Справа № 554/820/17
Суддя: Чалий І.С.
Дата ухвалення: 2017-03-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 березня 2017 р.Справа № 554/820/17
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: П'янової Я.В.

Суддів: П'янової Я.В. , Зеленського В.В.

за участю секретаря судового засідання: Городової А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Октябрського районного суду м. Полтави від 06.02.2017 р. по справі № 554/820/17 за позовом ОСОБА_1 до Заступника командира роти №3 БАТ УПА в м. Полтаві лейтенанта поліції Куцій Володимира Володимировича про визнання дій неправомірними, визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИЛА:

В лютому 2017 року ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1) звернувся до Октябрського районного суду м. Полтави з адміністративним позовом до заступника роти № 3 БАТ УПА в м. Полтаві лейтенанта поліції Куція Володимира Володимировича, в якому просив суд визнати дії лейтенанта поліції Куція Володимира Володимировича щодо складання постанови серії АП № 157396 про адміністративне правопорушення від 24 січня 2017 року про накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 425 гривень за порушення ч. 2 ст. 122 та ч. 1 ст. 126 КУпАП неправомірними та визнати постанову серії АР № 157396 від 24 січня 2017 року про адміністративне правопорушення протиправною та скасувати її, а провадження у справі закрити у зв'язку з відсутністю правопорушення.

Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 06 лютого 2017 року позивачеві повернуто його позовну заяву до заступника роти № 3 БАТ УПА в м. Полтаві лейтенанта поліції Куція Володимира Володимировича про визнання дій неправомірними, визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу Октябрського районного суду м. Полтави від 06 лютого 2017 року скасувати, посилаючись на порушення судом першої інстанції, при прийнятті оскаржуваної ухвали, норм процесуального та матеріального права, що призвело до неправильного вирішення питання, з підстав та обставин викладених в апеляційній скарзі. Просив розглянути апеляційну скаргу без його участі.

На адресу суду повернулися конверти з судовими повістками направленими на адреси позивача та відповідача, які не є вручені адресатам з незалежних від суду причин, в зв'язку з чим відповідно до ст. 35 КАС України вважаються, що вказані повістки є врученими.

Відповідно до ч. 4 ст. 196 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), неприбуття в судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час та місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Згідно з ч. 1 ст. 41 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши, в межах апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Постановляючи ухвалу про повернення позовної заяви в цій справі, суд першої інстанції виходив з того, що дана справа територіально підсудна за вибором позивача адміністративному суду за місцем проживання позивача або за місцезнаходженням відповідача, однак позивачем зазначено місце його проживання АДРЕСА_1, а місцезнаходження відповідача: м. Полтава, вул. Пушкіна, буд. 53, однак за вказаною адресою знаходиться багатоквартирний будинок, що позбавляє суд можливості належним чином повідомити про час та місце судового розгляду. Крім того, посилаючись на п. 6 ч. 3 ст. 108 КАС України, суд першої інстанції вказав, що оскільки відповідач у справі Управління патрульної поліції в м. Полтава входить до структури юридичної особи - Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, яке зареєстроване по вул. Народного ополчення, 9 в м. Києві, адміністративний позов ОСОБА_1 територіально не підсудний Октябрському районному суду м. Полтави.

На думку колегії суддів, зазначений висновок суду є наслідком неповного з'ясування обставин справи та неналежного застосування судом першої інстанції норм процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи, предметом оскарження у даній справі є постанова серії АР № 157396 від 24 січня 2017 року про накладення на позивача адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 425 грн. за порушення ч. 2 ст. 122 та ч. 1 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі по тексту - КУпАП).

За змістом ч.ч. 1, 2 ст. 19 КАС України передбачено, що адміністративні справи вирішуються адміністративним судом за місцезнаходженням відповідача, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Адміністративні справи з приводу оскарження правових актів індивідуальної дії, а також дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, які прийняті (вчинені, допущені) стосовно конкретної фізичної чи юридичної особи (їх об'єднань), вирішуються за вибором позивача адміністративним судом за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання (перебування, знаходження) цієї особи-позивача, або адміністративним судом за місцезнаходженням відповідача, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Якщо така особа не має місця проживання (перебування, знаходження) в Україні, тоді справу вирішує адміністративний суд за місцезнаходженням відповідача.

Колегія суддів зазначає, що статтею 19 КАС України передбачено право позивача вибору суду, до якого він може звернутися та встановлює підстави для такого звернення, а саме: з приводу оскарження правових актів індивідуальної дії, тобто актів (рішень, наказів, постанов, розпоряджень, вимог), які стосуються прав та інтересів конкретної особи або осіб; з приводу оскарження дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, які прийняті (вчинені, допущені) стосовно конкретної фізичної чи юридичної особи (їх об'єднань); у разі невизначеності цим Кодексом територіальної підсудності адміністративної справи.

Відповідно до п.п. 3, 4 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України "Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ" № 2 від 06 березня 2008 року, під час розгляду таких спорів судам необхідно враховувати, що до правових актів індивідуальної дії належать також рішення (постанови) про притягнення фізичних осіб до адміністративної відповідальності, які прийняті суб'єктами владних повноважень (крім суду), та рішення державних виконавців чи/або інших посадових осіб органів державної виконавчої служби під час здійснення ними виконавчого провадження.

Отже, оскільки позивач оскаржує постанову у справі про притягнення його до адміністративної відповідальності, тобто правовий акт індивідуальної дії суб'єкта владних повноважень, що стосуються прав, свобод та інтересів безпосередньо позивача, законодавець визначив його право у цьому випадку подавати позов за місцем його проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходженням відповідача.

Колегією суддів встановлено, що позивач звернувся до адміністративного суду за місцезнаходженням відповідача - заступника роти № 3 батальйону Управління патрульної поліції у м. Полтави лейтенанта поліції Куція Володимира Володимировича.

При цьому колегія суддів не погоджується із висновком суду про те, що відповідачем у цій справі є Управління патрульної поліції в м. Полтава, що є структурним підрозділом Департаменту патрульної поліції Національної поліції України.

Відповідно до ст. 222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів

Частиною другою цієї статті передбачено, що від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Таким чином, предметом судового оскарження у справах про оскарження постанов про накладення адміністративного стягнення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху є постанови у справах про адміністративне правопорушення, які винесені працівниками органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень, тобто оскаржується рішення відповідної посадової особи органів поліції, як окремого суб'єкта владних повноважень, яка уповноважена та має відповідну компетенцію на прийняття відповідного рішення у справі про адміністративне правопорушення, а не дії та рішення органу Національної поліції, в якому така особа працює.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції не враховано, що в контексті цієї справи вказаний як відповідач заступник роти № 3 батальйону Управління патрульної поліції у м. Полтави лейтенант поліції Куцій Володимир Володимирович виступає як окремий суб'єкт владних повноважень, який уповноважений та має компетенцію на прийняття відповідного рішення у справі про адміністративне правопорушення, місцезнаходження якого є службова адреса органу, в якому він працює.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем вказано місцезнаходження відповідача за адресою м. Полтава, вул. Пушкіна, буд. 53, разом із тим за вказаною адресою знаходиться багатоквартирний будинок, що за висновком суду першої інстанції позбавляє суд можливості належним чином повідомити про час та місце судового розгляду.

Колегія суддів зазначає, що відповідно до ч. 5 ст.71 КАС України, суд може збирати докази з власної ініціативи, при цьому, не позбавляючи особу права на гарантований судовий захист.

Частиною 4 статті 11 КАС України визначено, що суд вживає передбачені законом заходи, необхідні для з'ясування всіх обставин у справі, та витребування доказів з власної ініціативи.

Відповідно до ч.1 ст.69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ч. 2 ст. 69 КАС України докази суду надають особи, які беруть участь у справі. Суд може запропонувати надати додаткові докази або витребувати додаткові докази за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, або з власної ініціативи.

Відповідно до ч. 1 ст. 138 КАС України встановлено, що предметом доказування є обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги чи заперечення або які мають інше значення для вирішення справи та які належить встановити при ухваленні судового рішення у справі.

Частиною другою вищезазначеної статті визначено, що для встановлення обставин, зазначених у частині першій цієї статті, у судовому засіданні заслуховуються пояснення осіб, які беруть участь у справі, показання свідків, досліджуються письмові та речові докази, у тому числі носії інформації із записаною на них інформацією, висновки експертів.

Отже на підставі вищевикладеного, суд апеляційної інстанції зазначає, що суд першої інстанції може самостійно у судовому засіданні встановити підсудність зазначеної справи з витребуванням відповідних документів, у тому числі щодо місцезнаходження органу Національної поліції, в якому працює відповідач.

Таким чином, оцінивши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що підстави повернення адміністративного позову, передбачені п. 6 ч. 3 ст. 108 Кодексу адміністративного судочинства України, відсутні. За таких обставин, оскаржувана ухвала суду першої інстанції прийнята без дотриманням норм процесуального права.

Відповідно до ст. 204 Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм матеріального чи процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 197, п. 3 ст. 199, ст. 204, ст.ст. 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Октябрського районного суду м. Полтави від 06.02.2017 по справі № 554/820/17 скасувати.

Справу № 554/820/17 за позовом ОСОБА_1 до заступника роти № 3 БАТ УПА лейтенанта поліції Куція Володимира Володимировича про визнання неправомірними дій та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності направити до Октябрського районного суду м. Полтави для продовження її розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Чалий І.С.
Судді Пянова Я.В. Зеленський В.В.

Повний текст ухвали виготовлений 13.03.2017 р.