Справа № 817/1723/16
Суддя: Котік Т.С.
Дата ухвалення: 2017-03-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Жуковська Л.А.
Суддя-доповідач:Котік Т.С.
УХВАЛА

іменем України

"16" березня 2017 р. Справа № 817/1723/16

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Котік Т.С.

суддів: Жизневської А.В.

Охрімчук І.Г.,

за участю секретаря судового засідання Полоневич Т.Ю.,

представників сторін

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 на постанову Рівненського окружного адміністративного суду від "28" листопада 2016 р. у справі за позовом Рівненської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Рівненській області до фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 про стягнення коштів за податковим боргом ,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2016 року Рівненська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Рівненській області звернулась до суду з позовом до фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 про стягнення коштів за податковим боргом в сумі 28 231,55 грн.

Постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 28 листопада 2016 року позов задоволено.

Стягнуто з фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 (реєстраційний номер НОМЕР_1) заборгованість перед бюджетом в сумі 28 231,55 грн., в тому числі:

- податок на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування в сумі 3 231,55 грн., який перерахувати на р/р 0222, одержував УК у Костопільському районі/м.Костопіль/11010500, код одержувача 37959370, банк одержувача ГУ ДКСУ у Рівненській області, МФО 833017;

- транспортний податок з фізичних осіб в сумі 25 000,00 грн., який перерахувати на р/р 0221,одержував УК у Костопільському районі/Костопільський район/18011000, код одержувача 37959370, банк одержувача ГУ ДКСУ у Рівненській області, МФО 833017.

В апеляційній скарзі фізична особа - підприємець ОСОБА_3, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову суду та прийняти нову - про відмову в задоволенні позову. Зокрема, апелянт посилається на те, що позивачем пропущено шестимісячний строк звернення до суду на що суд не звернув уваги. Так само, суд прийняв до розгляду позов без сплати судового збору та не надав оцінки обставинам винесення податкового повідомлення-рішення та направлення на його адресу копії.

Розглянувши справу, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що фізична особа - підприємець ОСОБА_3 є платником податків і зборів і на даний час є боржником перед бюджетом.

Відповідно до карток особового рахунку станом на 28.09.2016 року за фізичною особою - підприємцем ОСОБА_3 рахується податковий борг в сумі 28 231,55 грн., який виник на підставі:

- податок на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування в сумі 3 231,55 грн., в тому числі пеня 3231,55 грн.;

- транспортний податок з фізичних осіб в сумі 25 000,00грн., в тому числі основний платіж 25 000,00 грн., підстава нарахування податкове повідомлення-рішення форми "Ф" №4714-17/3 від 15.06.2015 року.

Задовольняючи позов суд першої інстанції дійшов висновку, що вказана податкова заборгованість є узгодженим грошовим зобов"язанням та підлягає стягненню.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з вказаним висновком, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що 15.06.2015 року Рівненською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Рівненській області винесено податкове повідомлення-рішення форми "Ф" №4714-17/3 яким визначено ОСОБА_3 транспортний податок з фізичних осіб в сумі 25 000,00грн.

Зазначене податкове повідомлення-рішення направлено на адресу відповідача 22.06.2015 року та згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, вручено відповідачу за адресою вул. Козацька,27 в м. Костопіль 02.07.2015 року (а.с.5,6), а тому посилання апелянта на те, що судом не перевірено факт отримання вказаного рішення є безпідставним.

Так само, не заслуговують на увагу і доводи представника відповідача про те, що відповідачу тривалий час не проживає за вказаною адресою, оскільки такі доводи не підтверджені.

Натомість, згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, станом на 28.09.2016 року місцем проживання фізичної особи-підприємця є м. Костопіль, вул. Козацька, 27 (а.с.15).

Податкове повідомлення-рішення на підставі якого виникла заборгованість у розмірі 25 000,00 грн., у встановленому порядку оскаржене не було, а тому є вірними висновки суду першої інстанції, що відповідно до приписів статті 56 Податкового кодексу України грошове зобов'язання, визначене вказаними податковими повідомленнями-рішеннями є узгодженим.

Доводи представника відповідача, що вказане податкове повідомлення-рішення винесено протиправно з наведених в апеляційній скарзі обгрунтувань, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки в даному судовому засіданні питання щодо правомірності винесення податкового повідомлення-рішення не розглядається.

Порядок оскарження платниками податків податкового повідомлення - рішення про визначення контролюючими органами суми грошового зобов'язання визначається ст. 56 Податкового кодексу України.

Рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку (п. 56.1 ст. 56 ПКУ).

У разі коли платник податків вважає, що контролюючий орган неправильно визначив суму грошового зобов'язання або прийняв будь-яке інше рішення, що суперечить законодавству або виходить за межі повноважень контролюючого органу, встановлених ПКУ або іншими законами України, він має право звернутися до контролюючого органу вищого рівня із скаргою про перегляд цього рішення (п. 56.2 ст. 56 ПКУ).

Однак, вказані дії не були здійснені відповідачем протягом строку, встановленого для оскарження даного рішення.

Відповідно до п.57.3 ст.57 Податкового кодексу України у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1-54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

За змістом п.54.1 ст.54 Податкового кодексу України крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.

Відповідно до п.57.1 ст.57 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно наданих карток особового рахунку станом на 28.09.2016 року за фізичною особою - підприємцем ОСОБА_3 рахується несплачений податок на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування в сумі 3 231,55 грн., в тому числі пеня 3231,55 грн., які також підлягають стягненню.

Всупереч викладеному, відповідачем у встановлений строк узгоджене податкове зобов'язання не сплачено, а тому судом першої інстанції обгрунтовано задоволено позовні вимоги про стягнення податкового боргу, оскільки відповідно до пп.16.1.4 п.16.1 ст.16 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

У відповідності до ст.38 Податкового кодексу України виконанням податкового обов'язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов'язань у встановлений податковим законодавством строк.

Пунктом 87.11 ст.87 Податкового кодексу України передбачено, що орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи.

Доводи апелянта про те, що податковим органом пропущено строки звернення до адміністративного суду з вказаним позовом, суд апеляційної інстанції вважає помилковими.

Відповідно до ч.1 ст.99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

З набранням чинності Податковим кодексом України з 01 січня 2011 року, статтею 102 врегульовано питання застосування строків давності визначення податкових зобов"язань та їх стягнення в разі відмови в самостійному погашенні.

Зокрема, пунктом 102.1 статті 102 Податкового кодексу України визначено строк давності - 1095 календарних днів, а пунктом 102.4 цієї статті передбачено, що у разі якщо грошове зобов'язання нараховане контролюючим органом до закінчення строку давності, визначеного у пункті 102.1 цієї статті, податковий борг, що виник у зв'язку з відмовою у самостійному погашенні такого грошового зобов'язання, може бути стягнутий протягом наступних 1095 календарних днів з дня виникнення податкового боргу.

Зважаючи на вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв законне та обґрунтоване рішення.

Доводи апеляційної скарги зазначених висновків суду першої інстанції не спростовують та не містять фактів невірного застосування судом норм матеріального та процесуального права, а тому підстави, визначені ст.202 КАС України, для скасування судового рішення відсутні.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 залишити без задоволення, постанову Рівненського окружного адміністративного суду від "28" листопада 2016 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Т.С. Котік

судді: А.В. Жизневська

І.Г. Охрімчук

Повний текст cудового рішення виготовлено "17" березня 2017 р.

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу Рівненська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Рівненській області вул.Відінська,8,м.Рівне,33023

3- відповідачу Фізична особа - підприємець ОСОБА_3 АДРЕСА_2

4 - відповідачу Фізична особа - підприємець ОСОБА_3 АДРЕСА_1 - ,