Справа № 804/4482/16
Суддя: Захарчук-Борисенко Наталія Віталіївна
Дата ухвалення: 2016-11-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 листопада 2016 р. Справа № 804/4482/16
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Захарчук-Борисенко Н.В., розглянувши в письмовому провадженні у місті Дніпрі адміністративну справу за адміністративним позовом Нікопольської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області до Міського комунального підприємства "Житлово-експлуатаційне об`єднання" про стягнення заборгованості в розмірі 5 122 790, 71 грн.,-
Свої позовні вимоги податкова інспекція обґрунтовує тим, що станом на 01.07.2016 за відповідачем рахується податковий борг у загальному розмірі 5 122 790, 71 грн. по податку на додану вартість, в тому числі 2 098 041, 51 грн. пені. Податковий борг утворився внаслідок несплати в повному обсязі по строку оплати самостійно задекларованих зобовязань згідно з деклараціями по ПДВ за звітний березень 2015 р., липень 2015 р., серпень 2015 р., вересень 2015 р., жовтень 2015 р., листопад 2015 р., грудень 2015 р., січень 2016 р., лютий 2016 р., березень 2016 р., квітень 2016 р., травень 2016 р., згідно уточнюючого розрахунку за березень 2015р., який збільшений за рахунок несплачених зобовязань згідно з рішеннями про розстрочення грошових зобовязань від 30.03.2015 р. №8 і №32, від 29.01.2016 №8, та нарахованої пені у розмірі 2 098 041, 51 грн. Перша та друга податкові вимоги вручені відповідачу. Проте, сума заборгованості залишається не погашеною, що зумовило звернення до суду..
Ухвалою суду від 19.07.2016 було відкрито провадження у цій адміністративній справі та справу призначено до розгляду у судовому засіданні.
20.10.2016 до суду від відповідача надійшло заперечення проти позову.
Заперечення обґрунтовано тим, що у липні 2009 року за поданням позивача місцевим підрозділом державної виконавчої служби було вчинено арешт коштів МКП «ЖЕО», внаслідок чого всі наявні на той час рахунки підприємства були заблоковані, також відповідач зазначив, що позивач у 2015 році описав все рухоме та нерухоме майно підприємства (крім житлового фонду) і зареєстрував податкову заставу цього майна, внаслідок чого будь-яке відчуження майна може відбуватись виключно з дозволу позивача. А відтак, на думку відповідача, застосовані позивачем заходи позбавляють відповідача можливості вчиняти будь-які дії, які могли б загрожувати використанню коштів на інші цілі, крім сплати податків, виплати заробітної плати і фінансування робіт з утримання в належному стані житлового фонду міста.
03.11.2016 у судове засідання сторони не зявились, про дату, час та місце судового розгляду були повідомлені належним чином.
Відповідно до ч. 6 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.
Суд, вивчивши наявні у справі докази та оцінивши їх у сукупності, вважає необхідним задовольнити цей адміністративний позов повністю з наступних підстав.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що Міське комунальне підприємство Житлово-експлуатаційне обєднання зареєстровано рішенням виконавчого комітету Покровської міської ради Дніпропетровської області 08.01.2002, про що 11.10.2005 здійснено запис в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб підприємців про включення відомостей про юридичну особу; ідентифікаційний код 03341581.
Відповідач перебуває на обліку Нікопольській ОДПІ ГУ ДФС у Дніпропетровській області з 17.07.1991.
З матеріалів справи вбачається, що заявлена до стягнення сума податкового боргу з ПДВ виникла за рахунок несвоєчасно сплаченого розстроченого податкового боргу за рішеннями про розстрочення грошових зобовязань, а також за рахунком несплати задекларованого зобовязання по деклараціям з ПДВ.
Так, позивачем до позову долучено завірені копії податкових декларацій з ПДВ:
- від 20.04.2015 за звітний березень 2015 року, в якій задекларовано до сплати 170 401, 00 грн.;
- від 20.08.2015 за звітний липень 2015 року, в якій задекларовано до сплати 254 425, 00 грн.;
- від 21.09.2015 за звітний серпень 2015 р., в якій задекларовано до сплати 227 322, 00 грн.;
- від 20.10.2015 за звітний вересень 2015 року, в якій задекларовано до сплати 190 518, 00 грн.;
- від 18.11.2015 за звітний жовтень 2015 року, в якій задекларовано до сплати 254 187, 00 грн.;
- від 17.12.2015 за звітний листопад 2015 року, в якій задекларовано до сплати 152 083, 00 грн.;
- від 19.01.2016 р. за звітний грудень 2015 р., в якій задекларовано до сплати 119 399, 00 грн.;
- від 17.02.2016 за звітний січень 2016 року, в якій задекларовано до сплати 148 875, 00 грн.;
- від 21.03.2016 р. за звітний лютий 2016 р., в якій задекларовано до сплати 113 901, 00 грн.;
- від 20.04.2016 за звітний березень 2016 року, в якій задекларовано до сплати 174 872, 00 грн.;
- від 19.05.2016 за звітний квітень 2016 року, в якій задекларовано до сплати 105 054, 00 грн.;
- від 21.06.2016 за звітний травень 2016 року, в якій задекларовано до сплати 130 593, 00 грн.
По строку оплати задекларовані зобовязання не сплачені позивачем.
Судом також встановлено, що договором про розстрочення грошових зобовязань від 30.03.2015 р. №8, укладеного між позивачем та Міським комунальним підприємством Житлово-експлуатаційне обєднання, відповідачу було надано розстрочення сплати грошових зобовязань на загальну суму 216 702, 00 грн. під проценти строком з 30.03.2015 по 21.12.2015.
Прийнято рішення про розстрочення грошових зобовязань від 30.03.2015 №8.
Додатком №1 до договору №8 та рішення №8 відповідачу встановлено чіткий графік погашення розстрочених грошових зобовязань з ПДВ у розмірі 24 078, 00грн. щомісячного платежу з 14.04.2015 по 21.12.2015.
Проте, відповідачем порушено умови договору №8 та не сплачено по терміну сплати на 17.08.2015, на 16.09.2015, на 19.10.2015, на 17.11.2015 та на 21.12.2015 щомісячного розстроченого платежу, тобто усього 120 390, 00 грн.
Також, договором про розстрочення податкового боргу від 30.03.2015 №9, укладеного між позивачем та Міським комунальним підприємством Житлово-експлуатаційне обєднання, відповідачу було надано розстрочення сплати податкового боргу на загальну суму 954 398, 24 грн. під відсотки строком з 30.03.2015 по 12.12.2015.
Прийнято рішення про розстрочення податкового боргу від 30.03.2015 №32, в якому зазначено, що Міському комунальному підприємству Житлово-експлуатаційне обєднання надано розстрочення податкового боргу на загальну суму 954 398, 24грн., з яких 508 388, 00 грн. основного платежу та 446 010,24 грн. пені, під відсотки строком з 30.03.2015 по 12.12.2015.
Додатком №1 до договору №9 відповідачу встановлено чіткий графік погашення розстрочених сум податкового боргу з ПДВ у розмірі 106 044, 25 грн. щомісячного платежу з 14.04.2015 по 12.12.2015, тобто всього 954 398, 24 грн.
Проте, відповідачем порушено умови договору №9 і рішення №32, не сплачено по терміну сплати на 08.09.2015 56 487, 56 грн., на 08.10.2015 56 487, 56 грн., на 09.11.2015 56 487, 56 грн., на 12.12.2015 56 487, 52 грн., тобто усього 225 950, 20 грн.
Договором про розстрочення податкового боргу від 29.01.2016 № 1, укладеного між позивачем та Міським комунальним підприємством Житлово-експлуатаційне обєднання, відповідачу було надано розстрочення сплати податкового боргу на загальну суму 1 400 797, 20 грн. під проценти строком з 29.01.2016 по 22.12.2016.
Прийнято рішення про розстрочення податкового боргу від 29.01.2016 №8, в якому зазначено, що Міському комунальному підприємству Житлово-експлуатаційне обєднання надано розстрочення податкового боргу на загальну суму 1 400 797 20 грн., з яких 1 400 797 20 грн. основного платежу
Додатком №1 до договору № 1 відповідачу встановлено чіткий графік погашення розстрочених сум податкового боргу з ПДВ у розмірі 127 345, 20 грн. щомісячного платежу з 22.02.2016 по 22.12.2016, тобто всього 1 400 797 20 грн.
Проте, відповідачем порушено умови договору № 1 і рішення № 8, не сплачено по терміну сплати на 22.02.2016, на 23.03.2016, на 23.04.2016, на 23.05.2016 та на 21.06.2016 р. щомісячного розстроченого платежу, тобто усього 636 726, 00 грн.
Позивачем на виконання вимог ст. 6 Закону України № 2181-ІІІ була сформована перша та друга податкові вимоги № 1/61 від 01.11.2001 та №2/12 від 01.01.2002, які отримані відповідачем, що підтверджується матеріалами справи.
Згідно із ст. 67 Конституції України, кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.
Відповідно до п.п. 36.1 - 36.3 ст. 36 Податкового кодексу України, податковим обов'язком визнається обов'язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи. Податковий обов'язок виникає у платника за кожним податком та збором.
Податковий обов'язок є безумовним і першочерговим стосовно інших неподаткових обов'язків платника податків, крім випадків, передбачених законом.
Відповідно до п.46.1 ст.46 Податкового кодексу України податкова декларація, розрахунок (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов'язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.
Згідно п. 54.1 ст. 54 Податкового кодексу України, крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобовязання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом.
Відповідно до п. 57.3. ст. 57 Податкового кодексу України у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1-54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.
При цьому, слід врахувати, що відповідно до ст. 32 Податкового кодексу зміна строку сплати податку та збору здійснюється шляхом перенесення встановленого податковим законодавством строку сплати податку та збору або його частини на більш пізній строк.
Зміна строку сплати податку здійснюється у формі: відстрочки; розстрочки; податкового кредиту. Зміна строку сплати податку не скасовує діючого і не створює нового податкового обов'язку.
Крім того, ст. 100 Податкового кодексу України врегульовані питання щодо розстрочення і відстрочення грошових зобов'язань або податкового боргу платника податків.
Так п. 100.1 ст. 100 Податкового кодексу України передбачено: розстроченням, відстроченням грошових зобов'язань або податкового боргу є перенесення строків сплати платником податків його грошових зобов'язань або податкового боргу під проценти, розмір яких дорівнює розміру пені, визначеному пунктом 129.4 статті 129 Кодексу. Якщо до складу розстроченої (відстроченої) суми входить пеня, то для розрахунку процентів береться сума за вирахуванням суми пені.
В силу п. 129.4 ст. 129 Кодексу пеня, визначена підпунктом 129.1.1 пункту 129.1 цієї статті, нараховується на суму податкового боргу (включаючи суму штрафних санкцій за їх наявності та без урахування суми пені) із розрахунку 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, діючої на день виникнення такого податкового боргу або на день його (його частини) погашення, залежно від того, яка з величин таких ставок є більшою, за кожний календарний день прострочення у його сплаті.
Зазначений розмір пені застосовується щодо всіх видів податків, зборів та інших грошових зобов'язань, крім пені, яка нараховується за порушення строку розрахунку у сфері зовнішньоекономічної діяльності, що встановлюється відповідним законодавством (п. 129.5 ст. 129 Кодексу). Крім того, нараховані контролюючим органом суми пені самостійно сплачуються платником податків (п. 131.1 ст. 131 Кодексу).
Платник податків має право звернутися до контролюючого органу із заявою про розстрочення та відстрочення грошових зобов'язань або податкового боргу. Платник податків, який звертається до контролюючого органу із заявою про розстрочення, відстрочення грошових зобов'язань, вважається таким, що узгодив суму такого грошового зобов'язання (пункт 100.2. статті 100 Податкового кодексу).
Розстрочені суми грошових зобов'язань або податкового боргу (в тому числі окремо - суми штрафних (фінансових) санкцій) погашаються рівними частками починаючи з місяця, що настає за тим місяцем, у якому прийнято рішення про надання такого розстрочення.
Розстрочення або відстрочення надаються окремо за кожним податком та збором. Строки сплати розстрочених (відстрочених) сум або їх частки можуть бути перенесені шляхом прийняття окремого рішення та внесення відповідних змін до договорів розстрочення (відстрочення).
Отже сума нарахованого податкового зобов'язання після винесення рішення про розстрочку податкового боргу в обліковій картці зазначається з від'ємним значенням і виключається із суми недоїмки за звітний період до того часу, поки наступить строк сплати розстрочки або не скасовано рішення про розстрочку.
Разом з тим, приписами п.п.100.12.2 п.100.12 ст.100 Податкового кодексу визначено, що договори про розстрочення (відстрочення) можуть бути достроково розірвані з ініціативи контролюючого органу в разі, зокрема, якщо:
- з'ясовано, що інформація, подана платником податків при укладенні зазначених договорів, виявилася недостовірною, перекрученою або неповною;
- платник податків визнається таким, що має податковий борг із грошових зобов'язань, які виникли після укладення зазначених договорів;
- платник податків порушує умови погашення розстроченого грошового зобов'язання чи податкового боргу або відстроченого грошового зобов'язання чи податкового боргу.
Отже, податковий обов'язок, строк сплати якого перенесено, не вважається скасованим і підлягає виконанню в строк визначений договором про розстрочення (відстрочення) або в день розірвання такого договору.
Таким чином, Податковий кодекс України передбачає обов'язок платника податків сплатити як самостійно узгоджену ним суму грошового зобов'язання при настанні визначеного нормами ПКУ строку сплати, так і суму грошового зобов'язання, що залишилась не сплаченою після розірвання договору розстрочення.
Згідно з п. 14.1.175 ст.14 Податкового кодексу України податковим боргом вважається сума грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.
Відповідно до п. 59.1 ст. 59 Податкового кодексу України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.
Згідно до вимог ст. 58.3, 59.1 Податкового кодексу України податкова вимога вважається надісланою (врученою) юридичній особі, якщо його передано посадовій особі такої юридичної особи під розписку або надіслано листом з повідомленням про вручення.
Відповідно до п. 41.5. ст. 41 Податкового кодексу України органами стягнення є виключно органи державної податкової служби, які уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу в межах їх повноважень, а також державні виконавці в межах своїх повноважень.
Відповідно до п. 95.3 ст. 95 Податкового кодексу України стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання органам державної податкової служби, у розмірі суми податкового боргу або його частини. Орган державної податкової служби звертається до суду щодо надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі. Рішення суду щодо надання вказаного дозволу є підставою для прийняття органом державної податкової служби рішення про погашення усієї суми податкового боргу. Рішення органу державної податкової служби підписується його керівником та скріплюється гербовою печаткою органу державної податкової служби. Перелік відомостей, які зазначаються у такому рішенні, встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної фінансової політики.
Відповідно до п. 95.4 ст. 95 Податкового кодексу України орган державної податкової служби на підставі рішення суду здійснює стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу за рахунок готівки, що належить такому платнику податків. Стягнення готівкових коштів здійснюється у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Згідно до п.п. 1, 3 ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).
Оцінюючи усі докази, надані суду, у їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.
Законодавець чітко визначив порядок дій контролюючих органів в разі виявлення податкового боргу у господарюючого субєкта, що передують стягненню цього боргу в судовому порядку.
В ході судового розгляду справи встановлено та матеріалами справи підтверджено, що відповідач своєчасно звітує, проте порушує строки сплати задекларованих зобовязань.
В ході судового розгляду справи встановлено та матеріалами справи підтверджено, що податковий борг з ПДВ, у розмірі, що заявлений до стягнення, виник внаслідок несплати по строку оплати самостійно задекларованих податкових зобовязань з ПДВ згідно декларацій від 20.04.2015 за звітний березень 2015 р., від 20.08.2015 р. за звітний липень 2015 р., від 21.09.2015 р. за звітний серпень 2015 р., від 20.10.2015 р. за звітний вересень 2015 р., від 18.11.2015 р. за звітний жовтень 2015 р., від 17.12.2015 р. за звітний листопад 2015 р., від 19.01.2016 р. за звітний грудень 2015 р., від 17.02.2016 р. за звітний січень 2016 р., від 21.03.2016 р. за звітний лютий 2016 р., від 20.04.2016 р. за звітний березень 2016 р., від 19.05.2016 р. за звітний квітень 2016 р., від 21.06.2016 р. за звітний травень 2016 р. на загальну суму 2 041 683, 00 грн.
Наведена сума податкового боргу збільшена за рахунок несплачених грошових зобовязань згідно графіку по рішенню №8 від 30.03.2015 р. про розстрочення сплати грошових зобовязань, графіку по рішенню від 30.03.2015 р. №32 про розстрочення податкового боргу, в тому числі 446 010, 24 грн. - пені., графіку по рішення від 29.01.2016 № 8.
Вимоги податкового органу про сплату податкового боргу № 1/61 та №2/12 отримані відповідачем, отже позивачем здійснено всі передбачені чинним законодавством заходи щодо стягнення податкового боргу.
Враховуючи викладене, суд вважає позовні вимоги Нікопольської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області до Міського комунального підприємства Житлово-експлуатаційне обєднання про стягнення коштів на суму податкового боргу у розмірі 5 122 790, 71 грн. обґрунтованими та такими, які підлягають задоволенню в повному обсязі.
Щодо питання про розподіл судових витрат, то суд зазначає, що у відповідності до положень ч.4 ст.94 КАС України у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються. Тому, сплачена податковим органом сума судового збору у загальному розмірі 76 841,86 грн. (платіжне доручення №498 від 15.07.2016) йому з Державного бюджету України не повертається.
Керуючись ст.ст. 9, 11, 69-72, 86, 94, 122, 128, 158-163, 167, 186 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Адміністративний позов Нікопольської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області до Міського комунального підприємства "Житлово-експлуатаційне об`єднання" про стягнення заборгованості в розмірі 5 122 790, 71 грн. задовольнити.
Копію постанови направити сторонам.
Постанова суду набирає законної сили відповідно до ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені ст.186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя (підпис) Постанова не набрала законної сили станом на 03.11.2016 р. Суддя З оригіналом згідно Помічник судді ОСОБА_1 ОСОБА_1 ОСОБА_2