Справа № 3653/11/2170
Суддя: Анісімов О.В.
Дата ухвалення: 2011-09-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
____________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" вересня 2011 р. Справа № 2-а-3653/11/2170
Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Анісімова О. В.,

при секретарі: Бабкіній О.В.,

за участю:

представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - ОСОБА_2,

представників третьої особи - ОСОБА_3, ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом управління Пенсійного фонду України в Комсомольському районі м. Херсона до відкритого акціонерного товариства "Херсонський мясокомбінат" за участю третьої особи на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, управління Пенсійного фонду України у Суворовському районі м. Херсона про відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій у розмірі 5465,16 грн.,

встановив:

Управління Пенсійного фонду України в Комсомольському районі м. Херсона (далі по тексту - позивач або УПФУ-1) звернулось до адміністративного суду з позовом про стягнення з відкритого акціонерного товариства Херсонський мясокомбінат(далі по тексту - відповідач або ВАТ ХМК) боргу з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій. Крім того, під час судового розгляду справи представником позивача заявлене клопотання про залучення управління Пенсійного фонду України у Суворовському районі м. Херсона у якості третьої особи (далі по тексту третя особа або УПФУ-2). Ухвалою від 18.07.2011 УПФУ-2 залучено для участі у справі в процесуальному статусі третьої особи на стороні позивача.

Представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі, пояснив суду, що ВАТ ХМК використовувало та використовує працю найманих працівників, у тому числі за професіями, стаж роботи за якими зараховується до спеціального стажу, що надає право на призначення пенсії на пільгових умовах. Підставами для призначення відповідної пенсії є документи, що підтверджують спеціальний стаж: трудова книжка, а за відсутності запису у ній - уточнююча довідка, що видається підприємством, на якому працівник набув спеціальний стаж роботи. Зокрема, відповідачем підтверджено такий трудовий стаж стосовно громадянина ОСОБА_5 Відповідно до Розділу XV Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-ІV (далі по тексту - Закон № 1058) та Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003 р. № 21-1 (далі по тексту - Інструкція) підприємства, що підтвердили наявність у працівника спеціального трудового стажу відповідно до записів у трудових книжках або виданих уточнюючих довідок, зобов'язані відшкодовувати витрати Пенсійного фонду на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах. Для цього територіальним органом Пенсійного фонду щорічно визначається розмір сум до відшкодування зазначених витрат, який вказується у повідомленні, що до 20 січня поточного року та протягом 10 днів з новопризначених (перерахованих) пенсій надсилається відповідному підприємству. Відшкодування витрат на виплату та доставку пільгових пенсій відбувається щомісячно до 25 числа у розмірі сум, зазначених у повідомленні Пенсійного фонду. Однак, всупереч цьому, станом на момент подачі позову сума відшкодування витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за травень-червень 2011 р. ВАТ ХМК не відшкодована. Таким чином, у відповідача наявний борг у розмірі 3937,16 грн., який позивач просить стягнути. Крім того, під час судового розгляду позивачем подано заяву про збільшення позовних вимог. Відповідно до змісту якої крім сум відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, заявлених до стягнення раніше, УПФУ-1 просить стягнути з відповідача суму такого відшкодування за період липень-серпень 2011 р. Таким чином, загальна сума, заявлена позивачем до стягнення з ВАТ ХМК, складає 5465,16 грн.

Представник відповідача проти позовних вимог заперечував у повному обсязі. Зокрема, він вважає, що виходячи із змісту п. 6.2. Інструкції Про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої постановою правління Пенсійного фонду України № 21-1 від 19.12.2003 (далі по тексту Інструкція) відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій підлягають лише витрати по пенсіях, призначених на пільгових умовах із взаємним зарахуванням періодів роботи, передбачених ст. ст. 13, 14 та 55 Закону України Про пенсійне забезпечення від 05.11.1991 № 1788-XII (далі по тексту Закон № 1788). Виходячи з чого він вважає, що витрати Пенсійного фонду України на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених на підставі ст. 100 Закону № 1788, не підлягають відшкодуванню підприємствами. З приводу цього він зазначив, що сума заявленого УПФУ-1 до відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій нарахована позивачем на суми пенсій, виплаченої громадянину ОСОБА_5, який працював на ВАТ ХМК. При цьому пільгова пенсія призначена йому за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що надає право на пенсію за віком на пільгових умовах, на підставі ст. 13 Закону № 1788.

Однак, ВАТ ХМК не погоджується з таким порядком призначення пільгової пенсії громадянину ОСОБА_5 Зокрема, відповідно до ст. 100 Закону № 1788 особам, які працювали до введення в дію цього Закону на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, передбачених раніше діючим законодавством, пенсії за віком призначаються на таких умовах: особам, які мають на день введення в дію цього Закону повний стаж на зазначених роботах, що давав право на пенсію на пільгових умовах, пенсії в розмірах, передбачених цим Законом, призначаються відповідно до вимог за віком і стажем, встановлених раніше діючим законодавством. Враховуючи те, що Закон № 1788 введений в дію з 01.01.1992, а станом на 31.12.1991 ОСОБА_5 отримав повний стаж, який надає йому право на призначення пенсій на пільгових умовах, стосовно відносин призначення пенсії за віком на пільгових умовах до нього необхідно застосовувати ст. 100 Закону № 1788. Виходячи з того, що відшкодування витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених на підставі ст.100 Закону № 1788, не здійснюється підприємствами, відповідач вважає порядок призначення пенсії на пільгових умовах громадянину ОСОБА_5 таким, що не відповідає чинному законодавству. ВАТ ХМК вже звертався з цього приводу з листом до УПФУ-2, однак до сьогоднішнього дня не отримало належної відповіді. Крім цього, представник відповідача зазначив, що він до суду з приводу оскарження підстави для призначення пенсії ОСОБА_5 не звертався.

Виходячи з вищевикладеного відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Щодо заперечень представника відповідача представник УПФУ-1 зазначив, що пенсія за віком на пільгових умовах призначена ОСОБА_5 на підставі ст. 13 Закону № 1788 правомірно, по ст. 100 цього ж Закону вона не могла бути призначена, оскільки ОСОБА_5 продовжував трудову діяльність після введення у дію Закону № 1788. В обґрунтування своє позиції при цьому він посилався на наказ міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 № 383 Про затвердження Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Представники третьої особи у судовому засіданні проти тверджень відповідача заперечували, вважають, що пільгова пенсія громадянину ОСОБА_5 призначена на підставі ст. 13 Закону № 1788 правомірно, при цьому підтримували правову позицію позивача.

Заслухавши пояснення сторін та третьої особи, дослідивши наявні матеріали, всебічно та повно зясувавши обставини справи, обєктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі виходячи з наступного.

Так, спір між сторонами виник стосовно порядку та підстав призначення пільгової пенсії громадянину ОСОБА_5, а також стосовно відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгової пенсії такому громадянину. Таким чином, під час прийняття рішення по справі суду необхідно встановити факт правомірності призначення громадянину пільгової пенсії та встановити у яких випадках відшкодовуються витрати на виплату та доставку пільгових пенсії або чи відшкодовуються такі витрати у всіх випадках. При цьому суд зазначає, що власне право ОСОБА_5 на пільгову пенсію не оспорюється, між сторонами є спір на підставі якої статті така пенсія повинна бути призначена зазначеному громадянину. До спірних правовідносин застосовуються положення Законів № 1788 та 1058, Закону України Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування від 26.06.1997 № 400/97-ВР (далі по тексту Закон № 400), а також Інструкції.

Відповідно до матеріалів справи та пояснень представників сторін відповідач у своїй діяльності використовує працю найманих працівників, тобто є роботодавцем, а тому в розумінні законів №1058 та №400 він є страхувальником та платником збору на обовязкове державне пенсійне страхування.

Постановою Кабінету Міністрів СРСР "Об утверждении списков производств, работ, профессий, должностей и показателей, дающих право на льготное пенсионное обеспечение" від 26.01.1991 № 10 (затверджено Список № 1 та Список № 2) затверджено переліки виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, в особливо тяжких та особливо шкідливих, тяжких та шкідливих умовах, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Відповідно до абз.1,2 п.2 Прикінцевих положень Закону №1058 пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №2 виробництвом, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абз.1 цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом №1788. При цьому зберігається порядок покриття витрат на виплату і доставку цих пенсій, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Згідно із ст.2 Закону №400 для платників збору субєктів підприємницької діяльності, які використовують найману працю, обєктом оподаткування є фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів б- зст.13 Закону №1788, до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого ст.12 Закону №1788, а згідно п.2 ст.4 Закону №400 ставка збору на такий обєкт оподаткування складає 100 відсотків.

Пункти б- зст.13 Закону №1788, в тому числі але не виключно, регулюють питання призначення пенсії на пільгових умовах за віком, працівникам, які зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваних Кабінетом Міністрів, і за результатами атестації робочих місць.

Відповідно до ст.8 Закону №1788 виплата пенсій здійснюється з коштів Пенсійного фонду України.

Згідно п.6.1 Інструкції відшкодуванню підлягають витрати Пенсійного фонду на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" в таких розмірах: для роботодавців (крім тих, які є платниками фіксованого сільськогосподарського податку), - 100 відсотків фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до абзацу першого частини 2 Прикінцевих положень Закону №1058 застрахованим особам, які працювали або працюють на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Отже, аналізуючи викладене суд прийшов до висновку, що підприємства-роботодавці зобовязані відшкодовувати Пенсійному фонду 100 відсотків фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах за віком, працівникам, які зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, яким пенсія призначена на підставі ст.13 Закону №1788.

Відповідно до п. 20 постанови Кабінету Міністрів України "Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній" від 12 серпня 1993 р. № 637 спеціальний трудовий стаж для призначення пенсії за віком на пільгових умовах підтверджується записом у трудовій книжці, а за його відсутності - відповідною уточнюючою довідкою, виданою підприємством. Зокрема, судом встановлено, що ВАТ ХМК видано громадянину ОСОБА_5 довідку про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 09.01.2011 № 2. Виходячи із змісту довідки у період з 21.07.1978 по 30.11.1992 вказаний громадянин виконував забіловку крупного рогатого скота, свиней, нутровку, обезкровлювання свиней на посаді забійника скота, що передбачена розділом ХХІІ підрозділом 19 Списку № 2. Тобто, відповідачем підтверджено трудовий стаж ОСОБА_5, який дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

26.01.2011 ОСОБА_5, 1955 р. н., звернувся до УПФУ-2 із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2. Згідно копії протоколу № 5413 від 16.04.2011 йому була призначена пенсія за віком на пільгових умовах за списком № 2. Відповідно до довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній стаж ОСОБА_5 на підприємстві відповідача складає 13 років 5 місяців 10 днів.

Виходячи з вищевикладених норм під час призначення пенсій за віком на пільгових умовах застосовується ст. 13 Закону № 1788. Разом з тим, ст. 100 цього Закону також містить положення стосовно порядку призначення пільгових пенсій, що і зумовило виникнення спору. Так, відповідно до її змісту особам, які працювали до введення в дію цього Закону на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, передбачених раніше діючим законодавством, пенсії за віком призначаються на таких умовах: особам, які мають на день введення в дію цього Закону повний стаж на зазначених роботах, що давав право на пенсію на пільгових умовах, пенсії в розмірах, передбачених цим Законом, призначаються відповідно до вимог за віком і стажем, встановлених раніше діючим законодавством. Тобто, ст. 100 Закону № 1788 встановлює перехідні положення для порядку призначення пільгових пенсій особам, які набули право на пільгову пенсію до введення в дію цього закону.

З точки зору представника відповідача, пільгова пенсія ОСОБА_5 повинна призначатись саме на підставі ст. 100 Закону № 1788, оскільки до введення його в дію вказаний громадянин набув трудовий стаж, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах, а саме: 13 років 5 місяців 10 днів. Виходячи з того, що на той момент чинне законодавство вимагало для чоловіків наявності пільгового стажу строком 12 років 6 місяців ОСОБА_5 на день введення у дію цього Закону мав право на пільгову пенсію за віком. Суд не погоджується із цією позицією виходячи з наступного.

Так, до введення в дію 13 Закону № 1788 правовідносини пенсійного забезпечення громадян регулював Закон СРСР Про державні пенсії від 14.07.1956. Відповідно до п. б ст. 9 цього Закону зазначено, що чоловіки, які працюють на інших роботах з тяжкими умовами праці за списком виробництв, затверджених Кабінетом Міністрів СРСР отримують право на пільгову пенсію за віком по досягненню 55-річного віку та за наявності загального трудового стажу не менше 25 років, з них не менше половини цього стажу повинно припадати на роботи з тяжкими умовами праці. При цьому суд звертає увагу на ту обставину, що як Закон СРСР Про державні пенсії, так і Закон № 1788 право особи на призначення пенсії за віком на пільгових умовах повязують із наявністю у такої особи трьох обставин у сукупності: досягнення відповідного пенсійного віку, наявність відповідного загального трудового стажу певного періоду та наявність стажу певного періоду на роботах за Списками. Враховуючи, що ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, у рік введення Закону № 1788 виповнилось лише 36 років, то він не набув достатнього загального стажу та не досяг віку, що надають право на отримання пільгової пенсії за віком, навіть якщо у нього і був достатній пільговий стаж. Тобто, до моменту введення в дію Закону № 1788 у 1992 р. ОСОБА_5 не мав необхідної сукупності обставин, які надавали йому право на пільгову пенсію, а мав лише одну із них наявність пільгового стажу. Тому, із зверненням до органів Пенсійного фонду для призначення йому пільгової пенсії за віком він звернувся лише у 2011 р. Виходячи з цього, вказаному громадянину пенсія за віком не могла бути призначена на підставі ст. 100 Закону № 1788, а тому УПФУ-2 діяв правомірно, призначаючи йому таку пенсію на підставі ст. 13 цього ж Закону.

Крім цього, суд зазначає, що відповідно до п.2 Прикінцевих положень Закону №1058 пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали на роботах передбачених Списком №2 здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абз.1 цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом №1788. При цьому зберігається порядок покриття витрат на виплату і доставку цих пенсій, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Закон №1058 набрав чинності 01.01.2004 року (за винятком окремих його положень). До моменту набрання ним чинності діяв порядок покриття витрат на виплату і доставку пільгових пенсій, який передбачений в ст.2, 4 Закону №400, відповідно до якого для платників збору субєктів підприємницької діяльності, які використовують найману працю, обєктом оподаткування є фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів б- зст.13 Закону №1788, до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого ст.12 Закону №1788, при цьому ставка збору на такий обєкт оподаткування складає 100 відсотків.

Зазначена норма була внесена до Закону №400 Законом України Про внесення змін до деяких законів України від 17.02.2000 року, №1461-ІІІ, яким, крім цього аналогічна норма була виключена із ст.13 Закону №1788.

Отже, враховуючи викладене, слідує, що Закон №1058 містить бланкетну норму, яка регулює порядок покриття витрат на виплату і доставку пільговий пенсій. Крім цього, ст.13 Закону № 1788 встановлює виключно підстави та порядок призначення пенсій на віком на пільгових умовах, у своєму змісті вони не містять норм, що встановлюють порядок відшкодування витрат на виплату і доставку таких пенсій. Порядок відшкодування витрат на виплату і доставку пільгових пенсій встановлений п. 2 Прикінцевих положень Закону № 1058, Законом № 400 та Інструкцією і жодних винятків для підприємств стосовно відшкодування витрат на виплату і доставку пільгових пенсій не зазначають. Виходячи з цього, такі витрати підлягають відшкодуванню підприємствами.

Відповідно до пп. 6.4, п. 6 Інструкції розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається відділами надходження доходів органів Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону (згідно з додатками 6 та 7), які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом 10 днів з новопризначених (перерахованих) пенсій. Повідомлення про направлення розрахунків № 7789-01 від 17.05.2011 надіслане УПФУ-1 до ВАТ ХМК та отримане останнім 24.05.2011, про що свідчить копія поштового повідомлення з відміткою про вручення у матеріалах справи.

Згідно із пп. 6.8, п. 6 Інструкції підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в повідомленні місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах. Всупереч цьому, станом на момент подачі позову ВАТ ХМК не сплатив суму відшкодування витрат на виплату і доставку пенсій, призначених на пільгових умовах за періоди місяці травень-серпень 2011 р. у розмірі 5465 грн. 16 коп., що підтверджується розрахунками боргу ВАТ ХМКза вказані звітні періоди.

Таким чином, узагальнюючи викладене суд вважає, що УПФУ-1 довело ті обставини, на яких ґрунтується його вимоги та заперечення, при цьому будучи субєктом владних повноважень воно діяло на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбаченні законами. Виходячи з цього, позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

У судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частину постанови.

Керуючись ст.ст.158 - 163, 167 КАС України, суд -

постановив:

Позов Управління Пенсійного фонду України в Комсомольському районі м. Херсона до відкритого акціонерного товариства "Херсонський мясокомбінат" про відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій у розмірі 5465,16 грн. задовольнити.

Стягнути з відкритого акціонерного товариства "Херсонський мясокомбінат" на користь Управління Пенсійного фонду України в Комсомольському районі м. Херсона заборгованість по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій у розмірі 5465 (пять тисяч чотириста шістдесят пять) грн. 16 коп. на р/р 01 в ХОУ ВАТ ДОБУ м. Херсон, МФО 352457.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України чи прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови виготовлений та підписаний 09 вересня 2011 р.

Суддя Анісімов О.В.

кат. 10.1