Справа № 805/5101/16-а
Суддя: Аляб'єв І.Г.
Дата ухвалення: 2017-03-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 березня 2017 р. Справа №805/5101/16-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

час прийняття постанови: 13:25

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Аляб'єва І.Г., при секретарі судового засідання Филиппенко М.С.,

за участі представника відповідача Колеснікової О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Бон Аппеті" до Маріупольської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області про визнання незаконними та скасування вимог про сплату боргу,

в с т а н о в и в :

У грудні 2016 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Бон Аппети» (далі - Товариство) звернулося до Донецького окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Маріупольської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби України у Донецькій області (далі - Інспекція) у якому просить визнати незаконними та скасувати вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 04 листопада 2015 року № Ю-121-00 у розмірі 46 514,43 гривень від 01 вересня 2015 року № Ю-121-00 у розмірі 47 123,75 гривень.

В обґрунтування позовних вимог Товариство посилається на приписи Закону України від 8 липня 2010 року № 2464-VІ "Про збір та обік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" та вказує, що відповідно до пункту 9-3 зазначеного закону позивач звільнений від виконання своїх обов'язків, визначених частиною другою статті 6 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування", на період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції або військового чи надзвичайного стану. Просили задовольнити позов.

Відповідач проти позовних вимог заперечує, вважає доводи позивача необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Наполягає на тому, що на позивача покладений обов'язок своєчасно та в повному обсязі сплачувати суми податків, зборів та обов'язкових платежів, рішення, які оскаржуються, прийняті по факту встановлених порушень, а тому підстави для їх скасування відсутні. Просить відмовити у задоволенні адміністративного позову.

Представник позивача до судового засідання не прибув, про час, місце та дату розгляду справи повідомлений належним чином. Просив розглянути справу за його відсутності.

Представник відповідача до судового засідання з'явився, надав пояснення аналогічні тим, що викладені у запереченнях.

Дослідивши та оцінивши надані докази за своїм внутрішнім переконанням, суд встановив наступне.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Бон Аппеті" (, вул. Червонофлотська, буд.137 Приморський район, місто Маріуполь,Донецька область, 87500) є юридичною особою, що підтверджено Витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, реєстраційної інформації. Знаходиться на обліку у Маріупольській об'єднаній Державній податковій інспекції Головного управління Державної фіскальної служби України у Донецькій області, як платник єдиного внеску.

Судом встановлено, що 01 вересня 2015 року та 04 листопада 2015 року Жовтневою об'єднаною державною податковою інспекцією м. Маріуполя були складені спірні вимоги про сплату боргу (недоїмки) № Ю-121-00 зі сплати єдиного соціального внеску у розмірі 47 123,75 гривень та 46 514,43 гривень, відповідно.

Згідно з карткою особового рахунку, недоїмка виникла у період проведення антитерористичної операції, зокрема, в період з січня 2015 року по грудень 2016 року.

Як вбачається з матеріалів справи, 14 грудня 2015 року Товариством до податкового органу направлена заява № 23 про звільнення від виконання своїх обов'язків, визначених частиною другою статті 6 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування".

В матеріалах справи наявний лист Торгово-промислової плати України від 26 лютого 2016 року за № 212/12.1-21-3.

Зі змісту вказаного листа вбачається, що Торгово-промисловою палатою позивачу на його заяву надані роз'яснення № 212/12.1-21-03 від 26 лютого 2016 року, якими зазначено, що норми Закону № 1669-VII не містять обмеження у вигляді обов'язкової наявності форс-мажорних обставин, які підтверджуються сертифікатом Торгово-промислової палати, для надання звільнення від відповідальності, штрафних та фінансових санкцій за невиконання обов'язків платника єдиного внеску в період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції.

Розглянувши матеріали справи суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення адміністративного позову. При цьому виходить з такого.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 1 Закону України від 8 липня 2010 року № 2464-VІ "Про збір та обік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" (далі - Закон № 2464) єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов'язкового державного соціального страхування в обов'язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб та членів їхніх сімей на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Пунктом 10 зазначеної норми Закону № 2464 визначено, що страхувальники - роботодавці та інші особи, які відповідно до цього Закону зобов'язані сплачувати єдиний внесок.

Згідно з абзацом 1 пункту 1 частини першої статті 4 Закону № 2464 платниками єдиного внеску є роботодавці - підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності, зазначеним у витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами.

Пунктом 4 частини другої статті 6 Закону № 2464 встановлено, що платник єдиного внеску зобов'язаний подавати звітність до органу доходів і зборів за основним місцем обліку платника єдиного внеску у строки, порядку та за формою, встановленими центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, за погодженням з Пенсійним фондом та фондами загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Пунктом 1 частини другої статті 6 Закону № 2464 на платника єдиного внеску покладений обов'язок своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Статтею 9 зазначеного вище Закону визначені порядок обчислення і сплати єдиного внеску, зокрема, сплата єдиного внеску здійснюється у національній валюті шляхом внесення відповідних сум єдиного внеску на рахунки органів доходів і зборів, відкриті в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, для його зарахування. Платники єдиного внеску зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за відповідний базовий звітний період, не пізніше 20 числа місяця, що настає за базовим звітним періодом. Єдиний внесок підлягає сплаті незалежно від фінансового стану платника.

Указом Президента України від 14 квітня 2014 року № 405/2014 введене в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо боротьби з терористичною загрозою і збереження територіальної цілісності України" та розпочате проведення Антитерористичної операції на території Донецької і Луганської областей.

Згідно з підпунктом 8 пункту 4 статті 11 Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції" внесені зміни до Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування", за загальними правилами яких на час проведення антитерористичної операції суб'єкти господарювання звільняються від обов'язків щодо сплати єдиного внеску до закінчення антитерористичної операції.

Тимчасові заходи для забезпечення підтримки суб'єктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції, та осіб, які проживають у зоні проведення антитерористичної операції або переселилися з неї під час її проведення визначає Закон України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції".

Абзацом 2 статті 1 зазначеного Закону визначено, що територія проведення антитерористичної операції - територія України, на якій розташовані населені пункти, визначені у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року № 405/2014.

Відповідно до Розпорядження Кабінету Міністрів України від 02 грудня 2015 року № 1275-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України» Товариство розташоване на території проведення антитерористичної операції.

Статтею 9-4 розділу VIII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" передбачено, що платники єдиного внеску, визначені статтею 4 вказаного Закону, які перебувають на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, визначених переліком, де проводилася антитерористична операція, звільняються від виконання своїх обов'язків, визначених частиною другою статті 6 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування", на період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції або військового чи надзвичайного стану.

Підставою для такого звільнення є заява платника єдиного внеску, яка подається ним до органу доходів і зборів за основним місцем обліку або за місцем його тимчасового проживання у довільній формі не пізніше тридцяти календарних днів, наступних за днем закінчення антитерористичної операції.

Таким чином, законодавець визначив спосіб звільнення платників єдиного внеску від виконання своїх обов'язків, що передбачені статтею 6 Закону № 2464, зокрема, подання платником єдиного внеску заяви, яка подається ним до органу доходів і зборів за основним місцем обліку або за місцем його тимчасового проживання у довільній формі не пізніше тридцяти календарних днів, наступних за днем закінчення антитерористичної операції.

Статтею 10 Закону України від 02 вересня 2014 року № 1669-VII. «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» визначено, що протягом терміну дії цього Закону єдиним належним та достатнім документом, що підтверджує настання обставин непереборної сили (форс-мажору), що мали місце на території проведення антитерористичної операції, як підстави для звільнення від відповідальності за невиконання (неналежного виконання) зобов'язань, є сертифікат Торгово-промислової палати України.

Відповідно до пункту 9-4 Розділу VIII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" недоїмка, що виникла у платників єдиного внеску, які перебувають на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, визначених переліком, зазначеним у статті 2 Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції", де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року № 405/2014, визнається безнадійною та підлягає списанню в порядку, передбаченому Податковим кодексом України для списання безнадійного податкового боргу".

Згідно з п.101.4 статті 101 Податкового кодексу України встановлено, що органи стягнення відкликають розрахункові документи, якими передбачено стягнення пені, штрафних санкцій та безнадійного податкового боргу, списаних відповідно до цього Кодексу.

Наказом Міністерства доходів і зборів України від 10 жовтня 2013 року N 577 «Про затвердження Порядку списання безнадійного податкового боргу платників податків» затверджений Порядок списання безнадійного податкового боргу платників податків (далі - Порядок). Відповідно до приписів підпункту 2.1 пункту 2 розділу ІІ Порядку під терміном безнадійний податковий борг слід розуміти податковий борг платника податків, що виник унаслідок обставин непереборної сили (форс-мажорних обставин).

Такий факт непереборної сили підтверджується: Торгово-промисловою палатою України - про настання обставин непереборної сили чи стихійного лиха на території України.

З аналізу вищенаведених норм вбачається, що звільнення платника єдиного внеску від виконання своїх обов'язків, передбачених статтею 6 Закону пов'язується не лише з необхідністю подання до податкового органу відповідної заяви, а й з наявністю сертифікату Торгово-промислової палати України, що підтверджує настання обставин непереборної сили (форс-мажору).

Як встановлено судом та зазначалось вище, Товариство зверталось до податкового органу з відповідною заявою (від 14 грудня 2015 року № 23), проте, у Товариства відсутній сертифікат Торгово-промислової плати України, що підтверджує настання обставин непереборної сили (форс-мажору).

З цього приводу суд зазначає наступне.

У адміністративному позові та в додаткових поясненнях позивач посилається на існування судової практики, яка викладена у постановах Донецького окружного адміністративного суду від 25 квітня 2016 року, 17 травня 2016 року, 25 жовтня 2016 року у справах №№ 805/859/16-а, 805/980/16-а та 805/2209/16-а, відповідно.

Суд не приймає до уваги посилання позивача на вказані судові рішення, виходячи з наступного.

Як вбачається зі змісту вказаних судових рішень, суд дійшов висновку, що наявність у позивача відповіді Торгово-промислової палати (від 26 лютого 2016 року № 212/12.1-21-3) є достатньою підставою для скасування вимог Інспекції та підтвердженням того, що позивачем вжиті всі відповідні та передбачені законом заходи для звільнення позивача від виконання обов'язків щодо сплати єдиного соціального внеску.

Проте, у зазначеному листі Торгово-промислова палата визначено, що цей лист є лише відповіддю на інформаційний запит ТОВ «Бон Аппеті» від 26 лютого 2016 року № б/н, а не сертифікатом.

За таких обставин, суд не може погодитись з тим, що позивач звертався до Торгово-промислової палати з заявою про надання сертифікату про підтвердження настання обставин непереборної сили.

Тому суд вважає, що позивачем не здійснено всіх заходів направлених на виконання вимог закону щодо звільнення від виконання своїх обов'язків, відповідно до Закону № 2464.

На підставі викладеного суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення адміністративного позову.

Керуючись статтями 2-15, 17-18, 33-35, 41-42, 47-51, 56-59, 69-71, 79, 86, 87, 94, 99, 104-107, 110, 122-143, 151-154, 158, 162, 163, 167, 185-186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

п о с т а н о в и в :

У задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Бон Аппеті" про визнання незаконними та скасування вимог про сплату боргу - відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано.

У разі подання апеляційної скарги, постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили постановою за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови до Донецького апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Повний текст постанови виготовлений 13 березня 2017 року.

Суддя Аляб'єв І.Г.