Справа № 191/4234/16-а
Суддя: Бондаренко Г. В.
Дата ухвалення: 2017-03-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 191/4234/16-а
Провадження № 2-а/191/15/17
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 березня 2017 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Бондаренко Г.В.

при секретарі Силкіній О.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Синельникове адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:
Позивач звернувся до суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, в якому просив визнати протиправними дії ТВО Дніпропетровського обласного військового комісаріату Луценко О. О. щодо повернення документів ОСОБА_1 , 1957 року народження, з приводу можливості виплати одноразової грошової допомоги відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року №975 і направлення їх до Департаменту фінансів Міністерства оборони України; та зобов`язати Дніпропетровський обласний військовий комісаріат прийняти від ОСОБА_1 документи щодо можливості виплати одноразової грошової допомоги відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року №975 і направити їх до Департаменту фінансів Міністерства оборони України, про що повідомити ОСОБА_1 письмово, вказавши дату і вихідний номер супровідного листа.

В обґрунтування своїх позовних вимог, позивач вказав на те, що ним, 16. 03. 2016 року, згідно Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20. 12. 1991 року і постанови КМУ від 25. 12. 2013 року №975, до Дніпропетровського обласного військового комісаріату були подані документи щодо виплати одноразової грошової допомоги в зв`язку з отримання поранення при виконанні обов`язків військової служби, при перебуванні в країнах, де велись бойові дії. Наслідком отриманого поранення мені було встановлено, відповідно до довідки МСЕК серії АВ №0045453 з 08. 10. 2013 року 3 групу інвалідності.

12. 11. 2015 року Управлінням соціального захисту населення Синельниківської РДА, йому як інваліду 3 групи, який має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни-інвалідів війни, видано Посвідчення Серії НОМЕР_1 .

Згідно з вказаними нормативними актами, а також відповідно до Наказу Міністерства оборони України від 14. 08. 2014 року №530 та від 12. 04. 2007 року №168, Департамент фінансів здійснює прийом документів та готує пропозиції Міністерству оборони України для прийняття рішення про призначення одноразової грошової допомоги. .Обласний військовий комісаріат готує висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги військовослужбовцю, який отримав інвалідність, і цей висновок доправляє до Департаменту фінансів Міністерства оборони України.

04. 04. 2016 року Дніпропетровським обласним військовим комісаріатом, після опрацювання поданих ним документів встановлено, що підстав для направлення останніх до Департаменту фінансів Міністерства оборони України щодо призначення одноразової грошової допомоги немає .

Вважає, що дії ТВО військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , які виразилися у відмові направлення його документів до Департаменту фінансів Міністерства оборони України з приводу призначення мені одноразової грошової допомоги згідно діючого законодавства України, є неправомірними, у зв`язку з чим, позивач вимушений звернутися до суду.
Представник позивача в судове засідання не з`явилась, надавши через канцелярію суду заяву з проханням розглядати справу без участі представника позивача, позов підтримала в повному обсязі.

Представник Дніпропетровського обласного військового комісаріату в судове засідання не з`явився, повідомлений судом належним чином, про причини неявки суду не повідомив.

Згідно з письмовими запереченнями, які містяться в матеріалах справи, заперечують проти заявленого позову у зв`язку з тим, що Закон України від 04 липня 2012 року №5040-УІ «Про внесення змін до деяких законів України з питань соціального захисту військовослужбовців», яким змінено редакцію статті 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (на виконання якого було прийнято постанову Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року №975), набрав чинності 01 січня 2014 року. Згідно ст. 58 Конституції України зазначено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Тобто, що дія постанови Кабінету Міністрів України від 25. 12. 2013 року №975 та нової редакції статті 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» поширюється тільки на військовослужбовців та звільнених осіб, які отримали первинно інвалідність після 01 січня 2014 року. Оскільки дія вищевказаних законодавчих актів та нормативно-правових актів заявника ОСОБА_1 не поширюється (встановлено інвалідність до 01 січня 2014 року), то і підстав для розгляду поданих ним документів не вбачається.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши надані суду письмові докази, суд прийшов до висновку про обґрунтованість заявленого адміністративного позову, а тому суд позовні вимоги задовольняє виходячи із наступного.

У відповідності до ст.1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.

Згідно змісту ст.1-2 вказаного Закону військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами. У зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 3 цього ж Закону - дія цього закону поширюється на військовослужбовців, які стали інвалідами внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби, чи внаслідок захворювання після звільнення їх з військової служби, пов`язаного з проходженням військової служби, та членів їх сімей, а також членів сімей військовослужбовців, які загинули, померли чи пропали безвісти.

Згідно з ч. 1 ст. 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.

У відповідності з приписами п. 4 ч. 2 ст.16 вказаного Закону одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок причин, зазначених у цьому підпункті.

Згідно п.п.12,13 Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженому Постановою КМУ № 975 від 25.12.2013 р.:

«12. Призначення і виплата одноразової грошової допомоги військовослужбовцям, військовозобов`язаним та резервістам, яких призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, здійснюється Міноборони, іншими центральними органами виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями та правоохоронними органами, та іншими органами державної влади, військовими формуваннями та правоохоронними органами, в яких передбачено проходження військової служби військовослужбовцями, навчальних (або перевірочних) та спеціальних зборів - військовозобов`язаними, проходження служби у військовому резерві - резервістами (далі - розпорядник бюджетних коштів).

13. Керівник уповноваженого органу подає у 15-денний строк з дня реєстрації всіх документів розпорядникові бюджетних коштів висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги, до якого додаються документи, зазначені в пунктах 10 і 11 цього Порядку. Розпорядник бюджетних коштів приймає у місячний строк після надходження зазначених документів рішення про призначення або відмову у призначенні одноразової грошової допомоги і надсилає його разом з документами уповноваженому органові для видання наказу про виплату такої допомоги особам, які звернулися за нею, або у разі відмови для письмового повідомлення заявника із зазначенням мотивів відмови».

Згідно п. 1 ч. 1 Указу Президії Верховної Ради СРСР від 21.03.1989 року № 10224-ХІ «Про виведення із складу Збройних Сил СРСР прикордонних, внутрішніх і залізничних військ» - прикордонні, внутрішні і залізничні війська виведені зі складу Збройних Сил СРСР.

У відповідності до п. п. 1, 2 Постанови Верховної Ради України від 24.08.1991 року «Про військові формування на Україні», Верховна Рада України постановила підпорядкувати всі військові формування, дислоковані на території республіки, Верховній Раді України. Утворено Міністерство оборони України.

Згідно з ст. 4 Закону України «Про правонаступництво України», органи держави влади і управління, органи прокуратури, суди та арбітражні суди, сформовані на підставі Конституції (Основного Закону) Української РСР, діють в Україні до створення органів державної влади і управління, органів прокуратури, судів та арбітражних судів на підставі нової Конституції України.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 проходив військову службу з 23.10.1975 року та звільнений у запас 16.11.1977 року Вдруге призваний на військову службу Шевченківським РВК Запорізької області 07.02.1978 року та звільнений у запас 12.02.1980 рок. Проходив службу у військовій частині НОМЕР_2 тау її складі приймав участь у бойових діях з 10.10.1978 року по 08.05.1979 року на території Ефіопії. що підтверджується довідкою ІНФОРМАЦІЯ_2 №583 від 26.09.2013 року (а.с.15).

Як вбачається з висновку спеціаліста судово-медичного експерта Комунального закладу «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи» Дніпропетровської обласної ради» №19Д від 19.08.2013 року, виявлений у ОСОБА_1 три рубця в лобній частині по центру на червоній каймі нижньої губи ліворуч з переходом на шкіру та на лівій стопі, які є наслідками загоєння вогнепальних поранень, спричинених від осколкових зарядів вогнепальної зброї. Осколкові поранення в область голови та обличчя зазвичай супроводжуються контузією головного мозку. Давність отриманих поранень може відповідати періоду проходження військової служби приймаючи участь у бойових діях на території Ефіопії в складі в/ч 22650 з 10.10.1978 року по 08.05.1979 року (а.с.18-20).

08.10. 2013 року позивача визнано інвалідом ІІІ групи у зв`язку із пораненням та контузією, що пов`язані з участю в бойових діях і перебуванні на території інших держав, що підтверджується довідкою МСЕК від 08.10.2013 року серії АВ №0045453 (а.с.16).

16 березня 2016 року відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України № 975 від 25 грудня 2013 року, ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського обласного військового комісаріату з заявою та усіма належними додатками стосовно призначення виплати одноразової грошової допомоги у зв`язку з пораненням та встановленням інвалідності, які пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велися бойові дії (а.с.5).

В листі від 04.04.2016 року за вих. №7/11329/7 Дніпропетровський обласний військовий комісаріат, повідомив ОСОБА_1 , що підстав для направлення документів до Департаменту фінансів Міністерства оборони України щодо призначення одноразової грошової допомоги немає, оскільки дія законодавчих актів та нормативно-правових актів на заявника ОСОБА_1 не поширюється у зв`язку з тим, що (встановлено інвалідність до 01 січня 2014 року), то і підстав для розгляду поданих ним документів не вбачається з наступних причин(а.с. 6).

На час встановлення позивачу ОСОБА_1 інвалідності вперше (08.10.2013 року), була чинною редакція ч. 6 ст. 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», якою не було передбачено право ОСОБА_1 , як колишнього військовослужбовця строкової служби, на отримання одноразової грошової допомоги, оскільки для військовослужбовців строкової служби право на отримання такої допомоги у зв`язку з інвалідністю обмежувалось часом встановлення інвалідності - лише в період проходження військової служби або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби. Отже, одноразова грошова допомога йому не нараховувалась і не могла бути нарахована, оскільки не передбачалась законом.

За таких обставин право ОСОБА_1 на отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку з інвалідністю, встановленою вперше з 08.10.2013 року, виникло лише з 01.01.2014 року на підставі п. 4 ч. 2 ст. 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» в редакції від 04.07.2012 року та у відповідності з «Порядком призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві», затвердженим Постановою Кабінету міністрів України № 975 від 25.12.2013 року.

Зважаючи на викладене, відповідач безпідставно відмовив позивачеві ОСОБА_1 в призначенні одноразової грошової допомоги, передбаченої ст.16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та у відповідності з «Порядком призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві», затвердженим Постановою Кабінету міністрів України № 975 від 25.12.2013 року, а тому суд визнає бездіяльність відповідача протиправною.

Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20 грудня 1991 року № 2011-XII визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.

Відповідно до ч.1 ст.3 Закону останній поширюється, зокрема, на військовослужбовців, які стали інвалідами внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби, чи внаслідок захворювання після звільнення їх з військової служби, пов`язаного з проходженням військової служби.

Відповідно до ч.1 ст.16 Закону України від 20 грудня 1991 №2011-XII "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.

Відповідно до ст.23 Закону «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» фінансове забезпечення витрат, пов`язаних з реалізацією цього Закону, здійснюється за рахунок коштів, що передбачаються в Державному бюджеті України на відповідний рік для Міністерства оборони України, розвідувальних органів України та інших центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні військові формування та правоохоронні органи, інших джерел, передбачених законом.

Постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року №975 затверджено Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві.

Відповідно до п.13 вказаного Порядку керівник уповноваженого органу подає у 15-денний строк з дня реєстрації всіх документів розпорядникові бюджетних коштів висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги, до якого додаються документи, зазначені в пунктах 10 і 11 цього Порядку.

Розпорядник бюджетних коштів приймає у місячний строк після надходження зазначених документів рішення про призначення або відмову у призначенні одноразової грошової допомоги і надсилає його разом з документами уповноваженому органові для видання наказу про виплату такої допомоги особам, які звернулися за нею, або у разі відмови для письмового повідомлення заявника із зазначенням мотивів відмови.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст.9 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно до ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Так, відповідачем не надано будь-яких доказів на підтвердження того, що відповідачем було дотримано процедуру, визначену у п.13 вказаного Порядку.

З огляду на вищевикладене, приймаючи до уваги, що позивач проходив службу саме у збройних силах СРСР, які на той час були підпорядковані та знаходились на фінансовому забезпеченні Міністерства оборони СРСР, правонаступником якого в подальшому стало Міністерство оборони України, та в силу ст.16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" і Постанови Кабінету Міністрів України "Про затвердження Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві" від 25 грудня 2013 року № 975, суд дійшов висновку про те, що обов`язок для призначення та виплати позивачу одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням йому IIІ групи інвалідності, у зв`язку з пораненням, пов`язаним з виконанням обов`язків військової служби, покладений саме на Міністерство оборони України.

Крім того, саме на засіданні Центральної військово-лікарської комісії Міністерства оборони України встановлено причинний зв`язок захворювань, поранень, контузії, травм, каліцтв позивача, пов`язаних з виконуванням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велися військові дії (а.с.14).

Таким чином, суд вважає безпідставним повернення позивачу без реалізації документів для нарахування та виплати одноразової допомоги у зв`язку із встановленням третьої групи інвалідності, отриманої внаслідок виконання обов`язків військової служби.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне визнати протиправними дії ТВО Дніпропетровського обласного військового комісаріату Луценко О. О. щодо повернення документів ОСОБА_1 , 1957 року народження, з приводу можливості виплати одноразової грошової допомоги відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року №975 і направлення їх до Департаменту фінансів Міністерства оборони України; та зобов`язати Дніпропетровський обласний військовий комісаріат прийняти від ОСОБА_1 документи щодо можливості виплати одноразової грошової допомоги відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року №975 і направити їх до Департаменту фінансів Міністерства оборони України, про що повідомити ОСОБА_1 письмово, вказавши дату і вихідний номер супровідного листа.

Оскільки позивача звільнено від сплати судового збору та враховуючи, що останнім заявлено дві позовні вимоги немайнового характеру, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1102 грн. 40 коп.

На підставі вищевикладеного, керуючись Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», Постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року № 975 «Про затвердження Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві», ст.ст. 2, 6, 8, 9, 11, 18, 69-71, 86, 94, 158, 159, 183-2, 254 Кодексу адміністративного судочинства України,-

ПОСТАНОВИВ:
Адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити у повному обсязі.

Визнати протиправними дії ТВО Дніпропетровського обласного військового комісаріату Луценко О. О. щодо повернення документів ОСОБА_1 , 1957 року народження, з приводу можливості виплати одноразової грошової допомоги відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року №975 і направлення їх до Департаменту фінансів Міністерства оборони України;

Зобов`язати Дніпропетровський обласний військовий комісаріат прийняти від ОСОБА_1 документи щодо можливості виплати одноразової грошової допомоги відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року №975 і направити їх до Департаменту фінансів Міністерства оборони України, про що повідомити ОСОБА_1 письмово, вказавши дату і вихідний номер супровідного листа.

Стягнути з Дніпропетровського обласного військового комісаріату Міністерства оборони України на користь держави судовий збір у розмірі 1102 (одна тисяча сто дві) грн. 40 (сорок) коп.

Постанова може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня її проголошення.

Суддя: Г. В. Бондаренко