Справа № 3768/10/2170
Суддя: Кисильова О.Й.
Дата ухвалення: 2010-10-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
____________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" жовтня 2010 р. 13 год.00 хв.Справа № 2-а-3768/10/2170

Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Кисильової О.Й.,

при секретарі: Козловій Н.О.,

за участю: представника позивача - ОСОБА_1,

відповідача - ОСОБА_2,

представника відповідача - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

державної податкової інспекції у м. Херсоні до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення фінансових санкцій,

встановив:

Державна податкова інспекція в м. Херсоні (даліпозивач, ДПІ) звернулась з адміністративним позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (далівідповідач, ПП) про стягнення штрафних (фінансових) санкцій в сумі 5600,00 грн.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав повністю. Суду пояснив, що відповідач знаходиться на обліку в ДПІ в м. Херсоні. При проведенні перевірки магазину, що належить ОСОБА_2, позивачем встановлено порушення порядку ведення обліку товарних запасів за місцем їх реалізації. Всього в реалізації знаходився товар на загальну суму в розмірі 2800,00 грн. За результатами даної перевірки на підставі акту до відповідача застосовані штрафні санкції у розмірі 5600,00 грн., сума яких відповідачем добровільно не сплачена, а тому підлягає стягненню.

Відповідач та його представник у судовому засіданні, заперечуючи проти позову, пояснили, що ОСОБА_2 здійснює торгівлю непродовольчими товарами (верхній одяг), не є платником ПДВ та не торгує підакцизними товарами, а тому не зобов'язана застосовувати РРО. Облік доходів та витрат відповідач веде у книзі обліку розрахункових операцій (далі КОРО). На думку ПП, посадовими особами ДПІ при складані акту перевірки безпідставно замінено поняття обліку доходів і витрат поняттям обліку товарів за місцем зберігання та реалізації, а тому неправомірно застосовано штрафні санкції.

Заслухавши пояснення сторін та вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до Свідоцтва про державну реєстрацію субєкта підприємницької діяльності ОСОБА_2 зареєстрована як субєкт підприємницької діяльності виконавчим комітетом Херсонської міської ради 07.04.1997 р.

Згідно з вимогами п.1 ч.1 ст.8 Закону України "Про державну податкову службу в Україні" від 04 грудня 1990 року № 509-ХІІ (далі - Закон № 509-ХІІ) державна податкова адміністрація України організовує роботу державних податкових організацій та державних податкових інспекцій, пов'язану із здійсненням контролю за додержанням порядку проведення готівкових розрахунків за товари (послуги) у встановленому законом порядку. Крім того, за п.2 ч.1 ст.11 Закону здійснення такого контролю віднесено до прав органів державної податкової служби.

Правові засади застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торігівлі, громадського харчування та послуг визначені Законом України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" від 06.07.1995 р. № 265/95-ВР (далі - Закон № 265/95-ВР).

Посадовими особами ДПІ в м. Херсоні здійснено перевірку магазину за адресою: просп. Ушакова, 81, м. Херсон, що належить приватному підприємцю ОСОБА_2 У ході перевірки позивачем встановлено порушення відповідачем п. 12 ст. 3 Закону № 265/95-ВР , а саме: порушення порядку обліку товарних запасів за місцем їх реалізації, про що складено акт перевірки від 12.08.2009 року. На підставі даного акту ДПІ прийнято рішення від 05.10.2009 р. № НОМЕР_1 про застосування до ОСОБА_2 фінансових санкцій на суму 5600,00 грн., яке надіслано відповідачу рекомендованим листом та вручено особисто.

Проте, незважаючи на правомірність проведеної перевірки, суд вважає, що висновки ДПІ щодо незабезпечення відповідачем обліку товарних запасів за місцем їх реалізації є протиправними з огляду на наступне.

Пунктом 12 ст. 3 Закону України № 265/95-ВР від 06.07.1995 р. передбачено, що суб'єкти підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг зобов'язані вести у порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації, здійснювати продаж лише тих товарів, які відображені в такому обліку, за винятком продажу товарів особами, які відповідно до законодавства оподатковуються за правилами, що не передбачають ведення обліку обсягів реалізованих товарів (наданих послуг).

Статтею 6 Закону України № 265/95-ВР визначено, що облік товарних запасів фізичною особою - суб'єктом підприємницької діяльності ведеться у порядку, визначеному чинним законодавством, а юридичною особою (її філією, відділенням, іншим відокремленим підрозділом) - у порядку, визначеному відповідним національним положенням (стандартом) бухгалтерського обліку. Облік ведеться з урахуванням особливостей, встановлених для суб'єктів малого підприємництва. Обов'язок із ведення обліку товарних запасів не застосовується до осіб, які відповідно до законодавства оподатковуються за правилами, що не передбачають ведення обліку придбаних або проданих товарів.

Згідно з п. 6 ст. 9 Закону України № 265/95-ВР реєстратори розрахункових операцій та розрахункові книжки не застосовуються при продажу товарів (наданні послуг) суб'єктами підприємницької діяльності - фізичними особами, оподаткування доходів яких здійснюється відповідно до законодавства з питань оподаткування суб'єктів малого підприємництва (в тому числі шляхом отримання свідоцтва про сплату єдиного податку), якщо такі суб'єкти не здійснюють продаж підакцизних товарів (крім пива на розлив), за умови ведення такими особами книг обліку доходів і витрат у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України за поданням державного органу, уповноваженого проводити державну регуляторну політику.

У судовому засіданні встановлено, що відповідно до свідоцтва про сплату єдиного податку на 2009 рік, відповідач є платником єдиного податку, веде Книгу обліку доходів і витрат для фізичних осіб платників єдиного податку, реалізацією підакцизних товарів не займається.

Згідно з п. 4 Указу Президента України від 03.07.98 р. № 727/98 "Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого підприємництва" (далі - Указ № 727/98) форма Книги обліку доходів та витрат, що підлягають оподаткуванню відповідно до вищезазначеного указу, і порядок її ведення суб'єктами малого підприємництва, які застосовують спрощену систему оподаткування, обліку та звітності, встановлюються Державною податковою адміністрацією України.

Відповідно до пунктів 1 та 5 Порядку ведення книги обліку доходів і витрат (далі - Порядок), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.09.2001 р. № 1269 Книга обліку доходів і витрат ведеться суб'єктами підприємницької діяльності - фізичними особами, оподаткування доходів яких здійснюється згідно із законодавством з питань оподаткування суб'єктів малого підприємництва (у тому числі шляхом отримання свідоцтва про сплату єдиного податку). При цьому до Книги заносяться такі відомості: порядковий номер запису; дата здійснення операції, пов'язаної з проведенням витрат і/або отриманим доходом; суми витрат за фактом їх здійснення, в тому числі заробітна плата найманого працівника; сума вартості товарів, отриманих для їх продажу (надання послуг); сума виручки від продажу товарів (надання послуг) - з підсумком за день.

Пунктом 8 Порядку видачі Свідоцтва про сплату єдиного податку, затвердженого наказом ДПА України від 29.10.1999 р. № 599 визначено, що для визначення результатів власної підприємницької діяльності на підставі хронологічного відображення здійснених господарських і фінансових операцій платник єдиного податку веде Книгу обліку доходів і витрат згідно із додатком N 10 до Інструкції про прибутковий податок з громадян, затвердженої наказом Головної державної податкової інспекції України від 21.04.93 N 12 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 09.06.93 за N 64. При цьому обов'язковому заповненню підлягають лише графи "період обліку", "витрати на виробництво продукції", "сума виручки (доходу)", "чистий доход".

З огляду на викладене вище, суд приходить до висновку, що облік товарів відповідач здійснювати не зобовязаний. Книга ф. № 10 є виключно для обліку доходів і витрат підприємця, а не для обліку товарів.

Із дослідженої у судовому засіданні книги обліку доходів і витрат для фізичних осіб платників єдиного податку ФОП ОСОБА_2 вбачається, що відповідачем заповнено графи відповідно до додатку N 10 до Інструкції.

Суд не погоджується з твердження позивача про те, що фізичні особи-підприємці, платники єдиного податку зобов'язані здійснювати облік товарів у порядку, визначеному відповідним національним положенням (стандартом) бухгалтерського обліку, оскільки ст. 6 Закону України № 265/95-ВР передбачено, що у такому порядку здійснюється облік товарних запасів лише юридичною особою. А фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності ведуть даний облік у порядку, визначеному чинним законодавством, з урахуванням особливостей, встановлених для суб'єктів малого підприємництва та того, що обов'язок із ведення обліку товарних запасів не застосовується до осіб, які відповідно до законодавства оподатковуються за правилами, що не передбачають ведення обліку придбаних або проданих товарів. Тобто, як зазначено вище, лише шляхом ведення книги ф. № 10 для обліку доходів і витрат підприємця.

Крім цього суд приходить до висновку про те, що відповідач не вчинила порушення, передбачене п. 12 ст. 3 та ст. 21 Закону України № 265/95-ВР, оскільки вона вела облік товару у книзі обліку доходів і витрат.

Застосування штрафної санкції до суб'єкта підприємницької діяльності, який реалізує товар без підтверджуючих документів на його придбання і веде при цьому облік товарів за місцем їх реалізації у книзі обліку доходів і витрат, ст. 21 Закону № 265/95-ВР не передбачено.

За таких обставин суд приходить до висновку про необгрунтованість позовних вимог державної податкової інспекції в м. Херсоні та відмову в задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 158 163, 167 КАС України, суд, -

постановив:

Відмовити державній податковій інспекції у м. Херсоні у задоволенні позовних вимог до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення фінансових санкцій.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України чи прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови виготовлений та підписаний 01 листопада 2010 р.

Суддя Кисильова О.Й.

кат. 6.6.5