Справа № 808/3932/16
Суддя: Лазаренко Максим Сергійович
Дата ухвалення: 2017-02-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2017 року 10 год 45 хв.Справа № 808/3932/16 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Лазаренка М.С., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «ТРАНС.НАФТА» до Запорізької обєднаної Державної податкової інспекції ГУ ДФС у Запорізькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ТРАНС.НАФТА» (далі іменується позивач) звернулось із адміністративним позовом до Запорізької обєднаної Державної податкової інспекції ГУ ДФС у Запорізькій області (далі іменується відповідач), в якому позивач просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Запорізької об'єднаної Державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області по не внесенню до облікової картки, відкритої ДФС ТОВ «ТРАНС.НАФТА» () в Системі електронного адміністрування реалізації пального, обсягів залишків пального за кожним кодом товарної підкатегорії згідно з УКТЗЕД у відповідності з актом інвентаризації обсягів залишків пального на 01.03.2016;

- зобов'язати Запорізьку об'єднану Державну податкову інспекцію Головного управління ДФС у Запорізькій області (69001, м. Запоріжжя, вул. Перемоги, б. 14) ввести до облікової картки, відкритої ДФС ТОВ «ТРАНС.НАФТА» () в Системі електронного адміністрування реалізації пального, обсяги залишків пального за кожним кодом товарної підкатегорії згідно з УКТЗЕД у відповідності з актом інвентаризації обсягів залишку пального на 01.03.2016;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 23 вересня 2016 року за № НОМЕР_1, яким ТОВ «ТРАНС.НАФТА» нараховано 48282,30 грн. штрафних санкцій.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що станом на 01.03.2016 товариством був складений акт інвентаризації залишків пального та наданий до контролюючого органу, однак всупереч чинного законодавства ні після 20.03.2016, ані до часу звернення із позовом до суду залишки пального не зараховані на облікові картки позивача в системі електронного адміністрування пального. Зазначає, що у звязку із бездіяльністю відповідача, яка полягала у не внесені даних про обсяги залишків пального до СЕАРП, товариство було позбавлено можливості зареєструвати акцизні накладні. Вказує, що позивач у відповідності із приписами Податкового кодексу України направляв запити щодо обсягу пального, на який платник податку має право зареєструвати акцизні накладні/розрахунки коригування до акцизних накладних в ЄРАН, у відповідь на які надходили витяги щодо відсутності обсягу пального (мінусовий показник), обчисленого відповідно до п. 232.3 ст. 232 Податкового кодексу України. В той же час, 05.08.2016 податковим органом проведена камеральна перевірка порядку реєстрації акцизних накладних товариства за квітень 2016 року та встановлено порушення термінів реєстрації акцизних накладних у Єдиному реєстрі акцизних накладних. Однак, товариство з такими висновками перевірки не погоджується та зазначає, що несвоєчасність реєстрації акцизних накладних безпосередньо повязана із протиправною бездіяльністю податкового органу щодо не реєстрації акту інвентаризації станом на 01.03.2016 про обсяги пального платника податку. Також, товариство вважає, що контролюючим органом допущено порушення вимог Податкового кодексу України в частині процедури проведення самої камеральної перевірки. Так, зазначає, що до 01.01.2017 законодавчо не було врегульовано питання проведення камеральних перевірок своєчасності реєстрації акцизних накладних в положеннях с. 75 Податкового кодексу України. Крім того, на думку позивача сама камеральна перевірка проведена із порушенням визначено п. 76.3 ст. 76 Податкового кодексу України 30 денного строку. У звязку із викладеним, просить суд задовольнити адміністративний позов.

22.02.2017 представником позивача подано заяву про зменшення позовних вимог (вх.. № 5242) в частині визнання протиправною бездіяльності Запорізької об'єднаної Державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області по не внесенню до облікової картки, відкритої ДФС ТОВ «ТРАНС.НАФТА» () в Системі електронного адміністрування реалізації пального, обсягів залишків пального за кожним кодом товарної підкатегорії згідно з УКТЗЕД у відповідності з актом інвентаризації обсягів залишків пального на 01.03.2016 та зобов'язання Запорізьку об'єднану Державну податкову інспекцію Головного управління ДФС у Запорізькій області (69001, м. Запоріжжя, вул. Перемоги, б. 14) ввести до облікової картки, відкритої ДФС ТОВ «ТРАНС.НАФТА» () в Системі електронного адміністрування реалізації пального, обсяги залишків пального за кожним кодом товарної підкатегорії згідно з УКТЗЕД у відповідності з актом інвентаризації обсягів залишку пального на 01.03.2016. В решті позовні вимоги про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 23 вересня 2016 року за № НОМЕР_1 підтримує та просить їх задовольнити.

Враховуючи положення ст. 137 Кодексу адміністративного судочинства України судом прийнята до розгляду заява про зменшення позовних вимог. Наразі предметом розгляду є вимоги про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 23 вересня 2016 року за № НОМЕР_1.

Заявою від 22.02.2017 вх. № 5281 представник позивача просить суд розглянути справу в порядку письмового провадження. Позовні вимоги, з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог, підтримує повністю.

Відповідач адміністративний позов не визнав, у письмових запереченнях від 18.01.2017 вх. № 1378 та додаткових письмових поясненнях від 06.02.2017 вх. № 3155 посилається на те, що за результатами проведеної камеральної перевірки відповідно до баз даних ЄРПН та зареєстрованих акцизних накладних встановлено порушення ТОВ «ТРАНС.НАФТА» вимог п. 231.6 ст. 231 Податкового кодексу України, а саме недотримання термінів реєстрації акцизних накладних та/або розрахунків коригування у Єдиному реєстрі акцизних накладних, відповідальність за яке передбачена п. 120-2.1 ст. 120-2 Податкового кодексу України. На підставі викладеного, вважає, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення прийнято в межах повноважень та у спосіб, визначений законодавством. Просить у задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

У судове засідання 22.02.2017 зявився представник відповідача.

Відповідно до частини шостої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Оскільки у судове засідання прибули не всі особи, які беруть участь у справі, суд вважає за можливе розглянути справу у порядку письмового провадження.

Враховуючи вимоги ч. 1 ст. 41 КАС України, відповідно до якої у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Статтею 71 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Суд при вирішенні справи керується принципами верховенства права, законності, рівності усіх учасників адміністративного процесу перед законом і судом, змагальності сторін, диспозитивності та офіційного зясування всіх обставин, гласності і відкритості адміністративного процесу.

Розглянувши матеріали та зясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, судом встановлено наступне.

На підставі п.п. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, п. 76.1 ст. 76, п.п. 75.1.1 п. 75.1 ст. 75 Податкового кодексу України заступником начальника відділу контролю за обігом та оподаткуванням підакцизних товарів Запорізької ОДПІ ГУ ДФС у Запорізькій області ОСОБА_1 проведено камеральну перевірку з питання порядку реєстрації акцизних накладних/розрахунків коригування акцизних накладних в Єдиному реєстрі акцизних накладних, що виписані у квітні 2016 року ТОВ «ТРАНС.НАФТА», про що складено акт від 05.08.2016 № 000054/08-29-40/36605198.

Перевіркою встановлено порушення ТОВ «ТРАНС.НАФТА» вимог п. 231.6 ст. 231, розділу VI Податкового кодексу України, а саме недотримання термінів реєстрації акцизних накладних та/або розрахунків коригування у Єдиному реєстрі акцизних накладних, відповідальність передбачена п. 120-2.1 ст. 120-2 глави 11 Податкового кодексу України.

14.09.2016 ТОВ «ТРАНС.НАФТА» подані письмові заперечення вих. № 229 на акт камеральної перевірки, які листом контролюючого органу від 21.09.2016 вих. № 6542/10/08-29-40 відхилені.

23.09.2016 Запорізькою обєднаною Державною податковою інспекцією ГУ ДФС у Запорізькій області винесено податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_1, яким до ТОВ «ТРАНС.НАФТА» застосовано штрафні санкції в сумі 48 282,30 грн. за платежем «Пальне».

Не погоджуючись із податковим повідомленням-рішенням від 23.09.2016 № НОМЕР_1, ТОВ «ТРАНС.НАФТА» звернулось до суду з даним позовом.

Вирішуючи спір по суті суд виходить з наступного.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює та визначає Податковий кодекс України від 02 грудня 2010 року № 2755-VI (далі - ПК України).

Пунктом 58 розділу І Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2016 році» №909-VIII від 24.12.2015 Податковий кодекс України доповнено статтею 231 (Акцизна накладна) та статтею 232 (Електронне адміністрування реалізації пального).

Згідно з п.1 розділу II Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2016 році» № 909-VIII від 24.12.2015, вказані доповнення до Податкового кодексу України набрали чинності з 01.03.2016.

Згідно п.п. 212.3.4 п. 212.3 ст. 212 ПК України, особи, які здійснюватимуть реалізацію пального, підлягають обов'язковій реєстрації як платники податку контролюючими органами за місцезнаходженням юридичних осіб, місцем проживання фізичних осіб - підприємців до початку здійснення реалізації пального.

Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, веде реєстр платників акцизного податку з реалізації пального, в якому міститься інформація про осіб, зареєстрованих платниками акцизного податку.

Відповідно до п. 232.1 ст. 232 ПК України, облік обсягів пального в системі електронного адміністрування реалізації пального ведеться за кожним кодом товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД.

Ведення обліку обсягів пального у системі електронного адміністрування реалізації пального здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику.

Відповідно до вищенаведених положень Закону, Кабінетом Міністрів України прийнято постанову №113 від 24.02.2016 «Деякі питання електронного адміністрування реалізації пального», якою затверджено Порядок електронного адміністрування реалізації пального (далі - Порядок).

Згідно п. 1 Порядку, Система електронного адміністрування реалізації пального (далі - СЕАРП) запроваджується з 1 березня 2016 року.

Відповідно п. 31 Порядку, протягом 20 календарних днів починаючи з 1 березня 2016 року платник податку зобов'язаний подати до контролюючого органу акт проведення інвентаризації обсягів залишку пального станом на початок дня 1 березня 2016 року із зазначенням адрес об'єктів, на яких зберігаються відповідні обсяги залишків пального, перелік резервуарів, у яких зберігаються обсяги залишку пального, з їх технічними параметрами (фізична місткість, що відповідає технічним паспортам), правовстановлюючі документи на відповідні об'єкти та документи, що засвідчують правові підстави експлуатації таких об'єктів.

Форма акта проведення інвентаризації затверджується наказом Мінфіну.

Дані акта проведення інвентаризації обсягів залишку пального можуть бути перевірені контролюючим органом у встановленому порядку протягом шести календарних місяців із дати його подання.

Зазначені в акті інвентаризації обсяги залишку пального у розрізі кодів згідно з УКТЗЕД одноразово збільшують показник (еАНакл) за відповідними кодами згідно з УКТЗЕД як обсяг, на який платник податку має право зареєструвати акцизні накладні та/або розрахунки коригування до акцизних накладних в Єдиному реєстрі акцизних накладних.

Як було встановлено під час судового розгляду справи, позивач на виконання вказаних положень Порядку подав в електронному вигляді Акт інвентаризації обсягів залишку пального станом на початок дня 01.03.2016 (а.с.10-12).

Вказаний акт доставлено до ДПІ у Жовтневому районі м. Запоріжжя ГУ ДФС у Запорізькій області 19.03.2016 та зареєстровано під номером НОМЕР_2, що підтверджується копією квитанції № 2 (а.с.13).

Однак, інформація з Акту інвентаризації обсягів залишку пального станом на початок дня 01.03.2016 позивача так і не була відображена в базі даних, а відтак не відбулося одноразового збільшення показників (еАНакл) за відповідними кодами згідно з УКТЗЕД як обсягу, на який платник податку має право зареєструвати акцизні накладні та/або розрахунки коригування до акцизних накладних в Єдиному реєстрі акцизних накладних.

Контролюючий орган не навів суду будь-яких пояснень щодо причини такого не відображення, а вказав лише, що не має повноважень в частині прийняття та перевірки акту інвентаризації обсягів залишку пального ТОВ «ТРАНС.НАФТА», оскільки дану функцію виконує ДФС України.

Відповідно до п. 231.1 ст. 231 ПК України, платник податку при реалізації пального зобов'язаний скласти в електронній формі акцизну накладну за кожним кодом товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД реалізованого пального та зареєструвати в Єдиному реєстрі акцизних накладних з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи.

При реалізації пального особа, яка реалізує пальне, зобов'язана в установлені терміни скласти акцизну накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі акцизних накладних, така реєстрація вважається наданням акцизної накладної отримувачу пального. Акцизні накладні, які не надаються отримувачу пального, та акцизні накладні/розрахунки коригування, складені за операціями з реалізації пального суб'єктам господарювання та фізичним особам, які не є платниками акцизного податку, також підлягають реєстрації в Єдиному реєстрі акцизних накладних (п. 231.5 ст. 231 ПК України).

У відповідності до положень п. 231.6 ст. 231 ПК України, реєстрація акцизних накладних та/або розрахунків коригування у Єдиному реєстрі акцизних накладних здійснюється не пізніше п'ятнадцяти календарних днів, наступних за датою їх складання.

Платник податку має право зареєструвати акцизну накладну та/або розрахунок коригування в Єдиному реєстрі акцизних накладних, в якій загальний обсяг реалізованого пального не перевищує обсяг, обчислений відповідно до пункту 232.3 статті 232 цього Кодексу.

Якщо обсяг, визначений відповідно до пункту 232.3 статті 232 цього Кодексу, є меншим за обсяг пального в акцизній накладній та/або розрахунку коригування, які платник податку повинен зареєструвати в Єдиному реєстрі акцизних накладних, то платник податку зобов'язаний перерахувати до бюджету суму коштів у розмірі акцизного податку за відповідний обсяг реалізованого пального, самостійно розрахованого за ставками, передбаченими підпунктом 215.3.4 пункту 215.3 статті 215 цього Кодексу, та зареєструвати заявку на поповнення обсягу залишку пального в системі електронного адміністрування реалізації пального.

Як вбачається з матеріалів справи та підтверджується наявними в ній доказами, позивачем на протязі квітня 2016 року (спірний період) вчинялись дії щодо реєстрації акцизних накладних, а саме робились витяги щодо обсягу пального, на який платник має право зареєструвати акцизні накладні/розрахунки коригування до акцизних накладних в ЄРАН станом на дату виписки акцизних накладних.

За змістом вказаних виписок можна зробити висновок, що протягом всього квітня 2016 року, інформація за актом інвентаризації обсягів залишку пального станом на початок дня 01.03.2016 позивача не була відображена в базі даних, оскільки за половиною товарних позицій УКТЗЕД палива було відємне значення.

Тобто, товариство просто фізично не мало змоги у звязку із відсутністю в базі даних інформації зазначеної в акті обсягів залишку пального станом на початок дня 01.03.2016, здійснити реєстрацію акцизних накладних у визначені ПК України строки.

Із наведеної в акті камеральної перевірки таблиці видно, що лише з 06.05.2016 ТОВ «ТРАНС.НАФТА» почало реєструвати акцизні накладні в Єдиному реєстрі акцизних накладних, але не за рахунок залишків (які так і не зявились у базі даних), а за рахунок провадження господарської діяльності з контрагентами та відображенням цієї інформації в СЕАРП.

Отже, позивачем на виконання вимог закону вчинялись необхідні дії щодо реєстрації накладних у визначений законом строк, проте через не відображення в Єдиному реєстрі акцизних накладних ліміту пального товариства відповідно до акту від 18.03.2016, підприємство фактично було позбавлено можливості своєчасно зареєструвати акцизні накладні з 01.04.2016 по 30.04.2016.

Згідно з п.120-2.1 ст. 120-2 ПК України порушення платниками акцизного податку граничних термінів реєстрації акцизних накладних/розрахунків коригування до акцизних накладних в Єдиному реєстрі акцизних накладних, встановлених статтею 231 цього Кодексу, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі:

2 відсотків від суми акцизного податку з відповідних обсягів пального, зазначених у таких акцизних накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення терміну реєстрації до 15 календарних днів;

10 відсотків суми акцизного податку з відповідних обсягів пального, зазначених у таких акцизних накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення терміну реєстрації від 16 до 30 календарних днів;

20 відсотків суми акцизного податку з відповідних обсягів пального, зазначених у таких акцизних накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення терміну реєстрації від 31 до 60 календарних днів;

30 відсотків суми акцизного податку з відповідних обсягів пального, зазначених у таких акцизних накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення терміну реєстрації від 61 до 90 календарних днів;

40 відсотків суми акцизного податку з відповідних обсягів пального, зазначених у таких акцизних накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення терміну реєстрації на 91 і більше календарних днів.

Відповідно до п.109.1 ст.109 ПК України податковими правопорушеннями є протиправні діяння (дія чи бездіяльність) платників податків, податкових агентів, та/або їх посадових осіб, а також посадових осіб контролюючих органів, що призвели до невиконання або неналежного виконання вимог, установлених цим Кодексом та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Відповідальність за бездіяльність можлива лише у тому випадку, якщо на субєкта покладався обовязок діяти у певній ситуації у визначений спосіб.

Тому, на думку суду, для притягнення до відповідальності платника за пунктом 120-2.1 ст. 120-2 ПК України необхідна наявність протиправної бездіяльності у вигляді утримання від вчинення дій направлених на реєстрацію податкових накладних.

З матеріалів справи вбачається, та не заперечується сторонами, що акцизні накладні, наведені в акті камеральної перевірки, дійсно були зареєстровані в Єдиному реєстрі акцизних накладних з порушеннями термінів, встановлених п. 231.6 ст. 231 ПК України.

Оскільки платником податку в даному випадку було вчинено всі можливі і допустимі заходи для недопущення порушення законодавства при реєстрації у Єдиному реєстрі акцизних накладних, належно та своєчасно вживали всіх заходів щодо визначення обсягів залишку пального та реєстрації акцизних накладних, а недоліки в роботі СЕАРП не залежать від дій позивача, то відсутні правові підстави для застосування до позивача відповідальності у вигляді штрафу.

Доводи позивача стосовно неправомірності проведення камеральної перевірки суд дослідивши відхиляє, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 75.1 ст. 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Згідно з п. п. 75.1.1 п. 75.1 ст. 75 ПК України (в редакції станом на час проведення камеральної перевірки 05.08.2016) камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального.

Тобто, зміст вказаної норми дозволяв контролюючому органу проводити камеральну перевірку виходячи з інформації, що міститься зокрема в Єдиному реєстрі акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального, що не виключає можливості перевірки своєчасності реєстрації акцизних накладних.

Підпункт 75.1.1 пункту 75.1 статті 75 ПК України доповнено абзацом другим згідно із Законом № 1797-VIII від 21.12.2016, яким визначено, що предметом камеральної перевірки також може бути своєчасність подання податкових декларацій (розрахунків) та/або своєчасність реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, акцизних накладних та/або розрахунків коригування до акцизних накладних у Єдиному реєстрі акцизних накладних, виправлення помилок у податкових накладних та/або своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобовязання виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах.

Отже, абз.2 п.п. 75.1.1 п. 75.1 ст. 75 ПК України не ввів нові повноваження контролюючого органу, а лише конкретизував, що також може бути предметом камеральної перевірки.

Також, є безпідставним посилання позивача на положення ст.. 76 ПК України в частині недотримання податковим органом строку проведення камеральної перевірки.

Однак, суд зазначає, що в редакції ст. 76 ПК України станом на 05.08.2016 вказана норма взагалі не містила будь-якого строку проведення камеральної перевірки, зокрема 30 денного, як про це стверджує позивач.

Статтю 76 доповнено пунктом 76.3 згідно із Законом № 1797-VIII від 21.12.2016 та встановлено, що камеральна перевірка податкової декларації або уточнюючого розрахунку може бути проведена лише протягом 30 календарних днів, що настають за останнім днем граничного строку їх подання, а якщо такі документи були надані пізніше, - за днем їх фактичного подання.

Камеральна перевірка з інших питань проводиться з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу.

Отже, в даному випадку контролюючим органом не було допущено порушень строку проведення камеральної перевірки, оскільки останні не були законодавчо встановлені для перевірки своєчасності реєстрації акцизних накладних.

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною третьою статті 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до статті 86 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Податковим органом не доведено на підставі належних та допустимих доказів правомірність прийняття оскарженого податкового повідомлення-рішення 23 вересня 2016 року за № НОМЕР_1, відтак його слід визнати протиправним та скасувати.

За викладених обставин, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню повністю.

Відповідно до ч.1 ст.94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 2, 11, 17, 71, 160, 163, 165 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ТРАНС.НАФТА» задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Запорізької обєднаної Державної податкової інспекції ГУ ДФС у Запорізькій області від 23 вересня 2016 року за № НОМЕР_1, яким ТОВ «ТРАНС.НАФТА» нараховано 48282,30 грн. штрафних санкцій.

Присудити на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ТРАНС.НАФТА» (69002, м. Запоріжжя, вул. Крива Бухта, буд.1, ) судовий збір у розмірі 1378 (одна тисяча триста сімдесят вісім) грн. за рахунок бюджетних асигнувань Запорізької обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області (69001, м. Запоріжжя, вул. Перемоги, 14, ).

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України, або прийняття постанови у письмовому провадженні - з дня отримання копії постанови, апеляційної скарги, з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя М.С. Лазаренко