Справа № 821/2146/16
Суддя: Попов В.Ф.
Дата ухвалення: 2017-03-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 березня 2017 р.м. ХерсонСправа № 821/2146/16
14 год. 40 хв.

Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Попова В.Ф.,

при секретарі: Васильєвій В.В.,

за участю:

представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - Яцемирського С.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Новокаховської об'єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Херсонській області (Високопільське відділення) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень та податкових вимог,

встановив:

ОСОБА_3 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до Новокаховської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Херсонській області (Високопільське відділення) (далі - відповідач, Новокаховська ОДПІ), в якому просить визнати протиправними та скасувати: податкове повідомлення - рішення від 17.10.2016 №93272-21 та податкову вимогу від 25.08.2016 №158047-21; податкове повідомлення-рішення від 18.06.2015 №19-17 та податкову вимогу від 18.06.2015 №158047-21 з транспортного податку з фізичних осіб у розмірі по 25 000 грн.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач стверджує, що податкові повідомлення-рішення є протиправними, прийнятими всупереч вимог чинного законодавства. Так, Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи " від 28 .12.2014 № 71-VІІІ (далі - Закон № 71-VІІІ) введено новий місцевий податок на майно - транспортний податок, а Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2016 році" від 24.12.2015р. № 909-VIII (далі - Закон №909-VIII) з 01.01.2016 р. визначено, що об'єктом оподаткування є легкові автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п'яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року, тобто 1 033 500 грн. Позивачем, відповідно до Методики визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів, затвердженою постановою Кабінету Міністрів України від 18 лютого 2016 р. № 66 ( далі - Методика № 66) здійснено розрахунок вартості свого автомобіля в автоматичному режимі на офіційному веб-сайті Міністерства економічного розвитку і торгівлі України, яка становить 774 413,91 грн., що є значно нижчою від суми визначеної в Законі.

Також позивач зазначає, що транспортний податок є складовим податку на майно та відноситься до місцевих податків. Відповідно до ст. 4 ПК України зміни будь яких елементів податків та зборів не можуть вноситися пізніше як за шість місяців до початку нового бюджетного періоду, в якому будуть діяти нові правила та ставки. А згідно пп. 12.3.4. ст.12 ПК України рішення про встановлення місцевих податків і зборів офіційно оприлюднюється відповідним органом місцевого самоврядування до 15 липня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосування даних податків, в іншому разі вказані норми повинні застосовуватися не раніше початку бюджетного періоду, що настає за плановим. Тобто, на думку позивача, для оподаткування майна у 2016 році: 2015 рік є плановим періодом, а 2016 - бюджетним. В зв'язку з вищевикладеними обставинами, позивач вважає податкові повідомлення-рішення та податкові вимоги протиправними та такими, що підлягають скасуванню.

В судовому засіданні представник позивача підтримав доводи, зазначені в позовній заяві.

Представник відповідача в задоволенні позову просив відмовити. В своїх запереченнях стверджує, що принцип стабільності, зазначений в ст. 4 ПК України застосовується лише у разі внесення змін до елементів вже існуючих податків та зборів, а Законом № 71-VІІІ запроваджено новий вид податку - транспортний, тому зазначені вимоги ПК в даному випадку не застосовуються. Також, наголошує на тому, що норми ст. 267 ПК України є діючими, не суперечать Конституції України тому підлягають виконанню. Зазначає, що транспортний засіб позивача, а саме Toyota Highlander, 2013 року випуску, в повній мірі відповідає всім критеріям, та є базою оподаткування транспортного податку. Ставка податку встановлюється з розрахунку на календарний рік у розмірі 25 000 грн. за кожен легковий автомобіль. Отже, на підставі викладеного, позивач є платником транспортного податку, а оскаржувані податкові повідомлення-рішення винесені відповідно до вимог чинного законодавства та не підлягають скасуванню.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 12.11.2013 року позивачем зареєстровано автомобіль марки Toyota, модель Highlander, 2013 року випуску.

18.06.2015 року Новокаховською ОДПІ прийнято податкове повідомлення - рішення №19-17, яким позивачу визначено суму грошового зобов'язання з транспортного податку з фізичних осіб за 2015 рік у сумі 25 000 грн. Та прийнято податкову вимогу від 16.12.2015 №158047-21.

17.10.2016 року Новокаховською ОДПІ прийнято податкове повідомлення - рішення №93272-21, яким позивачу визначено суму грошового зобов'язання з транспортного податку з фізичних осіб за 2016 рік у сумі 25 000 грн. А також прийнято податкову вимогу від 25.08.2016 №158047-21.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав.

Так, відповідно до п. 4.1.9. ст. 4 ПК України зміни до будь-яких елементів податків та зборів не можуть вноситися пізніш як за шість місяців до початку нового бюджетного періоду, в якому будуть діяти нові правила та ставки. Податки та збори, їх ставки, а також податкові пільги не можуть змінюватися протягом бюджетного року.

Положеннями п. 12.5 ст. 12 ПК України визначено, що офіційно оприлюднене рішення про встановлення місцевих податків та зборів є нормативно-правовим актом з питань оподаткування місцевими податками та зборами, який набирає чинності з урахуванням строків, передбачених підпунктом 12.3.4 цієї статті.

Відповідно до пп.12.3.4 п. 12.3 ст.12 ПК України рішення про встановлення місцевих податків та зборів офіційно оприлюднюється відповідним органом місцевого самоврядування до 15 липня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосовування встановлюваних місцевих податків та зборів або змін (плановий період). В іншому разі норми відповідних рішень застосовуються не раніше початку бюджетного періоду, що настає за плановим періодом.

Згідно зі ст. 3 Бюджетного кодексу України бюджетний період для всіх бюджетів, що складають бюджетну систему України, становить один календарний рік, який починається 1 січня кожного року і закінчується 31 грудня того ж року.

Щодо підстав скасування податкового повідомлення рішення № 19-17 та податкової вимоги №158047-21 суд зазначає наступне.

Законом №71-VIII, з 01.01.2015 р. введено в дію для громадян України новий місцевий податок на майно - транспортний податок, відповідно до якого об'єктом оподаткування визнаються легкові автомобілі, які використовувалися до 5 років і мають об'єм циліндрів двигуна понад 3000 куб. см.

Законом №909-VIII, який набрав чинності 01.01.2016 р., змінено базу оподаткування, а саме, об'єктом оподаткування визначено легкові автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п'яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року.

Суд вважає, що законодавець змінив елементи податку, а саме, базу та об'єкт оподаткування, що тягне за собою дотримання процедури оподаткування визначеної нормами ПК України, а тому суд не погоджується з твердженням відповідача про те, що принцип стабільності, закріплений ст. 4 ПК України в даному випадку не застосовується.

Таким чином, суд зазначає, що для визначення позивачу податкового зобов'язання з транспортного податку за 2015 рік, а у даному випадку у відповідності до вищезазначених вимог ПК України 2015 рік буде визначатися як бюджетний період, плановим періодом же має бути визначено 2014 рік. А так як, транспортний податок введений в дію Законом №71-VIII з 01.01.2015 року, то він може бути застосований не раніше наступного бюджетного періоду, тобто з 2016 року.

Тому, суд погоджується з твердженням позивача, щодо відсутності його обов'язку сплачувати транспортний податок у 2015 році.

Щодо підстав скасування податкового повідомлення - рішення №93272-21 та податкової вимоги № 158047-21, окрім вищезазначених підстав, суд зазначає наступне.

Методикою визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів, затвердженою постановою Кабінету Міністрів України від 18 лютого 2016 р. №66 ( далі - Методика № 66) встановлено механізм визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів з метою віднесення таких автомобілів до об'єктів оподаткування транспортним податком.

Вартість визначається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику економічного розвитку, виходячи з моделі, року випуску, типу двигуна, об'єму циліндрів двигуна, типу коробки переключення передач, пробігу легкового автомобіля, та розміщується на його офіційному веб-сайті.

Відповідно до розрахунку, здійсненого позивачем на офіційному веб-сайті Міністерства економічного розвитку і торгівлі України, вартість автомобіля Toyota Highlander становить 774 413,91 грн., що не відповідає вимогам ст. 267.2.1 ПК України, згідно якої, середньоринкова вартість автомобіля повинна становити понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року. А станом на 01.01.2016 р. Законом України "Про державний бюджет на 2016 рік" мінімальна заробітна плата визначена у розмірі 1378, 00 грн. Отже, об'єктом оподаткування є легкові автомобілі, середньоринкова вартість яких становить понад 1 033 500 грн. (1378 грн. м. з. п. х 750 м. з. п. = 1 033 500 грн.).

З матеріалів справи та пояснень відповідача слідує, що податковий орган не розпоряджається достатніми даними для розрахунку вартості автомобіля, так як жодних запитів щодо визначення пробігу легкового автомобіля до позивача від Новокаховської ОДПІ не надходило, що підтверджує факт неможливості розрахунку вартості автомобіля відповідно до Методики № 66 та відсутністю бази оподаткування.

В судовому засіданні представник відповідача не надав суду розрахунок вартості автомобіля відповідача на підставі якого було прийнято податкове повідомлення - рішення. Судом встановлено, також, що на момент визначення вартості автомобіля відповідач не мав даних щодо його пробігу.

Таким чином, відповідачем не надано суду доказів обґрунтованості та правомірності прийнятого ним рішення щодо оцінки автомобіля, що потягло за собою прийняття неправомірного податкового повідомлення - рішення.

Згідно ч.1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Всупереч наведеним вимогам, відповідач, як суб'єкт владних повноважень, не довів правомірності прийнятих ним податкових повідомлень - рішень.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_3 є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 8, 9, 12, 19, 71, 158-163, 167 КАС України, суд,

постановив:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати податкове повідомлення-рішення від 17.10.2016 № 93272-21 та податкову вимогу від 25.08.2016 № 158047-21;

Визнати протиправними та скасувати податкове повідомлення-рішення від 18.06.2015 № 19-17 та податкову вимогу від 16.12.2015 № 158047-21.

Стягнути з Новокаховської об'єднаної державної податкової інспекція ГУ ДФС у Херсонській області (Високопільське відділення) за рахунок її бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1) суму витрат зі сплати судового збору у розмірі 551,20 грн. (п'ятсот п'ятдесят одна гривня двадцять копійок).

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України чи прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови виготовлений та підписаний 13 березня 2017 р.

Суддя Попов В.Ф.

кат. 8.3.6.