Справа № 555/14/17
Суддя: Іваненко Т.В.
Дата ухвалення: 2017-03-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Мельничук Н.В.
Суддя-доповідач:Іваненко Т.В.
ПОСТАНОВА

іменем України

"14" березня 2017 р. Справа № 555/14/17

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Іваненко Т.В.

суддів: Котік Т.С.

Франовської К.С.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Березнівському районі Рівненської області на постанову Березнівського районного суду Рівненської області від "20" січня 2017 р. у справі за позовом ОСОБА_3 до Управління Пенсійного фонду України в Березнівському районі Рівненської області про визнання дій протиправними ,

ВСТАНОВИВ:

В грудні 2016 року позивач звернувся до Березнівського районного суду Рівненської області з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Березнівському району Рівненської області, в якому просив зобов'язати відповідача здійснити перерахунок пенсії (непрацюючого державного службовця), згідно довідки витребуваної з УПФУ в Березнівському району, виходячи із сум заробітної плати, яку одержує працюючий державний службовець на відповідній посаді, з якої призначено пенсію, на момент виникнення права на перерахунок та виплачувати йому пенсію державного службовця, починаючи з 01.12.2015 року, відповідно до ст.37-1 Закону України "Про державну службу" №3723 з розрахунку 80% від. Просив також зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Березнівському району видати довідку про заробітну плату працюючого державного службовця відповідної посади за грудень 2015 року.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає, що перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Березнівському районі Рівненської області, отримує пенсію державного службовця з 18.12.2012 року, яку було призначено відповідно до ст. 37 Закону України від 16.12.1993 "Про державну службу" №3723-XII (далі Закон) в розмірі 80 відсотків від сум заробітної плати, на які нараховувались і з яких сплачені страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2015 року №1013 "Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів" (далі Постанови КМ України від 09.12.2015 №1013) з 01.12.2015 року підвищено заробітну плату державним службовцям, тому 29 листопада 2016 року позивач звернувся до Управління Пенсійного фонду України в Березнівському районі Рівненської області з проханням провести перерахунок пенсії як державному службовцю з 01.12.2015 року.

Постановою Березнівського районного суду Рівненської області від 20.01.2017 року позов ОСОБА_3 до Управління Пенсійного фонду України в Березнівському району Рівненської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії задоволено частково.

Зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в Березнівському районі Рівненської області провести ОСОБА_3, згідно пенсійного фонду України управління в Березнівському районі Рівненської області № 99/05 від 11.01.2017 року та виплачувати ОСОБА_3 пенсію державного службовця, починаючи з 01 грудня 2016 року відповідно до ст..37-1 Закону України від 16.12.1993 № 3723 « Про державну службу» з розрахунку 80% від заробітної плати.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить її скасувати та постановити нову, якою відмовити в задоволенні позову.

Апеляційну скаргу обґрунтовано тим, що 01.05.2016 року набув чинності Закон України "Про державну службу" від 10.12.2015 року №889-VIII, за яким пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється за нормами Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", отже, законодавчо не закріплено проводити перерахунок спеціальних пенсій щоразу під час зростання заробітної плати працюючих державних службовців, оскільки Закон України "Про державну службу" від 16.12.1993 року №3723-XII (в тому числі стаття 37-1 зазначеного закону) втратив чинність з моменту набуття чинності Закону України "Про державну службу" 10.12.2015 року №889-VIII, а саме з 01.05.2016 року.

В судове засідання позивач та представник відповідача не з'явилися. Про час, дату та місце судового засідання повідомлені належним чином, про що свідчать повідомлення про вручення поштового відправлення. Відповідач надіслав заяву про розгляд справи без участі представника Управління.

Суд вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження у відповідності до приписів п. 2 ч. 1 ст. 197 КАС України.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Суд встановив, що ОСОБА_3 перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Березнівському районі Рівненської області та отримує пенсію у відповідності до Закону України «Про державну службу» .

29.11.2016 року позивач звернулась до УПФУ в Березнівському районі з заявою про проведення перерахунок пенсії у зв'язку з підвищенням посадових окладів державних службовців.

Згідно листа від 01.12.2016 № 3058/04 Управління Пенсійного фонду України у Березнівському районі відмовило позивачу в перерахунку пенсії, посилаючись на те, що відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 № 213 скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсія призначається відповідно до Закону України «Про державну службу», у зв'язку з чим з 1 червня 2015 року пенсії в порядку та на умовах, визначених Законом України «Про державну службу» не призначаються, раніше призначені не перераховуються.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що позивач має право на перерахунок та виплату пенсії державного службовця у розмірі 80 відсотків від заробітної плати з 01.12.2016 року, згідно довідки про заробітну плату, що подається для перерахунку пенсії непрацюючим державним службовцям. Відмова відповідача у здійсненні такого перерахунку та виплаті пенсії в підвищеному розмірі не ґрунтується на конституційному принципі верховенства права, вимогах закону, дії його в часі та обставинах справи, а тому є неправомірною.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.

Як визначено в статті ст.37-1 Закону України "Про державну службу" (в редакції на момент призначення позивачу пенсії) у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв'язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій. Перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

Разом з тим, Законом України "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України", який набув чинності 01 січня 2015 року, положення ст. 37-1 Закону України "Про державну службу" викладені у новій редакції, згідно з якою умови та порядок перерахунку призначених пенсій державним службовцям визначаються Кабінетом Міністрів України.

Однак, постановою КМ України від 09 грудня 2015 року № 1013 "Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів" норми і положення, які встановлювали порядок і умови перерахунку пенсії були виключені.

З 01.05.2016 року набув чинності Закон України "Про державну службу" від 10.12.2015 року № 889-VIII.

У зв'язку з набуттям чинності Закону України "Про державну службу" від 10.12.2015 року № 889-VIII, положення Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 року № 3723-XII втратили чинність, в тому числі втратили чинність норми, якими було врегульоване пенсійне забезпечення державних службовців.

Відповідно до ст.90 Закону України "Про державну службу" від 10.12.2015 року, яка набрала чинності з 01.05.2016 року, пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Таким чином, з 01.05.2016 р. Законом України "Про державну службу" від 10.12.2015 року по-іншому врегульовані правовідносини, пов'язані із пенсійним забезпеченням державних службовців.

Закон України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 року не містить такої підстави для перерахунку пенсії, як підвищення заробітної плати працюючих державних службовців.

Відтак, враховуючи приписи ст.90 Закону України "Про державну службу" від 10.12.2015 року та Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року, з 01.05.2016 року відсутні підстави для перерахунку пенсії державним службовцям у зв'язку з підвищенням заробітної плати працюючих державних службовців.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З огляду на те, що позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії в листопаді 2016 року (тобто, спірні правовідносини виникли після набуття чинності новим Законом України "Про державну службу" № 889-VIII), суд першої інстанції дійшов помилкових висновків, що при перерахунку позивачу пенсії відповідач повинен був керуватися ст.37-1 Закону України "Про державну службу" (в редакції, що діяла на час призначення пенсії ), оскільки процедури призначення та перерахунку пенсії різні за змістом та механізмом їх проведення. На час підвищення посадових окладів державним службовцям та на час звернення позивача до пенсійного органу за перерахунком пенсії, стаття 37-1 Закону № 3723-ХІІ втратила чинність.

В Рішенні Конституційного Суду України №1-рп/99 від 9 лютого 1999 року визначено, що дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Крім того, відмова відповідача у такому перерахунку пенсії позивача не призвела до зменшення розміру пенсії державного службовця, яку позивач отримував до цього, і не є звуженням обсягу вже набутих ним прав та/або позбавленням права на соціальний захист.

При розв'язанні спірних правовідносин судом також враховується й правова позиція Європейського суду з прав людини, викладена в рішенні "Великода проти України" від 03.06.2014 р., в якому Суд зазначив, що законодавчі норми можуть змінюватися, передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. Зміна механізму нарахування певних видів соціальних виплат та допомоги є конституційно допустимою до тих меж, за якими ставиться під сумнів сама сутність змісту права на соціальний захист.

Крім того, у зазначеному рішенні Європейський суд став на бік держави України та, між іншим, наголосив на складній економічній ситуації в країні, а також на необхідності пошуку саме державою Україна додаткових інструментів її подолання шляхом раціонального використання бюджетних коштів та необхідності збереження "справедливого балансу" між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами щодо захисту прав і свобод окремої особи.

З огляду на вищенаведене, у спірних правовідносинах відповідач здійснював свої повноваження в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Зважаючи на встановлені у справі обставини, а також враховуючи приписи чинного законодавства, яке регулює спірні відносини, колегія суддів приходить до висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають, а тому постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям нової.

Відповідно до п. 4 ст. 202 КАС України підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 202, 205, 207 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Березнівському районі Рівненської області задовольнити.

Постанову Березнівського районного суду Рівненської області від "20" січня 2017 р. скасувати в частині задоволення позовних вимог.

Прийняти в цій частині нову постанову.

В задоволенні позову відмовити.

В решті постанову залишити без змін.

Постанова набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Т.В. Іваненко

судді: Т.С. Котік

К.С. Франовська

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: ОСОБА_3 АДРЕСА_1

3- відповідачу/відповідачам: Управління Пенсійного фонду України в Березнівському районі Рівненської області вул. Андріївська, 48-а, м. Березне, Рівненська область, 34600

- ,