Справа № 813/370/17
Суддя: Сакалош Володимир Миколайович
Дата ухвалення: 2017-03-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 березня 2017 року № 813/370/17

м.Львів

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого-судді Сакалоша В.М.,

за участю секретаря судового засідання Присташ І.М.,

представника позивача Сабаль О.З.,

представника відповідача Колодзінського В.М.,

представника відповідача Петелицька Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Золочівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Львівської області до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Пролісок» про стягнення боргу, -

В С Т А Н О В И В:

27 січня 2017 року Золочівське об'єднане управління Пенсійного фонду України Львівської області (надалі по тексту - позивач) звернулася до суду з позовом до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Пролісок» (надалі по тексту - відповідач), в якому просить стягнути з відповідача витрати на виплату та доставку пільгових пенсій за період з 25.04.2016 року по 20.01.2017 року у сумі 15 895,06 грн. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що відповідач всупереч вимог Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» №1058-ІV від 09.07.2003 року та Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного Фонду України, затвердженої Постановою правління ПФУ 19.12.2003 року №21-1, за період з 25.04.2016 року по 20.01.2017 не здійснював компенсацію витрат на виплату та доставку пільгових пенсій і заборгував позивачу 15 895,06 грн., тому Золочівське об'єднане управління Пенсійного фонду України Львівської області звернулося із означеним позовом до суду.

На підставі п.4 ч.1 ст.183-2 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі по тексту - КАС України), ухвалою суду від 30.01.2017 року відкрито скорочене провадження у справі.

Відповідно до ч.4 ст.183-2 КАС України, у разі недостатності повідомлених позивачем обставин або якщо за результатами розгляду поданого відповідачем заперечення суд прийде до висновку про неможливість ухвалення законного судового рішення без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі, суд розглядає справу за загальними правилами цього Кодексу, про що постановляє ухвалу, яка не підлягає оскарженню.

У зв'язку з поданням відповідачем через канцелярію суду заперечення на позовну заяву у справі та керуючись приписами ч.4 ст.183-2 КАС України, суд ухвалою від 13.02.2017 року призначив справу до судового розгляду.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав з підстав наведених у позовні заяві та просив позов задовольнити.

Представники відповідача проти позову заперечили з підстав викладених у запереченні на позовну заяву. Вважають позов необґрунтованим та безпідставним. Зазначають, що позивачем було протиправно на власний розсуд призначено та проведено виплату пільгової пенсії колишньому працівнику Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Пролісок» ОСОБА_4 за відсутності: первинних підтверджуючих документів пільгового стажу (наказів про призначення, переміщення та звільнення з посади ОСОБА_4, закріплення за ним транспортних засобів, журналів проведення з ним інструктажів з охорони праці та техніки безпеки та ін.); гарантійного листа Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Пролісок» про перерахування коштів на рахунок управління Пенсійного фонду для покриття витрат, пов'язаних з виплатою пенсій; коштів отриманих управлінням Пенсійного фонду від Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Пролісок» для виплати ОСОБА_4 та витрати по її доставці. Таким чином, просять к задоволенні позову відмовити повністю у зв'язку із безпідставністю.

Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши матеріали справи, дослідивши і оцінивши обставини справи та долучені до справи докази на їх підтвердження, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, мотивуючи наступним.

Судом встановлено, що Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «Пролісок» зареєстроване як юридична особа 21.02.2000 року з присвоєнням коду .

Як вбачається із матеріалів справи, та зазначається позивачем відповідач зобов'язаний відшкодовувати витрати на виплату і доставку пенсії призначеної на пільгових умовах ОСОБА_4, відповідно до вимог п.2 Прикінцевих положень Закону України від 09.07.2003 року №1058 «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», ст.13 Закону У країни від 05.11.1991 року №1788 «Про пенсійне забезпечення», ст.ст.1, 2, 4 Закону України від 26.06.1997 №400/97-ВР «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування», п.6.4, п.6.7 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного Фонду України (затверджена постановою Пенсійного фонду України від 19.12.2003 року №21-1).

Відповідно до п.1, 2 ст.1 Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» платниками збору на обов'язкове державне пенсійне страхування є: суб'єкти підприємницької діяльності незалежно від форм власності, їх об'єднання, бюджетні, громадські та інші установи та організації, об'єднання громадян та інші юридичні особи, а також фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності, які використовують працю найманих працівників; філії, відділення та інші відокремлені підрозділи платників податку, що не мають статусу юридичної особи, розташовані на території іншої, ніж платник збору, територіальної громади.

Згідно із п.1 ст.2 зазначеного Закону для платників збору, визначених пунктами 1 та 2 статті 1 цього Закону, крім тих, які є платниками фіксованого сільськогосподарського податку, об'єктом оподаткування є також фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів «б»-«з» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого статтею 12 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Відповідно абз.3 п.1 ст.4 Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування», на обов'язкове державне пенсійне страхування встановлюються ставки збору в таких розмірах - 100 відсотків від об'єкта оподаткування, визначеного абзацом четвертим пункту 1 статті 2 цього Закону.

Відповідно до вимог ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників (461-2016-п), затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах; працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників (461-2016-п), затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах; трактористи-машиністи, безпосередньо зайняті у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, - чоловіки після досягнення 55 років і при загальному стажі роботи не менше 30 років, з них не менше 20 років на зазначеній роботі, жінки, які працюють у сільськогосподарському виробництві та виховали п'ятеро і більше дітей, - незалежно від віку і трудового стажу, в порядку, що визначається Кабінетом Міністрів України; жінки, які працюють трактористами-машиністами, машиністами будівельних, шляхових і вантажно-розвантажувальних машин, змонтованих на базі тракторів і екскаваторів, - після досягнення 55 років і при загальному стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 15 років на зазначеній роботі; жінки, які працюють доярками (операторами машинного доїння), свинарками-операторами в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, - після досягнення 55 років і при стажі зазначеної роботи не менше 20 років за умови виконання встановлених норм обслуговування; жінки, зайняті протягом повного сезону на вирощуванні, збиранні та післязбиральній обробці тютюну, - після досягнення 55 років і при стажі зазначеної роботи не менше 20 років; робітниці текстильного виробництва, зайняті на верстатах і машинах, - за списком виробництв і професій (461-2016-п), затверджуваним у порядку, що визначається Кабінетом Міністрів України, - після досягнення 55 років і при стажі зазначеної роботи не менше 20 років; водії міського пасажирського транспорту (автобусів, тролейбусів, трамваїв) і великовагових автомобілів, зайнятих у технологічному процесі важких і шкідливих виробництв, після досягнення 55 років і при стажі роботи.

Відповідно до п.2 Прикінцевих та перехідних положень Закону «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди:

1)особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбачених Законом України «Про пенсійне забезпечення».

У цьому випадку розміри пенсій визначаються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

При цьому до запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди зберігається порядок покриття витрат на виплату та доставку цих пенсій, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_4 було призначено пенсію за віком на пільгових умовах з 04.03.2011 року, як трактористу-машиністу, безпосередньо зайнятому у виробництві сільськогосподарської продукції відповідно до п.«в» статті 13 Закону України від 05.11.1991 року №1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення».

До заяви про призначення пенсії від 25.03.2011 року додатково було долучено всі необхідні документи, серед яких: копія трудової книжки та довідка про стаж роботи, яка дає право на пільгове пенсійне забезпечення, від 09.02.2011 року №20, виданої Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю «Пролісок».

Приймаючи рішення про призначення пенсії управління Пенсійного фонду керувалося зокрема, ст.ст.13, 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Відповідно до ст.62 Закону України "Про пенсійне забезпечення", основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

У зв'язку з тим, що в трудовій книжці були відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, то до заяви про призначення пенсії було подано Довідку про стаж роботи, яка дає право на пільгове пенсійне забезпечення.

Отримання органами Пенсійного фонду даної довідки передбачено Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року №637 та Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до п.20 вищевказаного Порядку, підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, у випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, організацій або їх правонаступників.

21 січня 2015 року в управління Пенсійного фонду України в Золочівському районі надійшла заява Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Пролісок» від 20.01.2015 року №2 про відкликання довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах №20 від 09.02.2011 року, у зв'язку з необхідністю уточнення факту роботи ОСОБА_4 трактористом-машиністом та безпосередню його зайнятість у виробництві сільськогосподарської продукції на протязі повного польового періоду в рослинництві.

У зв'язку із тим, що довідку про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах №20 від 09.02.2011 року було відкликано, то управлінням було прийнято рішення про припинення виплати пенсії з 01.02.2015 року ОСОБА_4 відповідно до п.5 статті 49 Закону України від 09.07.2003 року № 1058-ІV «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Однак, 19.06.2015 року ОСОБА_4 звернулася до суду з адміністративним позовом до управління Пенсійного фонду України в Золочівському районі Львівської області, третьої особи Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «Пролісок» про зобов'язання до поновлення виплати пенсії за віком на пільгових умовах з 01.02.2015 року.

Постановою Золочівського районного суду Львівської області від 18.12.2015 року у справі №445/1166/15-а адміністративний позов ОСОБА_4 задоволено, а саме, суд зобов'язав управління Пенсійного фонду України в Золочівському районі Львівської області поновити виплату пенсії за віком на пільгових умовах ОСОБА_4 з 01 лютого 2015 року.

В ході виконання вищезазначеної постанови Золочівського районного суду Львівської області управлінням було прийнято рішення про поновлення виплати пенсії ОСОБА_4 з 01.02.2015 року, яке відбулося в два етапи, а саме: 1)за період з 01.02.2016 по 28.02.2016 - при виконанні додаткової постанови Золочівського районного суду Львівської області від 21.01.2016 року про звернення рішення суду до негайного виконання в межах суми стягнення за один місяць; 2)за період з 01.03.2016 по 03.03.2016 (дату переходу ОСОБА_4 на пенсію за віком) - після набрання рішенням суду законної сили в межах задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч.1 ст.72 Кодексу адміністративного судочинства України, обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

З огляду на наведене випливає, що ОСОБА_4 має право на отримання пенсії за віком на пільгових умовах, як чоловік який працював трактористом-машиністом, безпосередньо зайнятим у виробництві сільськогосподарської продукції в Сільськогосподарському товаристві з обмеженою відповідальністю «Пролісок» і дане право встановлене постановою Золочівського районного суду Львівської області від 18.12.2015 року по справі №445/1166/15-а.

Порядок відшкодування підприємствами витрат Пенсійного фонду України на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, встановлено розділом шостим Інструкції «Про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України» (надалі по тексту - Інструкція). Відповідно до абз.1 п.6.1 Інструкції, відшкодуванню підлягають витрати Пенсійного фонду на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до пункту 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», для платників, зазначених у підпункті 2.1.1 пункту 2.1 цієї Інструкції (крім платників, віднесених до четвертої групи платників єдиного податку, що визначені у підпункті 4 пункту 291.4 статті 291 глави 1 розділу XIV Податкового кодексу України), - також 100 відсотків фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до абзацу першого частини 2 Прикінцевих положень Закону застрахованим особам, які працювали або працюють на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсій за віком на пільгових умовах.

Згідно з п. 6.4 Інструкції, розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається відділами надходження доходів органів Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону (згідно з додатками 6 та 7), які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом 10 днів з новопризначених (перерахованих) пенсій. Згідно з п. 6.8. Інструкції, підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в повідомленні місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

У разі змін розміру пенсії або настання обставин, які впливають на суму відшкодування (смерть пенсіонера, зміна місця проживання тощо), органи Пенсійного фонду повідомляють про це підприємства у розрахунку, який направляється підприємству в місячний строк з дня прийняття рішення про зміну пенсії або про припинення виплат пенсії.

Так, відповідно до вимог п.6.4 Інструкції управління Пенсійного фонду, 07.04.2016 року та 04.08.2016 року направляло Сільськогосподарському товариству з обмеженою відповідальністю «Пролісок» розрахунки фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» в частині пенсій, визначених відповідно до пункту «б»-«з» ст.13 Закону України «Про Пенсійне забезпечення» з квітня 2016 року та з серпня 2016 року, для проведення відшкодування цих виплат. Розрахунки отримані відповідачем 09.04.2016 року та 6 серпня 2016 року, відповідно, що підтверджується повідомленням про отримання поштового відправлення.

Окрім цього, суд зазначає, що із наданих розрахунків фактичних витрат на виплату і доставку пенсій Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «Пролісок» повинне було відшкодувати до:

-25.04.2016 року розмір фактичних витрат на виплату і доставку пенсії за лютий 2015 року в сумі 1154,56 гри.;

-25.08.2016 року розмір фактичних витрат на виплату і доставку пенсії за період з 01.03.2015 по 03.03.2016 року в сумі 14740,50 грн.

Таким чином, відповідачем не внесені кошти на відшкодування витрат на виплату і доставку пенсії. Відтак, заборгованість по відшкодуванню витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до пункту «б»-«з» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» по Сільськогосподарському товариству з обмеженою відповідальністю «Пролісок» за період з 25.04.2016 по року становить 15 895,06 гри.

Згідно з частиною першою статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Як визначено частиною першою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідно до висновків Верховного Суду України, що викладені в постанові від 25.11.2015 року, у разі звернення до суду із позовом про стягнення заборгованості (недоїмки), яка виникла через несвоєчасне нарахування та/або сплату суми фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, до відносин щодо стягнення такої заборгованості (недоїмки) застосовуються положення частини п'ятнадцятої статті 106 Закону № 1058-ІУ. Водночас строки звернення до суду із позовом про стягнення цієї заборгованості (недоїмки), передбачені статтею 99 КАС, не застосовуються.

Згідно з ст. 244-2 Кодексу адміністративного судочинства України, висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

З врахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги є доведеними, обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення у повному обсязі.

Відповідно до ст.94 Кодексу адміністративного судочинства України, судові витрати з відповідача не належить стягувати.

Керуючись ст.ст.4, 7-11, 14, 69-71, 72, 86, 87, 94, 159, 160-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Стягнути з Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Пролісок» (с.Руда-Колтівська, Золочівський район, Львівська область, 80741; ) на користь Золочівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України (вул.Валова, 4, м.Золочів, Львівська область, 80700; ) заборгованість по відшкодуванню витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до пункту «б»-«з» Закону України «Про пенсійне забезпечення» в сумі 15 895 (п'ятнадцять тисяч вісімсот дев'яносто п'ять) грн. 06 коп.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі у відповідності до ч.3 ст.160 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішення за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Сакалош В.М.

Повний текст постанови виготовлений та підписаний 17 березня 2017 року.