Справа № 295/16434/16-а
Суддя: Стрілецька О. В.
Дата ухвалення: 2017-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

06.03.2017 року м. Житомир
БОГУНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ЖИТОМИРА В СКЛАДІ:
Головуючого судді Стрілецької О.В.
За участі секретаря Содель А.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Житомирського об`єднаного управління Пенсійного фонду України про визнання дій неправомірними та про зобов`язання призначити пенсію за віком відповідно до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи",-
Позивач звернувся з позовом, в якому просить визнати неправомірними дії Житомирського об`єднаного Управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо відмови у призначенні пенсії відповідно до ч. 2 ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», зі зниженням пенсійного віку, а також просить зобов`язати відповідача призначити і виплатити з 03.08.2016 року пенсію зі зниженням пенсійного віку відповідно до ч. 2 ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» .
В обгрунтування позову вказав, що звернувся до відповідача з заявою про призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку відповідно до ч. 2 ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», встановленого для одержання державної пенсії, на 4 роки. Проте відповідач відмовив в призначенні пенсії за віком зі зменшенням пенсійного віку у зв`язку з тим, що довідка про постійне місце проживання містить суперечливі відомості із записами в трудовій книжці щодо місця проживання позивача.
В судовому засіданні представник позивача Горопашин С.С. позов підтримав з підстав, наведених в ньому.
Представник відповідача Шайденко О.В. в судовому засіданні проти задоволення позову заперечувала, просила відмовити в його задоволенні. Письмові заперечення приєднані до матеріалів справи (а.с.20-23) .
Вислухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного висновку.
Судом встановлено, що згідно посвідчення громадянина, який постійно працював чи працює, або проживає чи проживав у зонах безумовного (обов`язкового) відселення у 1986-1989 р.р. позивач віднесений до 3 категорії і має право на пільги, встановлені Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" ( а.с. 4).
Позивач звернувся до Житомирського об`єднаного управління Пенсійного фонду України з заявою про призначення йому пенсії за віком, як потерпілому від наслідків аварії на Чорнобильській атомній електростанції, віднесеному до 3 категорії, зі зниженням пенсійного віку на 4 роки відповідно до ч. 2 ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (а.с.24).
09.11.2016 року заступником начальникаЖитомирського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Голубович Л.І. винесено розпорядження про відмову в призначенні ОСОБА_1 пенсії зі зниженням пенсійного віку у зв`язку з відсутністю права на даний вид пенсії, оскільки згідно записів в трудовій книжці у період з 10.09.1985 року по 09.03.1987 року, з 30.03.1987 року по 31.07.1987 року, з 24.08.1987 року по 12.01.1988 року, з 29.02.1988 року по 30.09.1988 року позивач працював в населених пунктах, які відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 23.07.1991 року № 106 не віднесені до зон радіологічного забруднення. Одночасно в розпорядженні зазначено, що визначення права на пенсію позивачу проведено згідно Закону для осіб, які постійно проживали або постійно проживають чи постійно працювали або постійно працюють у зоні гарантованого добровільного відселення за умови, що вони станом на 01.01.1993 року прожили або відпрацювали у цій зоні не менше трьох років (а.с. 25).
Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їхнього життя і здоров`я, створення єдиного порядку визначення категорій зон радіоактивного забруднення територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального статусу потерпілого населення визначенні та закріплені в Законі України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".
Згідно ст.9 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" особами, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, є:
1) учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській атомній електростанції - громадяни, які брали безпосередню участь у ліквідації аварії та її наслідків;
2) потерпілі від Чорнобильської катастрофи - громадяни, включаючи дітей, які зазнали впливу радіоактивного опромінення внаслідок Чорнобильської катастрофи.
Підставою для визначення статусу потерпілих від Чорнобильської катастрофи, які проживають або працюють на забруднених територіях, є довідка про період проживання, роботи на цих територіях. Видача довідок про період роботи (служби) по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській атомній електростанції, а також на територіях радіоактивного забруднення, про заробітну плату за цей період здійснюється підприємствами, установами та організаціями (військкоматами), а про період проживання на територіях радіоактивного забруднення, евакуацію, відселення, самостійне переселення - органами місцевого самоврядування (частини 3,4 статті 15 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи").
Статтею 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" визначено умови надання пенсій за віком особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення.
Зазначеною нормою визначено, що особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються зі зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Потерпілі, які постійно проживали або постійно проживають чи постійно працювали або постійно працюють у зоні безумовного (обов`язкового) відселення за умови, що вони станом на 1 січня 1993 року проживали або відпрацювали у цій зоні не менше двох років, пенсійний вік зменшується на 4 роки (початкова величина) та додатково на 1 рік за кожен рік проживання, роботи, але не більше 9 років.
Початкова величина зниження пенсійного віку встановлюється лише особам, які постійно проживали або постійно працювали у зазначених зонах з моменту аварії по 31 липня 1986 року незалежно від часу проживання або роботи в цей період.
Зі змісту копії довідки №5643, виданої 27.07.2016 року селищним головою Народицької селищної ради Житомирської області Леончук А.О., вбачається, що позивач дійсно постійно проживав в смт Народичі Житомирської області в зоні безумовного (обов`язкового) відселення внаслідок аварії на ЧАЕС в період з 06.09.1985 року по 20.02.1988 року та з 19.11.1988 року по 20.04.1989 року. Довідка видана на підставі будинкової книги житлового будинку в АДРЕСА_1 (а.с. 7)
Відповідно до матеріалів справи встановлено, що позивач в період з 10.09.1985 року по 09.03.1987 року працював в СУ-581 треста «Укрбудвод» в м. Києві, з 30.03.1987 року по 31.07.1987 року працював в Житомирській геологорозвідувальній експедиції, з 24.08.1987 року по 12.01.1988 року працював на ПМК-67 в м. Житомирі, з 29.02.1988 року по 30.09.1988 року на виробничому об`єднанні «Київзалізобетон» в м. Києві, що підтверджується записами в трудовій книжці (а.с.27-29).
З 22.11.1988 року по 01.02.1989 року ОСОБА_1 працював в Народицькому підприємстві «Райагропроменерго», що підтверджується архівною довідкою №Н-64/06-04, виданою 22.07.2016 року завідуючою трудового архіву Народицької селищної ради Житомирської оласті ОСОБА_2 (а.с.34).
Суд не погоджується з доводами представника відповідача, що позивач тривалий час не проживав в зоні безумовного (обов`язкового) відселення, оскільки запис в трудовій книжці щодо місця роботи не свідчить про місце проживання такої особи в населеному пункті за місцем знаходження роботи. В судовому засіданні відповідач не спростував доводи представника позивача щодо факту проживання ОСОБА_1 за зареєстрованим місцем проживання, а не за місцем роботи, тому відповідач безпідставно вважав місцем проживання позивача місце його працевлаштування. Загалом записи в трудовій книжці про місцезнаходження підприємства, в якому працює особа, не є доказом, який посвідчує місце її фактичного проживання. Представник відповідача в судовому засіданні вказувала, що будь-які докази, які б свідчили про те, що позивач фактично проживав за місцем роботи в Управління відсутні.
Статтею 44 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» встановлено, що заява про призначення пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері праці та соціальної політики.
Питання щодо подання та оформлення документів для призначення пенсій регулюється Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України №22-1 від 25.11.2005 року.
Згідно з п.2.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України №22-1 від 25.11.2005 р., документ, який засвідчує особливий статус особи, є посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській атомній електростанції та довідка про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській атомній електростанції за формою, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях №122 від 09.03.1988 року, або довідка військової частини, в складі якої особа брала участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській атомній електростанції, або довідка архівної установи, або інші первинні документи, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою проводились роботи по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській атомній електростанції; посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи та довідка про період (періоди) проживання (роботи) на цих територіях, видана органами місцевого самоврядування, (при призначенні пенсії із застосуванням норм статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи")
Відповідно до п.п."ґ" п.7 зазначеного Порядку документами, що засвідчують особливий статус особи, є: посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи (при призначенні пенсії із використанням норм ст.55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи") та довідка про період (періоди) проживання (роботи) на цих територіях, видана органами місцевого самоврядування.
Таким чином, єдиним документом, що підтверджує статус громадянина, який постраждав внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надає право користування пільгами, встановленими Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", зокрема призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій, є посвідчення "Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС" або "Потерпілий від Чорнобильської катастрофи". Різного роду довідки про період роботи (служби) у зоні відчуження, про евакуацію, відселення, самостійне переселення, про період проживання та роботи на забруднених територіях тощо є лише підставами для визначення в установленому порядку статусу учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС або потерпілих від Чорнобильської катастрофи.
Суд вважає, що на підтвердження зазначеного статусу та права на призначення відповідного виду пенсії ОСОБА_1 до Житомирського об`єднаного управління Пенсійного фонду України надав всі необхідні документи.
ОСОБА_1 має посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи 3-ої категорії (а.с.4), яке є дійсним на даний період. Довідка є підставою для видачі посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи, віднесеного до категорії 3, і відповідно до статті 14 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», дає йому право на пільги, передбачені цим Законом.
Початкова величина зниження пенсійного віку позивача за проживання на території 2-ї зони у період з 06.09.1985 року по 20.02.1988 року та з 19.11.1988 року по 20.04.1989 року - 4 роки.
Таким чином, відповідно до діючого законодавства право на пільги мають особи, які працювали або проживали певний період на радіоактивно забруднених територіях, а оскільки з наведених документів та досліджених судом доказів вбачається, що позивач у період з 26.04.1986 року по 20.02.1988 року та з 19.11.1988 року по 20.04.1989 року проживав, з 22.11.1988 року по 01.02.1989 року проживав та працював у смт. Народичі Житомирської області, яке віднесено до зони безумовного (обов`язкового) відселення, що в сукупності становить понад два роки, а тому ОСОБА_1 має право на пенсію зі зменшенням пенсійного віку на 4 роки відповідно до ч. 2 ст.55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".
З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що доводи позивача, викладені в позовній заяві, є обґрунтованими, підтверджені дослідженими в судовому засіданні доказами.
Суд вважає безпідставним посилання відповідача в розпорядженні від 09.11.2016 року на те, що визначення права на пенсію позивачу проведено згідно Закону для осіб, які постійно проживали або постійно проживають чи постійно працювали або постійно працюють у зоні гарантованого добровільного відселення за умови, що вони станом на 01.01.1993 року прожили або відпрацювали у цій зоні не менше трьох років, оскільки позивач проживав в смт Народичі Житомирської області, якевіднесено до зони безумовного (обов`язкового) відселення відповідно до Постанови Кабінету Міністрів УРСР № 106 від 23.07.1991 р., якою затверджено Перелік населених пунктів, віднесених до зон радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, а не до зони гарантованого добровільного відселення, як вказано у розпорядженні.
В позовній заяві позивач просив визнати неправомірними дії відповідача щодо відмови в призначенні пенсії та зобов`язати відповідача призначити пенсію зі зменшенням пенсійного віку.
В судовому засіданні судом встановлено, що 09.11.2016 року заступником начальникаЖитомирського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Голубович Л.І. винесено розпорядження про відмову в призначенні ОСОБА_1 пенсії зі зниженням пенсійного віку, а тому відповідно до ч. 2 ст. 11 КАС України суд приходить до висновку, що право позивача підлягає захисту шляхом скасування розпорядження від 09.11.2016 року та покладення обов`язку на відповідача призначити позивачу пенсію зі зменшенням пенсійного віку.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.
Позивач народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , досяг 56-річного віку ІНФОРМАЦІЯ_2 . Відповідач відмовив позивачу в призначенні пенсії 09.11.2016 року тобто у період, коли згідно приписів ч. 2 ст. 44 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" відповідач уповноважений був вирішувати питання про призначення пенсії позивачу.
Враховуючи викладене, позивачу пенсія за віком на пільгових умовах зі зменшенням пенсійного віку повинна бути призначена з 19.11.2016 року.
Керуючись ст. ст. 8, 9, 11, 17, 160-163 КАС України, суд, -
Адміністративний позов задоволити.
Скасувати розпорядження Житомирського об`єднаного управління Пенсійного фонду України від 09.11.2016 року про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 згідно ч. 2 ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".
Зобов`язати Житомирське об`єднане управління Пенсійного фонду України призначити, нараховувати та виплачувати ОСОБА_1 пенсію зі зменшенням пенсійного віку згідно ч. 2 ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", починаючи з 03.08.2016 року.
Постанова суду може бути оскаржена до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Богунський районний суд м. Житомира шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення.

У разі застосування судом ч.3 ст. 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом 10 днів з дня отримання копії постанови.

Суддя О.В. Стрілецька