Справа № 808/2145/16
Суддя: Іваненко Я.Л.
Дата ухвалення: 2017-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

13 березня 2017 року м. Київ К/800/7107/17

Суддя Вищого адміністративного суду України Іваненко Я.Л., перевіривши касаційну скаргу Запорізької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Запорізькій області на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 22 вересня 2016 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 07 лютого 2017 року у справі за позовом приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області ОСОБА_1 до Державної податкової інспекції у Ленінському районі м. Запоріжжя Головного управління Державної фіскальної служби у Запорізькій області про визнання протиправним та скасування рішення,

в с т а н о в и л а :

Позивач звернувся до Запорізького окружного адміністративного суду з позовом, в якому просив визнати протиправним та скасувати рішення відповідача від 21 червня 2016 року №.

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 22 вересня 2016 року, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 07 лютого 2017 року, позовні вимоги задоволено. Визнано протиправним та скасовано рішення Державної податкової інспекції у Ленінському районі м. Запоріжжя Головного управління Державної фіскальної служби у Запорізькій області про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску від 21 червня 2016 року №.

У касаційній скарзі скаржник, посилаючись на порушення судами норм матеріального і процесуального права, просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалу суду апеляційної інстанції та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що ОСОБА_1 є приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області, що підтверджується реєстраційним посвідченням про реєстрацію приватної нотаріальної діяльності.

21 квітня 2016 року ОСОБА_1 здійснила сплату єдиного соціального внеску 34,7% за 2015 рік в розмірі 12323,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням №28.

Проте, єдиний соціальний внесок за 2015 рік було сплачено позивачем на розрахунковий рахунок НОМЕР_1, відкритий для зарахування єдиного соціального внеску від платників - роботодавців, в той час як для осіб, які провадять незалежну професійну діяльність, зокрема і нотаріальну, відкритий розрахунковий рахунок НОМЕР_3.

10 червня 2016 року ОСОБА_1 звернулась до Державної податкової інспекції у Ленінському районі м. Запоріжжя із заявою про перерахування помилково сплачених коштів в розмірі 12323,00 грн. з рахунку НОМЕР_1 на рахунок НОМЕР_3.

21 червня 2016 року Державна податкова інспекція у Ленінському районі м. Запоріжжя на підставі частини 10, пункту 2 частини 11 статті 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування прийняла рішення № про застосування штрафних санкцій та нарахування пені, яким до ОСОБА_1 застосовано штраф у розмірі 2464,45 гривень та пеню у розмірі 529, 86 грн.

Згідно пункту 5 частини 1 статті 4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» платниками єдиного внеску є особи, які провадять незалежну професійну діяльність, а саме наукову, літературну, артистичну, художню, освітню або викладацьку, а також медичну, юридичну практику, в тому числі адвокатську, нотаріальну діяльність, або особи, які провадять релігійну (місіонерську) діяльність, іншу подібну діяльність та отримують дохід від цієї діяльності.

Платники єдиного внеску, зазначені у пункті 5 частини першої статті 4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний рік, до 1 травня наступного року.

Пунктом 1 частини 10 статті 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» визначено, що днем сплати єдиного внеску вважається у разі перерахування сум єдиного внеску з рахунку платника на відповідні рахунки органу доходів і зборів - день списання банком або центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, суми платежу з рахунку платника незалежно від часу її зарахування на рахунок органу доходів і зборів.

Позивачем грошове зобов'язання зі сплати єдиного соціального внеску за 2015 рік було сплачено 21 квітня 2016 року, тобто у строк, визначений частиною 8 статті 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування». Разом з тим, у зв'язку з помилкою у зазначенні в платіжному дорученні розрахункового рахунку грошові кошти були помилкового зараховані на інший рахунок.

Задовольняючи позовні вимоги, суди попередніх інстанцій виходили з того, що здійснення помилки під час перерахування суми зобов'язання до державного бюджету в строк, встановлений частиною 8 статті 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», має кваліфікуватися як дія, хоча й помилкова. Відтак дії, які не містять ознак бездіяльності платника при сплаті єдиного соціального внеску, не можуть бути підставою для застосування штрафів та пені, передбачених статтею 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування».

Крім того, суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, дійшов висновку, що для підтвердження факту несплати єдиного соціального внеску необхідно встановити, що у строк, передбачений частиною 8 статті 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», платник не вчиняв дії, спрямовані на перерахування єдиного внесок до державного бюджету. А оскільки такі суми зараховуються на єдиний казначейський рахунок, то помилкове визначення розрахункового рахунку у платіжному дорученні під час сплати суми зобов'язання не є достатньою правовою підставою для висновку про несплату/несвоєчасну сплату єдиного внеску у визначений законом строк, а відтак і для застосування на його підставі штрафних (фінансових) санкцій та пені.

Висновки судів узгоджуються з вимогами законодавства, яким врегульовано спірні правовідносини, та з правовою позицією Верховного Суду України, викладеною у постанові від 16 червня 2015 року по справі №21-377а15, відповідають дійсним обставинам справи, та нормам матеріального і процесуального права, а доводи касаційної скарги їх висновків не спростовують.

Відповідно до пункту 5 частини 5 статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

За змістом цієї норми касаційна скарга повинна містити посилання на помилкове та/або неправильне застосування норм матеріального права при вирішенні справи та/або порушення судами норм процесуального права (у разі оскарження судового рішення по суті - пояснення, яким чином такі порушення вплинули на правильність вирішення справи).

Касаційна скарга є необґрунтованою, оскільки викладені в ній обставини і зміст оскаржуваних судових рішень не дають підстав для висновку про те, що судами першої та апеляційної інстанцій допущено порушення норм матеріального та процесуального права, а зазначені в касаційній скарзі доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Керуючись пунктом 5 частини 5 статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України,

у х в а л и л а :

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Запорізької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Запорізькій області на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 22 вересня 2016 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 07 лютого 2017 року у справі за позовом приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області ОСОБА_1 до Державної податкової інспекції у Ленінському районі м. Запоріжжя Головного управління Державної фіскальної служби у Запорізькій області про визнання протиправним та скасування рішення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Я.Л. Іваненко