Справа № 344/2509/17
Суддя: Домбровська Г. В.
Дата ухвалення: 2017-03-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 344/2509/17
Провадження № 2-а/344/673/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

прийнята в порядку скороченого провадження

14 березня 2017 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої-судді: ОСОБА_1

розглянувши в порядку скороченого провадження в залі Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області адміністративну справу

за позовом ОСОБА_2

до Управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську

про визнання протиправними дій та зобовязання вчинити дії

О Б С Т А В И Н И С П Р А В И

ОСОБА_2 (надалі також «Позивач») звернулася до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з позовом до Управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську (надалі також «Відповідач») про визнання протиправними дій Управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську щодо неврахування до складу заробітної плати суми усіх виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески на загальнообовязкове державне пенсійне страхування (єдиний внесок), в тому числі індексації заробітної плати в сумі 4302,94 грн., виплаченої матеріальної допомоги на оздоровлення та вирішення соціально-побутових питань в сумі 8506,77 грн. при обчисленні та призначенні розміру пенсії за віком, як державному службовцю згідно ст. 37 Закону України «Про державну службу» (в редакції на момент призначення пенсії) ОСОБА_2; зобовязання Управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську провести перерахунок призначеної ОСОБА_2 пенсії за віком, як державному службовцю, згідно ст. 37 Закону України «Про державну службу» (в редакції на момент призначення пенсії), та провести її нарахування, починаючи з 20 травня 2011 року з розрахунку 90 відсотків від суми заробітної плати з урахуванням усіх сум виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески на загальнообовязкове державне пенсійне страхування (єдиний внесок), включивши до складу заробітної плати суми індексації заробітної плати у 4302,94 грн. та матеріальної допомоги на оздоровлення та вирішення соціально-побутових питань в сумі 8506,77 грн. з урахуванням проведених виплат та виплатою індексації пенсії згідно Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» без зміни базового місяця для обчислення індексації, починаючи виплату з 20 травня 2011 року і в подальшому до моменту припинення виплати пенсії.

Ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 14 березня 2017 року позовну заяву ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську про визнання протиправними дій та зобовязання вчинити дії, в частині позовних вимог про визнання протиправними дій та зобовязання Відповідача здійснити перерахунок пенсії за період з 20 травня 2011 року по 21 серпня 2016 року, залишено без розгляду.

Таким чином, предметом судового розгляду в даній адміністративній справі є позовні вимоги про визнання протиправними дій та зобовязання вчинити дії за період, починаючи з 21 серпня 2016 року.

Позовні вимоги мотивовані тим, що дії Відповідача щодо неврахуванні при призначенні пенсії державного службовця Позивачу до заробітку, з якого нараховується пенсія, суми матеріальної допомоги на оздоровлення, соціально-побутові потреби, суми індексації, з яких утримувався, а також нараховувався і сплачувався збір на обовязкове державне пенсійне страхування, є протиправним та таким, що не відповідають вимогам чинного законодавства України.

Відповідачем Управлінням Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківськ, подано письмові заперечення на позов, в яких Відповідач посилається на необґрунтованість та безпідставність позовних вимог, просить відмовити в їх задоволенні з підстав, викладених в даних запереченнях.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 з 20 травня 2011 року перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківськ та у відповідності до статті 37 Закону України «Про державну службу» отримує пенсію державного службовця в розмірі 90 відсотків від заробітної плати.

Як випливає зі змісту позовної заяви та підтверджується матеріалами справи, при нарахуванні пенсії Позивача та визначення її розміру Відповідачем не було включено в суму заробітної плати для обчислення розміру пенсії суми матеріальної допомоги на оздоровлення та на вирішення соціально-побутових питань, а також суми індексації.

Позивач звернулася до Відповідача із заявою, в якій просила здійснити їй перерахунок пенсії державного службовця з врахуванням включення до заробітку, з якого нараховується пенсія, суми матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, грошової винагороди та суми індексації, з яких утримувався, а також нараховувався і сплачувався збір на обовязкове державне пенсійне страхування, в чому їй було відмовлено листом Управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську №33/К-15 від 03 лютого 2017 року.

Таку відмову Відповідача ОСОБА_2 вважає протиправною та такою, що порушує вимоги чинного законодавства України, а тому Позивач просить зобовязати Відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії за віком, як державному службовцю, з врахуванням суми матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, грошової винагороди та суми індексації.

Частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлені критерії, якими керується адміністративний суд при перевірці рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень. Відповідність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень передбаченим частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України критеріям перевіряється судом з урахуванням закріпленого статтею 9 Кодексу адміністративного судочинства України принципу законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, відповідно до частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Зазначені критерії, хоч і адресовані суду, але одночасно вони є і вимогами для субєкта владних повноважень, який приймає відповідне рішення, вчиняє дії чи допускається бездіяльності.

Крім того, Суд звертає увагу на те, що одним із принципів, яким повинно відповідати рішення субєкта владних повноважень, є принцип обґрунтованості, закріплений в пункті 3 частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України.

Принцип обґрунтованості прийнятого рішення (вчинених дій чи допущеної бездіяльності), тобто прийняття рішення (вчинення дій чи допущення бездіяльності) з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення або вчинення дії, вимагає від субєкта владних повноважень враховувати як обставини, на обовязковість урахування яких прямо вказує закон, так і інші обставини, що мають значення у конкретній ситуації. Субєкт владних повноважень повинен уникати прийняття невмотивованих рішень, обґрунтованих припущеннями, а не конкретними обставинами. Несприятливе для особи рішення (дії чи бездіяльність) субєкта владних повноважень повинно бути мотивованим.

Згідно з ст. 33 Закону України «Про державну службу» оплата праці державних службовців повинна забезпечувати достатні матеріальні умови для незалежного виконання службових обовязків, сприяти укомплектуванню апарату державних органів компетентними і досвідченими кадрами, стимулювати їх сумлінну та ініціативну працю. Заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

У ч.1 ст. 1 Закону України «Про оплату праці» встановлено, що заробітна плата це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Статтею 2 цього Закону визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати.

Аналіз наведених положень дає підстави для висновку, що матеріальна допомога на оздоровлення та матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, індексація, компенсація за невикористану відпустку входила до системи оплати праці державного службовця.

Крім того, статтею 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» врегульовано види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсій.

Відповідно до ч.1 ст. 66 цього Закону до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обовязкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обовязкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» визначає виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії.

Так, зокрема до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обовязкове державне пенсійне страхування.

За змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обовязкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

У той же час перевагу мають спеціальні норми, що визначають виплати (доходи) для обчислення пенсії, за наведених обставин стаття 41 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» та стаття 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Частиною 1 ст. 35 Закону України «Про державну службу» передбачено виплату державним службовцям допомоги на оздоровлення в розмірі посадового окладу при наданні щорічної відпустки.

Як слідує з постанови Кабінету Міністрів України від 09.03.2006 року №268 «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, суду та інших органів» керівники мають право установлювати надбавки за високі досягнення у праці до 50% посадового окладу з врахуванням надбавки за ранг державного службовця та надбавки (винагороди) за вислугу років, надавати матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань та допомогу на оздоровлення.

З довідки Головного управління статистики в Івано-Франківській області (а.с.7) вбачається, що ОСОБА_2 отримувала за відповідний період суми матеріальної допомоги на оздоровлення та соціально-побутові потреби; на всі виплати, включені у довідку, нараховувались страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Суд також звертає увагу на те, що в своїй постанові від 20 лютого 2012 року Верховний Суд України, усуваючи неоднакове застосування норм матеріального права, вважає неправильними висновки суду про те, що оскільки матеріальна допомога, на яку нараховувався збір на обовязкове державне пенсійне страхування, не включається до складу заробітної плати державного службовця, то вона не враховується при обчисленні розміру його пенсії.

Частиною 1 статті 244-2 КАС України визначено, що рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних відносинах, є обов`язковими для всіх судів України.

Враховуючи вищевикладене, Суд дійшов висновку про те, що, відмовляючи Позивачу у перерахунку пенсії державного службовця з врахуванням включення до заробітку, з якого нараховується пенсія, суми матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань та суми індексації, Відповідач порушив вимоги чинного законодавства, а тому відповідні дії підлягають визнанню протиправними, у звязку з чим Суд знаходить підстави для зобовязання Відповідача з 21 серпня 2016 року здійснити перерахунок та виплату пенсії за віком ОСОБА_2, як державному службовцю, з врахуванням суми матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, суми індексації до заробітку, з якого нараховується пенсія, із застосуванням 90 відсоткового нарахування пенсії.

Щодо позовних вимог про зобовязання Відповідача виплачувати відповідну суму пенсії в подальшому до припинення її виплати, Суд звертає увагу на те, задоволення позовних вимог на майбутнє суперечить вимогам Кодексу адміністративного судочинства України, а тому вказана позовна вимога задоволенню не підлягає.

Частиною 1 статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а частиною 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України зазначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відтак, проаналізувавши матеріали справи, вимоги чинного законодавства України, Суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги є частково обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню частково.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 2, 7, 8, 9, 99, 100, 158, 159, 160, 161, 162, 163, 183-2 та 254 Кодексу адміністративного судочинства України, Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області,

П О С Т А Н О В И В :

1. Адміністративний позов задовольнити частково.

2. Визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську щодо неврахування до складу заробітної плати суми усіх виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески на загальнообовязкове державне пенсійне страхування (єдиний внесок), в тому числі індексації заробітної плати в сумі 4302,94 грн., виплаченої матеріальної допомоги на оздоровлення та вирішення соціально-побутових питань в сумі 8506,77 грн. при обчисленні та призначенні розміру пенсії за віком, як державному службовцю згідно ст. 37 Закону України «Про державну службу» (в редакції на момент призначення пенсії) ОСОБА_2.

3. Зобовязати Управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську з 21 серпня 2016 року здійснити перерахунок та забезпечувати виплату призначеної ОСОБА_2 пенсії за віком, як державному службовцю, згідно ст. 37 Закону України «Про державну службу» (в редакції на момент призначення пенсії), з розрахунку 90 відсотків від суми заробітної плати з урахуванням усіх сум виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески на загальнообовязкове державне пенсійне страхування (єдиний внесок), включивши до складу заробітної плати суми індексації заробітної плати у 4302,94 грн. та матеріальної допомоги на оздоровлення та вирішення соціально-побутових питань в сумі 8506,77 грн. з урахуванням проведених виплат та виплатою індексації пенсії згідно Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» без зміни базового місяця для обчислення індексації.

4. В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

5. Стягнути з Управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську на користь ОСОБА_3 600,00 грн. судового збору.

Постанова за результатами скороченого провадження може бути оскаржена сторонами в апеляційному порядку.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку також іншими особами у зв'язку з тим, що суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси чи обов'язки.

Строк для подання апеляційної скарги стороною або іншою особою, яка брала участь у справі, обчислюється з моменту отримання копії постанови.

Постанова, прийнята у скороченому провадженні, крім випадків її оскарження в апеляційному порядку, є остаточною. Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя: Домбровська Г.В.