Справа № 2а/0370/3729/12
Суддя: Шипуліна Т.М.
Дата ухвалення: 2017-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

06 березня 2017 року м. Київ К/800/494/17

Суддя Вищого адміністративного суду України Шипуліна Т.М., розглянувши матеріали касаційної скарги Луцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Волинській області на постанову Волинського окружного адміністративного суду від 10.12.2012 та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 16.02.2016 у справі №2а/0370/3729/12 (876/7056/13) за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Луцької об'єднаної державної податкової інспекції Волинської області Державної податкової служби про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, перевіривши дотримання ст.ст.20, 210, 211, 212 КАС України та її відповідність вимогам ст.213 КАС України,

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою Волинського окружного адміністративного суду від 10.12.2012, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 16.02.2016, позовні вимоги Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Луцької об'єднаної державної податкової інспекції Волинської області Державної податкової служби про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення - задоволено.

Не погоджуючись із рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, Луцька об'єднана державна податкова інспекція Головного управління Державної фіскальної служби у Волинській області 30.12.2016 звернулась з касаційною скаргою та клопотанням про поновлення строку касаційного оскарження судових рішень до Вищого адміністративного суду України.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 12.01.2017 касаційну скаргу відповідача було залишено без руху на підставі вимог частини четвертої статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України, з огляду на те, що наведені у заяві про поновлення строку касаційного оскарження підстави визнані судом неповажними, оскільки належних доказів щодо неможливості для звернення до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою у визначений частиною другою статті 212 Кодексу адміністративного судочинства України строк суду не надано, та надано відповідачу строк на усунення недоліків - протягом тридцяти днів з моменту отримання ухвали про залишення касаційної скарги без руху. При цьому було зазначено, що на підтвердження поважності пропуску процесуального строку слід надати докази, що унеможливили своєчасне вчинення процесуальної дії зі звернення до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою у строк визначений законом.

Вказана ухвала Вищого адміністративного суду України від 12.01.2017 була отримана відповідачем 26.01.2017, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №315.

На виконання вимог ухвали Вищого адміністративного суду України від 12.01.2017 відповідачем надіслано заяву про усунення недоліків касаційної скарги, в якому порушено питання про поновлення строку касаційного оскарження, в якому наведено аналогічні обставини причин пропуску строку тим, які були зазначені при поданні касаційної скарги щодо відсутності належного фінансування з Державного бюджету України для сплати судового збору.

На підтвердження обґрунтованості наданого клопотання податковим органом надано лист Начальнику юридичного відділу від 11.03.2016 № 17 та лист Начальнику управління податків і зборів з фізичних осіб та Начальнику відділу фінансування бухгалтерського обліку та звітності від 11.03.2016 № 423/10-10. Утім, скаржником не було надано суду доказів відсутності на його рахунках коштів та доказів вчинення будь-яких дій, спрямованих на отримання достатнього для сплати судового збору фінансування з Державного бюджету України з квітня 2016 року до моменту звернення з касаційною скаргою вдруге.

Враховуючи викладене, наведені відповідачем у клопотанні про поновлення строку касаційного оскарження рішень судів першої та апеляційної інстанцій підстави пропуску такого строку не є поважними.

Відповідно до частини третьої статті 214 та частини шостої статті 108 КАС України касаційна скарга повертається особі, що її подала, якщо цією особою не усунуто недоліків касаційної скарги, залишеної без руху.

Згідно з частиною шостою статті 108 Кодексу адміністративного судочинства України повернення касаційної скарги не позбавляє права на повторне звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом з дотриманням строків на касаційне оскарження судових рішень.

Керуючись ст. 213, ч. 3 ст. 214, ч. 3 ст. 108 КАС України,

У Х В А Л И Л А :

1. Касаційну скаргу Луцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Волинській області на постанову Волинського окружного адміністративного суду від 10.12.2012 та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 16.02.2016 у справі №2а/0370/3729/12 (876/7056/13) за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Луцької об'єднаної державної податкової інспекції Волинської області Державної податкової служби про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення - повернути.

2. Копію ухвали разом з доданими до скарги матеріалами направити відповідачу.

Ухвала набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути переглянута Верховним Судом України у випадках, встановлених Кодексом адміністративного судочинства України.

Суддя Вищого адміністративного суду України Т.М. Шипуліна