Справа № 569/317/17
Суддя: Першко О.О.
Дата ухвалення: 2017-03-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 569/317/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 березня 2017 року м.Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області

в складі судді Першко О.О.

секретар судового засідання Корнійчук В.М.,

з участю представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в мiстi Рiвному спpаву за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління патрульної поліції у місті Рівному про скасування постанови серії АР №123967 від 31 грудня 2016 року,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулася до суду із адміністративним позовом до Управління патрульної поліції у місті Рівне, в якому просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії АР №123967 від 31 грудня 2016 року, винесену інспектором роти №1 батальйону Управління патрульної поліції у м. Рівне молодшим лейтенантом поліції Шуприком В.В. відносно неї за ч. 5 ст.121, ч. 2 ст. 122, ч. 6 ст. 121, ч. 1 ст. 126 КУпАП.

В обґрунтування позову посилається на те, що інспектором складена постанова про притягнення її до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст.121, ч. 2 ст. 122, ч. 6 ст. 121, ч. 1 ст. 126 КУпАП за те, що вона 31 грудня 2016 року о 12 год. 35 хв. на вулиці Данила Галицького в м. Рівне керувала транспортним засобом «Volkswagen Golf» д.н.з. НОМЕР_1 із забрудненим номерним знаком, користувалася засобом зв'язку під час руху, тримаючи його в руці, була не пристебнута ременем пасивної безпеки та не мала при собі свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу. Вказаних порушень не вчиняла, оскільки передній та задній номерні знаки не були забруднені та символи знака можливо було визначити з відстані 20м, вона була пристебнута ременем безпеки, по телефону під час руху не говорила. Щодо свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, то оскільки автомобіль належить її матері - ОСОБА_4, то відразу знайти його в автомобілі вона не змогла, тому зателефонувала матері запитати де знаходиться свідоцтво. Діставши вказане свідоцтво із бардачка автомобіля, пред'явила його інспектору поліції. Однак інспектором поліції вже було складено оскаржувану постанову та змінювати її зміст він не захотів. Жодних доказів на підставі яких уповноваженою посадовою особою встановлено зазначені в оскаржуваній постанові обставини матеріали справи не містять. Вказані обставини свідчать про недоведеність відповідачем наявності події і складу адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст.121, ч. 2 ст. 122, ч. 6 ст. 121, ч. 1 ст. 126 КУпАП .

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав з підстав наведених в позовній заяві, просив його задовольнити. Пояснив, що оскаржувана постанова була складена на дівоче прізвище позивача, оскільки таке прізвище зазначено в її посвідченні водія. Також додав, що на транспортному засобі, яким керувала позивач, номерні знаки не були забруднені, оскільки забруднений знак - це коли неможливо визначити символи, а в даному випадку символи можна було розпізнати. Телефоном позивач під час руху не користувалася взагалі, крім того в неї є пристрій, який дозволяє розмовляти по телефону не тримаючи його в руці. Позивач була пристебнута ременем безпеки, а поліції потрібні були показники, тому склали на неї постанову. Свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу було в транспортному засобі, але так як автомобіль не належить позивачу, вона зателефонувала власнику автомобіля - своїй матері, яка сказала що свідоцтво знаходиться в бардачку автомобіля, після цього позивач пред'явила його інспектору поліції, однак останній вже не взяв його до уваги.

Відповідач явки представника в судове засідання не забезпечив, хоча про час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив, заперечень щодо позову суду не надав.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази по справі, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення.

Судом встановлено, що 31 грудня 2016 року інспектором роти №1 батальйону Управління патрульної поліції у м. Рівне молодшим лейтенантом поліції Шуприком В.В була винесена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії АР № 123967 відносно ОСОБА_2.

Згідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 від 16 лютого 2008 року ОСОБА_2 після реєстрації шлюбу змінила прізвище на «ОСОБА_2».

Оскаржувана постанова була складена на дівоче прізвище позивача, оскільки після реєстрації шлюбу вона прізвище в посвідченні водія не змінювала.

Як зазначено у вказаній постанові, 31 грудня 2016 року о 12 год. 35 хв. в місті Рівне на вулиці Данила Галицького водій ОСОБА_2 керувала транспортним засобом «Volkswagen Golf» д.н.з. НОМЕР_1 із забрудненим номерним знаком, під час руху користувалася засобом зв'язку, тримаючи його в руці, не була пристебнута ременем пасивної безпеки та не мала при собі свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чим порушила п. 2.1 б, 2.3 в, 2.9 в, 2.9 б ПДР України.

Згідно постанови, інспектор, враховуючи, що водій автомобіля скоїла адміністративне правопорушення, передбачене ч.5 ст. 121, ч. 2 ст. 122, ч. 6 ст. 121, ч. 1 ст.126 КУпАП, постановив застосувати до ОСОБА_2 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 гривень.

Частиною 5 статті 121 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за керування водієм транспортним засобом, не зареєстрованим або не перереєстрованим в установленому порядку, його експлуатація без номерного знака або з номерним знаком, що не належить цьому засобу чи не відповідає вимогам стандартів, або з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, закритим іншими предметами, у тому числі з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, чи забрудненим, що не дозволяє чітко визначити символи номерного знака з відстані двадцяти метрів, перевернутим чи неосвітленим.

Частиною 6 статті 121 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за порушення правил користування ременями безпеки.

Частиною 2 статті 122 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за користування під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання).

Частиною 1 статті 126 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки реєстраційного документа на транспортний засіб.

В судовому засіданні представник позивача ствердив, що ОСОБА_2 порушення зазначені в оскаржуваній постанові - не вчиняла.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) під час розгляду справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують чи обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах по деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті", зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

В судовому засіданні судом встановлено, що під час розгляду справи про адміністративне правопорушення позивач свою провину у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.5 ст. 121, ч. 2 ст. 122, ч. 6 ст. 121, ч. 1 ст.126 КУпАП не визнавала, про що повідомила інспектора поліції.

Відповідно до ст. 3 Закону України "Про Національну поліцію", у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

Як вбачається з ч. 1 ст. 268 КУпАП, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Згідно зі ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом з дотриманням процесуальної форми її розгляду.

Згідно положень ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 КАС України. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно ст.69 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Докази суду надають особи, які беруть участь у справі. Суд може запропонувати надати додаткові докази або витребувати додаткові докази за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, або з власної ініціативи.

Жодних належних та допустимих доказів на підтвердження правомірності своїх дій щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності відповідачем суду не надано, доводи позивача, якими вона заперечує постанову, не спростовані.

Дані, які містяться в постанові про адміністративне правопорушення не дають можливості встановити наявність порушення позивачем вимог Правил дорожнього руху і, відповідно, наявність адміністративних правопорушень.

Відповідно до п. 2 ч.1 ст. 162 КАС України, у разі задоволення адміністративного позову суд може, в тому числі, прийняти постанову про визнання протиправними дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень, про поворот виконання цього рішення чи окремих його положень із зазначенням способу його здійснення.

При розгляді адміністративної справи, визнаючи позивача винним у правопорушень, передбачених ч.5 ст. 121, ч. 2 ст. 122, ч. 6 ст. 121, ч. 1 ст.126 КУпАП , відповідач не взяв до уваги усні пояснення позивача, доказів на підтвердження правомірності своїх дій щодо винесення постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності суду не надав, а тому суд приходить до висновку, що постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії АР №123967 від 31 грудня 2016 року - протиправна та нечинна, а тому підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 11, 17, 18, 71, 94, 160, 161, 162, 163, 171-2, 186 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_2 до Управління патрульної поліції у місті Рівному про скасування постанови серії АР №123967 від 31 грудня 2016 року - задовольнити.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії АР №123967 від 31 грудня 2016 року, винесену інспектором роти №1 батальйону Управління патрульної поліції у м. Рівне молодшим лейтенантом поліції Шуприком В.В. відносно ОСОБА_2 за ч. 5 ст.121, ч. 2 ст. 122, ч. 6 ст. 121, ч. 1 ст. 126 КУпАП скасувати.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський міський суд з поданням в десятиденний строк апеляційної скарги. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Строк для подання апеляційної скарги стороною або іншою особою, яка брала участь у справі, обчислюється з моменту отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова суду не набрала законної сили.

Повний текст постанови виготовлено 15 березня 2017 року.

Суддя О.О. Першко