Справа № 644/10253/16-а
Суддя: Присяжнюк О.В.
Дата ухвалення: 2017-03-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2017 р. Справа № 644/10253/16-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Присяжнюк О.В.

Суддів: Русанової В.Б. , Курило Л.В.

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Індустріального району Харківської міської ради на постанову Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 03.02.2017р. по справі № 644/10253/16-а

за позовом ОСОБА_1

до Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Індустріального району Харківської міської ради

про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом до Управління праці та соціального захисту населення Адміністрації Індустріального району Харківської міської ради, в якому просила: визнати протиправними дії відповідача щодо призначення їй щомісячної адресної допомоги на покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг після отримання відповіді УПСЗН іншого району, а саме: м. Кремінна Луганської області щодо обстеження житла позивачки, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1; зобов'язати відповідача призначити позивачці виплату щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам на покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово - комунальних послуг, з вересня 2016 року по теперішній час.

Постановою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 03.02.2017 року позов задоволено, а саме: визнано протиправною бездіяльність Управління праці та соціального захисту населення Адміністрації Індустріального району Харківської міської ради, яка полягає у непризначенні позивачці щомісячної адресної допомоги на покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг за її заявою від 25.08.2016 року; зобов'язано Управління праці та соціального захисту населення Адміністрації Індустріального району Харківської міської ради призначити виплату позивачці щомісячної адресної допомоги на покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, за її заявою від 25.08.2016 року.

Не погодившись із постановою суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив скасувати постанову Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 03.02.2017 року та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги, апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а саме: Розпорядження Кабінету Міністрів України № 1275 - р від 02.12.2015 року «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України», Порядку надання щомісячної адресної допомоги зовнішньо переміщеним особам, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово - комунальних послуг, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 р. № 505, Кодексу адміністративного судочинства України та на не відповідність висновків суду обставинам справи.

Відповідно до абз. 4 ч. 8 ст. 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України, вищезазначена апеляційна скарга розглядається в порядку письмового провадження.

Колегія суддів, заслухавши доповідь обставин справи, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, вважає, що вимоги апеляційної скарги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Судовим розглядом встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Управлінні праці та соціального захисту населення Адміністрації Індустріального району Харківської міської ради, як внутрішньо переміщена особа з 25.08.2016 року, що підтверджується копією довідки, яка знаходиться в матеріалах справи.

25.08.2016 року позивачка звернулася до відповідача із заявою про надання адресної допомоги відповідно до Постанови Кабінету міністрів України від 01.10.2014 року №505 «Про надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг».

У зв'язку з тим, що раніше позивачка фактично мешкала та отримувала щомісячну адресну грошову допомогу в УПСЗН виконкому Мукачівської міської ради Закарпатської області, відповідачем направлено запит до вищезазначеної УПСЗН про витребування особової справи позивачки та атестату про припинення виплати, які він отримав 25.10.2016 року.

Після отримання особової справи, відповідачем протягом 10 днів не вирішено питання про призначення або відмову в призначення позивачці щомісячної грошової допомоги для оплати житлово-комунальних послуг, а направлено запит за місцем реєстрації позивачки про встановлення придатності для проживання житла, в якому вона зареєстрована.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач своєю бездіяльністю порушив права позивачки, у зв'язку з чим зобов'язав Управління праці та соціального захисту населення Адміністрації Індустріального району Харківської міської ради призначити позивачці виплату щомісячної адресної допомоги за її заявою від 25.08.2016 року.

Колегія суддів частково не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Абзацом 1 статі 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» встановлено, що внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

Постановою Кабінету Міністрів України від 01 жовтня 2014 р. N 505 установлено щомісячну адресну допомогу внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг та затверджено Порядок надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг(далі по тексту - Порядок).

Відповідно до п. 6. Порядку, грошова допомога не призначається у разі, коли будь-хто з членів сім'ї має у власності житлове приміщення, розташоване в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України, райони проведення антитерористичної операції та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення.

Відповідно до п. 8 Порядку, уповноважені органи протягом 10 днів після подання уповноваженим представником сім'ї заяви та документів, зазначених у пункті 5 цього Порядку, призначають грошову допомогу або відмовляють у її призначенні, про що надають відповідне повідомлення уповноваженому представнику сім'ї.

Відповідно до п. 10 Порядку, уповноважені органи мають право перевіряти обґрунтованість видачі та достовірність документів, поданих для призначення грошової допомоги, а також здійснювати запити та безоплатно отримувати відомості від підприємств, установ та організацій усіх форм власності, необхідні для призначення грошової допомоги та контролю за правильністю її надання.

Судовим розглядом встановлено, що 25.08.2016 року ОСОБА_1 звернулася до Управління праці та соціального захисту населення Адміністрації Індустріального району Харківської міської ради з заявою про видачу довідки про взяття позивачки на облік як внутрішньо переміщеної особи та про надання щомісячної адресної допомоги зовнішньо переміщеним особам, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово - комунальних послуг.

25.08.2016 року ОСОБА_1 отримала довідку про взяття її на облік внутрішньо переміщеної особи.

Листом № 8527/4-09 від 29.11.2016 року, відповідачем надіслано ОСОБА_1 за її зверненням витяг з протоколу засідання Комісії з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам від 18.11.2016 року № 20, яким ухвалено надіслати запит до Управління праці та соціального захисту населення м. Кремінна Луганської області щодо обстеження житла за адресою: АДРЕСА_1, де зареєстрована ОСОБА_1, та розглянути питання щодо призначення ОСОБА_1 щомісячної адресної допомоги зовнішньо переміщеним особам, для покриття витрат на проживання, після отримання відповіді УПСЗН м. Кремінна.

Акт обстеження матеріально-побутових умов надійшов до відповідача 12.01.2017 року (вх. № 342 від 12.01.2017 р.)

Проте, судовим розглядом встановлено, що за заявою ОСОБА_1 від 25.08.2016 року відповідачем рішення не прийнято до теперішнього часу, що підтверджується витягом з протоколу засідання Комісії з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам від 27 січня 2017 року № 29, згідно якого ухвалено розглянути питання щодо призначення ОСОБА_1 допомоги на проживання після винесення рішення Орджонікідзевським районним судом м. Харкова.

Із врахуванням вищевикладеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про визнання протиправною бездіяльності Управління праці та соціального захисту населення Адміністрації Індустріального району Харківської міської ради, оскільки відповідачем, в порушення п. 8 Порядку, протягом 10 днів після подання заяви ОСОБА_1 від 25.08.2016 року не вирішено питання про призначення їй грошової допомоги або відмови в призначенні цієї допомоги.

Щодо позовних вимог ОСОБА_1 про зобов'язання відповідача призначити позивачці виплату щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам на покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово - комунальних послуг, з вересня 2016 року по теперішній час, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до приписів Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи №R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом 11 березня 1980 р. на 316-й нараді, відповідно до якої під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду - тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Таким чином, прийняття рішення щодо призначення щомісячної адресної допомоги зовнішньо переміщеним особам, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово - комунальних послуг, є за своєю правовою природою виключною компетенцією (дискреційними повноваженнями суб'єкта владних повноважень), а втручання в таку діяльність є формою втручання в дискреційні повноваження наведеного органу та виходить за межі завдань адміністративного судочинства, у зв'язку з чим, колегія суддів вважає, що в задоволенні цієї позовної вимоги необхідно відмовити.

Із врахуванням вищевикладеного, колегія суддів вважає, що належним способом захисту прав позивачки в спірних правовідносинах є зобов'язання відповідача прийняти рішення за заявою позивачки від 25.08.2017 року про призначення щомісячної адресної допомоги на покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово - комунальних послуг.

Відповідно до ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до п. 4 ст. 202 Кодексу адміністративного судочинства України, підставою для скасування постанови суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Таким чином, колегія суддів вважає, що постанова суду першої інстанції в частині зобов'язання відповідача призначити виплату позивачці щомісячної адресної допомоги на покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово - комунальних послуг, підлягає скасуванню, з прийняттям в цій частині нової постанови про зобов'язання відповідача прийняти рішення за заявою позивачки від 25.08.2016 року про призначення щомісячної адресної допомоги на покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово - комунальних послуг, а в іншій частині постанову суду першої інстанції залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 160, 167, 183-2, 195, 196, п. 3 ст. 198, 200, 202, 205, 207, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Індустріального району Харківської міської ради задовольнити частково.

Постанову Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 03.02.2017р. по справі № 644/10253/16-а скасувати в частині зобов'язання Управління праці та соціального захисту населення Адміністрації Індустріального району Харківської міської ради призначити виплату ОСОБА_1 щомісячної адресної допомоги на покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово - комунальних послуг за її заявою від 25.08.2016 року.

В цій частині прийняти нову постанову, якою зобов'язати Управління праці та соціального захисту населення Адміністрації Індустріального району Харківської міської ради прийняти рішення за заявою ОСОБА_1 від 25.08.2016 року про призначення щомісячної адресної допомоги на покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово - комунальних послуг.

В іншій частині постанову Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 03.02.2017 року по справі № 644/10253/16-а залишити без змін.

Постанова набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Присяжнюк О.В.
Судді Русанова В.Б. Курило Л.В.