Справа № 802/1830/16-а
Суддя: Ватаманюк Р.В.
Дата ухвалення: 2017-03-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 802/1830/16-а

Головуючий у 1-й інстанції: Бошкова Ю.М.

Суддя-доповідач: Ватаманюк Р.В.

14 березня 2017 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Ватаманюка Р.В.

суддів: Сторчака В. Ю. Мельник-Томенко Ж. М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції України у Вінницькій області на постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 13 грудня 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 (далі - позивач) до Головного управління Національної поліції України у Вінницькій області, атестаційної комісії №10 Головного управління Національної поліції України у Вінницькій області (далі - відповідач 1, 2) про визнання протиправним та скасування рішення,

В С Т А Н О В И В :

Позивач в грудні 2016 року звернувся до Вінницького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом в якому просив: визнати незаконним та скасувати рішення атестаційної комісії №10 Головного управління Національної поліції у Вінницькій області від 19.08.2016; визнати незаконним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції у Вінницькій області від 07.09.2016 №160 о/с та поновити старшого сержанта поліції ОСОБА_2 на посаді поліцейського батальйону поліції особливого призначення Головного управління Національної поліції у Вінницькій області з 08.09.2016; стягнути з Головного управління Національної поліції у Вінницькій області на користь ОСОБА_2 середній заробіток за весь час вимушеного прогулу.

Постановою Вінницького окружного адміністративного суду від 13.12.2016 адміністративний позов задоволено повністю.

Визнано протиправним та скасовано рішення атестаційної комісії №10 Головного управління Національної поліції у Вінницькій області від 19.08.2016, оформлене протоколом №15.00025233.0035973.

Визнано протиправним та скасовано наказ Головного управління Національної поліції у Вінницькій області від 07.09.2016 №160 о/с в частині звільнення старшого сержанта поліції ОСОБА_2, поліцейського батальйону поліції особливого призначення Головного управління Національної поліції у Вінницькій області зі служби в поліції за п. 5 (через службову невідповідність) ч. 1 ст. 77 Закону України "Про Національну поліцію".

Поновлено старшого сержанта поліції ОСОБА_2 на посаді поліцейського батальйону поліції особливого призначення Головного управління Національної поліції у Вінницькій області з 08.09.2016.

Стягнуто з Головного управління Національної поліції у Вінницькій області на користь ОСОБА_2 середній заробіток за весь час вимушеного прогулу за період з 08.09.2016 по 13.12.2016 в сумі 17067 (сімнадцять тисяч шістдесят сім) гривень 15 (п'ятнадцять) копійок із відрахуванням загальнообов'язкових до сплати платежів.

Допущено до негайного виконання постанову в частині поновлення старшого сержанта поліції ОСОБА_2 на посаді поліцейського батальйону поліції особливого призначення Головного управління Національної поліції у Вінницькій області.

Допущено до негайного виконання постанову в частині стягнення із Головного управління Національної поліції у Вінницькій області на користь ОСОБА_2 середнього заробітку за час вимушеного прогулу за один місяць із відповідним відрахуванням загальнообов'язкових платежів.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати вказане рішення та прийняти нове, яким в задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши суддю-доповідача, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 195 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлено, що з 23.02.2005 по 06.11.2015 позивач перебував на службі в органах внутрішніх справ.

07.11.2015 наказом начальника ГУНП у Вінницькій області №2 о/с позивача - ОСОБА_2 призначено на посаду поліцейського батальйону поліції особливого призначення Головного управління Національної поліції у Вінницькій області з 07.11.2015 та присвоєно спеціальне звання старший сержант поліції.

12.02.2016 наказом Головного управління Національної поліції у Вінницькій області № 146 "Про організацію проведення атестування поліцейських Головного управління Національної поліції у Вінницькій області" з метою оцінки ділових, професійних, особистих якостей поліцейських, їх освітнього та кваліфікаційного рівнів, на підставі глибокого і всебічного вивчення, визначення відповідності посадам, а також перспектив їхньої службової кар'єри при призначенні на вищу посаду, переміщення на нижчу, звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність, керуючись статтею 57 Закону України "Про Національну поліцію" та вимогами Інструкції про порядок проведення атестування поліцейських, затвердженої наказом МВС України від 17.11.2015 № 1465, вирішено, зокрема, провести атестування поліцейських Головного управління Національної поліції у Вінницькій області та підпорядкованих підрозділів атестаційними комісіями, починаючи з 15.02.2016 (пункт 1).

Цим же наказом передбачалося створити атестаційні комісії № № 1-8 (пункт 2), погодити з керівництвом Національної поліції України їх персональний склад та подати на затвердження (пункт 3), а керівникам відділів поліції, структурних і підпорядкованих підрозділів Головного управління Національної поліції у Вінницькій області наказано скласти списки поліцейських області, які підлягають атестуванню, підготувати атестаційні листи на поліцейських, які підлягають атестуванню, підготувати для надання на засідання атестаційної комісії додаткові матеріали щодо проходження служби поліцейськими, довести до відома поліцейських інформацію про час та місце проведення засідань атестаційної комісії та забезпечити їх прибуття у разі необхідності.

19.07.2016 наказом Головного управління Національної поліції у Вінницькій області № 887 "Про затвердження персонального складу атестаційних комісій ГУНП у Вінницькій області", внесено зміни до наказу ГУНП у Вінницькій області від 12.02.2016 № 146 "Про організацію проведення атестування поліцейських Головного управління Національної поліції у Вінницькій області", а саме у п. 2 наказу № 146 наказано створити атестаційні комісії ГУНП у Вінницькій області № 1-14, а також затверджено персональні склади атестаційних комісій, в тому числі, атестаційної комісії № 10 Головного управління Національної поліції у Вінницькій області.

Персональний склад атестаційної комісії № 10 погоджено Головою Національної поліції України 19.07.2016.

Згідно розділів І - ІІІ атестаційного листа, позивач за період проходження служби характеризується з позитивного боку, згідно із висновком прямого керівника займаній посаді відповідає, позивач пройшов тестування на застосування загальних навичок (набравши 21 бал із 60 можливих) та професійне тестування (набравши 24 бали із 60 можливих).

Згідно рішення атестаційної комісії № 10 Головного управління Національної поліції у Вінницькій області, оформленого протоколом ОП №15.00025233.0035973 від 19.08.2016, за результатами розгляду матеріалів, проведеної співбесіди та обговорення головою атестаційної комісії поставлено на голосування рішення "4 займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність", яке підтримано за результатами головування: за 4, проти 0.

07.09.2016 наказом начальника ГУ НП у Вінницькій області №160 о/с старшого сержанта поліції ОСОБА_2, поліцейського батальйону поліції особливого призначення Головного управління Національної поліції у Вінницькій області звільнено зі служби в поліції за п. 5 (через службову невідповідність) ч. 1 ст. 77 Закону України "Про Національну поліцію".

Незгода позивача із рішенням відповідача 2 зумовила його звернення до суду з даним адміністративним позовом.

Приймаючи оскаржуване рішення суд першої інстанції виходив з того, що оскаржувані рішення відповідачів прийняті за відсутності правових підстав та дотримання вимог Закону України "Про Національну поліцію", тому підлягають скасуванню.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, з таких підстав.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначено Законом України Про Національну поліцію №580-VIІI від 02.07.2015 (далі Закон №580-VIІI), який набув чинності 07.11.2015.

Пунктом 8 розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону №580-VIІI вказано, що з дня опублікування цього Закону всі працівники міліції (особи рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ), а також інші працівники Міністерства внутрішніх справ України, його територіальних органів, закладів та установ вважаються такими, що попереджені у визначеному порядку про можливе майбутнє звільнення через скорочення штатів.

Згідно з пунктом 9 розділу XI Прикінцеві та перехідні положення Закону №580-VIII працівники міліції, які виявили бажання проходити службу в поліції, за умови відповідності вимогам до поліцейських, визначених цим Законом, упродовж трьох місяців з дня опублікування цього Закону можуть бути прийняті на службу до поліції шляхом видання наказів про призначення за їх згодою чи проходження конкурсу на посади, що заміщуються поліцейськими, у будь-якому органі (закладі, установі) поліції. Посади, що пропонуються особам, зазначеним у цьому пункті, можуть бути рівнозначними, вищими або нижчими щодо посад, які ці особи обіймали під час проходження служби в міліції.

Статтею 58 Закону № 580-VIІI визначено, що призначення на посаду поліцейського здійснюється безстроково (до виходу на пенсію або у відставку), за умови успішного виконання службових обов'язків. Строкове призначення здійснюється в разі заміщення посади поліцейського на період відсутності особи, за якою відповідно до закону зберігається посада поліцейського, та посад, призначенню на які передує укладення контракту.

Відповідно до частини 1 статті 57 Закону № 580-VІІІ, атестування поліцейських проводиться з метою оцінки їхніх ділових, професійних, особистих якостей, освітнього та кваліфікаційного рівнів, фізичної підготовки на підставі глибокого і всебічного вивчення, визначення відповідності посадам, а також перспектив їхньої службової кар'єри.

Частиною 2 цієї статті передбачено, що атестування поліцейських проводиться: 1) при призначенні на вищу посаду, якщо заміщення цієї посади здійснюється без проведення конкурсу; 2) для вирішення питання про переміщення на нижчу посаду через службову невідповідність; 3) для вирішення питання про звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність.

Таким чином, вказані підстави для проведення атестування є вичерпними.

При цьому, кожна із зазначених обставин повинна бути пов'язана з певними передумовами, зокрема, атестування, яке призначається для вирішення питання про звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність, повинне бути зумовлене існуванням реальних підстав до звільнення, як неналежне виконання службових обов'язків, в силу фізичного стану, хвороби, неналежної професійної підготовки, порушення установленого чинним законодавством порядку і правил несення служби тощо.

Як встановлено судом, підстави, зазначені у частині 2 статті 57 Закону № 580-VIII, для призначення та проведення атестації позивача, переведеного на службу в поліцію відповідно до пункту 9 та 12 розділу ХІ (Прикінцеві та перехідні положення) Закону № 580-VIII відсутні. Відповідачем не надані суду докази того, що відносно позивача вирішувалося питання про призначення на вищу посаду, про переміщення на нижчу посаду через службову невідповідність чи питання про звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність, які відповідно до Закону є підставою для атестування.

Проте мета проведення атестації та підстави для її проведення не є тотожними поняттями, оскільки мета - це те, що необхідно досягнути проведенням атестування поліцейського, а підстава - це причина або достатній привід для її проведення.

Суд також звертає увагу на те, що статтею 57 Закону України "Про Національну поліцію" взагалі не передбачено проходження поліцейськими так званих планових атестацій або переатестацій, для підтвердження ними відповідності займаним посадам.

Крім того, є також підстави для визнання неправомірним призначення проведення атестації позивача протягом першого року проходження служби після призначення на посаду.

Питання, пов'язані із прийняттям (обранням, призначенням) громадян на публічну службу, її проходженням та звільненням із неї (її припиненням), урегульовані спеціальним законодавством. Тому, за загальним правилом, під час вирішення справ цієї категорії пріоритетними є норми спеціальних законів. Трудове законодавство підлягає застосуванню у випадках, якщо нормами спеціальних законів не врегульовано спірних правовідносин, або коли про це йдеться у спеціальному законі.

Зазначена правова позиція викладена Верховним Судом України у постанові від 17 лютого 2015 року у справі № 21-8а15 (номер рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень 42946756), яка в силу ст. 244-2 КАС України є обов'язковою для судів при вирішенні аналогічних спорів.

При цьому, згідно ч. 5 ст. 57 Закону № 580-VIII порядок проведення атестування поліцейських затверджується Міністром внутрішніх справ України.

Порядок атестування поліцейських, яке проводиться в апараті Національної поліції України, територіальних (міжрегіональних) органах (закладах, установах) Національної поліції України (далі - органи поліції) з метою оцінки ділових, професійних, особистих якостей поліцейських, їх освітнього та кваліфікаційного рівнів, на підставі глибокого і всебічного вивчення, визначення відповідності посадам, а також перспектив їхньої службової кар'єри визначено Інструкцією, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ від 17.11.2015 №1465, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 18.11.2015 за № 1445/27890 (далі Інструкція №1465).

Рішення про проведення атестування та про строки, у які проводиться атестування, приймає Голова Національної поліції України, керівники органів поліції стосовно осіб, які згідно із законом та іншими актами законодавства України призначаються на посади їх наказами (пункт 4 розділу 1 Інструкції № 1465).

Таким чином, посилання відповідача 1 на самостійне прийняття позивачем рішення про проходження атестування, як підстави для призначення атестування відповідачем 1 безпідставне, оскільки прийняття рішення про проведення атестування поліцейських належить до виключної компетенції керівника органу поліції, який призначає їх на посади.

Тому, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що підстави для атестування позивача, переведеного на службу в поліцію відповідно до пункту 9 розділу ХІ (Прикінцеві та перехідні положення) Закону № 580-VIII та наказу від 07.11.2015 №2 о/с відсутні, тому дії відповідача щодо проведення його атестування є протиправними.

З урахуванням зазначеного суд вважає, що проведення атестування позивача здійснено неправомірно, без наявності визначених законом підстав на його проведення.

За таких обставин всі послідуючі дії щодо позивача - проведення атестації, звільнення його з поліції за наслідками атестації, є протиправними, оскільки вчинялись на підставі і внаслідок неправомірного застосування вимог ст. 57 Закону України №580-VІІІ.

При цьому апеляційний суд, з врахуванням встановленого факту протиправності проведення атестації, не вважає за необхідне надавати оцінку правомірності висновків атестаційних комісії щодо позивача, оскільки такі зроблені з порушенням наведених норм закону.

Перевіряючи правомірність задоволення судом першої інстанції вимоги про відшкодування середнього заробітку за час вимушеного прогулу, апеляційний суд виходить з такого.

Статтею 235 КЗпП України визначено, що у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижче оплачуваної роботи, але не більш як за один рік.

Таким чином суд першої інстанції правильно задовольнив вимогу позивача про стягнення з Головного управління Національної поліції у Вінницькій області грошового забезпечення за весь час вимушеного прогулу.

При цьому апеляційний суд вказує на правову позицію Верховного Суду України викладену у Постанові від 14.01.2014 №21-395а13, відповідно до якої, ухвалюючи рішення про поновлення на роботі, суд має вирішити питання про виплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу, визначивши при цьому розмір такого заробітку за правилами, закріпленими у порядку.

Постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 №100, затверджено Порядок обчислення середньої заробітної плати (далі - Порядок №100) згідно п. 2 якого встановлено, що середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата.

Пунктом 8 Порядку №100 встановлено, що нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком.

Таким чином, при обчисленні середньоденної заробітної плати та визначенні тривалості вимушеного прогулу суд виходив з відповідної кількості календарних днів та довідки про доходи позивача, виданої відділом УФЗБО ГУ НП у Вінницькій області 22.11.2016.

Враховуючи вищенаведене колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції та вважає, що призначення та проведення атестування позивача відповідно до наказу Головного управління Національної поліції у Вінницькій області № 146 від 12.02.2016 вчинені з порушенням вимог Закону № 580-VIII та Інструкції № 1465, тому, дії відповідачів щодо прийняття рішення атестаційної комісії Головного управління Національної поліції у Вінницькій області №10 від 19.08.2016, оформлене протоколом №15.00025233.0035973 та наказу Головного управління Національної поліції у Вінницькій області від 07.09.2016 №160 о/с в частині звільнення старшого сержанта поліції ОСОБА_2 є протиправними, а тому підлягають скасуванню, а позивач поновленню на посаді з нарахуванням та виплатою йому середнього грошового утримання за час вимушеного прогулу.

На підставі викладеного суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку щодо задоволення адміністративного позову повністю.

Оскільки доводи апеляційної скарги відповідача 1 не ґрунтуються на вимогах законодавства та не спростовують висновків суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, та ухвалив судове рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 198 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції України у Вінницькій області залишити без задоволення, а постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 13 грудня 2016 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. ст. 212, 254 КАС України.

Головуючий Ватаманюк Р.В.

Судді Сторчак В. Ю. Мельник-Томенко Ж. М.