Справа № 162/922/16-а, 2-а/162/246/2016
Суддя: Бруновська Надія Володимирівна
Дата ухвалення: 2017-03-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2017 року м. Львів № 876/1679/17

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого-судді: Бруновської Н.В.

суддів: Кузьмича С.М., Шавеля Р.М.

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Любешівському районі Волинської області на постанову Любешівського районного суду Волинської області від 25.11.2016р. у справі № 162/922/16-а за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Любешівському районі Волинської області про визнання дій протиправними та зобов'язання призначити пенсію,-

В С Т А Н О В И В:

18.10.2016 р. позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Любешівському районі Волинської області про визнання дій протиправними та зобов'язання призначити та виплатити з 14.04.2016 року пенсію із зменшенням пенсійного віку відповідно до ст.55 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Постановою Любешівського районного суду Волинської області від 25.11.2016р. позов задоволено. Суд визнав протиправними дії управління Пенсійного фонду України в Любешівському районі Волинської області щодо відмови ОСОБА_1 у призначенні пенсії із зменшенням пенсійного віку відповідно до ст. 55 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Крім того, суд зобов'язав управління Пенсійного фонду України в Любешівському районі Волинської області призначити та виплачувати позивачу пенсію із зменшенням пенсійного віку відповідно до ст. 55 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з 30 червня 2016 року.

Не погоджуючись із даною постановою, апелянт Управління Пенсійного фонду України в Любешівському районі Волинської області подав апеляційну скаргу, в якій зазначає, що судом порушено норми матеріального та процесуального права

Апелянт просить суд, постанову Любешівського районного суду Волинської області від 25.11.2016р. скасувати та прийняти нову постанову, якою відмовити в позові.

Враховуючи те, що від усіх осіб, які беруть участь у справі, клопотань про розгляд справи за їх участю до суду не надходило, у відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 197 КАС України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними в справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи скарги, законність і обґрунтованість постанови суду, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення виходячи з наступних підстав.

Як видно із матеріалів справи, позивач ОСОБА_1 являється потерпілим від Чорнобильської катастрофи категорії 3, що підтверджується посвідченням потерпілого від Чорнобильської катастрофи серії НОМЕР_1 (категорії 3 ).

30.06.2016 року позивач звернувся до пенсійного органу із заявою про призначення пенсії із зменшенням пенсійного віку відповідно до ст. 55 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та подав необхідні документи.

Листом № 4605/02 від 07.10.2016 року пенсійний орган повідомив ОСОБА_1, що рішенням управління Пенсійного фонду України в Любешівському районі йому відмовлено у призначенні пенсії у зв'язку із відсутністю документів які підтверджують постійне проживання або постійне місце праці у зоні гарантованого добровільного відселення.

Відповідно до ст. 15 Закону України «Про пенсійне забезпечення», умови, норми та порядок пенсійного забезпечення громадян, які постраждали від Чорнобильської катастрофи, визначаються Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» або надається їм право на одержання пенсій на підставах, передбачених цим Законом.

В п. 2 ч. 1 ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» передбачено, що особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування": особам, які постійно проживали або постійно проживають чи постійно працювали або постійно працюють у зоні гарантованого добровільного відселення за умови, що вони за станом на 01 січня 1993 року прожили або відпрацювали у цій зоні не менше 3 років - пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку на 3 роки та додатково 1 рік за 2 роки проживання, роботи, але не більше 6 років.

Згідно ч.3 ст.65 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», посвідчення «Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС» та «Потерпілий від Чорнобильської катастрофи» є документами, що підтверджують статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надають право користування пільгами, встановленими цим Законом.

З огляду на вищезазначені норми Закону, єдиним документом, що підтверджує статус громадянина, який постраждав внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надає право користування пільгами, встановленими Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», зокрема призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій, є посвідчення «Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС» або «Потерпілий від Чорнобильської катастрофи».

Як видно із змісту Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою Правління ПФУ від 25.11.2005 року №22-1 при призначенні пенсії із застосуванням норм ст.55 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» до заяви про призначення пенсії додаються посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи та довідка про період (періоди) проживання (роботи) на цих територіях, видана органами місцевого самоврядування.

Так, із матеріалів справи встановлено, що 15.04.1998 року позивачу видано посвідчення потерпілого від наслідків аварії на ЧАЕС 3 категорії серії НОМЕР_2.

Згідно довідки, виданої Любешівсько-Волянською сільської ради № 1210 від 12.10.2016 року ОСОБА_1, з 01.01.1986 року і по 15.07.1988 року проживала та була зареєстрована в АДРЕСА_1.

З 1989 року по 1992 рік позивач перебувала в декретній відпустці та постійно проживала в АДРЕСА_2.

Рішенням Любешівського районного суду Волинської області від 06.06.2016 року яке набрало законної сили встановлено факт постійного проживання ОСОБА_1 в АДРЕСА_2 в період з 12.05.1989 року по жовтень 1989 року, з червня 1990 року по грудень 1990 року та з липня 1992 року по листопад 1992 року.

Таким чином, факт постійного проживання ОСОБА_1 у зоні гарантованого добровільного відселення в період з 12 травня 1989 року по жовтень 1989 року, з червня 1990 року по грудень 1990 року та з липня 1992 року по листопад 1992 року є таким, що має юридичне значення, так як його встановлення впливає на вирішення питання про надання їй пільг, відповідно до Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

З огляду на вказане, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, про наявність підстав для задоволення позову оскільки, позивач має право на призначення їй пенсії відповідно до ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» із зменшенням пенсійного віку у відповідності до ст. 55 Закону України « Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» як особі, яка постійно проживала у зоні гарантованого добровільного відселення і станом на 01 січня 1993 року прожила у цій зоні не менше 6 років.

У відповідності до вимог ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

ст.200 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи і ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Із врахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що постанова суду першої інстанції є законною, доводи апеляційної скарги зроблених судом першої інстанції висновків не спростовують і при ухваленні оскарженого судового рішення порушень норм матеріального та процесуального права ним допущено не було, тому, відсутні підстави для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст. 160, ст.195, ст.198, ст.200, ст.205, ст.206, ст.254 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Любешівському районі Волинської області залишити без задоволення, а постанову Любешівського районного суду Волинської області від 25.11.2016р. у справі за № 162/922/16-а - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Суддя Н.В. Бруновська

Суддя С.М. Кузьмич

Суддя Р.М. Шавель