Справа № 203/549/17
Суддя: Карпенко С. Ф.
Дата ухвалення: 2017-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 203/549/17
Провадження № 2-а/0203/61/2017
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06.03.2017 Кіровський районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді - Карпенка С.Ф.

при секретарі - Ркоян Ю.А.

за участю: представника позивача - ОСОБА_1

представника відповідача - Малютіної В.Е.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі матеріали справи за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Дніпропетровського управління Офісу великих платників податків ДФС про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

В С Т А Н О В И В:

13 лютого 2017 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до Дніпропетровського управління Офісу великих платників податків ДФС про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

Свої вимоги мотивував тим, що згідно постанови від 03 лютого 2017 року його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 165-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, за те, що ним як генеральним директором підприємства було допущено повторну протягом року несвоєчасну сплату єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування в сумі 10 516 242 грн. 03 коп. в тому числі за травень 2016 року у сумі 5 285 937 грн. 33 коп. та за червень 2016 року у сумі 5 230 304 грн. 70 коп., та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 2 890 грн. З вказаною постановою позивач не згоден, вважає її незаконною та просить суд її скасувати, а провадження за адміністративною справою - закрити. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що постанова винесена після закінчення тримісячного строку, встановленого ст. 38 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В судове засіданні представник позивача просила позов задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні пояснила, що згідно ч. 5 ст. 165-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачена відповідальність як за несплату єдиного внеску на обов'язкове державне соціальне страхування, так і за несвоєчасну його сплату. Перебіг строку притягнення до адміністративної відповідальності за несплату єдиного внеску дійсно починається після закінчення граничного строку здійснення відповідного платежу - 20 числа місяця, який слідує за звітним, про таке порушення контролюючий орган дізнається одразу з матеріалів звітності, що подається в ті самі строки. Натомість, перебіг строку притягнення до відповідальності за порушення строків плати єдиного соціального починається з дня фактичної, хоча й з порушенням встановленого строку, сплати відповідного внеску. Оскільки підприємство здійснило остаточний розрахунок зі сплати єдиного внеску на обов'язкове державне соціальне страхування за травень 2016 року та за червень 2016 року, лише 07.12.2016 року то на позивача було своєчасно накладено адміністративне стягнення 03 лютого 2017 року. Просила у задоволенні адміністративного позову відмовити.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали адміністративної справи та наявні в них докази, суд приходить до висновку, що адміністративний позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч. 3 ст. 72 КАС України, обставини, визнані сторонами, можуть не доказуватись перед судом, якщо проти цього не заперечують сторони і в суду не виникають сумніви щодо достовірності цих обставин та добровільної їх визнання.

Позивач працює на посаді генерального директора Державного підприємства «Виробниче об'єднання Південний машинобудівний завод імені О.М. Макарова».

В судовому засіданні сторонами було підтверджено, що вказаним підприємством було допущено порушення строків сплати єдиного внеску на обов'язкове державне соціальне страхування за травень 2016 року, що перевищує 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та червень 2016 року, що перевищує 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Повна сплата єдиного внеску на обов'язкове державне соціальне страхування за травень та червень 2016 року була здійснена 07 грудня 2016 року.

У зв'язку з цим, 30 січня 2017 року головним державним ревізором-інспектором відділу податкового супроводження підприємств машинобудування та інших галузей Лободою Є.С. було складено протокол про адміністративне правопорушення № 1/28-10-46-08018 (а.с. 6).

На підставі вказаного протоколу 03 лютого 2017 року було винесено постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 165-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 2 890 грн. (а.с. 5).

Порядок обчислення і сплати єдиного внеску визначений ст. 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування». Так, відповідно до ч.2 ст. 9 цього статті Закону обчислення єдиного внеску здійснюється на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) виплат (доходу), на які відповідно до цього Закону нараховується єдиний внесок.

Відповідно до ч.8 ст. 9 цього Закону платники єдиного внеску, крім платників, зазначених у пунктах 4 і 5 частини першої статті 4 цього Закону, зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця, крім гірничих підприємств, які зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 28 числа наступного місяця.

Періодом, за який платники єдиного внеску подають звітність до органу доходів і зборів (звітним періодом), є календарний місяць, крім платників, зазначених у пунктах 4 і 5 частини першої статті 4 цього Закону, для яких звітним періодом є календарний рік. У разі державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця її останнім звітним періодом є період з дня закінчення попереднього звітного періоду до дня державної реєстрації припинення підприємницької діяльності такої фізичної особи.

Частинами 11, 12 ст. 9 Закону визначено, що у разі несвоєчасної або не в повному обсязі сплати єдиного внеску до платника застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про збір та ведення обліку єдиного внеску, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом та єдиний внесок підлягає сплаті незалежно від фінансового стану платника. За наявності у платника єдиного внеску одночасно із зобов'язаннями із сплати єдиного внеску зобов'язань із сплати податків, інших обов'язкових платежів, передбачених законом, або зобов'язань перед іншими кредиторами зобов'язання із сплати єдиного внеску виконуються в першу чергу і мають пріоритет перед усіма іншими зобов'язаннями, крім зобов'язань з виплати заробітної плати (доходу).

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність, що визначено ч.1 ст. 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Диспозицією ч. 5 ст. 165-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачена відповідальність за потворне протягом року вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого, зокрема, ч. 4 цієї ж статті. Згідно ч. 4 вказаної статті передбачена відповідальність за несплату або несвоєчасну сплата єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, у тому числі авансових платежів, у сумі більше трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Оцінюючи посилання позивача та його представника на закінчення строку притягнення до адміністративної відповідальності, передбаченого ст. 38 Кодексу, на час винесення оскаржуваної постанови, суд виходить з наступного.

Об'єктивна сторона вказаного адміністративного правопорушення передбачає самостійні форми: несплату єдиного внеску та несвоєчасну сплату.

Несплата єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування полягає у нездійсненні платежу до граничного строку його проведення - тобто в день виплати заробітної плати чи інших платежів, які є базою для нарахування єдиного внеску, або до 20 числа місяця, наступного за звітним. Про факт вчинення такого правопорушення контролюючий орган отримує інформацію за результатами звітності за відповідний місяць і з чого часу починається перебіг строку притягнення винних посадових осіб до адміністративної відповідальності.

Натомість, у разі несвоєчасної сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування адміністративне правопорушення полягає у здійсненні платежу після граничного строку його проведення. У цьому разі, перебіг строку притягнення винних посадових осіб до адміністративної відповідальності починається з моменту фактичної сплати платежу.

Позивача притягнуто до адміністративної відповідальності саме за несвоєчасну сплату єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування. Зважаючи на час фактичної сплати цього внеску 07 грудня 2016 року та дату притягнення позивача до адміністративної відповідальності - 03 лютого 2017 року, суд приходить до висновку, що передбачений ст. 38 Кодексу України про адміністративні правопорушення, не минув. Факт проведення частини платежів поза межами цього строку не має правового значення, оскільки залишок несвоєчасно здійснених платежів в двомісячний період, що передував накладенню адміністративного стягнення, також перевищував триста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Факт повторного протягом року притягнення до адміністративної відповідальності за таке ж правопорушення, що було передумовою для кваліфікації правопорушення за ч. 5 ст. 165-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, сторонами в судовому засіданні не оспорювався. Також позивачем на ставилися під сумнів ті обставини, що він є відповідальною особою за здійснення обліку та проведення відповідних платежів.

Постанова про адміністративне правопорушення складена за встановленою формою. Стягнення накладене в межах санкції відповідної статті та її частини.

При таких обставинах адміністративний позов не підлягає задоволенню, а постанова про накладення на позивача адміністративного стягнення складена правомірно.

Враховуючи Постанову Пленуму Вищого адміністративного суду України від 23.01.2015 року № 2 «Про практику застосування адміністративними судами положень Закону України від 08.07.2011 № 3674-VI «Про судовий збір» щодо відсутності підстав для сплати судового збору у справах зазначеної категорії, суд приходить до висновку що судові витрати по справі відносяться на рахунок держави і стягненню не підлягають.

На підставі викладеного та керуючись ст. 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», ст.ст. 7, 1651, 245, 247, 251, 258, 293 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст.ст. 72, 94, 158-163, 1712 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_3 до Дніпропетровського управління Офісу великих платників податків ДФС про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - відмовити.

Постанову суду може бути оскаржено протягом 10 днів з дня її проголошення. У разі, якщо судом оголошено вступну та резолютивну частини, а також, у разі прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом 10 днів з дня отримання копії постанови.

Апеляційна скарга подається до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя Карпенко С.Ф.