Справа № 357/12809/16-а
Суддя: Цуранов А. Ю.
Дата ухвалення: 2017-03-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П ОС Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 березня 2017 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Цуранов А. Ю. ,

при секретарі Солом'яна Л. М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду м. Біла Церква адміністративний позов ОСОБА_1 до Білоцерківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Міністерства юстиції України, третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг» про визнання дій державного виконавця незаконними та неправомірними,

В С Т А Н О В И В:

В листопаді 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеним позовом.

Вказував, що являється власником будинку, який знаходиться за адресою: вул. Привокзальна, буд. 42, м. Біла Церква. 24.10.2016 року старшим виконавцем міського відділу виконавчої служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_2 винесено постанову про арешт майна боржника (ОСОБА_3) та оголошення заборони про його відчуження від 24.10.2016 року, якою накладено арешт на зазначений будинок.

Посилаючись на те, що зазначеною постановою порушено його права, свободи та інтереси, позивач просив визнати виконавчі дії державного виконавця Чечуй А.М. Білоцерківського міського відділу державної виконавчої служби неправомірними та скасувати постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 24.10.2016 року.

Позивач та його представник в судове засідання не зявились, останній звернувся до суду із заявою, в якій просив розглядати справу без його участі, а позов в частині визнання незаконними виконавчих дій державного виконавця Чечуй А.М. Білоцерківського міського відділу державної виконавчої служби залишити без розгляду.

Відповідач свого представника в судове засідання на направив, надіслав клопотання, в якому просив справу розглядати без його участі, зазначивши, що згідно даних АСВП на примусовому виконанні відсутні будь-які виконавчі документи по стягненню боргів з ОСОБА_1

Третя особа свого представника в судове засідання не направив, про час та місце розгляду повідомлений належним чином.

Відповідно до ч. 1 ст. 41 КАС України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено.

ОСОБА_1 починаючи з 29.12.2015 року являється власником нежитлової будівлі літ. А, площею 1254 кв.м., що розташована за адресою: Київська область, місто Біла Церква, вулиця Привокзальна, буд. 42, що підтверджується копіями свідоцтва від 29.12.2015 року та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 51222379 від 29.12.2015 року.

24.10.2016 року на зазначену будівлю накладено арешт, про що старшим державним виконавцем міського відділу державної виконавчої служби Білоцерівського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_2 винесена постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

При вирішенні спору суд виходить з наступного.

Правовою основою діяльності органів державної виконавчої служби та приватних виконавців є Конституція України, цей Закон, міжнародні договори України, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України, інші закони, нормативно-правові акти, прийняті на їх виконання (ст. 2 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» від 02.06.2016 року).

Відповідно до Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» Міністерством юстиції України прийнято наказ № 512/5 від 02.04.2012 року, яким затверджено Інструкції з примусового виконання рішень.

Згідно п. 6 розділу І зазначеної Інструкції під час здійснення виконавчого провадження виконавець приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складання актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до ч. 2 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Арешт на рухоме майно, що не підлягає державній реєстрації, накладається виконавцем лише після проведення його опису. Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна.

За змістом частини першої статті 6 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

З аналізу зазначених норм вбачається, що органи примусового виконання рішень у випадках встановлених законом приймають рішення, зокрема, шляхом винесення відповідних постанов. Законом про виконавче провадження передбачено право державного виконавця, в процесі примусового виконання рішення, накласти арешт на майно боржника. У разі, якщо постанова про накладення арешту на майно боржника порушує права свободи або інтереси певної особи, вона вправі звернутися до адміністративного суду за їх захистом.

Відповідно до ст. 1 Протоколу № 1 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

В судовому засіданні знайшли своє підтвердження обставини зазначені в адміністративному позові, а доказів на їх спростування суду не надано.

Таким чином, суд вважає, що позов слід задовольнити, оскільки будівля, яка знаходиться за адресою: вул. Привокзальна, буд. 42 в м. Біла Церква у власності ОСОБА_3 не перебуває, відтак, постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 24.10.2016 року підлягає скасуванню.

Разом з цим, відповідно до вимог п. 5 ч. 1 ст. 155 КАС України, в частині визнання виконавчих дій державного виконавця Чечуй А.М. Білоцерківського міського відділу державної виконавчої служби неправомірними адміністративний позов слід залишити без розгляду.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 69-72, 158-163 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 про визнання дій державного виконавця незаконними та неправомірними задовольнити.

Скасувати постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження від 24.10.2016 року у виконавчому провадженні № 49487154, щодо виконання виконавчого листа № 2/357/582/13 від 27.02.2014 року.

Іншу частину вимог залишити без розгляду.

Постанова суду може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії

Суддя ОСОБА_4