Справа № 497/2157/16-а
Суддя: Шляхтицький О.І.
Дата ухвалення: 2017-03-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 березня 2017 р.м.ОдесаСправа № 497/2157/16-а

Категорія: 10.2.4 Головуючий в 1 інстанції: Раца В.А.

Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду

у складі: судді доповідача - головуючого - Шляхтицького О.І.,

суддів: Запорожана Д.В., Романішина В.Л.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Болградському районі Одеської області на постанову Болградського районного суду Одеської області від 03 лютого 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Болградському районі Одеської області про визнання дій неправомірними, скасування розпорядження, та зобов'язання здійснення перерахунку пенсії за віком, -

ВСТАНОВИЛА:

У листопаді 2016 року ОСОБА_1 звернулась з адміністративним позовом про визнання дій протиправними, скасування розпорядження № 145615 від 18.08.2016 року в частині перерахування пенсії за віком з урахуванням пенсії за вислугу років та зобов'язання здійснити призначення, розрахунок та виплату пенсії за віком.

В обґрунтування позовних вимог зазначалось, що з 14.01.2011 року по 01.02.2011 року вона отримувала пенсію за вислугу років, яка була призначена відповідно до п. «е» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», як працівнику освіти, за наявності спеціального стажу більше 25 років. З 01 лютого 2011 року виплату пенсії було припинено в зв'язку з тим, що позивачка знову почала працювати. 09 серпня 2016 року вона отримала право на пенсію за віком, так як їй виповнилося 57 років та 6 місяців, про що подала відповідачу відповідну заяву. Листом № 10041/03 від 19.10.2016 року їй було повідомлено, що пенсію на вислугою років їй було перераховано на пенсію за віком відповідно до п. 3 ст.45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року № 1058-ІV, а саме відповідно до розпорядження №145615 від 18.08.2016 року їй не призначено пенсію за віком, а проведено перерахунок з одного виду пенсії на інший, тобто з пенсії за вислугу років на пенсію за віком. Не погоджуючись з таким рішенням та посилаючись на те, що в її випадку пенсія за вислугою років їй була призначена за іншим Законом, а за призначенням пенсії за віком вона звернулася вперше, позивач просила суд визнати неправомірними дії відповідача щодо переведення її з одного виду пенсії на інший та зобов'язати відповідача провести їй перерахунок та виплату пенсії за віком з 09.08.2016 року відповідно до ст.ст. 26,27, 40, Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»у редакції чинній на час звернення за призначенням пенсії за віком, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують зверненню за призначенням пенсії, та здійснити відповідні виплати з урахуванням раніше виплачених сум.

Постановою Болградського районного суду Одеської області від 03 лютого 2017 року позов задоволений.

Визнано протиправними дії управління Пенсійного фонду України в Болградському районі Одеської області щодо переведення з пенсії за вислугу років на пенсію за віком і проведення перерахунку пенсії за віком з урахуванням пенсії за вислугу років та скасувати розпорядження управління Пенсійного фонду України в Болградському районі Одеської області № 145615 від 18.08.2016 року в частині перерахування пенсії за віком з урахуванням пенсії за вислугу років.

Зобов'язано управління Пенсійного фонду України в Болградському районі Одеської області провести ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії за віком з 09.08.2016 року відповідно до ст.ст.26,27,40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» у редакції чинній на час звернення за призначенням пенсії за віком, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують зверненню за призначенням пенсії, та здійснити відповідні виплати з урахуванням раніше виплачених сум.

Не погоджуючись з даною постановою суду пенсійний орган подала апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі зазначено, що рішення судом першої інстанції ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, у зв'язку з чим просить його скасувати та ухвалити нову постанову, якою у задоволенні адміністративного позову відмовити.

Апелянт, мотивуючи власну правову позицію, акцентує увагу на таких обставинах і причинах незаконності і необґрунтованості оскаржуємого судового рішення:

- позивач звертався до відповідача з вимогою не про призначення пенсії, а про переведення на інший вид пенсії, у зв'язку з чим пенсійний орган здійснив не призначення пенсії, а переведення.

Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для її задоволення.

Суд першої інстанції встановив, що позивач перебувала на обліку в Пенсійному фонді України в Болградському районі Одеської області з 14 січня 2011 року на підставі її особистої заяви, їй було призначено пенсію за вислугу років, як працівнику освіти, у відповідності до п. «е» ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 року №1788-ХІІ.

З 31 січня 2011 року виплату пенсії за вислугу років було припинено у зв'язку з тим, що ОСОБА_1 прийнята на посаду заступника директора з навчально-виховної роботи Табаківської ЗОШ на 0,5 ставки та учителем початкових класів цього ж закладу освіти з 01.02.2011 року, що підтверджується копією трудової книжки позивачки та наказом відділу освіти №46/к від 31.01.2011 року.

10 серпня 2016 року, у зв'язку з досягненням пенсійного віку, а саме 57 років та 6 місяців, позивач звернулася до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком. Листом від № 10041/03 від 19.10.2016 року відповідач повідомив позивача, що на підставі заяви від 10 серпня 2016 року її було переведено з пенсії за вислугу років на пенсію за віком, а тому пенсію було перераховано відповідно до пункту 3 статті 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року №1058-ІV.

Вказані обставини сторонами не заперечуються, а отже є встановленими.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач мав керуватися у даному випадку, положеннями ч. 2 ст. 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», якою передбачено для визначення заробітної плати для обчислення пенсії враховується середня заробітна (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії.

Колегія суддів вважає ці висновки суду першої інстанції правильними і такими, що відповідають вимогам ст.ст. 2, 7, 10, 11, 70, 71 КАС України, Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», Закону України «Про пенсійне забезпечення».

За змістом пункту 2 статті 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» пенсія призначається довічно або на період, протягом якого пенсіонер має право на виплату пенсії відповідно до цього Закону.

На підставі статті 7 Закону України «Про пенсійне забезпечення» звернення за призначенням пенсії може здійснюватися у будь - який час після виникнення права на пенсію. При цьому пенсії за віком та по інвалідності призначаються незалежно від того, припинено роботу особою на час звернення за пенсією чи ні. Пенсія за вислугу років призначається лише при залишенні роботи яка дає право на цю пенсію.

У відповідності до пункту «е» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення»право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров'я та соціального забезпечення при наявності спеціального стажу роботи від 25 до 30 років за переліком, що затверджується у порядку визначеному Кабінетом Міністрів України, незалежно від віку.

Згідно пункту 11 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року №22-1 ( в редакції чинній на час призначення позивачці пенсії за вислугу років) пенсія за вислугу років призначається у разі звільнення з роботи, що дає право на цей вид пенсії. У разі зарахування після призначення пенсії за вислугу років на роботу, яка дає право на цей вид пенсії, виплата пенсії припиняється і поновлюється з дня, що слідує за днем звільнення з роботи.

За правилами статті 9 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» в редакції, чинній на час призначення позивачеві пенсії за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов'язаного з роботою, інвалідності з дитинства); 3) пенсія у зв'язку з втратою годувальника. Пенсія за вислугу років зазначеним Законом не передбачена.

За змістом частини 1 статті 44 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

На підставі пункту 1 частини 1 статті 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

У відповідності до приписів частини другої статті 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де: Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики. Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз 1 + Кз 2 + Кз 3 + ... + Кз n); К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.

Частиною 3 статті 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» встановлено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами ПФУ.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону , із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що частиною 3 статті 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» регламентовано порядок переведення з одного виду пенсії, призначеного саме за цим Законом (пенсія за віком; пенсія по інвалідності; пенсія у зв'язку з втратою годувальника), на інший.

Отже, показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Жодних доказів про висловлення позивачем бажання на застосування такого показника відповідачем суду не надано.

У даному випадку мало місце призначення іншої пенсії за іншим законом оскільки пенсія за вислугу років не передбачена Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та не віднесена до видів пенсії, які призначаються згідно цього Закону.

До того ж, як вбачається з матеріалів справи, позивач перед призначенням пенсії за віком не отримувала жодного виду пенсії, оскільки після призначення пенсії за вислугу років одразу була зарахована на роботу вчителем, у зв'язку з чим, виплата вказаної пенсії їй була припинена. У випадку припинення пенсії за вислугу років її поновлення можливо лише в разі звільнення з роботи. Проте, на момент призначення пенсії за віком позивачка працювала і працює по теперішній час, а тому, підстави для поновлення виплати пенсії за вислугу років не має.

Таким чином позивач звернулась до відповідача за призначенням пенсії за віком вперше, а тому пенсійний орган повинен був керуватися у даному випадку положеннями ч. 2 ст. 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», якою передбачено для визначення заробітної плати для обчислення пенсії враховується середня заробітна (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, у даному випадку за 2013-2015 роки.

За таких обставин, колегія суддів вважає , що суд першої інстанції обґрунтовано не погодився з доводами Пенсійного фонду щодо застосування частини третьої статті 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», оскільки фактично позивач не звертався до управління із заявою про переведення з одного виду пенсії на іншій, а просив призначити пенсію за іншим Законом, тобто в даному випадку мало місце призначення іншої пенсії за іншим законом, а не переведення з одного виду на інший вид пенсії в межах одного Закону.

В даному випадку при переведенні позивача з одного виду пенсії на інший повинен бути використано показник середньої заробітної плати за три попередні роки, що передують року звернення із заявою про призначення пенсії за віком.

Аналогічної позиції дотримується Верховний суд України в постановах від 09 червня 2015 року, № судового рішення в ЄДРСРУ 45186624 та від 29 листопада 2016 року, № судового рішення в ЄДРСРУ 63704016, а також Вищий адміністративний суд України в ухвалі від 14 лютого 2017 року, № судового рішення в ЄДРСРУ 64890318.

Відповідно до ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

В ході розгляду справи позивач довів суду ті обставини, на які він посилався в обґрунтування заявлених вимог, а відповідач не надав суду належні докази на підтвердження своїх заперечень проти позову.

Надаючи оцінку правомірності дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у ст.2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, встановлюючи при цьому чи прийняті (вчинені) ним рішення (дії): на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Доводи апелянта, про те що позивач звертався до відповідача з вимогою не про призначення пенсії, а про переведення на інший вид пенсії, у зв'язку з чим пенсійний орган здійснив не призначення пенсії, а переведення, колегія суддів вважає помилковими, оскільки в даному випадку мало місце призначення іншої пенсії за іншим законом, а не переведення з одного виду на інший вид пенсії в межах одного Закону.

Інші доводи апеляційної скарги ґрунтуються на суб'єктивній оцінці фактичних обставин справи та доказів, а також на невірному тлумаченні норм матеріального права. Зазначені доводи не містять посилань на конкретні обставини чи факти або на нові докази, які б давали підстави для скасування рішення суду першої інстанції.

Таким чином, на підставі встановлених в ході судового розгляду обставин, суд першої інстанції правильно дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують. За таких обставин, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ч. 1 ст. 195, 197, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200, п. 1 ч. 1 ст. 205, ст. 206, ч.5 ст. 254 КАС України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Болградському районі Одеської області залишити без задоволення, а постанову Болградського районного суду Одеської області від 03 лютого 2017 року у справі № 497/2157/16-а - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення їх копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий: О.І. Шляхтицький

Суддя: Д.В. Запорожан

Суддя: В.Л. Романішин