Справа № 200/3659/16-а
Суддя: Кудрявцева Т. О.
Дата ухвалення: 2016-11-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

22.11.2016
Справа № 200/3659/16-а
провадження № 2а/100/209/16
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2016 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді - Кудрявцевої Т.О.

суддів - Татарчук Л.О.

- Карягіної Н.О.

при секретарі - Власенко К.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпро адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, Дніпропетровського обласного військового комісаріату, третя особа - Адміністрація державної прикордонної служби України, про визнання протиправною відмову, зобов"язання виконати певні дії, визнання наявності компетенції, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду із вказаним адміністративним позовом до відповідачів. В обґрунтування своїх позовних вимог, з урахуванням уточнень, позивач посилається на те, що він під час проходження військової служби, приймаючи участь у бойових діях, виконуючи інтернаціональний обов`язок в Демократичній республіці Афганістан в складі в/ч пп-2099 з 23.05.1980 року по 29.05.1980 року, отримав вогнепальні осколкові поранення голови, лівої нижньої кінцівки, контузію головного мозку. Він звільнився в запас 21.02.1981 року та є учасником бойових дій. З 29.04.2015 року йому було встановлено ІІІ групу інвалідності внаслідок поранення, контузії, захворювання, що пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії. Таким чином, з 29 квітня 2015 року він набув право на отримання одноразової грошової допомоги відповідно до ст.16 Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 року та Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві» (надалі Порядок) від 25.12.2013 року №975 у розмірі 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, у разі встановлення інвалідності ІІІ групи.
Позивач зазначає, що відповідно до п.11 Порядку він надав всі належні документи до уповноваженого органу Міністерства оборони, які той направив до відповідача розпорядника бюджетних коштів для прийняття рішення про призначення та виплату йому одноразової грошової допомоги у разі інвалідності. З метою вирішення питання про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з отриманням ІІІ групи інвалідності, внаслідок травми і захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби, він звернувся до Дніпропетровського ОМВК з відповідною заявою та надав копії необхідних документів. Проте, Дніпропетровський ОМВК надіслав листа військовому комісару Бабушкінського районного військового комісаріату, з якого вбачається, що після розгляду його документів встановлено, що підстав для подання пропозиції Міністерству оборони України щодо призначення одноразової грошової допомоги немає, його документи були повернуті без реалізації. Підставою відмови послугувало те, що він проходив службу у Прикордонних військах Комітету державної безпеки СРСР, а згідно п.17 вказаного Порядку особам, звільненим з військової служби, виплата одноразової допомоги здійснюється органом державної влади, який здійснював розрахунок під час звільнення з військової служби, що свідчить про те, що особам, які звільнились з Прикордонних військ, виплата грошової допомоги не здійснюється Міністерством оборони України. Позивач зазначає, що після отримання зазначеної відповіді він звернувся до Адміністрації державної прикордонної служби України з відповідною заявою та належними документами про призначення йому одноразової грошової допомоги, проте також отримав лист від 10.11.2015 року №11/т-5996 з відмовою, яку він вважає протиправною.
Посилаючись на зазначене та положення Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», Постанову Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві», позивач просить визнати протиправною відмову Дніпропетровського обласного військового комісаріату, викладену у листі від 16.10.2015 року №7/3309/7, щодо залишення його документів без реалізації, та зобов`язати Дніпропетровський обласний військовий комісаріат розглянути його заяву про виплату одноразової грошової допомоги та надати висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги та додані до нього документи до Департаменту фінансів Міністерства оборони України; визнати наявність компетенції (повноважень) у Міністерства оборони України щодо нарахування та виплати йому одноразової грошової допомоги внаслідок настання ІІІ групи інвалідності, пов`язаної з виконанням обов`язків військової служби, у розмірі 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності та зобов`язати Міністерство оборони України здійснити нарахування та виплату йому одноразової грошової допомоги внаслідок настання ІІІ групи інвалідності у зв`язку з виконанням обов`язків військової служби у розмірі 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності 29 квітня 2015 року.
В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в адміністративному позові та уточненні до нього.
Представники відповідача - Міністерства оборони України в судовому засіданні позовні вимоги не визнали, посилаючись на їх необґрунтованість, та просили відмовити в їх задоволенні.
Представник відповідача - Дніпропетровського обласного військового комісаріату в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, посилаючись на їх необґрунтованість, та просив відмовити в їх задоволенні. В дане судове засідання представник не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.
Представник третьої особи - Адміністрації державної прикордонної служби України в судовому засіданні пояснив, що вважає позовні вимоги позивача обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. В дане судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.
Вислухавши осіб, які з`явилися, дослідивши докази у справі, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.
Як встановлено в судовому засіданні та підтверджено матеріалами справи, позивач ОСОБА_1 під час проходження військової служби, приймаючи участь у бойових діях, виконуючи інтернаціональний обов`язок в Демократичній республіці Афганістан в складі в/ч пп-2099 з 23.05.1980 року по 29.05.1980 року, отримав вогнепальні осколкові поранення голови, лівої нижньої кінцівки, контузію головного мозку. Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1994 року № 63 Афганістан входить в перелік держав, де в період з квітня 1978 р. по грудень 1989 р. велись бойові дії на їх території.
На підставі Наказу МО СРСР від 27.09.1980 року №254 позивача було звільнено в запас з 21.02.1981 року і він є учасником бойових дій, що підтверджується військовим квитком серії НОМЕР_1 , виданим Красногвардійським районним військовим комісаріатом Дніпропетровської області 16.10.1978 року.
Актом судово-медичного дослідження (обстеження) №92Д від 15.02.2014 року, проведеного судово-медичним експертом Комунального закладу «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи» ДОР 15.12.2014 року, встановлено, що ОСОБА_1 під час проходження військової служби, приймаючи участь у бойових діях, виконуючи інтернаціональний обов`язок в Демократичній республіці Афганістан в складі в/ч пп-2099 з 23.05.1980 по 29.05.1980 року, отримав вогнепальні поранення осколкові поранення зарядів вогнепальної зброї голови та лівої нижньої кінцівки, контузію головного мозку.
З 29.04.2015 року позивачу було встановлено ІІІ групу інвалідності в наслідок поранення, контузії, захворювання, що пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії, інвалідність встановлена на строк до 01.05.2017 року, з датою чергового переогляду 29.04.2017 року. Вказане підтверджується зазначеним Актом судово-медичного дослідження (обстеження) № 92Д від 15.02.2014 року, Висновком спеціаліста судово-медичного експерта №92Д від 15.02.2014 року, Довідкою до акту огляду медико-соціальною експертною комісією серії 10ААГ № 035060 від 06.05.2015 року, довідкою № 843 від 11.06.2015 року, посвідченням інваліда війни 3 групи, Витягом з Протоколу № 1183 від 31.03.2015 року засідання Центральної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв.
Отже, позивач, починаючи з 29.04.2015 року, набув право на отримання одноразової грошової допомоги відповідно до ст. 16 Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 року та Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві» від 25.12.2013 року № 975 у розмірі 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, у разі встановлення інвалідності ІІІ групи.
Як вбачається з Витягу із протоколу засідання Центральної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв від 31.03.2015 року № 1183, вогнепальні осколкові поранення голови, лівої нижньої кінцівки, контузія головного мозку у 1980 році рядового у відставці ОСОБА_1 , наслідком яких є рубці шкіри в зазначених анатомічних областях, які в подальшому призвели до розвитку: «Залишкових явищ перенесеної ЗЧМТ у вигляді після травматичної та дисциркуляторної енцефелопатії ІІ ступеня з лікворо-гіпертензивним синдромом, стійкої помірної цефилгії, дворідної пірамідної недостатності, координаторної недостатності, вегето-судинної дисфункції, церебрастенії, вестибулопатії, мнестичними порушеннями. ІХС: дифузного кардіосклерозу. Гіпертонічної хвороби ІІ ступеню, гіпертензивного серця, ризик високий» поранення /контузія/ та захворювання пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії.
З метою вирішення питання про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з отриманням ІІІ групи інвалідності ОСОБА_1 в жовтні 2015 року звернувся до Дніпропетровського обласного військового комісаріату з заявою та надав всі належні документи для подальшого направлення до Департаменту фінансів Міністерства оборони України для виплати одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням третьої групи інвалідності від поранення, контузії і захворювання, пов`язаних із участю в бойових діях і перебуванні на території інших держав.
Разом з цим, Дніпропетровський обласний військовий комісаріат надіслав військовому комісару Бабушкінського районного військового комісаріату листа від 16.10.2015 року № 7/3309/7, з якого вбачається, що після розгляду документів ОСОБА_1 встановлено, що підстав для подання пропозиції Міністерству оборони України щодо призначення одноразової грошової допомоги немає, документи позивача були повернуті без реалізації як такі, що надіслані не за належністю. Підставою відмови зазначено в листі те, що ОСОБА_1 проходив службу у Прикордонних військах Комітету державної безпеки СРСР (в/ч НОМЕР_2 ), а згідно п.17 Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 року №975, особам, звільненим з військової служби, виплата одноразової допомоги здійснюється органом державної влади, який здійснював розрахунок під час звільнення з військової служби. Тобто таким чином, зроблений висновок про те, що особам, які звільнились з Прикордонних військ, виплата грошової допомоги не здійснюється Міністерством оборони України.
Після отримання даної відповіді ОСОБА_1 звернувся до Адміністрації державної прикордонної служби України з відповідною заявою та належними документами про призначення йому вищевказаної одноразової грошової допомоги.
Листом від 10.11.2015 року №11/т-5996 Адміністрація державної прикордонної служби України повідомила позивача, що на даний час жодним нормативно-правовим актом України не встановлено, що Державна прикордонна служба України є правонаступником Прикордонних військ КДБ СРСР; відсутні також і нормативні приписи, які зобов`язують, або надають повноваження Адміністрації Держприкордонслужби України виплачувати одноразову грошову допомогу військовослужбовцям колишніх Прикордонних військ КДБ СРСР. При цьому зазначалося, що на військовому обліку в органах Держприкордонслужби ОСОБА_1 не перебуває.
На звернення до Департаменту соціального захисту населення Дніпропетровської обласної державної адміністрації позивачем отримана письмова відповідь від 16.12.2015 року за № Т-634 про відсутність у департаменту компетенції по призначенню та виплаті одноразової грошової допомоги особам, звільненим з військової служби.
Також, позивачем ОСОБА_1 було отримано листа з Департаменту фінансів Міністерства оборони України від 24.10.2016 року за № 3/6/4114, який на його звернення повідомив про те, що Департамент здійснює прийом документів та готує пропозиції на розгляд Комісії з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги, і після опрацювання документів позивача встановлено, що підстав для подання на комісію немає. Крім того, в даному листі міститься посилання на п.17 Порядку та зазначено, що особам, звільненим з військової служби, виплата одноразової грошової допомоги здійснюється органом державної влади, який здійснював розрахунок під час звільнення з військової служби. Також? вказано, що надіслані документи підтверджують проходження ОСОБА_1 військової служби та звільнення з Прикордонних військ Комітету державної безпеки СРСР і згідно наказу Адміністрації Державної прикордонної служби України від 20.05.2014 року №51 «Про організацію в Державній прикордонній службі України роботи з призначення та виплати одноразової грошової допомоги» виплата одноразової грошової допомоги здійснюється особам звільненим з прикордонних військ.
Суд вважає протиправною відмову Дніпропетровського обласного військового комісаріату, викладену в листі від 16.10.2015 року № 7/3309/7 щодо залишення документів позивача без реалізації щодо виплати йому одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням третьої групи інвалідності від поранення, контузії і захворювання, пов`язаних із участю в бойових діях і перебуванні на території інших держав, зважаючи на наступне.
Згідно до ст. 41 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Відповідно до вимог статті 1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.

Згідно статті 1-2 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами. У зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 3 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», дія цього Закону поширюється на військовослужбовців, які стали інвалідами внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби, чи внаслідок захворювання після звільнення їх з військової служби, пов`язаного з проходженням військової служби, та членів їх сімей, а також членів сімей військовослужбовців, які загинули, померли чи пропали безвісти.

Частиною 1 статті 16 даного Закону передбачено, що одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.

Частиною 2 статті 16 вказаного Закону встановлено перелік підстав, за наявності яких призначається і виплачується одноразова грошова допомога, а зокрема, встановлено, що одноразова допомога призначається і виплачується у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності, що настала в період проходження ним військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням ним військової служби, або встановлення особі, звільненій з військової служби, інвалідності не пізніше ніж через три місяці після звільнення її з військової служби чи після закінчення тримісячного строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження зазначеної служби.

Відповідно до частини 1 статті 16-2 даного Закону одноразова грошова допомога призначається і виплачується у розмірі:

а) 500-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста у випадках, зазначених у підпунктах 1 - 3 пункту 2 статті 16 цього Закону;

б) 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності I групи, 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності II групи, 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності III групи (підпункт 4 пункту 2 статті 16 цього Закону).

Відповідно до п.5 ч.2 ст.16 вказаного Закону у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного військовослужбовцю під час виконання ним обов`язків військової служби, а також інвалідності, що настала в період проходження військової служби або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження військової служби, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі до п`ятирічного грошового забезпечення за останньою посадою в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ч.6 ст.16-3 Закону одноразова грошова допомога призначається і виплачується Міністерством оборони України, іншими центральними органами виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями та правоохоронними органами, а також органами державної влади, військовими формуваннями та правоохоронними органами, в яких передбачено проходження військової служби військовослужбовцями, навчальних (або перевірочних) та спеціальних зборів військовозобов`язаними, проходження служби у військовому резерві резервістами.

Відповідно до ч.9 ст. 16-3 вказаного Закону порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги визначається Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 року № 975 затверджено Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі Порядок).

Пунктом 6 Порядку передбачено, що одноразова грошова допомога призначається і виплачується: військовослужбовцю, інвалідність якого настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок зазначених причин, у розмірі: 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності IIІ групи.

Відповідно до ч.2 ст.9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія), одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Таким чином, ОСОБА_1 , якому встановлена ІІІ група інвалідності з 29.04.2015 року внаслідок поранення, отриманого під час проходження військової служби, має право на отримання вищевказаної грошової допомоги у зв`язку з інвалідністю, що настала після звільнення з військової служби внаслідок захворювання, пов`язаного з її проходженням, яке починається саме з настання підстав для отримання цієї допомоги, а саме з моменту настання інвалідності, тобто з 29.04.2015 року.

Пунктом 11 Порядку передбачено, що військовослужбовець, військовозобов`язаний та резервіст, якому виплачується одноразова грошова допомога у разі настання інвалідності чи втрати працездатності без встановлення йому інвалідності, подає уповноваженому органу такі документи: заяву про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням інвалідності чи часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності; довідку медико-соціальної експертної комісії про встановлення групи інвалідності або відсотка втрати працездатності із зазначенням причинного зв`язку інвалідності чи втрати працездатності. До заяви додаються копії: постанови відповідної військоволікарської комісії щодо встановлення причинного зв`язку поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання; документа, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва), зокрема про те, що воно не пов`язане із вчиненням особою кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення особі тілесного ушкодження; сторінок паспорта з даними про прізвище, ім`я та по батькові і місце реєстрації; документа, що засвідчує реєстрацію фізичної особи у державному реєстрі фізичних осіб-платників податків, виданого органом доходів і зборів (для фізичної особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, офіційно повідомила про це відповідний орган доходів і зборів та має відмітку в паспорті громадянина України, - копію паспорта з такою відміткою).

Пунктом 13 Порядку № 975 визначено, що керівник уповноваженого органу подає у 15-денний строк з дня реєстрації всіх документів розпорядникові бюджетних коштів висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги, до якого додаються документи, зазначені в пунктах 10 і 11 цього Порядку. Розпорядник бюджетних коштів приймає у місячний строк після надходження зазначених документів рішення про призначення або відмову у призначенні одноразової грошової допомоги і надсилає його разом з документами уповноваженому органові для видання наказу про виплату такої допомоги особам, які звернулися за нею, або у разі відмови для письмового повідомлення заявника із зазначенням мотивів відмови.

Відповідно до п.4.7. Положення про організацію в Міністерстві оборони України роботи з обчислення вислуги років для призначення пенсій військовослужбовцям і соціального забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та членів їх сімей, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 14.08.2014 року № 530, яке набрало чинності 11.11.2014 року, документи на одержання одноразової грошової допомоги в разі встановлення інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності особам, звільненим з військової служби (зборів, резерву), оформляє та подає в Департамент фінансів Міністерства оборони України обласний військовий комісар за місцем проживання цих осіб.

Таким чином, з огляду на вищенаведене, заява на отримання одноразової грошової допомоги у разі встановлення інвалідності та необхідний перелік документів подаються до обласного військового комісару, який надає висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги і додані до нього документі у 15-денний строк підлягають направленню до Департаменту фінансів Міністерства оборони України. В свою чергу Міністерство оборони України призначає і виплачує вказану одноразову грошову допомогу.

Проте, судом встановлено, що після надходження від ОСОБА_1 заяви на отримання одноразової грошової допомоги у разі встановлення інвалідності та необхідного переліку документів, щодо яких не було зауважень, Дніпропетровським обласним військовим комісаром висновок щодо виплати позивачу одноразової грошової допомоги розпорядникові бюджетних коштів не надавався, заява позивача у встановленому законом порядку не розглядалася з посиланням на те, що вона подана не за належністю, оскільки, на думку зазначеного відповідача, належним органом, який уповноважений розглядати таку заяву та виплатити позивачеві вказану грошову допомогу є Державна прикордонна служба України.

Разом з цим, суд вважає вказані доводи необґрунтованими та такими, що не відповідають чинному законодавству України, зважаючи на наступне.

Згідно до ст.ст. 1, 2 Угоди між державами-учасницями Співдружності незалежних Держав про соціальні та правові гарантії військовослужбовців, осіб, звільнених з військової служби, та членів їх сімей, що набула чинності для України 14.02.1992 року, встановлено, що за військовослужбовцями, особами, особами, які звільнилися з військової служби і проживають на території держав-учасниць Співдружності, а також членами їхніх сімей зберігаються права та пільги, встановлені раніше законами та іншими нормативними актами колишнього Союзу РСР. Односторонні обмеження зазначених прав і пільг військовослужбовців, осіб, звільнених з військової служби, та членів їх сімей не допускаються. Держави Співдружності своїм законодавством встановлюють і забезпечують всю повноту політичних, соціально-економічних та особистих прав і свобод військовослужбовцям, особам, звільненим з військової служби, та членам їхніх сімей відповідно до норм міжнародного права і положень цієї Угоди.

Статтею 4 зазначеної Угоди передбачено, що держави-учасниці Співдружності беруть на себе зобов`язання у 1992 році розробити і прийняти взаємопогоджені законодавчі акти про соціальний захист військовослужбовців, осіб, звільнених з військової служби, та членів їхніх сімей.

Законом України «Про ратифікацію Протоколу до Угоди між державами-учасницями Cпівдружності Незалежних Держав про соціальні та правові гарантії військовослужбовців, осіб, звільнених з військової служби, та членів їхніх сімей» від 14.02.1992 року» ратифіковано Протокол до Угоди між державами-учасницями Cпівдружності Незалежних Держав про соціальні та правові гарантії військовослужбовців, осіб, звільнених з військової служби, та членів їхніх сімей від 14.02.1992 року. Відповідно до ст.1 цього Протоколу на громадян, які проходили військову службу у військових частинах Збройних Сил, інших військах, військових формуваннях та органах колишнього Союзу РСР та які переведені (зараховані) на військову службу в Збройні Сили, інші війська, інші військові формування та органи держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав, при їх переїзді на постійне місце проживання з однієї Держави Співдружності до іншої поширюються права та пільги, гарантії та компенсації, встановлені законодавством та іншими нормативними правовими актами для військовослужбовців Держави Співдружності, обраної для постійного проживання.

Таким чином, вказаними Угодою з Протоколом не встановлено порядок отримання одноразової грошової допомоги, проте зазначеними актами гарантується кожному військовослужбовцю, який проходив військову службу у військових частинах Збройних Сил, інших військах, військових формуваннях та органах колишнього Союзу РСР, право на отримання пільг, гарантій та компенсацій на території тієї держави Співдружності, на якій він проживає.

Крім того, право на отримання одноразової грошової допомоги військовослужбовцю, якому встановлено інвалідність внаслідок виконання обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії, передбачено у ст. 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та Порядками № 499 та № 975.

Таким чином, оскільки позивач ОСОБА_1 отримав інвалідність в наслідок поранення, пов`язанного з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країні, де велись бойові дії, то він має право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої ст. 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та в порядку, визначеному постановою Кабінету Міністрів України № 975 від 25.12.2013 року, оскільки законодавством передбачено прирівняння соціального захисту військовослужбовців Радянської армії до військовослужбовців Збройних Сил України та встановлено обов`язок саме Міністерства оборони України стосовно прийняття рішення про виплату одноразової грошової допомоги військовослужбовцям у зв`язку з встановленням інвалідності, пов`язаної з виконанням обов`язків військової служби під час здійснення інтернаціонального обов`язку.

З огляду на зазначене, посилання Дніпропетровського обласного військового комісаріату у листі від 16.10.2015 року № 7/3309/7 на те, що ОСОБА_1 мав звернутися до Державної прикордонної служби України для вирішення питання про виплату одноразової грошової допомоги є безпідставними, тому дії Дніпропетровського обласного військового комісаріату щодо відмови у направленні висновку за належністю та залишення документів позивача без реалізації є протиправними.

Тобто, судом встановлено, що саме на Міністерство оборони України покладено обов`язок по нарахуванню та виплаті позивачеві вказаної одноразової грошової допомоги у розмірі 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності. Вказане підтверджується практикою викладеною в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 01.12.2015 у справі № К/800/40725/15, висновок якої підлягає врахуванню при виборі правової норми, що підлягає застосуванню до спірних правовідносин у даній справі, що передбачено ч.2 ст.161 КАС України.

Таким чином, суд вважає, що, оскільки інвалідність позивачу була встановлена з 29.04.2015 року, Міністерство оборони України при вирішенні питання про нарахування та виплату йому одноразової грошової допомоги повинно було керуватися п.6 Порядку, затвердженого 25.12.2013 року № 975, та призначити і виплатити її у розмірі 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності.

Відповідно ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноважень з метою, з якою ці повноваження надані; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи й цілями, на досягнення яких спрямовано це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

При цьому Пленум Вищого адміністративного суду України у Постанові від 6 березня 2008 року N 2 зауважив, що під час розгляду спорів щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень суди незалежно від підстав, наведених у позовній заяві, повинні перевіряти їх відповідність усім зазначеним вимогам.

Вирішуючи спірні правовідносини між сторонами, суд виходить з того, що відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно ст. 71 КАСУ кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України обов`язок щодо доказування правомірності рішення суб`єкту владних повноважень покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову

Таким чином суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі і для поновлення його прав та інтересів суд вважає за необхідне визнати протиправними дії Дніпропетровського обласного військового комісаріату щодо відмови у наданні до Департаменту фінансів Міністерства оборони України висновку щодо виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги відповідно до ст. 16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", яка викладена в листі Дніпропетровського обласного військового комісаріату від 16.10.2015 року № 7/3309/7 щодо повернення документів ОСОБА_1 без реалізації; зобов"язати Дніпропетровський обласний військовий комісаріат розглянути заяву ОСОБА_1 про виплату йому відповідно до ст. 16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" одноразової грошової допомоги в зв"язку з настанням інвалідності внаслідок поранення, отриманого ним під час виконання обов"язків військової служби разом з доданими до неї документами та відповідно до "Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов"язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві", затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 року № 975, подати до Департаменту фінансів Міністерства оборони України висновок щодо виплати ОСОБА_1 зазначеної одноразової грошової допомоги внаслідок ІІІ групи інвалідності, яка настала внаслідок поранення, отриманого ним під час виконання обов"язків військової служби, у розмірі 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності - 29.04.2015 року.

З огляду на встановлені вищевказані обставини, суд також вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги позивача про визнання наявності компетенції у Міністерства оборони України щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги внаслідок ІІІ групи інвалідності, яка настала внаслідок поранення, отриманого ним під час виконання обов"язків військової служби, у розмірі 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності та зобов"язати Міністерство оборони України прийняти рішення про призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги внаслідок ІІІ групи інвалідності, яка настала внаслідок поранення, отриманого ним під час виконання обов"язків військової служби, у розмірі 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності - 29.04.2015 року, здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги внаслідок ІІІ групи інвалідності, яка настала внаслідок поранення, отриманого ним під час виконання обов"язків військової служби, у розмірі 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, тобто 29.04.2015 року, в порядку, передбаченому "Порядком призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов"язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві", затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 року № 975. Суд вважає, що задовольняючи вказані позовні вимоги, таким чином будуть поновлені порушені права позивача, зважаючи на відмову зазначеного відповідача у задоволені звернення позивача про виплату йому вказаної грошової допомогу за відсутності будь-яких зауважень до поданих ним документів для такої виплати, що підтверджена листом від 24.10.2016 року № 248/3/6/4114.

Будь-яких належних та допустимих доказів в спростування вимог позивача відповідачами, які заперечували проти задоволення позову, суду не надано. Суд вважає необґрунтованими посилання відповідачів на те, що в матеріалах справи відсутні та позивачем не надані будь-які підтвердження того, що позивач проходив військову службу та був військовослужбовцем Збройних Сил України, оскільки вони спростовуються наступним.

Відповідно до положень пункту 1 Порядку обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 393 від 17.07.1992 року, для призначення пенсій за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців та осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ», особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ до вислуги років зараховуються, зокрема, дійсна військова служба у Радянській армії та Військово-Морському флоті, прикордонних, внутрішніх, залізничних військах, в органах державної безпеки та інших військових формуваннях колишнього СРСР, а також служба в органах внутрішніх справ колишнього СРСР та інші види служби і періоди роботи, які відповідно до законодавства колишнього СРСР зараховувалися до вислуги років для призначення пенсій військовослужбовцям, а також особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ. Вислуга років (у тому числі на пільгових умовах) у цьому випадку обчислюється у порядку, встановленому законодавством колишнього СРСР, якщо цією постановою не передбачено більш пільгових умов зарахування до вислуги років часу служби для призначення пенсій військовослужбовцям та особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ. Тобто, як зазначено вище, законодавцем передбачено при рівняння соціального захисту військовослужбовців Радянської армії до військовослужбовців Збройних Сил України. Крім того, судом встановлено, що не спростовано відповідачами, що на цей час жодним нормативно-правовим актом України не визначено, що Державна прикордонна служба України є правонаступником Прикордонних військ КДБ СРСР. Відсутні також і нормативні приписи, які зобов`язують або надають повноваження Адміністрації Держприкордонслужби України виплачувати одноразову грошову допомогу військовослужбовцям колишніх Прикордонних військ КДБ СРСР. Як судом встановлено, позивач проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_2 , що входила до складу Середньоазіатського прикордонного округу військ КДБ СРСР, та був звільнений з неї в запас.

Прикордонні війська КДБ СРСР структурно входили до складу Комітету державної безпеки СРСР (КДБ СРСР, до 1978 року КДБ при Раді Міністрів СРСР) і відповідно до ст. 4 Закону «Закона Союза Советских Соціалистических Республик «О всеобщей воинской обязанности» від 12.10.1967 року вважалися складовою частиною Збройних Сил СРСР в період з 01 вересня 1939 по 21 березня 1989 року. Після розпаду СРСР прикордонні загони і частини Середньоазіатського прикордонного округу на території Узбекистану та Туркменії відійшли під їх юрисдикцію відповідно в березні і в серпні 1992 року. Указом Президента Російської Федерації від 08.11.1992 року Середньоазіатський прикордонний округ був розформований, у листопаді 2004 року всі прикордонні загони колишнього Середньоазіатського прикордонного округу були передані до складу Збройних Сил Республіки Таджикистан.

Згідно до п.1 Указу Президії Верховної Ради України від 30.08.1991 року № 1464-ХІІ всі дислоковані на території республіки (УРСР) військові частини прикордонних військ СРСР та їх органи управління з озброєнням і матеріально-технічною базою переведені у відання України. Пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України від 02.01.1992 року № 3 «Питання Державного комітету у справах охорони державного кордону України» встановлено, що Державний комітет у справах охорони державного кордону України є правонаступником лише колишнього Управління військ Західного прикордонного округу КДБ СРСР, тобто Державна прикордонна служба жодного відношення до військової частини НОМЕР_2 Середньоазіатського прикордонного округу КДБ СРСР ніколи не мала. Зважаючи на викладене, обов`язок щодо нарахування та виплати вказаної грошової допомоги покладено саме на Міністерство оборони України, що не спростовано відповідачами та також підтверджується тим, що позивач перебуває на військовому обліку у відповідному комісаріаті Міністерства оборони України і причинний зв`язок отриманих ним поранень під час виконання обов`язків військової служби і період перебування в Афганістані встановлено протоколом Центральної військово-лікарської комісії Міністерства оборони України № 1183 від 31.03.2015 року.

Згідно до ч.1 ст. 94 КАС України, з урахуванням того, що позивач як інвалід звільнений від сплати судового збору, суд вважає за необхідне стягнути на користь держави судовий збір в сумі 275 грн. 60 коп. з рахунку бюджетних асигнувань Міністерства оборони України та в сумі 275 грн. 60 коп. з рахунку бюджетних асигнувань Дніпропетровського обласного військового комісаріату.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 11, 71, 159, 161-163 КАСУ, суд
П О С Т А Н О В И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати протиправними дії Дніпропетровського обласного військового комісаріату щодо відмови у наданні до Департаменту фінансів Міністерства оборони України висновку щодо виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги відповідно до ст. 16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", яка викладена в листі Дніпропетровського обласного військового комісаріату від 16.10.2015 року № 7/3309/7 щодо повернення документів ОСОБА_1 без реалізації.

Зобов"язати Дніпропетровський обласний військовий комісаріат розглянути заяву ОСОБА_1 про виплату йому відповідно до ст. 16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" одноразової грошової допомоги в зв"язку з настанням інвалідності внаслідок поранення, отриманого ним під час виконання обов"язків військової служби разом з доданими до неї документами та відповідно до "Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов"язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві", затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 року № 975, подати до Департаменту фінансів Міністерства оборони України висновок щодо виплати ОСОБА_1 зазначеної одноразової грошової допомоги внаслідок ІІІ групи інвалідності, яка настала внаслідок поранення, отриманого ним під час виконання обов"язків військової служби, у розмірі 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності - 29.04.2015 року.

Визнати наявність компетенції у Міністерства оборони України щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги внаслідок ІІІ групи інвалідності, яка настала внаслідок поранення, отриманого ним під час виконання обов"язків військової служби, у розмірі 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності.

Зобов"язати Міністерство оборони України прийняти рішення про призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги внаслідок ІІІ групи інвалідності, яка настала внаслідок поранення, отриманого ним під час виконання обов"язків військової служби, у розмірі 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності - 29.04.2015 року, здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги внаслідок ІІІ групи інвалідності, яка настала внаслідок поранення, отриманого ним під час виконання обов"язків військової служби, у розмірі 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, тобто 29.04.2015 року, в порядку, передбаченому "Порядком призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов"язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві", затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 року № 975.

Стягнути на користь держави судовий збір в сумі 275 грн. 60 коп. з рахунку бюджетних асигнувань Міністерства оборони України.

Стягнути на користь держави судовий збір в сумі 275 грн. 60 коп. з рахунку бюджетних асигнувань Дніпропетровського обласного військового комісаріату.

Постанова може бути оскаржена до Дніпропетровського адміністративного апеляційного суду через Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня її проголошення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Головуючий суддя Т.О. Кудрявцева

Судді Н.О. Карягіна

Л.О. Татарчук

"Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов"язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві", затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 року № 975, подати до Департаменту фінансів Міністерства оборони України висновок щодо виплати ОСОБА_1 зазначеної одноразової грошової допомоги внаслідок ІІІ групи інвалідності, яка настала внаслідок поранення, отриманого ним під час виконання обов"язків військової служби, у розмірі 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності - 29.04.2015 року.

Визнати наявність компетенції у Міністерства оборони України щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги внаслідок ІІІ групи інвалідності, яка настала внаслідок поранення, отриманого ним під час виконання обов"язків військової служби, у розмірі 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності.

Зобов"язати Міністерство оборони України прийняти рішення про призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги внаслідок ІІІ групи інвалідності, яка настала внаслідок поранення, отриманого ним під час виконання обов"язків військової служби, у розмірі 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності - 29.04.2015 року, здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги внаслідок ІІІ групи інвалідності, яка настала внаслідок поранення, отриманого ним під час виконання обов"язків військової служби, у розмірі 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, тобто 29.04.2015 року, в порядку, передбаченому "Порядком призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов"язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві", затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 року № 975.

Стягнути на користь держави судовий збір в сумі 275 грн. 60 коп. з рахунку бюджетних асигнувань Міністерства оборони України.

Стягнути на користь держави судовий збір в сумі 275 грн. 60 коп. з рахунку бюджетних асигнувань Дніпропетровського обласного військового комісаріату.

Постанова може бути оскаржена до Дніпропетровського адміністративного апеляційного суду через Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня її проголошення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Головуючий суддя Т.О. Кудрявцева

Судді Н.О. Карягіна

Л.О. Татарчук