Справа № 5583/09/2170
Суддя: Хом'якова В.В.
Дата ухвалення: 2011-08-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
____________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 серпня 2011 р. Справа № 2-а-5583/09/2170

Херсонський окружний адміністративний суд

у складі: головуючої судді: Хом'якової В.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом

Управління Пенсійного фонду України в Суворовському районі м. Херсона

до ОСОБА_1,

товариства з обмеженою відповідальністю "Автомир-Херсон",

за участю третьої особи без самостійних вимог Управління Державної автомобільної інспекції УМВС України в Херсонській області

про стягнення недоплаченого збору на обов'язкове державне пенсійне страхування,

встановив:

Управління Пенсійного Фонду України в Суворовському районі м. Херсона (надалі-позивач, УПФУ) звернулось до адміністративного суду з позовом щодо стягнення недоплаченого збору на обовязкове державне пенсійне страхування в сумі 2880 грн. з операції по придбанню ОСОБА_1 (надалі - відповідач-1) легкового автомобіля. В обґрунтування позовних вимог до відповідача-1, позивач в позовній заяві зазначив, що діючим законодавством на УПФУ покладений обовязок по здійсненню контролю за надходженням страхових внесків та інших платежів до Фонду від підприємств, установ, організацій та громадян. В ході проведеної перевірки перерахування збору на обовязкове державне пенсійне страхування з операцій при відчуженні нових легкових автомобілів за період з 01.06.08 по 30.06.08 були виявлені порушення вимог Закону України "Про збір на загальнообовязкове державне пенсійне страхування" та Постанови КМУ №1740 від 03.11.98р. "Про затвердження Порядку сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій" (надалі-Порядок №1740). Позивач зазначає, що перевіркою виявлений факт недоплати відповідачем-1 при реєстрації нового легкового автомобіля збору на обовязкове державне пенсійне страхування в сумі 2880 грн.

Ухвалою суду від 23.02.2011 суд залучив товариство з обмеженою відповідальністю "Автомир-Херсон" до участі в справі в якості другого відповідача (надалі - відповідач-2).

Представником УПФУ надано суду клопотання щодо розгляду справи без участі представника управління в порядку письмового провадження.

Відповідач-1 надав суду заперечення на позов та заяву з проханням розглянути справу у порядку письмового провадження.

Представник відповідача-2 в судові засідання 22.04.11, 06.06.11 та 08.08.11 не прибув, про причину неявки суд не повідомляв. Заперечень проти позову до суду не поступило.

Третя особа - УДАІ УМВС України в Херсонській області участь свого представника в судових засіданнях не забезпечила, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином.

Суд вважає можливим розглянути справу у порядку письмового провадження.

Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до наступного.

Згідно долученої до справи копії довідки-рахунку від 24.01.08 відповідач-1 придбав легковий автомобіль у товариства з обмеженою відповідальністю "Автомир-Херсон", що не оспорюється сторонами. Комісією у складі представників органів Пенсійного Фонду України в Херсонській області було проведено позапланову перевірку щодо перерахування збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з операцій при відчужені нових легкових автомобілів за період з 01.06.08 по 30.06.08, результати якої відображені в акті № 37 від 01.08.08. З акту № 37 вбачається, що за результатами перевірки реєстраційних справ нових легкових автомобілів, реєстрів МВ РЕР м. Херсона УДАІ по реєстрації транспортних засобів та виписок Головного управління Державного казначейства України у Херсонській області щодо фактичного надходження коштів від операцій по відчуженню легкових автомобілів за вказаний період, по певним справам виявлені розбіжності між сумами збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з операцій при відчужені нових легкових автомобілів, зазначеними у квитанціях платників, які знаходяться у реєстраційних справах МВ РЕР м. Херсона УДАІ, та фактичними сумами цього збору, що надійшли на рахунок УПФУ. Дані по виявленим розбіжностям наведені у додатку №7 до акту перевірки, відповідно до якого дата перерахування коштів 25.01.08; підлягало сплаті та наявна квитанція на суму - 3100 грн.; № платіжного доручення 2384/920; ПІБ покупця ОСОБА_1; назва банківської установи - ХФ АКБ "Правекс-банк"; фактична дата надходження коштів 28.01.08; фактично надійшло збору - 220 грн.; розбіжність між сумою, що підлягала сплаті, та сумою, яка фактично надійшла - 2880 грн.

Вказані у додатку № 7 розмір збору на обов'язкове державне пенсійне страхування, який підлягав сплаті з операції по реалізації відповідачу-1 вказаного легкового автомобіля, а також сума цього збору, яка фактично поступила до УПФУ, сторонами не оспорюються.

Таким чином, суд вважає доведеним той факт, що з операції купівлі-продажу легкового автомобіля "Mitsubishi", яка проведена між відповідачем-1 та відповідачем-2, збір на обов'язкове державне пенсійне страхування фактично був сплачений в сумі 220 грн., а тому сума недоплати цього збору від зазначеної операції складає 2880грн.

Збір на обов'язкове державне пенсійне страхування статтею 14 Закону України "Про систему оподаткування" віднесений до загальнодержавних податків і зборів (обов'язкових платежів). Статтею 4 цього ж Закону встановлено, що платниками податків і зборів (обов'язкових платежів) є юридичні і фізичні особи, на яких згідно з законами України покладено обов'язок сплачувати податки і збори (обов'язкові платежі).

Частиною 1 ст. 17 Закону України "Про систему оподаткування" (чинної на час виникнення спірних відносин) визначено, що сплата податків і зборів (обов'язкових платежів) провадиться у порядку, встановленому цим Законом та іншими законами України. Відповідно до п. 6.1 ст. 6 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI податком є обов'язковий, безумовний платіж до відповідного бюджету, що справляється з платників податку відповідно до цього Кодексу.

Пунктом 7 ст. 1 Закону України "Про збір на обовязкове державне пенсійне страхування" від 26.06.1997р. №400/97-ВР, якою визначено виключний перелік осіб - платників збору на обовязкове державне пенсійне страхування, передбачено, що платниками збору є юридичні та фізичні особи при відчуженні легкових автомобілів, крім легкових автомобілів, якими забезпечуються інваліди, та тих автомобілів, які переходять у власність спадкоємцям за законом. Юридичний термін "відчуження" означає передачу майна у власність іншій особі; один із способів здійснення власником повноважень розпорядження.

Таким чином, Закон №400/97-ВР обовязок по сплаті збору на обовязкове державне пенсійне страхування при відчуженні легкових автомобілів покладає саме на продавця автомобіля, який здійснює таке відчуження.

Водночас пунктом 12 Положення № 1740 передбачено, що платниками збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з операцій відчуження легкових автомобілів є підприємства, установи та організації всіх форм власності, а також фізичні особи, які набувають право власності на легкові автомобілі, тобто покупці.

Відповідно до частини 4 ст.9 КАС України у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Враховуючи наявні суперечність між законом та підзаконним актом щодо визначення платника збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з операцій з відчуження легкових автомобілів, суд у відповідності до ч. 4 ст. 9 КАС України при вирішені даного спору керується положеннями Закону № 400/97-ВР і приходить до висновку, що відповідальною особою за недоплату збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з операції по реалізації відповідачу-1 легкового автомобіля є продавець цього автомобіля, тобто відповідач-2, а тому предявлення даного позову до відповідача-1 є безпідставним. Така ж правова позиція з даного питання викладена в постанові Верховного суду України від 17 червня 2008 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Кременецькому районі про повернення безпідставно стягнутого збору на обовязкове пенсійне страхування, а також в листі Вищого адміністративного суду України від 14.07.10 №1071/11/13-10.

Розмір вказаного збору визначено статтею 4 Закону №400/97-ВР - 3 відсотки від об'єкта оподаткування, визначеного пунктом 6 статті 2 цього Закону. Згідно п.6 ст. 2 Закону №400/97-ВР об'єктом оподаткування для платників збору, визначених пунктом 7 статті 1 цього Закону, є вартість легкового автомобіля. Відповідно до акту перевірки №37 в матеріалах реєстраційної справи на придбаний відповідачем-1 у відповідача-2 автомобіля "Mitsubishi" знаходиться квитанція про сплату вищевказаного збору від 25.01.08 № 2384/з920 на суму 3100 грн., проте зазначена в цій квитанції сума не відповідає сумі, яка фактично надійшла до УПФУ. Згідно наданої банком заяви на переказ готівки від 25.01.08 через банк від імені ОСОБА_1 була проведена оплата збору до пенсійного Фонду в сумі 220 грн. Докази того, що невідповідність в сумі 2880 грн. виникла внаслідок невиконання банком свого обовязку по повному перерахуванню вказаного збору до Пенсійного фонду - відсутні. Виходячи з того, що докази виконання відповідачем-2 свого обовязку по сплаті збору на обовязкове державне пенсійне страхування з операції по реалізації відповідачу-1 легкового автомобіля в сумі 3100 грн. відсутні, відповідачем-2 не надано суду доказів повної сплати збору, а також враховуючи той факт, що цей збір фактично був сплачений частково в сумі 2200 грн., тому суму недоплати цього збору в розмірі 2880 грн. суд вважає за необхідне стягнути з відповідача-2.

Відповідно до Правил державної реєстрації та обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів та мотоколясок, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 07.09.1998 р. № 1388, державна реєстрація транспортних засобів проводиться за умови сплати їх власниками передбачених законодавством податків і зборів (обов'язкових платежів), а також внесення в установленому порядку платежів за проведення огляду транспортних засобів, державну реєстрацію (перереєстрацію), зняття з обліку, відшкодування вартості бланків реєстраційних документів та номерних знаків. Судом встановлено, що придбаний відповідачем-1 у відповідача-2 автомобіль Mitsubishi" був зареєстрований в органах Державтоінспекції. Документами, які підтверджують факт сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), є платіжні документи банківських установ, через які проводяться ці платежі - платіжні доручення, квитанції, тощо. Діюча в Україні система державної реєстрації транспортних засобів дозволяє проводити реєстраційні дії на підставі наданих платіжних документів встановленої форми, посвідчених банківськими установами, про сплату податків і зборів без встановлення самого факту надходження цих коштів до відповідних бюджетів та фондів. Перевірка підрозділами Державтоінспекції під час реєстрації транспортних засобів платіжних документів на їх справжність, а також встановлення факту надходження податків та зборів до відповідних бюджетів та фондів, законодавством не передбачена. Таким чином, державна реєстрація за відповідачем-1 автомобіля могла бути проведена на підставі платіжного документа про сплату збору до УПФУ без підтвердження самого факту надходження цього збору до УПФУ.

Оскільки сума в квитанції ПАТ КБ "Правекс-банк" про сплату збору до пенсійного фонду, яка знаходиться в реєстраційній справі на придбаний відповідачем-1 автомобіль, не відповідає сумі в наданій банком заяві на переказ готівки №2384/з920, а також сумі, яка фактично поступила до УПФУ, можна дійти висновку, що реєстрація за відповідачем-1 вказаного автомобіля була проведена на підставі платіжного документа про сплату збору на обовязкове державне пенсійне страхування, що не відповідає дійсності, тобто є підробленим. Даний факт є предметом розслідування в рамках кримінальної справи №250038-08, згідно наданого суду листа слідчого управління УМВС України в Херсонській області від 26.06.09 за №8/7501. Винні в підробці платіжних документів на час розгляду справи слідчими органами не виявлені. Таким чином, сам факт державної реєстрації за відповідачем-1 придбаного у відповідача-2 автомобіля не може бути беззаперечним доказом сплати збору на обовязкове державне пенсійне страхування.

Приймаючи до уваги всі наведені обставини в їх сукупності, суд дійшов висновку про необхідність стягнення недоплаченого збору на обовязкове державне пенсійне страхування в сумі 2880 грн. з відповідача-2 та відмови у стягненні цих коштів з відповідача-1.

Керуючись ст.ст. 128, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

постановив:

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Автомир-Херсон" (Миколаївське шосе, 5км., м. Херсон, ) на користь управління Пенсійного Фонду України в Суворовському районі м. Херсона (р/р 0002 в ГУ ДКУ у Херсонській області, МФО 852010) 2880 (дві тисячі вісімсот вісімдесят) гривень недоплаченого збору на обовязкове державне пенсійне страхування.

В задоволені позовних вимог до ОСОБА_1 - відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня її проголошення. В разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя Хом'якова В.В.

кат. 10.2.4