Справа № 331/5948/16-а(2-а/331/176/2016)
Суддя: Шлай А.В.
Дата ухвалення: 2017-03-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

07 березня 2017 року справа № 331/5948/16-а(2-а/331/176/2016)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Шлай А.В.

суддів: Чабаненко С.В. Прокопчук Т.С.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Олександрівському районі м. Запоріжжя на постанову Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 31 жовтня 2016 року по справі №331/5948/16-а(2-а/331/176/2016) за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Олександрівському районі м. Запоріжжя, Головного управління Державної казначейської служби України в Запорізькій області про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому, з рахуванням заяви від 16.09.2016 року, просив зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Олександрівському районі м. Запоріжжя здійснити перерахунок та виплату пенсії відповідно до статті 37-1 Закону України № 3723-ХІІ від 16.12.1993 року «Про державну службу», який був дійсний на дату призначення пенсії державного службовця, у зв'язку із підвищенням посадових окладів державних службовців з 01.05.2016 року згідно з постановою Кабінету Міністрів України № 292 від 06.04.2016 року на підставі довідки Головного управління Державної казначейської служби у Запорізькій області від 06.07.2016 року № 1-30/32, врахувавши постанови Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 06.02.2014 року у справі № 2а/331/41/14, 331/612/14а (щодо включення середнього заробітку, з якого нараховується пенсія державного службовця, усіх видів виплат, на які нараховується єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування) та із збереженням проценту нарахування пенсії на момент її призначення - 80%, а також здійснити виплату перерахованої пенсії з липня 2016 року, тобто з дати подачі відповідної заяви без змін визначення індексації пенсії в результаті перерахунку (базового місяця для індексації), та у подальшому, при чергових підвищеннях заробітної плати державним службовцям здійснювати такий перерахунок пенсії на підставі наданих довідок про середній заробіток працюючого державного службовця відповідної посади та рангу самостійно (без звернення до суду), без обмеження її максимального розміру. Також позивач просив суд зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Олександрівському районі м. Запоріжжя здійснити перерахунок та повернути незаконно утримані із пенсії з 01.02.2015 року по 30.06.2016 року податок на доходи фізичних осіб у сумі 14059 грн. 82 коп. та військовий збір у сумі 1406 грн.05 коп. та в подальшому не оподатковувати пенсію, якщо її розмір буде перевищувати 10 розмірів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Постановою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 31 жовтня 2016 року, прийнятою за наслідками розгляду справи у скороченому провадженні, адміністративний позов задоволено частково. Суд визнати неправомірними дії Управління Пенсійного фонду України в Олександрівському районі м. Запоріжжя щодо відмови ОСОБА_1 у перерахунку пенсії на підставі довідки Головного управління Державної казначейської служби України у Запорізькій області від 06.07.2016р. №1-30/32 з урахуванням усіх складових , що містяться в пенсійній справі у розмірі 80 % від суми місячної заробітної плати, та зобов'язав відповідача здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії на підставі довідки Головного управління Державної казначейської служби України у Запорізькій області від 06.07.2016р. №11-30/32 у розмірі 80 % від суми місячної заробітної плати за відповідною посадою з усіма додатковими виплатами, починаючи з 15.07.2016 року без обмежень граничного розміру пенсії та виплатити різницю в розмірі пенсії за минулий час.

Не погодившись з рішенням суду, Управління Пенсійного фонду України в Олександрівському районі м. Запоріжжя подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить його скасувати та ухвалити нове рішення, відмовивши ОСОБА_1 у задоволенні позову у повному обсязі. Апелянт вказує на те, що Законом України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України від 28.12.2014 року № 76-УІІІ (набрав чинності з 01.01.2015 року) стаття 37-1 Закону України № 3723-ХІІ від 16.12.1993 року «Про державну службу» виключена. Пунктом 5 розділу ІІІ Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року № 213-УІІІ, який набрав чинності 01.04.2015 року, скасовані з 01 червня 2015 року норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначаються відповідно до Закону України «Про державну службу». Відтак, пенсії зазначеним категоріям осіб не перераховуються. Крім того, з 01.05.2016 року набрав чинності Закон України «Про державну службу» № 889-УІІІ від 10.12.2015 року, статтею 90 якого визначено, що пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», яким перерахунок пенсій державним службовцям не передбачений.

ОСОБА_1 у письмових запереченнях на апеляційну скаргу просить залишити постанову суду першої інстанції без змін, як законну та обґрунтовану, та зазначає, що перерахунок його пенсії має здійснюватись відповідно до Закону України «Про державну службу», чинного на момент призначення пенсії, оскільки звуження змісту та обсягу прав і свобод людини при прийнятті нових законів заборонено статтею 22 Конституції України.

Апеляційний розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами відповідно до пункту 3 частини 1 статті 197 Кодексу адміністративного судочинства України.

За приписами частини 1 статті 195 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Зважаючи на те, що постанова суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог позивачем не оскаржена, її перегляд здійснюється апеляційним судом в межах апеляційної скарги відповідача.

Відповідно до статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Перевіривши законність та обґрунтованість оскарженого рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та пред'явлених позовних вимог, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції, з вересня 2014 року позивач звільнився з державної служби та знаходиться на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Олександрівському районі м.Запоріжжя. Йому призначена пенсія за віком як державному службовцю у розмірі 80% від суми заробітку, передбачена Законом України "Про державну службу" від 16.12.1993 №3723-ХІІ. 17.08.2016р. Позивач подав заяву до УПФУ в Олександрівському районі м.Запоріжжя про проведення перерахунку пенсії у зв»язку з підвищенням розміру заробітної плати працюючим державним службовцям. Листом від 22.07.2016 р. орган пенсійного фонду повідомив, що пунктом 5 Прикінцевих положень Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" встановлено, що з 01.06.2015р. скасовано норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначаються відповідно до Закону України "Про державну службу" та відмовив в перерахунку пенсії.

Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку про протиправність дій відповідача по відмові позивачу у здійсненні перерахунку пенсії, оскільки останній є таким, що набув за Законом № 3723-ХІІ право на перерахунок пенсії в разі підвищення розміру заробітної плати державним службовцям і такий перерахунок має бути здійснений на підставі Закону України «Про державну службу», в редакції, чинній на момент призначення пенсії. Крім того, відповідач не надав суду достатніх беззаперечних доказів на обґрунтування правомірності своїх дій щодо відмови позивачу у перерахунку пенсії в контексті практики Верховного Суду України щодо недопущення звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Колегія суддів не погоджується з даним висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Статтею 37-1 Закону України "Про державну службу" №3723-XII від 16 грудня 1993 року (в редакції, що була чинна на час призначення позивачу пенсії) передбачалось, що у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв'язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій. Перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

Таким чином, зазначена правова норма передбачала таку підставу (умову) для перерахунку раніше призначених пенсій як підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям.

Проте, Законом України "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність деяких законодавчих актів України" №76-VIII від 28.12.2014 року, який набрав чинності 01 січня 2015 року, статтю 37-1 Закону України "Про державну службу" викладено у новій редакції, відповідно до якої умови та порядок перерахунку призначених пенсій державним службовцям визначаються Кабінетом Міністрів України.

Починаючи з 01 січня 2015 року змінилося правове регулювання перерахунку пенсій колишніх державних службовців. Така підстава (умова) для перерахунку раніше призначених пенсій, як підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, відсутня, а визначення умов перерахунку раніше призначених пенсій делеговано Кабінету Міністрів України.

Згідно пункту 4 Постанови Кабінету Міністрів України від 31 травня 2000 року № 865 "Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії", у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям відповідно до рішень Кабінету Міністрів України заробітна плата для перерахунку пенсії пенсіонерам, яким пенсія призначена з дня набрання чинності Законом України "Про державну службу", визначалось в такому порядку:

1) пенсіонерам, які на момент перерахунку пенсії продовжують працювати на посаді, з якої призначено пенсію, - на підставі поданої довідки про одержувану заробітну плату на момент перерахунку;

2) іншим пенсіонерам - на підставі документів, поданих на час перерахунку, виходячи із сум заробітної плати, яку одержує працюючий державний службовець на відповідній посаді, з якої призначено (перераховано) пенсію, на момент виникнення права на перерахунок.

Отже, вказана норма права передбачала проведення перерахунку пенсій, призначених державним службовцям, у зв'язку з підвищенням розміру заробітної плати працюючим державним службовцям.

Однак, постановою Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2015 року № 1013 "Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів" до постанови Кабінету Міністрів України від 31 травня 2000 року № 865 "Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії" внесено зміни, які застосовуються з 01 грудня 2015 року та якими, зокрема, виключено пункт 4.

01 травня 2016 року набрав чинності Закон України "Про державну службу" № 889-VIII від 10 грудня 2015 року.

Згідно Прикінцевих та Перехідних положень Закону України "Про державну службу" втратив чинність Закон України "Про державну службу" №3723-XII від 16 грудня 1993 року, крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 розділу XI Закону України "Про державну службу" №889-VIII від 10 грудня 2015 року.

Відповідно до статті 90 Закону України "Про державну службу" від 10.12.2015 року №889-VIII пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

В свою чергу, Законом України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" не передбачено такої підстави для перерахунку пенсії, як підвищення заробітної плати працюючих державних службовців.

Таким чином, у період часу, з якого позивач просить здійснити перерахунок пенсії - з липня 2016 року, такої підстави (умови) перерахунку раніше призначених пенсії як підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям законодавством визначено не було.

З огляду на наведене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що на час звернення позивача до територіального органу Пенсійного фонду України із заявою про перерахунок пенсії державного службовця у відповідача були відсутні законодавчі підстави для перерахунку пенсії через збільшення заробітної плати працюючим державним службовцям, у зв'язку з чим відмова є обґрунтованою та правомірною.

Доводи позивача, з якими фактично погодився суд першої інстанції, щодо необхідності при вирішенні питання про наявність у особи права на перерахунок раніш призначеної пенсії, застосовувати положення Закону, які діяли на момент призначення пенсії, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки "право на призначення пенсії" та "право на перерахунок пенсії" не є тотожними за юридичним змістом і підстави для їх виникнення є різними. Оскільки такої підстави для перерахунку пенсії, як підвищення заробітної плати працюючим державним службовцям, на момент звернення позивача до відповідача, не існувало, то останній обґрунтовано вказав на відсутність у позивача права на перерахунок пенсії.

В оскарженій постанові суд першої інстанції послався на приписи статті 22 Конституції України, відповідно до яких права і свободи людини і громадянина закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Проте, вирішення питання про відповідність Конституції України законів України статтею 147 Конституції України віднесено до компетенції Конституційного Суду України. Вказані вище закони неконституційними у встановлений статтею 152 Конституції України спосіб не визнані, тому є обов'язковими для виконання, у тому числі, органами державної влади, до яких належить відповідач. Крім того, закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

Відповідно до статті 202 Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи та порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

З урахуванням зазначеного, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції ухвалено рішення при неповному з'ясуванні обставин справи, з порушенням норм матеріального та процесуального права, які призвели до ухвалення помилкового рішення, у зв'язку з чим апеляційна скарга підлягає задоволенню, оскаржена постанова - скасуванню із прийняттям нового рішення про відмову у задоволенні адміністративного позову за наведених вище підстав.

Керуючись статтями 195-196, 198, 202, 207 Кодексу адміністративного судочинства України суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Олександрівському районі м. Запоріжжя - задовольнити.

Постанову Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 31 жовтня 2016 року по справі №331/5948/16-а(2-а/331/176/2016) - скасувати.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 - відмовити.

Постанова суду набирає законної сили з моменту її постановлення, є остаточною та оскарженню не підлягає, відповідно до частини 10 статті 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: А.В. Шлай

Суддя: С.В. Чабаненко

Суддя: Т.С. Прокопчук