Справа № 815/420/17
Суддя: Самойлюк Г. П.
Дата ухвалення: 2017-03-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/420/17
УХВАЛА

10 березня 2017 року м.Одеса

Одеський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді: Самойлюк Г.П.,

при секретарі: Казарян С.Б.

сторін:

позивачі: ОСОБА_1 (голова кооперативу)

ОСОБА_2 (представник за довіреністю)

відповідач: не з'явились

третя особа: не з'явилась

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання представника третьої особи ОСОБА_3 про закриття провадження у справі за позовом виробничого кооперативу "Житлово-будівельний кооператив "Баварія" до державного реєстратора Центру надання адміністративних послуг Овідіопольської районної державної адміністрації Одеської області Марущак Юлії Валеріївни, третя особа ОСОБА_3 про визнання протиправними дій з проведення державної реєстрації права власності на об'єкт нерухомого майна, скасування рішення,-

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Одеського окружного адміністративного суду знаходиться справа за позовом виробничого кооперативу "Житлово-будівельний кооператив "Баварія" до державного реєстратора Центру надання адміністративних послуг Овідіопольської районної державної адміністрації Одеської області Марущак Юлії Валеріївни, третя особа ОСОБА_3, в якому позивач просить: визнати протиправними дії державного реєстратора Центру надання адміністративних послуг Овідіопольської районної державної адміністрації Одеської області Марущак Юлії Валеріївни з проведення державної реєстрації права власності на об'єкт нерухомого майна - незавершеного будівництва, 70% готовності за адресою: АДРЕСА_1; скасувати рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний № 31704646 від 04.10.2016 року.

10.03.2017р. (вх. № 7237/17) від третьої особи ОСОБА_3 надійшло клопотання про закриття провадження по справі, в якому останній просив закрити провадження по справі на підставі п.1 ч.1 ст.157 КАС України, в зв'язку з тим, що справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Представники позивача в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечували.

Відповідач та третя особа до судового засідання не з'явились, явку представників не забезпечили, про дату, час та місце судового розгляду повідомлені належним чином та завчасно.

Суд, вивчивши матеріали справи, заслухавши думку представників позивача, вважає, що клопотання підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Згідно ст. 3 КАС України справою адміністративної юрисдикції є переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Таким чином, визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є те, що вона повинна містити у собі публічно - правовий спір.

В свою чергу приймаючи до уваги, що до компетенції адміністративних судів належать спори предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), відповідно прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій слід зазначити, що у справі, що розглядається, спір стосується права власності, тобто цивільного права.

Згідно з ч.2 ст. 4 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

Як вбачається з матеріалів справи, 04.10.2016р. державним реєстратором Центру надання адміністративних послуг Овідіопольської районної державної адміністрації Одеської області Марущак Юлією Валеріївною прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний № 31704646, (номер запису про право власності 16726379) на об'єкт нерухомого майна: незавершене будівництво, 70 % готовності, об'єкт житлової нерухомості, за адресою: АДРЕСА_1.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач послався на те, що державну реєстрацію права власності на вищевказаний об'єкт нерухомого майна здійснено з порушенням вимог чинного законодавства, оскільки Порядком державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України № 1127 від 25.12.2015р., визначено перелік документів, що подаються для державної реєстрації права власності на об'єкт незавершеного будівництва, зокрема: документ, що посвідчує речове право на земельну ділянку під таким об'єктом (крім випадку, коли речове право на земельну ділянку вже зареєстровано в Державному реєстрі прав); документ, що відповідно до законодавства надає право на виконання будівельних робіт; технічний паспорт на об'єкт незавершеного будівництва.

При цьому позивач стверджує, що на даний час забудовником багатоквартирного будинку, який фактично розташований на земельних ділянках по АДРЕСА_1 є виробничий кооператив "Житлово-будівельний кооператив Баварія". Водночас, реєстрацію здійснено без наявності у заявника документів (зареєстрованого права власності тощо) на іншу земельну ділянку (АДРЕСА_2), на якій розташована друга частина будинку, та документа, що підтверджує право на виконання будівельних робіт, виданого ОСОБА_3, технічного паспорта на будинок.

Позовні вимоги щодо визнання протиправними дій державного реєстратора Центру надання адміністративних послуг Овідіопольської районної державної адміністрації Одеської області Марущак Юлії Валеріївни з проведення державної реєстрації права власності на об'єкт нерухомого майна - незавершеного будівництва, 70% готовності за адресою: АДРЕСА_1; скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний № 31704646 від 04.10.2016 року, є фактично оспорюванням права власності, яке можливо здійснити лише в порядку цивільного судочинства з підстав, передбачених ЦК України. Тому суд приходить до висновку, що вказані вимоги не пов'язані із захистом прав, свобод чи інтересів у сфері публічно - правових відносин.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 р. кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у справі «Zand v. Austria» від 12.10.1978 р. вказав, що словосполучення «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття «суд, встановлений законом» у частині першій статті 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з «…» питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів «…». З огляду на це не вважається «судом, встановленим законом» орган, котрий, не маючи юрисдикції, вирішує спір, що підлягає розгляду судом іншої юрисдикції. При цьому, словосполучення "встановлений законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність.

Визначальним принципом здійснення правосуддя в адміністративних судах є принцип офіційного з'ясування всіх обставин у справі і обов'язок суб'єкта владних повноважень доказувати правомірність своїх дій чи рішень, на відміну від визначального принципу цивільного судочинства, який полягає у змагальності сторін. Суд, який розглянув справу не віднесену до його юрисдикції, не може вважатись "судом, встановленим законом" у розумінні частини першої статті 6 Конвенції.

Аналіз зазначених фактичних обставин дає підстави вважати, що оспореним реєстраційним діям передує невирішений спір між його учасниками про право цивільне, зокрема, про право на конкретну земельну ділянку, збудовану будівлю на земельній ділянці, право власності на яку (будівлю, нерухоме майно) може бути визнане судом, якщо це не порушуватиме прав інших осіб.

При цьому суд зазначає, що у даній справі спір стосується не лише правомірності дій та рішення відповідача по реєстрації права власності на об'єкт незавершеного будівництва, а й безпосередньо самого права власності на об'єкт нерухомого майна, що потребує встановлення судом обставин правомірності його набуття, що виходить за межі компетенції адміністративних судів.

Аналогічну правову позицію висловлено колегією суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України у постанові від 24 січня 2017 року № 21-1559а16, яка в силу частини першої статті 244-2 КАС України є обов'язковою для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України. При цьому суд дійшов висновку, що поряд з питаннями щодо реєстраційних дій, здійснених на основі юридичних фактів, стосовно яких існує спір про право цивільне, в межах якого (за наявності для цього підстав) можуть бути розв'язані й питання, пов'язані з реєстрацією права власності на будівлю. За таких обставин Верховнии Судом України зроблено висновок, що провадження в адміністративній справі підлягає закриттю, а сторони можуть здійснити захист свого речового права в порядку цивільного судочинства.

Подібну правову позицію викладено також в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 02.11.2016 р. у справі №826/11997/15 (номер касаційного провадження К/800/13141/16), постановах Верховного Суду України від 04.11.2015р. та від 29.03.2016р. (номери судових рішень в ЄДРСР - 53575034, 57369768).

Відповідно до вимог п.1 ч.1 ст. 157 Кодексу адміністративного судочинства України, суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

З урахуванням зазначеного, виходячи з системного аналізу діючого законодавства, суд дійшов висновку про необхідність закриття провадження у справі.

Керуючись ст. ст. 2, 4, 17, п.1 ч.1 ст. 157, ст. ст. 160, 165 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання представника третьої особи ОСОБА_3 про закриття провадження у справі, - задовольнити.

Провадження у справі № 815/420/17 за позовом виробничого кооперативу "Житлово-будівельний кооператив "Баварія" до державного реєстратора Центру надання адміністративних послуг Овідіопольської районної державної адміністрації Одеської області Марущак Юлії Валеріївни, третя особа ОСОБА_3 про визнання протиправними дій з проведення державної реєстрації права власності на об'єкт нерухомого майна, скасування рішення, - закрити.

Роз'яснити позивачу, що він може звернутись із вказаними позовними вимогами до місцевого загального суду в порядку цивільного судочинства.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали. У разі якщо ухвалу було постановлено в письмовому провадженні або згідно з частиною третьою статті 160 цього Кодексу, або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили відповідно до ст. 254 КАС України.

Повний текст ухвали виготовлено та підписано 10.03.2017 р.

Суддя: Г.П. Самойлюк

.