Справа № 820/6812/16
Суддя: Мар'єнко Л.М.
Дата ухвалення: 2017-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м.Харків

06 березня 2017 р. №820/6812/16

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Мар'єнко Л.М.

при секретарі судового засідання - Вождаєвій М.О.,

за участю: представника позивача - Філатова П.А.,

представника відповідача - Юрчик Л.В.,

розглянувши в місті Харкові в приміщенні Харківського окружного адміністративного суду у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ТОРГІВЕЛЬНО-ПРОМИСЛОВА КОМПАНІЯ ГЕРМЕС-СЕРВІС" до Центральної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області про скасування податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "ТОРГІВЕЛЬНО-ПРОМИСЛОВА КОМПАНІЯ ГЕРМЕС-СЕРВІС", звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Центральної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області, в якому просить суд скасувати податкове повідомлення-рішення від 01.11.2016 № .

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 01.11.2016 контролюючим органом, на підставі висновків камеральної перевірки прийнято оскаржуване податкове повідомлення - рішення, яким застосовано до позивача штраф за реалізацію пального без реєстрації платником акцизного податку в розмірі 2052715,10 грн. Вказане податкове повідомлення - рішення позивач вважає таким, що підлягає скасуванню, оскільки реєстрація платника податку здійснюється на підставі подання особою не пізніше ніж за три дні до початку здійснення реалізації пального заяви. При цьому, форма заяви була затверджена наказом Міністерства фінансів України від 25.02.2016 №218, який набрав чинність 12.04.2016, а спірні правовідносини виникли в березні 2016 року. Таким чином, підстав для реєстрації до 12.04.2016 не існувало в зв'язку з відсутністю затвердженої форми заяви.

Відповідач проти позову заперечував, від представника відповідача - Юрчик Л.В. через канцелярію суду надійшли письмові заперечення на позов, в яких представник відповідача просила відмовити в задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що під час спірних правовідносин відповідач діяв у спосіб та у межах, визначених чинним законодавством, оскільки підприємство після укладення відповідного договору щодо реалізації пального за 3 робочі дні до фактичного відвантаження товару на виконання умов такого договору повинно було подати до контролюючого органу в електронному вигляді заяву про реєстрацію платником акцизного податку з реалізації пального, та, відповідно, на дату відвантаження товару мати статус платника акцизного податку, який зобов'язаний скласти в електронній формі акцизну накладну за кожним кодом товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД реалізованого пального та зареєструвати в Єдиному реєстрі акцизних накладних (п.п. 212.1.15 п. 212.1 ст. 212, п. 231.1 ст. 231 ПК України). Також представник відповідача зазначила, що згідно відомостей Єдиного реєстру податкових накладних позивач протягом березня 2016 року реєстрував податкові накладні на реалізацію «метанолу технічного», що вказує на здійснення ним діяльності з реалізації пального, при цьому, статусу платника акцизного податку він не набув. Зазначені обставини, свідчать про обґрунтованість висновку перевірки та наявністю законних підстав для притягнення позивача до фінансової відповідальності згідно п. 117.3 ст. 117 ПК України. Щодо тверджень позивача про те, що в березні 2016 року коли позивач здійснював реалізацію пального не було затверджено форму заяви для реєстрації його як платника податку, не є вагомою підставою, оскільки механізм реєстрації платників акцизного податку з реалізації пального визначено Порядком електронного адміністрування реалізації пального, що затверджений Кабінетом Міністрів України від 24.02.2016 №113, який набрав чинності 27.02.2016.

Представник позивача - Філатов П.А. в судовому засіданні підтримав позовні вимоги в повному обсязі, просив їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві.

Представник відповідача - Юрчик Л.В. у судовому засіданні заперечувала проти позову, просила відмовити у його задоволенні, посилаючись на наведені у письмових запереченнях на позов обставини.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини.

Товариство з обмеженою відповідальністю "ТОРГІВЕЛЬНО-ПРОМИСЛОВА КОМПАНІЯ ГЕРМЕС-СЕРВІС" (далі - ТОВ "ТОРГІВЕЛЬНО-ПРОМИСЛОВА КОМПАНІЯ ГЕРМЕС-СЕРВІС") зареєстровано як юридична особа, перебуває на обліку в Центральній ОДПІ м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області як платник податків.

Судом встановлено, що контролюючим органом проведена камеральна перевірка ТОВ "ТОРГІВЕЛЬНО-ПРОМИСЛОВА КОМПАНІЯ ГЕРМЕС-СЕРВІС" з питань реалізації пального без реалізації платником акцизного податку у березні 2016 року.

За результатами камеральної перевірки складений акт від 09.08.2016 №3119/20-30-40/33204435 (а.с.9-11), у висновках якого встановлено, що ТОВ "ТОРГІВЕЛЬНО-ПРОМИСЛОВА КОМПАНІЯ ГЕРМЕС-СЕРВІС" порушено вимоги п. 117.3 ст. 117 ПК України, реалізовано "метанол технічний" код УКТЗЕД , згідно бази ЄРНП у березні 2016 року без реєстрації як платника акцизного податку на загальну суму з ПДВ 2052715,10 грн.

На підставі висновків, викладених в акті камеральної перевірки, контролюючим органом винесене податкове повідомлення - рішення від 01.11.2016 №, яким нараховано штрафні (фінансові) санкції за платежем податок з реалізації суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів в розмірі 2052715,10 грн. (а. с.8).

Перевіряючи обґрунтованість висновків Центральної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області, викладених в акті перевірки від 09.08.2016 №3119/20-30-40/33204435, суд встановив наступне.

Як встановлено з акту камеральної перевірки, ТОВ "ТОРГІВЕЛЬНО-ПРОМИСЛОВА КОМПАНІЯ ГЕРМЕС-СЕРВІС" реалізовано "метанол технічний" код УКТЗЕД , згідно бази ЄРНП у березні 2016 року без реєстрації як платника акцизного податку на загальну суму з ПДВ 2052715,10 грн. на підставі договору про спільну діяльність від 28.11.2000 №1-Д21/008/2000, укладеного між позивачем та Полтавською філією ЗАТ "ДЕВОН", а також ПрАТ "ВИДОБУВНА КОМПАНІЯ "УКРНАФТОБУРІННЯ". За результатами вказаних правовідносин позивачем виписано податкові накладні. Зазначені підстави не заперечуються представником позивача.

Згідно п.п. 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 ПК України, платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи із врахуванням визначення терміну «податкове зобов'язання», вказаного в пп. 14.1.156 п. 14.1 ст. 14 Кодексу.

Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2016 році" від 24 грудня 2015 року № 909-VIII, який набрав чинності з 01.01.2016 року, розширено перелік платників акцизного податку за рахунок включення осіб, які здійснюють реалізацію пального (п.п. 212.1.15 п. 212.1 ст. 212 ПК України), та визначено порядок їх реєстрації контролюючими органами.

Відповідно до п. 1 розділу II "Прикінцеві положення" Закону України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2016 році", п. 58 розділу І Закону України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2016 році" стосовно запровадження акцизних накладних при реалізації пального, Єдиного реєстру акцизних накладних та системи електронного адміністрування реалізації пального, набирає чинності з 01.03.2016.

Підпунктом 212.3.4 п. 212.3 ст. 212 ПК України передбачено, що особи, які здійснюватимуть реалізацію пального, підлягають обов'язковій реєстрації як платники податку контролюючими органами за місцезнаходженням юридичних осіб, місцем проживання фізичних осіб - підприємців до початку здійснення реалізації пального.

Реєстрація платника податку здійснюється на підставі подання особою не пізніше ніж за три робочі дні до початку здійснення реалізації пального заяви, форма якої затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної фінансової політики.

Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, веде реєстр платників акцизного податку з реалізації пального, в якому міститься інформація про осіб, зареєстрованих платниками акцизного податку.

Відповідно до п. 215.1 ст. 215 ПК України, до підакцизних товарів належать: спирт етиловий та інші спиртові дистиляти, алкогольні напої, пиво; тютюнові вироби, тютюн та промислові замінники тютюну; нафтопродукти, скраплений газ, речовини, що використовуються як компоненти моторних палив, паливо моторне альтернативне; автомобілі легкові, кузови до них, причепи та напівпричепи, мотоцикли, транспортні засоби, призначені для перевезення 10 осіб i більше, транспортні засоби для перевезення вантажів; електрична енергія.

Реалізація суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів - це продаж пива, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюну та промислових замінників тютюну, товарів, зазначених у пп. 215.3.4 п. 215.3 ст. 215 ПК України (нафтопродукти, скраплений газ, речовин, що використовуються як компоненти моторних палив, а також паливо моторне альтернативне), безпосередньо громадянам та іншим кінцевим споживачам для їх особистого некомерційного використання незалежно від форми розрахунків, у тому числі на розлив у ресторанах, кафе, барах, інших суб'єктах господарювання громадського харчування (абз. 1 та 2 пп.14.1.212 п. 14.1 ст.14 ПК України).

Згідно ДСТУ 4303:2004 "Роздрібна та оптова торгівля. Терміни та визначення понять" роздрібна торгівля - це вид економічної діяльності в сфері товарообігу, що охоплює купівлю-продаж товарів кінцевому споживачу та надавання йому торговельних послуг. Торговельна послуга передбачає здійснення додаткової діяльності суб'єкта господарювання в сфері роздрібної та оптової торгівлі з надання допомоги покупцям у здійсненні договору купівлі-продажу товарів, їх доставляння та використовування.

Відповідно до п.п. 212.1.15 п. 212.1 ст. 212 ПК України, платником акцизного податку є особа, яка реалізує пальне.

Згідно п.п. 214.1.4 п. 214.1 ст. 214 ПК України, базою оподаткування акцизним податком є вартість (з ПДВ) підакцизних товарів, що реалізовані відповідно до пп. 213.1.9 п. 213.1 ст. 213 ПК України.

Таким чином, об'єктом оподаткування акцизним податком є будь-які операції з роздрібної реалізації нафтопродуктів кінцевим споживачам, при цьому, в незалежності від форми розрахунків.

Згідно п.п. 213.1.9 п. 213.1 ст. 213 ПК України, операції з реалізації суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів оподатковуються акцизним податком у розмірі 5 % від вартості підакцизних товарів.

Датою виникнення податкових зобов'язань щодо реалізації суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів є дата здійснення розрахункової операції відповідно до Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" від 06.07.1995 № 265/95-ВР, а у разі реалізації товарів фізичними особами - підприємцями, які сплачують єдиний податок є дата надходження оплати за проданий товар, що передбачено п. 216.9 ст. 216 ПК України.

Відповідно до п. 216.9 ст. 216 ПК України, при використанні підакцизних товарів (продукції) для власних виробничих потреб датою виникнення податкових зобов'язань є дата їх передачі для такого використання, крім використання для виробництва підакцизних товарів (продукції).

На виконання норм п.п. 212.3.4 п.212.3 ст.212 ПК України Кабінетом Міністрів України затверджено постановою від 24.02.2016 №113 "Порядок електронного адміністрування реалізації пального" .

Абзацами другим та четвертим п. 6 Порядку електронного адміністрування реалізації пального передбачено, що заява про реєстрацію платника акцизного податку з реалізації пального складається та подається до контролюючого органу за основним місцем обліку особи як платника податків засобами електронного зв'язку в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного цифрового підпису відповідальних осіб.

Відповідно до п. 15 Порядку електронного адміністрування реалізації пального, для юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, які здійснюють реалізацію пального і подали заяву про реєстрацію платника податку не пізніше першого дня початку перехідного періоду, встановленого абзацом другим п. 11 підрозд. 5 розд. XX ПК України, датою реєстрації їх як платників податку є дата, що відповідає першому дню перехідного періоду, а саме 01.03.2016.

В свою чергу, посилання позивача на набрання чинності наказу Міністерства фінансів України від 25.02.2016 року № 218 «Про затвердження форм заяви про реєстрацію платника акцизного податку з реалізації пального, акцизної накладної, розрахунку коригування акцизної накладної, заявки на поповнення (коригування) залишку пального, Порядку заповнення акцизної накладної, розрахунку коригування акцизної накладної, заявки на поповнення (коригування) залишку пального» лише 12.04.2016 року, що не надало змогу підприємству подати заяву про реєстрацію платником акцизного податку вчасно, суд вважає безпідставними, з огляду на наступне.

В ході судового розгляду позивачем суду не надано жодного доказу складання та подання заяви у будь-якій формі про реєстрацію платника акцизного податку з реалізації пального до податкового органу.

Згідно п. 117.3 ст. 117 ПК України, здійснення суб'єктами господарювання операцій з реалізації пального без реєстрації таких суб'єктів платниками акцизного податку у порядку, передбаченому цим Кодексом, - тягне за собою накладення штрафу на юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців у розмірі 100 відсотків вартості реалізованого пального.

Статтею 109 ПК України передбачено, що податковими правопорушеннями є протиправні діяння (дія чи бездіяльність) платників податків, податкових агентів, та/або їх посадових осіб, а також посадових осіб контролюючих органів, що призвели до невиконання або неналежного виконання вимог, установлених цим Кодексом та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи (п. 109.1 ст. 109 ПК України).

Вчинення платниками податків, їх посадовими особами та посадовими особами контролюючих органів порушень законів з питань оподаткування та порушень вимог, встановлених іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, тягне за собою відповідальність, передбачену цим Кодексом та іншими законами України (п.109.2 ст.109 ПК України).

Згідно положень ст. 110 ПК України платники податків, податкові агенти та/або їх посадові особи несуть відповідальність у разі вчинення порушень, визначених законами з питань оподаткування та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Відповідно положень ст. 111 ПК України, за порушення законів з питань оподаткування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, застосовуються такі види юридичної відповідальності: фінансова; адміністративна; кримінальна (п.11.1 ст. 111 ПК України).

Фінансова відповідальність за порушення законів з питань оподаткування та іншого законодавства встановлюється та застосовується згідно з цим Кодексом та іншими законами. Фінансова відповідальність застосовується у вигляді штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) та/або пені (п.111.2 ст. 111 ПК України).

Відповідно до п. 113.3 ст. 113 ПК України, штрафна санкція (фінансова санкція, штраф) є платою у вигляді фіксованої суми та /або відсотків, що стягується з платника податку у зв'язку з порушенням ним вимог податкового та іншого законодавства, контроль за дотриманням яких покладено на податкові органи.

Суд зазначає, що особливістю відповідальності за порушення податкового законодавства є її компенсаційно-каральний характер, який полягає в необхідності відшкодування державі збитків, що виникли внаслідок недотримання надходжень до бюджетів всіх рівнів від податків та зборів. Тобто відповідальність за порушення податкового законодавства об'єднує дві різні моделі юридичної відповідальності: правовідновлювальну (компенсаційну) та штрафну (каральну). Вказані види відповідальності містяться в положеннях п. 112.1 ст.112 ПК України, а саме: притягнення до фінансової відповідальності платників податків за порушення законів з питань оподаткування не звільняє їх посадових осіб за наявності відповідних підстав від притягнення до адміністративної або кримінальної відповідальності.

При цьому, суд зазначає, що для визнання діяння правопорушенням і, відповідно, застосування передбачених правовими нормами санкцій необхідно встановити наявність у діянні складу правопорушення. В даному випадку складом правопорушення обумовлено закріплену законом сукупність обов'язкових ознак, що характеризують дане діяння як правопорушення. Елементами складу правопорушення є об'єкт, об'єктивна сторона, суб'єкт та суб'єктивна сторона.

Об'єктом порушення податкового законодавства слід вважати врегульовані нормами податкового права суспільні відносини, яким у результаті правопорушення завдається шкода. У межах цих відносин здійснюється реалізація податкового обов'язку платниками податків.

Залежно від особливостей об'єкта відокремлюють два види податкових правопорушень: а) правопорушення, що посягають на податкові відносини, пов'язані з безпосереднім здійсненням податкових стягнень і безпосередньо спричинюють фінансові втрати держави; б) правопорушення, що посягають на відносини, які забезпечують додержання встановленого порядку управління у сфері оподаткування.

Отже, вказана класифікація має практичне підґрунтя, а саме: у разі неподання платником податків податкової декларації у визначений законодавством строк, він сплачує штраф незалежно від фактичної сплати податку чи збору.

Стаття 53 ПК України передбачено, що не може бути притягнуто до відповідальності платника податків, який діяв відповідно до податкової консультації, наданої йому у письмовій або електронній формі, а також узагальнюючої податкової консультації, зокрема, на підставі того, що у майбутньому така податкова консультація або узагальнююча податкова консультація була змінена або скасована.

Відповідно до п. 4.1.4 п. 4.1 ст. 4 ПК України, презумпція правомірності рішень платника податку в разі, якщо норма закону чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі закону, або якщо норми різних законів чи різних нормативно-правових актів припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов'язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу.

В даному випадку, суд зазначає, що позивач знехтував правом на складання та подання до податкового органу заяви про реєстрацію платника акцизного податку з реалізації пального чи іншої заяви для отримання податкової консультації, як діяти на той час, що призвело до правомірного застосування до нього фінансової санкції за реалізацію пального без зазначеної реєстрації.

Таким чином, об'єктивна сторона правопорушення показує його зовнішнє вираження. Зміст об'єктивної сторони складають протиправне діяння, його суспільно шкідливі наслідки, причинний зв'язок між діянням та його наслідками. Обов'язковою ознакою правопорушення є протиправне діяння (дія або бездіяльність). Протиправна дія означає активну поведінку платника податків, результатом якої стало порушення податково-правових норм.

У податковому законодавстві закріплено значну кількість складів правопорушень, об'єктивна сторона яких характеризується бездіяльністю (пасивною поведінкою). Така ситуація є природною, адже склад податкових правовідносин передбачає наявність зобов'язаного суб'єкта, на якого відповідно до диспозиції податково-правової норми покладено виконання податкового обов'язку.

Залежно від включення до об'єктивної сторони як обов'язкового її елемента наслідків протиправного діяння склади порушень податкового законодавства поділяють на матеріальні та формальні. В даному випадку склад є формальним, оскільки пов'язується з невиконанням податкового обов'язку.

Суб'єктивна сторона порушення податкового законодавства характеризує його внутрішню сторону. Основним елементом суб'єктивної сторони правопорушення є вина.

Податкове правопорушення - противоправне, винне діяння, в вигляді навмисної або ненавмисної дії або бездіяльності суб'єкта податкових відносин, який порушує права і інтереси учасників даного виду суспільних відносин, за яке законодавством встановлена певна відповідальність фінансового, адміністративного або кримінального характеру.

Протиправність податкового правопорушення полягає в недотриманні правової форми даного діяння, винність полягає в здійсненні даного порушення навмисно або з необережності.

Вказана правова позиція підтримана ухвалою Вищого адміністративного суду України від 02.12.2016 по справі №815/3079/16.

Суд зазначає, що спірні правовідносини були здійсненні на підставі відповідного договору протягом березня 2016 року, тому позивач повинен був виконати приписи п.п. 212.3.4 п. 212.3 ст. 212 ПК України та подати до податкового органу заяву про реєстрацію платника акцизного податку з реалізації пального, а після цього реалізовувати пальне.

Також суд зазначає, що згідно абз. 5 п. 6 Порядку електронного адміністрування реалізації пального у заяві в розрізі КОАТУУ (класифікатор об'єктів адміністративно-територіального устрою України) надається інформація про всі введені в експлуатацію пункти (склади, комплекси, станції, інші об'єкти) з реалізації пального. Щодо кожного пункту у заяві зазначається код пункту реалізації пального (код згідно з ЄДРПОУ, якщо пункт є відокремленим підрозділом юридичної особи) або код за кодифікацією, прийнятою самою особою, назва, місцезнаходження та інші дані, встановлені формою заяви.

Таким чином, неподання заяви позивачем, позбавляє податковий орган здійснити повноваження шляхом виконання контролюючих функцій, у зв'язку з чим є підстави вважати, що реалізація пального позивачем здійснена з метою ухилення від контролю з боку податкового органу.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з вимогами ч.2 ст.71 КАС України, в адміністративних справа про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до п. п. 1, 3 ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень суб'єктів владних повноважень, суди перевіряють, зокрема, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення від 01.11.2016 № є обґрунтованим та прийняте у відповідності до чинного законодавства, через що у задоволенні позовних вимог про скасування податкового повідомлення - рішення - належить відмовити.

Згідно ст. 94 КАС України, у разі відмови у задоволенні позову, понесені позивачем судові витрати з відповідача не присуджуються.

Керуючись ст. ст. 2, 8-14, 71, 94, 160-163, 167, 186 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю "ТОРГІВЕЛЬНО-ПРОМИСЛОВА КОМПАНІЯ ГЕРМЕС-СЕРВІС" до Центральної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області про скасування податкового повідомлення-рішення - відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова виготовлена у повному обсязі 13 березня 2017 року.

Суддя Мар'єнко Л.М.