Справа № 295/1857/17
Суддя: Чішман Л. М.
Дата ухвалення: 2017-03-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №295/1857/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.03.2017 року м. Житомир

Суддя Богунського районного суду м. Житомира Чішман Л.М., розглянувши в порядку скороченого провадження одноособово справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, треті особи - ДУ "Територіальне медичне об`єднання МВС України по Житомирській області", Головне Управління Національної поліції в Житомирській області про визнання дій неправомірними та зобов"язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з указаним позовом, в якому просить визнати неправомірною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області у проведенні ОСОБА_1 перерахунку пенсії, зобов'язати відповідача провести перерахунок призначеної пенсії, врахувавши в розрахунок, з якого призначається пенсія - грошову допомогу на оздоровлення, матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань, індексацію, надбавку за виконання особливо важливих завдань, винагороду за участь в АТО, разову премію, премію за розвідувальну діяльність та виплатити недоплачену пенсію, починаючи із 29.06.2016 року. Крім того, просить визнати дії Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо встановлення позивачу основного розміру пенсії 62 % грошового забезпечення незаконними, зобов'язати відповідача встановити ОСОБА_1 основний розмір пенсії 67 % грошового забезпечення зі збереженням нарахувань до основного розміру пенсії, як учаснику бойових дій, а також інших передбачених чиним законодавством надбавок та зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області здійснити перерахунок та виплату позивачу пенсії, з врахуванням основного розміру 67 % грошового забезпечення зі збереженням нарахувань до основного розміру пенсії, як учаснику бойових дій, починаючи із 01.09.2016 року.

В обґрунтування своїх вимог зазначила, що із 29.06.2016 року перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Житомирській області та отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Вказала, що у жовтні 2016 року позивачу стало відомо, що при призначені їй пенсії до її складу не враховано всіх видів грошового забезпечення з яких була призначена пенсія, у зв'язку із чим звернулась із заявою до відповідача про здійснення перерахунку пенсії. Проте пенсійний орган відмовив ОСОБА_1 у здійсненні перерахунку пенсії, оскільки відсутні правові підстави для його здійснення. Окрім того, зазначила, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Житомирській області, починаючи із 01.09.2016 року, позивачу було зменшено розмір основної пенсії, у зв'язку із зміною відсоткового грошового забезпечення із 67 % до 62%, оскільки у історії про хворобу не міститься інформації про її непридатність до служби в поліції. Вважає, що рішення віповідача є незаконним, оскільки у наказі Головного управління Національної поліції у Житомирській області №77 о/с від 27.04.2016 року вказано, що ОСОБА_1 звільнена зі служби в поліції на підставі п. 2 ч. 1 ст. 77 (через хворобу), а підставою для його видачі стали рапорт та свідоцтво про хворобу №163/124 від 21.06.2016 року.

Розгляд справи проведено у порядку скороченого провадження відповідно до ст. 183-2 КАС України без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі.

Відповідач надав до суду заперечення проти позову, вказавши про безпідставність та необґрунтованість заявлених вимог. Письмові заперечення додані до матеріалів справи.

Суд за результатами розгляду справи в порядку скороченого провадження, оцінивши обставини справи, вважає їх достатніми для прийняття рішення.

Із матеріалів справи вбачається, що позивач із 29.06.2016 року перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Житомирській області та отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Судом встановлено, що 24.10.2016 року ОСОБА_1 звернулась із заявою до пенсійного органу, в якій просила здійснити перерахунок та виплату їй пенсії, щляхом включення до складу грошового забезпечення, з якого обчислюється пенсія - матеріальну допомогу на оздоровлення в розмірі 4158,00 грн., матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань в розмірі 8215,86 грн., премію одноразову у розмірі 26887,94 грн., винагороду за участь в АТО в розмірі 7937,36 грн.

Листом заступника начальника Головного УПФУ в Житомирській області Антонюк С.М. №1905/Т-11 від 04.11.2016 року позивачу роз'яснено, що матеріальна допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, одноразова премія та винагорода за участь в АТО не є щомісячними додатковими видами грошового забезпечення, а тому підстави для їх врахування до складу грошового забезпечення з якого обчислена пенсія відсутні.

Згідно до частини третьої статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» №2262-XII від 09.04.1992 року

Відповідно до частини третьої статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» №2262-XII від 09.04.1992 року (у редакції, чинній на час призначення пенсії позивачу) пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, та у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Частиною третьою цієї ж статті вказаного Закону (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 7 постанови КМУ "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей" №393 від 17.07.1992 року (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) пенсії обчислюються з таких видів грошового забезпечення: окладу за останньою штатною посадою, займаною перед звільненням; окладу за військове або спеціальне звання; процентної надбавки за вислугу років; додаткових видів грошового забезпечення, що надаються щомісяця (надбавки за вчене звання і науковий ступінь, кваліфікацію та умови служби).

Розмір щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається (за вибором особи, що звернулась за призначенням пенсії) за 24 останні календарні місяці служби підряд перед зверненням за пенсією або за будь-які 60 календарних місяців служби підряд протягом усієї служби перед зверненням за пенсією незалежно від наявних перерв у службі. Військовослужбовцям у зв'язку з особливим характером військової служби, яка пов'язана із захистом Вітчизни, надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.

Частиною першою статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» №2011-ХІІ від 20.12.1991 року встановлено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Частиною другою цієї статті визначено, що до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» №2011-ХІІ від 20.12.1991 року також гарантовано право військовослужбовців, крім військовослужбовців строкової служби, на щорічну основну відпустку із збереженням грошового, матеріального забезпечення та наданням допомоги на оздоровлення у розмірі місячного грошового забезпечення (частина перша статті 10-1 цього Закону).

Умови, розмір та порядок виплати військовослужбовцям зазначеної допомоги визначені постановою Кабінету Міністрів України "Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" №1294 від 07.11.2007 року та Інструкцією. Так, розмір грошової допомоги на оздоровлення визначається виходячи з посадового окладу, окладу за військовим званням та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (крім винагород та морського грошового забезпечення), на які військовослужбовець має право за займаною ним штатною посадою на день вибуття в щорічну основну відпустку (підпункт 3 пункту 5 постанови № 1294, підпункт 30.4 пункту 30 розділу ХХХ Інструкції).

Наведеними нормативними актами також регламентовано умови та порядок виплати військовослужбовцям матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань.

Розмір матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань установлюється за рішенням Міністра оборони України виходячи з наявного фонду грошового забезпечення, передбаченого в кошторисі Міністерства оборони України (підпункт 3 пункту 5 постанови № 1294, підпункти 33.1, 33.3 пункту 33 розділу ХХХІІІ Інструкції).

Постановою Кабінету Міністрів України від 04.06.2014 р. № 158 зі змінами від 31 січня 2015 р. № 24 встановлено грошову винагороду за участь в антитерористичних операціях та бойових діях (далі за текстом - винагорода за участь в АТО).

Зазначена грошова винагорода виплачується військовослужбовцям, які приймають безпосередню участь в антитерористичних операціях з 1 травня 2014 року.

Виплата винагороди здійснюється також під час перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров'я у зв'язку з пораненнями (контузіями, травмами, каліцтвами), отриманими під час участі у зазначених/ операціях і заходах.

Пунктом 1 наказу Міністерства оборони України від 12.06.2014 р. № 383 «Про виплату винагороди військовослужбовцям Збройних Сил України» (діючого на момент виникнення спірних правовідносин) встановлено виплачувати військовослужбовцям Збройних Сил України за безпосередню участь в антитерористичних операціях, здійсненні заходів із забезпечення правопорядку на державному кордоні, відбиття збройного нападу на об'єкти, що охороняються військовослужбовцями, звільнення цих об'єктів у разі захоплення або спроби насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою, починаючи з 01 травня 2014 року винагороду в розмірі 100 відсотків місячного грошового забезпечення, але не менш ніж 3000 гривень, у розрахунку на місяць.

Місячне грошове забезпечення для розрахунку цієї винагороди обчислюється, виходячи з окладу за військове звання, посадового окладу, надбавки за вислугу років, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (у тому числі з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди), на які військовослужбовець має право за займаною ним штатною посадою (останньою займаною штатною посадою) на час участі у зазначених операціях і заходах.

Відповідно до пункту 2 названого наказу винагорода має виплачуватись за час, обрахований із дня фактичного початку участі в операціях і заходах, зазначених у пункті 1 цього наказу, до дня завершення такої участі, в поточному місяці за минулий на підставі наказів командирів (начальників) органів військового управління (військових частин, закладів, установ, організацій) (командирам (начальникам) - наказів вищих командирів (начальників).

Тобто названа грошова винагорода відноситься до складу грошового забезпечення осіб, приймаючих участь в АТО постійно з часу її запровадження і має щомісячний характер.

Отже, зазначені допомоги є одноразовими додатковими видами грошового забезпечення, які відповідно до частини другої статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» №2011-ХІІ від 20.12.1991 року відносяться до складу грошового забезпечення військовослужбовців.

Аналізуючи вище згадані норми, Верховний Суд України в постанові від 10 березня 2015 року (справа № 21-70а15) вказав, що грошова допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань відносяться до складу грошового забезпечення військовослужбовців, з розміру якого обчислюється пенсія лише у разі сплати страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування з обумовлених виплат.

В матеріалах справи містяться копії довідок відділу фінансового забезпечення бухгалтерського обліку Управління МВС України в Житомирській області, які свідчать, що в період із 01.06.2014 року по 06.11.2015 року та в період із 07.11.2015 року по 31.05.2016 року ОСОБА_1 була нарахована матеріальна допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, премія, індексація, винагорода за участь в АТО, премія за розвідувальну чи контразвідувальну діяльність та надбавка за виконання особливо важливих завдань. Із зазначених сум, окрім індексації, сплачено єдиний соціальний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Таким чином, суд приходить до висновку, що відмова відповідача у проведенні перерахунку раніше призначеної пенсії з урахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, премії, винагороди за участь в АТО, премії за розвідувальну чи контразвідувальну діяльність та надбавки за виконання особливо важливих завдань, з яких сплачено єдиний соціальний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування згідно довідки є неправомірною, а тому позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Вимога щодо проведення перерахунку та виплати пенсії позивачу з урахуванням індексації задоволенню не підлягає, оскільки індексація заробітної плати військовослужбовцям не обкладається єдиним внеском на загальнообов'язкове державне соціальне страхування відповідно до пункту 2.2.7 Переліку видів виплат, що здійснюються за рахунок коштів роботодавців, на які не нараховується єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1170 від 22.12.2010 року.

З приводу позовних вимог позивача про встановлення їй основного розміру пенсії 67 % грошового забезпечення зі збереженням нарахувань до основного розміру пенсії зі збереженням нарахувань до основного розміру пенсії, як учаснику бойових дій та зобов'язання відповідча здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії, з урахуванням 67 % грошового забезпечення, починаючи із 01.09.2016 року, суд зазначає наступне.

29.06.2016 року наказом начальника Головного управління Національної поліції в Житомирській області полковником поліції Печененко В.П. №139 о/с ОСОБА_1 звільнена зі служби у поліції за пунктом 2 частини 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» (через хворобу).

Листом заступника начальника управління Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області Антонюк С.М. №1554/Т-11 від 16.09.2016 року ОСОБА_1 повідомлено, що з 01.09.2016 року пенсійна справа позивача приведена у відповідність до норм діючого законодавства, позивачу встановлено пенсію у розмірі 62 % грошового забезпечення, оскільки у свідоцтві позивача про його хворобу не міститься інформація про непридатність її до служби в поліції, а тому підстави для встановлення додаткової надбавки відсутні.

Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» № 2262 від 09.04.1992 року визначено, що особи офіцерського складу, прапорщики і мічмани, військовослужбовці надстрокової служби та військової служби за контрактом, особи, які мають право на пенсію за вказаним Законом за наявності встановленої цим Законом вислуги на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ і в державній пожежній охороні, службі в Державній службі спеціального зв'язку та захисту інформації України, в органах і підрозділах цивільного захисту, податкової міліції, Державної кримінально-виконавчої служби України мають право на довічну пенсію за вислугу років.

Відповідно до пункту «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», пенсії за вислугу років призначаються в таких розмірах: особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають вислугу 20 років і більше (пункт "а" статті 12): за вислугу 20 років - 50 процентів, а звільненим у відставку за віком або за станом здоров'я, особам, звільненим зі служби в поліції на підставі пунктів 2, 3 частини першої статті 77 Закону України "Про Національну поліцію" - 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43); за кожний рік вислуги понад 20 років - 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення.

Пунктом 2 частини 1 статті 77 Закону України від 2 липня 2015 року №580-VIII "Про Національну поліцію" встановлено, що поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється, зокрема, через хворобу - за рішенням медичної комісії про непридатність до служби в поліції.

На час проходження позивачем медичного огляду у ВЛК ДУ "ТМО МВС України по Житомирській області", уповноваженням органом на проведення військово-лікарської експертизи і медичного огляду осіб рядового й начальницького складу органів внутрішніх справ є військово-лікарської комісії в системі МВС України.

Діяльність такої військово-лікарської комісії в системі МВС України визначається Положенням про діяльність військово-лікарської комісії та Порядком проведення військово-лікарської експертизи і медичного огляду військовослужбовців та осіб рядового і начальницького складу в системі МВС, затвердженим наказом Міністерства внутрішніх справ України №85 від 06.02.2001 р., зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2001 р. за N 164/5355 (надалі по тексту рішення - Порядок № 85 та Положення про діяльність військово-лікарської комісії №85).

Відповідно до п. 1.2 Положення про діяльність військово-лікарської комісії №85, військово-лікарська комісія - це спеціальні органи в складі лікарів-спеціалістів, які створюються в системі Міністерства внутрішніх справ з метою проведення військово-лікарської експертизи і медичного огляду кандидатів на службу, осіб рядового й начальницького складу органів внутрішніх справ і членів їх сімей, військовослужбовців внутрішніх військ МВС України осіб цивільної молоді, які бажають вступити до навчальних закладів Міністерства внутрішніх справ, Міністерства оборони України, курсантів і слухачів навчальних закладів Міністерства внутрішніх справ України, колишніх осіб рядового й начальницького складу органів внутрішніх справ і колишніх військовослужбовців.

Зі змісту п. 1.1 Порядку № 85 вбачається, що медичний огляд проводиться згідно з пунктом 1.2 Положення про діяльність військово-лікарської комісії в системі МВС України з метою визначення: придатності кандидатів за станом здоров'я, фізичним розвитком, а для окремих видів службової діяльності за індивідуальними психофізіологічними особливостями до служби в органах внутрішніх справ на посадах рядового й начальницького складу, з урахуванням вимог пункту 1.43 цього Порядку.

Пунктом 2.12 Положення про діяльність військово-лікарської комісії №85 визначено, що у складі військово-лікарської комісії в системі МВС України діють Центральна військово-лікарська комісія (далі - ЦВЛК) МВС України, ВЛК Головного управління МВС України в Криму, м. Києві, Київській області, Управління МВС України в областях та м. Севастополі.

За результатами медичного огляду осіб рядового й начальницького складу органів внутрішніх справ ВЛК виносять такі постанови: "Придатний до військової служби"; "Придатний до військової служби. Непридатний на посаду" (вказану в направлені відділу роботи з особовим складом та згідно з Таблицею вимог до індивідуальних психофізіологічних особливостей); "Обмежено придатний до військової служби"; "Потребує звільнення від виконання службових обов'язків (занять), відпустки за станом здоров'я; "Непридатний до військової служби в мирний час, обмежено придатний у воєнний час"; "Непридатний до військової служби зі зняттям з військового обліку" (п.п. п. 1.63.5 п.1.63 Порядку №85).

Згідно з п. 1.117 Порядку №85 свідоцтво про хворобу складається: у мирний час - на осіб рядового й начальницького складу, визнаних не придатними до військової служби зі зняттям з військового обліку, не придатними для військової служби в мирний час, з обмежено придатними у воєний час, обмежено придатними до військової служби, на курсантів та слухачів навчальних закладів МВС, визнаних не придатними до подальшого навчання за станом здоров'я.

Судом встановлено, що за результатами проходження позивачем медичного огляду, військово-лікарською комісією ДУ «ТМО МВС України по Житомирській області» було видано свідоцтво про хворобу № 163/124 від 21.06.2016 року. Зі змісту копії якого вбачається, що ОСОБА_1 визнана непридатною до військової служби в мирний час, обмежено придатна у воєний час.

Нормативні акти, що регламентують діяльність військово -лікарських комісій містять чітки приписи щодо форми та змісту прийнятих ними рішень за результатами медичного огляду осіб рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ на предмет їх придатності за станом здоров'я до подальшої служби в органах внутрішніх справ.

З наведеного слідує, що ВЛК ДУ "ТМО МВС України по Житомирській області" є уповноваженим органом на проведення медичного огляду осіб рядового й начальницького складу органів внутрішніх справ-поліції з метою визначення їх придатності за станом здоров'я до служби в органах внутрішніх справ. Видане позивачу свідоцтво про хворобу є рішенням військово -лікарської комісії, прийняте у межах повноважень та у спосіб визначений нормативними актами, що регламентують діяльність таких комісій, яке підтверджує непридатність позивача за станом здоров'я до служби в органах внутрішніх справ - поліції.

Разом з тим, суд вважає за необхідне зазначити, що органи пенсійного фонду не наділені повноваженнями стосовно контролю за органами внутрішніх справ на предмет перевірки обставин з приводу наявності правових підстав для звільнення працівників поліції.

На час розгляду справи наказ ГУНП в Житомирській області №139 о/с від 29.06.2016 року про звільнення підполковника поліції ОСОБА_1 зі служби в поліції за п. 2 ч. 1 ст. 77 Закону України "Про Національну поліцію" є чинним, спори з приводу скасування обумовленого наказу відсутні.

Відтак, у відповідача відсутні правові підстави щодо неврахування пункту «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та наказу про звільнення позивача на підставі пункту 2 частини першої статті 77 Закону України "Про Національну поліцію" при визначенні розміру пенсії.

Беручи до уваги викладене, суд приходить до висновку, що дії відповідача щодо зменшення розміру пенсії, призначеної позивачу із 67 % грошового забезпечення до 62 % є неправомірними, а тому позовні вимоги в цій частині є обгрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі.

За вимогами статті 51 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» №2262-XII від 09.04.1992 року перерахунок пенсій, призначених особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей, провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців.

Вказані положення Закону № 2262-ХІІ мають пряму дію, тобто безпосередньо регулюють пенсійні відносини, не встановлюючи при цьому жодних інших умов настання перерахунку пенсії (обмеження їх розміру в межах встановлених видатків на утримання військовослужбовців, надання повноважень іншим суб'єктам правового регулювання з цих питань тощо).

Враховуючи вищевикладене, та беручи до уваги, що заяву про перерахунок пенсії подано ОСОБА_1 24.10.2016 року, на підставі положень статті 51 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» №2262-XII від 09.04.1992 року перерахунок пенсії позивачу має бути проведений з 01 листопада 2016 року.

Керуючись ст. ст. 8, 19, 46 Конституції України, Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», Постановою Кабінету Міністрів України № 1292 від 07.11.2007 року «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», Законом України «Про Національну поліцію» ст. ст. 8, 9, 11 ч. 2, 17, 71, 183-2 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати неправомірною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області у проведенні ОСОБА_1 перерахунку пенсії.

Зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області провести ОСОБА_1 перерахунок пенсії, врахувавши в розрахунок, з якого призначається пенсія - грошову допомогу на оздоровлення, матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань, надбавку за виконання особливо важливих завдань, винагороду за участь в АТО, разову премію, премію за розвідувальну та контрозвідувальну діяльність та виплатити недоплачену пенсію, починаючи із 01.11.2016 року.

Визнати дії Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо встановлення ОСОБА_1 основного розміру пенсії 62 % грошового забезпечення незаконними.

Зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області встановити ОСОБА_1 основний розмір пенсії 67 % грошового забезпечення зі збереженням нарахувань до основного розміру пенсії.

Зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсію, з врахуванням основного розміру пенсії 67 % грошового забезпечення, починаючи із 01.09.2016 року.

В задоволенні решти вимог відмовити за безпідставністю.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Богунський районний суд міста Житомира шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Л.М. Чішман