його думку, свідчить про порушення норм матеріального та процесуального права, просила скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою задовольнити її позовні вимоги в повному обсязі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт зазначає, що судом першої інстанції зроблено безпідставний висновок, що строк звернення за призначенням допомоги при народженні дитини пропущено ОСОБА_4 без поважних причин, оскільки звернутись за призначенням зазначеної допомоги апелянт могла тільки після набрання законної сили рішення Краматорського міського суду від 05.01.2016 року, яким встановлено факт народження дитини та видачі свідоцтва про народження дитини 19.01.2016 року. Крім того, апелянт вказує, що судом першої інстанції проігноровано ту обставину, що тільки після реєстрації апелянта та її дитини на території Великоновосілківського району Донецької області, як тимчасово переміщеної особи, остання мала право звернутись до відповідача із заявою про призначення допомоги, адже батько дитини і до теперішнього часу проживає в м. Макіївка, окремо від апелянта та її дитини. До того ж, апелянт звертає увагу, що допомога при народженні дитини за своєю природою є допомогою самій дитині, а не її батькам, а тому, не можна позбавляти дитину благ, гарантованих державою (а.с. 50-51).

Сторони у судове засідання не з'явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про що свідчять рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення, тому, відповідно до п.2 ч.1 ст.197 КАС України суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

За правилами частини першої статті 195 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін з наступних підстав.

Згідно матеріалів справи, 27 червня 2014 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 зареєстровано шлюб, про що Виконавчим комітетом Нижньокринської селищної ради м. Макіївка Донецької області складено відповідний актовий запис № 48, що підтверджується копією повторно виданого свідоцтва про шлюб серії І-НО № 441261 від 12.01.2016 року. У свідоцтві також зазначено, що після державної реєстрації шлюбу ОСОБА_6 почала носити прізвище чоловіка - ОСОБА_5 (а.с. 10).

У цьому шлюбі, ІНФОРМАЦІЯ_4 року народилася дитина, ОСОБА_3.

Як зазначає позивач у позовній заяві, внаслідок проведення антитерористичної операції на території, у т.ч. м. Макіївки, відсутності органів державної влади за місцем проживання, ОСОБА_4 не могла отримати ані паспорт, ані зареєструвати дитину після її народження.

Відповідно до матеріалів справи, паспорт громадянина України, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 отримала 17.11.2015 року у Красноармійському МВ ГУДМС України в Донецькій області (а.с. 6-7).

У грудні 2016 року позивач звернулася до Краматорського міського суду Донецької області із позовною заявою про встановлення факту народження дитини.

Згідно копії рішення Краматорського міського суду Донецької області від 23 грудня 2016 року, заяву ОСОБА_4 про встановлення факту народження дитини, зацікавлена особа відділ державної реєстрації актів цивільного стану Краматорського міського управління юстиції в Донецькій області, задоволено. Встановлено факт народження дитини чоловічої статі - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4 року у Совєтському районі міста Макіївки Донецької області, батьком якого є ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, матір'ю ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 23-25).

Відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_3, виданого 19 січня 2016 року відділ державної реєстрації актів цивільного стану Краматорського міського управління юстиції в Донецькій області, ОСОБА_3, народився ІНФОРМАЦІЯ_4 року, про що зроблено відповідний актовий запис № 2. Батьком записаний ОСОБА_5, матір'ю - ОСОБА_4 (а.с.11).

Згідно довідок про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 08.08.2016 р. № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 фактичне місце перебування позивача ОСОБА_4 та малолітнього ОСОБА_3 є АДРЕСА_2 (а.с. 26).

12 серпня 2016 року позивач зверталась до відповідача із заявою, в якій просила призначити їй, у т.ч. допомогу при народженні дитини. Зазначена заява отримана Управлінням 16.08.2016 року, що підтверджується штампом вх. кореспонденції № 01-17/4419 та підписом уповноваженої особи на відповідній заяві (а.с. 21), однак відповідачем, 29 вересня 2016 року, відносно позивача винесено повідомлення про відмову у наданні державної допомоги сім'ям з дітьми, в якому Управління зазначило, що позивач не має права на допомогу при народженні дитини (а.с. 9).

Позивач із такими діями відповідача не погодилась та оскаржила їх у судовому порядку.

Так, постановою Великоновосілківського районного суду Донецької області від 20 жовтня 2016 року, адміністративний позов ОСОБА_2 до Управління праці та соціального захисту населення Великоновосілківської районної державної адміністрації Донецької області про визнання незаконними дій щодо відмови у призначенні соціальної допомоги при народженні дитини та зобов'язання вчинити певні дії задоволено частково, внаслідок чого, визнано протиправною бездіяльність Управління праці та соціального захисту населення Великоновосілківської районної державної адміністрації Донецької області щодо не розгляду заяви ОСОБА_2 про виплату допомоги при народженні дитини від 12 серпня 2016 року та зобов'язано Управління праці та соціального захисту населення Великоновосілківської районної державної адміністрації Донецької області розглянути заяву ОСОБА_2 про виплату допомоги при народженні дитини від 12 серпня 2016 року та прийняти вмотивоване рішення згідно законодавства про соціальне страхування. В іншій частині позовних вимог ОСОБА_2 - відмовлено (а.с. 16-18).

На виконання вимог вищезазначеного рішення, відповідач повторно розглянув заяву позивача про призначення допомоги при народженні дитини та листом від 17 листопада 2016 року за вих. № 8547 повідомив позивача про відмову в призначенні такої допомоги, посилаючись на абз. 1 п. 12 Постанови КМУ № 1751 від 27.12.2001 року «Про затвердження Порядку призначення і виплати державної допомоги сім'ям з дітьми», яким встановлено, що допомога при народженні дитини призначається за умови, що звернення за її призначенням надійшло не пізніше ніж через 12 календарних місяців після народження дитини (а.с. 19).

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції дійшов до висновку, що вимоги позивача про зобов'язання Управління праці та соціального захисту населення Великоновосілківської районної державної адміністрації Донецької області призначити та виплатити допомогу при народженні дитини, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4 року не підлягають задоволенню, оскільки позивачем порушено встановлений чинним законодавством 12 місячний строк після народження дитини, протягом якого позивач повинна була звернутись до відповідача із заявою про призначення та виплати відповідної допомоги, а можливість поновлення такого строку не передбачена ані Законом України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми», ані Порядком призначення та виплати державної допомоги сім'ям з дітьми.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції та зазначає наступне.

Спірні правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються Конституцією України, Законом України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» від 22.11.1992 № 2811-ХІІ (далі Закон № 2811-ХІІ) та Порядком призначення та виплати державної допомоги сім'ям з дітьми, який затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2001 № 1751.

Так, згідно з ч. 1 ст. 10 Закону № 2811-ХІІ допомога при народженні дитини надається одному з батьків дитини (опікуну), який постійно проживає разом з дитиною

Відповідно до ст. 6 Закону № 2811-ХІІ документи, необхідні для призначення державної допомоги сім'ям з дітьми, подаються особою, яка претендує на призначення допомоги, самостійно. За наявності письмової заяви особи, яка претендує на призначення допомоги, але за станом здоров'я або з інших поважних причин не може самостійно зібрати необхідні документи, збір зазначених документів покладається на органи, що призначають допомогу.

Документи, необхідні для призначення державної допомоги сім'ям з дітьми, розглядаються органом, що призначає та здійснює виплату державної допомоги, протягом 10 днів з дня звернення.

Про призначення державної допомоги чи про відмову в її наданні із зазначенням причини відмови та порядку оскарження цього рішення орган, що призначає і здійснює виплату державної допомоги сім'ям з дітьми, видає чи надсилає заявникові письмове повідомлення протягом 5 днів після прийняття відповідного рішення.

Відповідно до статті 11 Закону № 2811-ХІІ допомога при народженні дитини призначається за умови, якщо звернення за її призначенням надійшло не пізніше дванадцяти місяців з дня народження дитини.

Згідно з п. 12 Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку призначення і виплати державної допомоги сім'ям з дітьми» від 27.12.2001 № 1751 допомога при народженні дитини призначається за умови, що звернення за її призначенням надійшло не пізніше ніж через 12 календарних місяців після народження дитини.

Таким чином, станом на 12 серпня 2016 року (день, коли позивач звернулась до відповідача із заявою про призначення допомоги при народженні дитини) сплинув строк для звернення позивача з відповідною заявою, встановлений ст. 11 Закону № 2811-ХІІ та п. 12 Постанови Кабінету Міністрів України № 1751 від 27.12.2001.

Колегія суддів зазначає, що Законом України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми», а також вище зазначеним Порядком призначення і виплати державної допомоги сім'ям з дітьми не передбачено можливості поновлення зазначеного строку, що спростовує доводи апелянта, що в суду першої інстанції були всі правові підстави для задоволення позову.

За таких обставин колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відсутності правових підстав для задоволення позову ОСОБА_2 до Управління праці та соціального захисту населення Великоновосілківської районної державної адміністрації Донецької області про визнання незаконними дій щодо відмови у призначенні соціальної допомоги при народженні дитини та зобов'язання вчинити певні дії.

Посилання апелянта на ст. 3 Конвенції ООН «Про права дитини», якою передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню прав дитини, колегія суддів не приймає до уваги з огляду на те, що застосування норм Конвенції до спірних правовідносин носять загальний характер, тобто, порядок звернення та отриманням державної допомоги при народженні дитини не вирішуються Конвенцією ООН «Про права дитини». Зазначена Конвенція передбачає лише право дитини на соціальний захист та охорону цих прав державою, а вже сам порядок звернення за державною допомогою при народженні дитини передбачено Законом № 2811-XII та Постановою КМУ № 1751, якими, в свою чергу, не передбачено форс-мажорних обставин, на підставі яких апелянт мав би право звернення до органу соціального захисту населення після спливу 12 місячного строку

На підставі викладеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, що відповідно до вимог ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення без змін. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Під час апеляційного провадження, колегія суду не встановила таких порушень судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення справи по суті, які були предметом розгляду і заявлені в суді першої інстанції. Доводи апеляційної скарги не спростовують правильності прийнятого судом першої інстанції судового рішення.

На підставі викладеного, керуючись статтями: 9, 11, 160, 167, 184, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Постанову Великоновосілківського районного суду Донецької області від 31 січня 2017 року у справі № 220/2345/16-а - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду в порядку письмового провадження набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів після набрання нею законної сили.

Головуючий суддя Л.В. Ястребова

Судді І.Д. Компанієць

М.Г. Сухарьок