Справа № 722/2139/16-а
Суддя: Мельник-Томенко Ж. М.
Дата ухвалення: 2017-03-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 722/2139/16-а

Головуючий у 1-й інстанції: Луців О.В.

Суддя-доповідач: Мельник-Томенко Ж. М.

09 березня 2017 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Мельник-Томенко Ж. М.

суддів: Ватаманюка Р.В. Сторчака В. Ю. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Новодністровського міського суду м. Новодністровськ від 25 січня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області про зобов'язання відновити виплату пенсії,

В С Т А Н О В И В :

У січні 2017 року ОСОБА_2 звернувся до Новодністровського міського суду Чернівецької області з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області про зобов'язання суб'єкта владних повноважень відновити виплату пенсії за вислугою років, яка призначена згідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб" та виплачувати її в подальшому без будь-яких обмежень.

У ході розгляду справи позивач уточнив позовні вимоги та просив поновити пенсію відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб" починаючи з 01.05.2016 року по 19.12.2016 року включно, з огляду на те, що на виконання рішення суду відповідачем поновлено виплату пенсії за вислугою років з 20.12.2016 року, а з 01.01.2017 року - як ветерану міліції.

Постановою Новодністровського міського суду Чернівецької області від 25 січня 2017 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, у якій просив скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити його позов. В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення спору.

Враховуючи, що судом участь сторін в судовому засіданні не визнавалась обов'язковою, а клопотань від сторін про розгляд справи за їх участю не надходило, колегія суддів прийшла до висновку щодо можливості апеляційного розгляду в порядку письмового провадження.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін, з наступних підстав.

З матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_2 працює на посаді судового розпорядника Сокирянського районного суду Чернівецької області.

Крім того, позивач з 01.01.2009 року перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Чернівецькій області та отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб" № 2262-XII від 09.04.1992 року.

01 листопада 2016 року позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області із проханням відновити виплату пенсії, оскільки з 01.06.2015 року закон, яким позбавлено державних службовців пенсійного забезпечення втратив чинність з 01.06.2015 року, в зв'язку з чим, відсутні підстави для подальшої не виплати пенсії даній категорії працівників.

Листом Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області від 15.11.2016 року № 587/Г-11 позивача повідомлено, що підстав для поновлення виплати пенсії немає та зазначено, що 01.05.2016 року набув чинності Закон України №889-VIII "Про державну службу", у п. 10 Прикінцевих та перехідних положень якого зазначено, що державні службовці, які станом на 01.05.2016 року займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу державної служби, мають право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону України №3723-ХІІ "Про державну службу" від 16.12.1993 року.

Позивач, вважаючи такі дії відповідача неправомірними, звернувся за захистом своїх прав до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами колегія суддів зазначає наступне.

Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02.03.2015 року № 213-VІІ, що набрав чинності 01.04.2015 року, внесено зміни до ст. 54 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб", відповідно до якого встановлено, що тимчасово, у період з 1 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року, у період роботи особи на посадах, які дають право на призначення пенсії або щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених, в тому числі, Законом України "Про державну службу", пенсії, призначені відповідно цього Закону не виплачуються. При звільнені з роботи виплата пенсії, відповідно до даного Закону, поновлюється, крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 ст. 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту".

Відповідно до пункту 2 Прикінцевих положень Закону № 213-VIII порядок виплати пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) працюючим пенсіонерам, встановлений цим Законом, поширюється на пенсіонерів (отримувачів щомісячного довічного грошового утримання) незалежно від часу призначення пенсії.

Пунктом 4 Прикінцевих положень Закону № 213-VIII покладено обов'язок на Кабінет Міністрів України у тримісячний строк з дня набрання чинності цим Законом: підготувати та подати до 1 травня 2015 року на розгляд Верховної Ради України проект закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних (крім пенсій військовослужбовців і наукових працівників), на загальних підставах; забезпечити прийняття нормативно-правових актів, необхідних для реалізації цього Закону; забезпечити приведення міністерствами та іншими центральними органами виконавчої влади їх нормативно-правових актів у відповідність із цим Законом.

Згідно з пунктом 5 Прикінцевих положень Закону № 213-VIII у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України "Про державну службу", "Про прокуратуру", "Про судоустрій і статус суддів", "Про статус народного депутата України", "Про Кабінет Міністрів України", "Про судову експертизу", "Про Національний банк України", "Про службу в органах місцевого самоврядування", "Про дипломатичну службу", Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України.

Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 24.12.2015 року № 911-VІІ, що набрав чинності 01.01.2016 року, внесено зміни до ст. 54 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб", відповідно до якого встановлено, що тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, пенсії, призначені відповідно до цього Закону особам (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1, ст. 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", які працюють на посадах та на умовах передбачених, у тому числі, Законом України "Про державну службу", пенсії/щомісячне довічне грошове утримання, призначені відповідно цього Закону не виплачуються.

01.05.2016 року набув чинності Закон України №889-VIII "Про державну службу", пунктом 10 Прикінцевих та перехідних положень визначено, що державні службовці, які станом на 01.05.2016 року займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу державної служби, мають право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону України №3723-ХІІ "Про державну службу" від 16.12.1993 року.

З аналізу наведених положень Закону слідує, що підставою для припинення виплати пенсії є сам факт роботи особи на посаді, яка дає право на призначення пенсії, відповідно до Закону України "Про державну службу", при цьому не має значення, чи набула особа таке право чи ні.

Судом встановлено, що позивач станом на час звернення з позовом до суду займає посаду судового розпорядника та є державним службовцем, що підтверджується довідкою №29/101/2016 від 16.06.2016 року.

Таким чином враховуючи уточнення позовних вимог, колегія суддів вважає, що Пенсійний орган діяв виключно в межах та на підставі норм чинного законодавства України, а отже вимоги позивача є безпідставними та не підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Новодністровського міського суду м. Новодністровськ від 25 січня 2017 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. ст. 212, 254 КАС України.

Головуючий Мельник-Томенко Ж. М.

Судді Ватаманюк Р.В. Сторчак В. Ю.