Справа № 521/12602/16-а
Суддя: Семенюк Г.В.
Дата ухвалення: 2017-03-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 березня 2017 р. Справа № 521/12602/16-а

Категорія: 5.2 Головуючий в 1 інстанції: Сегеда О.М.

Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючогосудді -Семенюк Г.В.
судді - Потапчук В.О.
судді - Шеметенко Л.П.
при секретаріПавлюк К.І.

за участю сторін:
ПозивачОСОБА_5 (паспорт)
Одеська митницяБезлущенко О.С. (довіреність)

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Одеського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на Постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 11 жовтня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_5 до Одеської митниці Державної фіскальної служби України про скасування постанови про порушення митних правил, -

встановиЛА:

Позивач, звернувся до Малиновського районного суду м. Одеси з позовом до Одеської митниці Державної фіскальної служби України про скасування постанови про порушення митних правил.

Постановою Малиновського районного суду м. Одеси від 11 жовтня 2016 року адміністративний позов ОСОБА_5 про скасування постанови про порушення митних правил залишено без задоволення.

ОСОБА_5 не погодившись з постановою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просить суд апеляційної інстанції скасувати постанову суду першої інстанції від 11 жовтня 2016 року по справі № 521/12602/16-а та прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт посилається на те, що рішення суду першої інстанції є необґрунтованим, незаконним та прийнятим з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу належить залишити без задоволення з наступних підстав:

Судом першої інстанції встановлено, що 25 лютого 2016 року о 16 годині 00 хвилин ОСОБА_5 ввіз на митну територію України транспортний засіб «ВМW-525», р/н НОМЕР_2, кузов № НОМЕР_1, країна реєстрації - Литва, через пункт пропуску «Кучурган-Первомайськ» м/п «Роздільна» Одеської митниці ДФС, смугою руху «зелений коридор» з метою «особисте користування» у митному режимі «транзит» (а.с.9-11).

У відповідності до п. 3 ст. 380 Митного кодексу України, тимчасове ввезення громадянами - резидентами транспортних засобів особистого користування дозволяється на строк до одного року під письмове зобов'язання про їх зворотне вивезення за умови письмового декларування в порядку, передбаченому законодавством України для громадян, після сплати всіх митних платежів, які відповідно до закону підлягають сплаті при імпорті таких транспортних засобів.

Згідно до ст. 381 Митного Кодексу України, громадянам дозволяється ввозити транспортні засоби особистого користування з метою транзиту через митну територію України за умови їх письмового декларування в порядку, передбаченому для громадян, та внесення на рахунок органу доходів і зборів, що здійснив пропуск таких транспортних засобів на митну територію України, грошової застави в розмірі митних платежів, що підлягають сплаті при ввезенні таких транспортних засобів на митну територію України з метою вільного обігу. Зазначені вимоги не поширюються на транспортні засоби, постійно зареєстровані у відповідних реєстраційних органах іноземної держави, що підтверджується відповідним документом. У разі порушення зобов'язання про транзит через митну територію України транспортних засобів особистого користування, за винятком випадків, коли таке порушення сталося внаслідок аварії або дії обставин непереборної сили, що підтверджується відповідними документами, внесена грошова застава використовується в порядку, визначеному статтею 313 цього Кодексу. У разі знищення чи повного зіпсування транспортних засобів особистого користування, ввезених на митну територію України з метою транзиту, внаслідок аварії або дії обставин непереборної сили перебіг строку їх транзиту зупиняється, а внесена грошова застава повертається особі, яка внесла заставу, її спадкоємцю або уповноваженій ними особі, за умови надання такою особою органам доходів і зборів достатніх доказів знищення чи повного зіпсування транспортного засобу.

ОСОБА_5, ні на час перевірки Одеської митниці ДФС, ні під час слуханні справи у суді першої або апеляційної інстанції не надав жодних документів, які б підтвердили сплату ним всіх платежів, які підлягають сплаті при тимчасовому ввезенні громадянами-резидентами транспортних засобів особистого користування.

Статтею 95 МК України передбачено, що строк транзитних перевезень для автомобільного транспорту складає 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - 5 діб).

Оскільки законом передбачено, що строк транзитних перевезень для автомобільного транспорту складає 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - 5 діб), а станом на 06 березня 2016 року ОСОБА_5 не здійснив вивезення вказаного транспортного засобу з митної території України, чим перевищив строк перебування зазначеного автомобіля на митній території України,

15 червня 2016 року Постановою у справі про порушення митних правил №0525/50009/16 ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні правопорушення митних правил, передбачених ч.3 ст. 470 МК України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що на день вчинення правопорушення становить 8500,00грн.(а.с.9-10).

Постановою Малиновського районного суду м. Одеси від 11 жовтня 2016 року адміністративний позов ОСОБА_5 про скасування постанови про порушення митних правил залишено без задоволення. Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Під час слухання справи було встановлено, що транспортний засіб «ВМW-525» ввезений на митну територію України ОСОБА_5 через Одеську митницю ДФС 25 лютого 2016 року, тобто граничний строк транзитного переміщення цього автомобіля в зоні діяльності Одеської митниці ДФС становив 01 березня 2016 року, а у зоні діяльності іншої митниці - 06 березня 2016.

Станом на 13 квітня 2016 року Позивач не вивіз вказаний транспортний засіб з митної території України, чим перевищив строк перебування зазначеного автомобіля на митній території України більше ніж на десять діб.

Відповідно до службової записки відділу організації документування і роботи з документами Одеської митниці ДФС від 13 квітня 2016р., ОСОБА_5 не звертався до відділу організації документування і роботи з документами за період з 25 лютого 2016р. по 12 квітня 2016р. (а.с.9-11).

На виклик Одеської митниці ДФС телеграмою з повідомленням від 22 березня 2016р. для отримання пояснень та участі у складанні протоколу про порушення митних правил, Позивач не з'явився, хоча був належним чином повідомлений (а.с.32,33).

На повторний виклик Одеської митниці ДФС від 12.05.2016 р., з метою отримання пояснень, ОСОБА_5, повідомлений належним чином також не з'явився (а.с.34,35).

При цьому, позивачем на до суду першої інстанції, ні до суду апеляційної інстанції, не було надано жодних доказів його звернення до митниці із заявами про відкладення розгляду справи на іншу, конкретну дату, або заявами з приводу аварії, або дії обставин непереборної сили щодо зазначеного автотранспортного засобу чи особи-водія у зв'язку із його хворобою та зайнятістю представника позивача, як він посилався у позовній заяви.

Постановою в справі про порушення митних правил не встановлено факту звернення ОСОБА_5 до відповідних структурних підрозділів митниць ДФС у період з 25 лютого 2016р. по 15.06.2016р. з приводу аварії, або дії обставин непереборної сили щодо зазначеного автотранспортного засобу чи особи-водія.

Також, Позивач не надав документів щодо продовження терміну доставки внаслідок аварії чи дії обставин непереборної сили, внаслідок протиправних дій третіх осіб, накладення арешту або вилучення транспортного засобу «ВМW-525», та до митниці з приводу продовження терміну доставки не звертався.

Отже, ОСОБА_5 перевищив встановлений ст. 95 МК України строк доставки транспортного засобу до органу доходів і зборів, у зв'язку з чим відносно нього було складено протокол про порушення митних правил №0525/50009/16 від 13 квітня 2016р. за ознаками ч. 3 ст. 470 МК України.

Відповідно, на час складання протоколу про порушення митних правил Позивачем не було надано відповідних документів, які б підтверджували можливість застосування положень ч.1 ст. 460 МК України.

Також відсутні підстави вважати, що даним автомобілем ОСОБА_5 користувався на умовах тимчасового ввезення згідно з Конвенцією про тимчасове ввезення.

Відповідно до ст. 529 МК України постанова митниці у справі про порушення митних правил може бути оскаржена до центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, або до місцевого загального суду як адміністративного суду в порядку, передбаченому Кодексом адміністративного судочинства України.

Згідно ст. 530 МК України законність та обґрунтованість постанови митниці у справі про порушення митних правил можуть бути перевірені судом або центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, а постанови центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, - судом у зв'язку з поданням адміністративного позову, внесенням подання прокурора або в порядку контролю. Перевірка законності та обґрунтованості постанови у справі про порушення митних правил судом здійснюється у порядку, встановленому Кодексом адміністративного судочинства України.

Підставами для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил або про припинення провадження у справі про порушення митних правил встановлені ст. 531 МК України є: відсутність у діях особи, яка притягується до відповідальності, ознак порушення митних правил; необ'єктивність або неповнота провадження у справі або необ'єктивність її розгляду; невідповідність викладених у постанові висновків фактичним обставинам справи; винесення постанови неправомочною особою, безпідставне недопущення до участі в розгляді справи особи, притягнутої до відповідальності, або її представника, а також інше обмеження прав учасників провадження у справі про порушення митних правил та її розгляду; неправильна або неповна кваліфікація вчиненого правопорушення; накладення стягнення, не передбаченого цим Кодексом.

Підставами для скасування чи зміни постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил або про припинення провадження у справі про порушення митних правил можуть бути визнані й інші визначені законами обставини.

Щодо посилань позивача на той факт, що транспортний засіб «ВМW-525», р/н JА0545 вийшов з ладу та на сьогоднішній день знаходиться на станції технічного обслуговування, суд вважає за необхідне зазначити про наступне.

Відповідно до ст. 192 МК України, якщо під час перевезення товарів транспортний засіб внаслідок аварії або дії обставин непереборної сили не зміг прибути до органів доходів і зборів призначення, перевізник, серед іншого, зобов'язаний терміново повідомити найближчий орган доходів і зборів про обставини події, місцезнаходження товарів і транспортного засобу.

Відповідно до ст. 193 МК України, за порушення встановленого порядку переміщення товарів транзитом перевізник притягується до адміністративної відповідальності, передбаченої цим Кодексом.

Як вбачається з матеріалів справи, Позивач жодних пояснень та підтверджуючих документів щодо того, що транспортний засіб знаходиться на СТО на адресу Одеської митниці ДФС та до суду не надав, хоча йому було відомо, що ним порушено митні правила.

Тобто, ОСОБА_5 свідомо не користувався своїми правами, які передбачені ст. 498 МК України.

Як встановлено із письмових заперечень представника відповідача, 14 червня 2016р. на адресу Одеської митниці ДФС надійшло повідомлення ОСОБА_5 про те, що він не має змоги бути присутнім під час розгляду вказаної справи про порушення митних правил в Одеській митниці ДФС як і його адвокат, але до підрозділу митниці, який безпосередньо займався зазначеною справою вони надійшли із запізненням, що підтверджується відміткою на вказаному повідомленні, оскільки розгляд справи відбувся 15 червня 2016 об 11 годині. Крім того, ОСОБА_5 не було вказано конкретної дати, на яку він просить відкласти розгляд справи, не надано доказів, які би підтверджували погане самопочуття Позивача та перебування його представника у відрядженні у м. Львові.

Відповідно до ст. 526 МК України, справа про порушення митних правил може бути розглянута за відсутності особи, яка притягується до відповідальності за це правопорушення, лише у випадках, якщо є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи.

Отже, справу розглянуто у відсутності Позивача в порядку, передбаченому ч. 4 ст. 526 МК України, так як про дату, час та місце розгляду справи він був своєчасно належним чином повідомлений та на момент розгляду справи від нього не надійшло клопотання про перенесення дати розгляду справи.

Окрім того, після складання протоколу про порушення митних правил та в ході провадження ОСОБА_5 не звернувся до митниці з заявою про продовження строку перебування транспортного засобу на митній території України у зв'язку з форс мажорними обставинами, хоча з огляду на його посилання у позовній заяві на ст. 192 МК України, йому було відомо, що він зобов'язаний звернутись до митного органу.

Також, Позивач не повідомив адресу перебування транспортного засобу та не надав жодних документів, які підтвердили б поломку транспортного засобу та неможливість його вивезення.

Отже, судом першої інстанції під час розгляду адміністративного позову було вірно встановлено, що в діях ОСОБА_5, які виразились у нездійсненні вивезення транспортного засобу «ВМW-525», р/н НОМЕР_2 з митної території України, міститься склад правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 470 МК України, оскільки останній перевищив строк перебування зазначеного автомобіля на митній території України понад 10 діб.

Згідно частин 1, 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

В ході судового розгляду відповідач, як суб'єкт владних повноважень, довів належним чином правомірність прийнятого ним рішення, в той час як позивач не надав достатніх та належні докази зворотного.

Таким чином, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що позовні вимоги ОСОБА_5 про порушення митних правил належним чином не обґрунтовані, не підтверджені наявними у справі матеріалами та задоволенню не підлягають.

Доводи апеляційної скарги встановлених обставин справи та висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 198 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5, - залишити без задоволення.

Постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 11 жовтня 2016 року по справі № 521/12602/16-а, - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Ухвалу складено у повному обсязі - 15 березня 2017 року.

Головуючийсуддя Г.В. Семенюк
суддя В.О. Потапчук
суддя Л.П. Шеметенко