Справа № 500/679/16-а
Суддя: Димерлій О.О.
Дата ухвалення: 2017-03-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 березня 2017 р. Справа № 500/679/16-а

Категорія: 10.2.4 Головуючий в 1 інстанції: Адамов А.С.
Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

доповідача, судді Димерлія О.О.

суддів: Єщенка О.В., Вербицької Н.В.

розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Ізмаїльського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області на постанову Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 24 лютого 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Ізмаїльського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області про визнання протиправним та скасування рішення,-

УСТАНОВИВ:

12.02.2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просить суд визнати протиправним та скасувати рішення Управління Пенсійного фонду України в м. Ізмаїлі та Ізмаїльському районі Одеської області( далі по тексту УПФУ або відповідач) № 118 від 30.12.2015року щодо відмови в призначенні пенсії за Списком № 2 на пільгових умовах; зобов'язати УПФУ в м. Ізмаїлі та Ізмаїльському районі Одеської області зарахувати до пільгового стажу, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах період роботи ОСОБА_1 на посаді моториста-матроса періоди: з 01.01.1982р. по 21.12.1986р., з 22.01.1987р. по 22.02.1987р., з 23.03.1987р. по 03.08.1988р., з 06.09.1988р. по 21.08.1992р.; зобов'язати відповідача призначити та виплатити пенсію за віком на пільгових умовах починаючи з моменту звернення до відповідача - 09.12.2015р. відповідно до Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та згідно п. б ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» по Списку № 2.

Позов обґрунтовано тим, що відмова УПФУ у нарахуванні пенсії є безпідставною, оскільки позивачкою надані підтверджуючи документи.

За наслідками розгляду зазначеної справи Ізмаїльським міськрайонним судом Одеської області від 24 лютого 2016 року прийнято постанову про задоволення позову.

Суд першої інстанції:

визнав протиправним та скасував рішення УПФУ в м. Ізмаїлі та Ізмаїльському районі Одеської області за № 118 від 30.12.2016 року щодо відмови в призначенні ОСОБА_1 пільгової пенсії за Списком № 2;

зобов'язав УПФУ в м. Ізмаїлі та Ізмаїльському районі Одеської області зарахувати до пільгового стажу, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, періоди роботи ОСОБА_1 на посаді моториста-матроса з 01.01.1982р. по 21.12.1986р., з 22.01.1987р. по 22.02.1987р., з 23.03.1987р. по 03.08.1988р., з 06.09.1988р. по 21.08.1992р;

зобов'язав УПФУ в м. Ізмаїлі та Ізмаїльському районі Одеської області призначити ОСОБА_1 пільгову пенсію відповідно до Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та згідно п. б ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» по Списку № 2 з моменту звернення до УПФУ в м. Ізмаїлі та Ізмаїльському районі Одеської області, тобто з 09 грудня2015 року.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції посилався на необґрунтованість посилань УПФУ в м. Ізмаїлі та Ізмаїльському районі Одеської області щодо не підтвердження факту роботи позивача на роботах, що дають право на призначення пільгової пенсії.

Не погоджуючись із зазначеною постановою, УПФУ в м. Ізмаїлі та Ізмаїльському районі Одеської області подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції, як таке, що прийняте із порушенням норм матеріального та процесуального права, з неповним з'ясуванням обставин справи, та прийняти нову постанову, якою позовні вимоги залишити без задоволення.

Судом першої інстанції справа була розглянута в порядку скороченого провадження, в зв'язку з чим, відповідно до ч. 8 ст. 183-2 КАС України апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції розглядається апеляційним судом в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, що 09 грудня 2015 року позивач звернувся з письмовою заявою до УПФУ в м. Ізмаїлі та Ізмаїльському районі Одеської області про призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах.

УПФУ в м. Ізмаїлі та Ізмаїльському районі Одеської області винесено рішення № 118 від 30 грудня 2015 року про відмову у призначенні позивачу пенсії на пільгових умовах у зв'язку із тим, що пільговий стаж складає 1 рік 9 місяців та 10 днів. До пільгового стажу не включені періоди роботи: з 01.01.1982р. по 21.12.1986р., з 22.01.1987р. по 22.02.1987р., з 23.03.1987р. по 03.08.1988р., з 06.09.1988р. по 21.08.1992р., оскільки в ці періоди позивач займав посади моториста матроса 1 кл на т/х «Ока». Ця посада не передбачена постановою КМУ від 16.01.2003 р. № 36.

Задовольняючи адміністративний позов ОСОБА_1 суд першої інстанції виходив з наступного, з чим погоджується апеляційний суд.

08.01.1980 року ОСОБА_1 було прийнято учнем моториста на судні портофлоту. 22.03.1980р. позивач був переведений мотористом на судні портофлоту. 01.01.1982р. переведено мотористом 1 кл матросом 1 кл т/ «Ока». 23.02.1996р. Переведено на посаду ст. шкипера-моториста 1 кл. Наказом №206 від 15.03.2004 р. Ізмаїльський морський порт було перейменовано у Державне підприємство «Ізмаїльський морський торговельний порт».

Відповідно до п. 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року № 637 (далі - Постанова № 637) основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книга. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Пунктом 20 Постанови № 637 передбаченого, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Як убачається з наявних у матеріалах справи трудової книжки позивача та довідки, наданої начальником державного підприємства "Ізмаїльський морський торгівельний порт №ВКПД-12/1-18/36 від 21.12.2015р про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній, позивач працював повний робочий день на державному підприємстві "Ізмаїльський морський торгівельний порт " у періоди з: 22.03.1980р.-31.12.1981р. у якості моториста на теплоходах «Хасан», «Ока», 01.01.1982р. 21.12.1986р., 22.01.1987р. 22.02.1987р., 23.03.1987р. 03.08.1988р., 06.09.1988р.-21.08.1992р. у якості моториста 1 класу-матроса 1 класу на теплоході «Ока».

Загальний стаж роботи за вказаною посадою (професією) складає 12 років 1 місяць 27 днів.

У вказаний період позивач виконував: обслуговування головного двигуна та суднових механізмів т/х «Хасан», «Ока» за професією, посадою машинна команда, що передбачена Списком 2 розділ XXVIII - «Транспортні послуги» підрозділ 3 «Морський і річковий флот».

Також у довідці зазначено, що вказані суда відносяться до службово-допоміжного флоту і суден портового флоту, що постійно працюють у акваторії порту (за винятком службово-роз'їздних, приміського і внутріміського сполучення).

Згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 16 січня 2003 року № 36 (розділ ХХVІІІ підрозділ 3, п. 28.3.1) до Списку №2 відноситься плаваючий склад, машинна команда суден службово-допоміжного флоту і суден портового флоту, що постійно працюють у акваторії порту (за винятком службово-роз'їзного, приміського і внутрішньоміського сполучення)

Розділ XXVIII "Транспорт" Списку №2, затвердженого постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26 січня 1991 року №10, також вказує на те, що робота позивача у машинній команді відноситься до переліку посад, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Постановою Госмкомпраці СРСР та Секретаріату ВЦСПС від 27.12.1983 року №308/25-67, яке на час виникнення правовідносин мало характер офіційного роз'яснення з питань застосування пенсійного закону, визначено, що за робочими та інженерно - технічними працівниками, що мають право на пільгове пенсійне забезпечення, обсяг роботи яких збільшений за сумісництвом професій (посад) та розширенням зон обслуговування, зберігається право на пільгове пенсійне забезпечення за весь період, протягом якого їм здійснювалася доплата або виплачувалися підвищення посадові оклади за виконання робіт за сумісництвом.

Пунктом 2 Розділу XV Прикінцеві положення Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування " передбачено, що пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком N1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України "Про пенсійне забезпечення ".

Відповідно до пункту "б" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" визначено, що працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах. Працівникам, які не мають стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого загального стажу роботи пенсії за віком на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування " чоловікам - на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи.

Відповідно до статті 100 Закону особам, які працювали до введення в дію цього Закону особам, які працювали до введення в дію цього Закону на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, передбачених раніше діючим законодавством, та мають на день введення в дію цього Закону повний стаж на зазначених роботах, що давав право на пенсію на пільгових умовах, пенсії в розмірах, передбачених цим Законом, призначаються відповідно до вимог за віком і стажем, встановлених раніше діючим законодавством.

Згідно з п. 3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 року № 383, при визначенні права на пенсію за віком, на пільгових умовах, застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи.

Постановою Ради Міністрів РСР від 22.08.1956 року № 1175 затверджено Списки виробництв, цехів, професій та посад, робота на яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах та в пільгових розмірах. Пунктом 2 розділу ХХХ "Транспорт " Списку №2 до осіб, які мають право на державну пенсію на пільгових умовах віднесені посади плавскладу флоту в тому числі кочегари суден працюючі на рідкому паливі головні та старші механіки, мотористи та їх помічники, старші мотористи машиністи, старші машиністи.

Тобто, позивач працював на посадах, робота на яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах та в пільгових розмірах.

Крім того, як зазначено у наданій позивачем довідці ДП "Ізмаїльський морський торговельний порт " №12-17/5-147 від 13.05.2015 р., позивач працював повний робочий тиждень тривалістю 40 годин, що становить 100% робочого часу, в той час як згідно Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників для виникнення права на пенсію за віком на пільгових умовах, робочий день повинен становити не менше 80% робочого часу.

Суд першої інстанції вірно зазначив, що відповідно до вимог статті 105 Кодексу законів про працю України встановлено умови оплати праці при суміщенні професій (посад) і виконанні обов'язків тимчасово відсутнього працівника. Так, відповідно до цієї статті, працівникам, які виконують на тому ж підприємстві, в установі, організації поряд з своєю основною роботою, обумовленою трудовим договором, додаткову роботу за іншою професією (посадою) або обов'язки тимчасово відсутнього працівника без звільнення від своєї основної роботи, провадиться доплата за суміщення професій (посад) або виконання обов'язків тимчасово відсутнього працівника.

Водночас, статтею 102-1 цього Кодексу передбачено, що умови роботи за сумісництвом працівників державних підприємств, установ, організацій визначаються Кабінетом Міністрів України.

Так, сумісництво передбачає виконання працівником, крім основної, іншої регулярної оплачуваної роботи на умовах трудового договору у вільний від основної роботи час на тому ж або іншому підприємстві, в установі, організації або у громадянина (підприємця, приватної особи) за наймом. Питання роботи за сумісництвом працівників державних підприємств, установ і організацій регулюються постановою Кабінету Міністрів України № 245 від 3 квітня 1993 р. та Положенням про умови роботи за сумісництвом, затвердженим наказом Мінпраці, Мін'юсту та Мінфіну № 43 від 28 червня 1993 р. З працівником, який працює за сумісництвом, укладаються окремі трудові договори: за основною роботою і за сумісництвом. На відміну від сумісництва, додаткова робота у порядку суміщення професій (посад) провадиться працівниками за одним трудовим договором, на одному підприємстві, в установі, організації поряд з основною роботою і в межах установленої тривалості робочого дня.

При цьому, обмеження щодо призначення пенсії на пільгових умовах, вказані у п. 9 Порядку застосування Списків № 1 і № 2, стосуються лише сумісництва посад, а не їх суміщення. Отже, у відповідача відсутні підстави розповсюджувати на позивача й дію п. 9 Порядку.

Таким чином, оскільки робота, яку виконував позивач протягом періодів, зазначених у трудовій книжці, законодавством віднесена до посад з шкідливими умовами праці, які дають право на пільгову пенсію за Списком №2, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що ОСОБА_1 має право на пільгову пенсію відповідно до вимог ст.ст. 13, 100 Закону України "Про пенсійне забезпечення ", а відмова апелянта у призначенні такої пенсії є неправомірною.

За таких обставин суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність підстав для задоволення позову ОСОБА_1

Суд апеляційної інстанції вважає висновки суду першої інстанції правильними і такими, що відповідають вимогам ст. ст. 2, 7, 10, 11, 70, 71 КАС України та не приймає доводи, наведені в апеляційній скарзі про те, що постанова підлягає скасуванню.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням викладеного суд апеляційної інстанції зробив висновок, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та не допустив порушень норм матеріального і процесуального права при вирішенні справи, а наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.

Отже, апеляційна скарга Ізмаїльського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 184, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Ізмаїльського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області залишити без задоволення, а постанову Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 24 лютого 2016 року - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її постановлення, є остаточною та оскарженню не підлягає згідно ч. 10 ст. 183-2 КАС України.

Суддя - доповідач: О.О. Димерлій

Судді: О.В Єщенко

Н.В. Вербицька