Справа № 804/5700/16
Суддя: Турова Олена Михайлівна
Дата ухвалення: 2017-03-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 березня 2017 р. Справа № 804/5700/16
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого судді: Турової О.М.
суддів: Турлакової Н.В., Барановського Р.В.,
за участю секретаря судового засідання: Черніженко К.Е.,
представника позивача: ОСОБА_2,
представника відповідача-2: Полішко І.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпро адміністративну справу
за позовом ОСОБА_1 до Виконуючого обов'язки голови Державної служби України з питань геодезії картографії та кадастру Цвях Олега Миколайовича, Державної служби України з питань геодезії картографії та кадастру
про визнання протиправним та скасування в частині наказу від 05.08.2016р. №202, -
ОСОБА_1 звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Виконуючого обов'язки голови Державної служби України з питань геодезії картографії та кадастру Цвях Олега Миколайовича (відповідач-1), Державної служби України з питань геодезії картографії та кадастру (відповідач-2), в якому просила визнати протиправним та скасувати наказ Виконуючого обов'язки голови Державної служби України з питань геодезії картографії та кадастру Цвях Олега Миколайовича від 05.08.2016р. №202 «Про анулювання кваліфікаційних сертифікатів» в частині анулювання кваліфікаційного сертифіката інженера-землевпорядника ОСОБА_1 за №011778 від 15.08.2014р.
В обґрунтування позовних вимог зазначалося, що зі змісту оскаржуваного наказу слідує, що він прийнятий на підставі лише листа Кваліфікаційної комісії від 03.08.2016р. №16/427, тобто в порушення вимог ст.68 Закону України «Про землеустрій» подання Кваліфікаційної комісії про анулювання чи зупинення дії кваліфікаційного сертифіката позивача до Державної служби України з питань геодезії картографії та кадастру (далі - Держгеокадастру) не направлялось. Крім того, ініціатором здійснення заходів державного нагляду щодо виконавців робіт із землеустрою був саме відповідач-2, відтак, питання про позбавлення інженера-землевпорядника ОСОБА_1 кваліфікаційного сертифіката могло вирішуватись саме в порядку, визначеному ст.61-1 Закону України «Про землеустрій», тобто за результатами проведеної перевірки та виключно на підставі акта перевірки, розглянутого на засіданні Кваліфікаційної комісії. Разом з тим, з оскаржуваного наказу слідує, що відповідач-1 під час його прийняття керувався положеннями ст.68 Закону України «Про землеустрій», посилаючись на те, що питання відповідальності виконавців робіт із землеустрою, в тому числі і позивача, було ініційоване за письмовим зверненням Держгеокадастру, як органу державної влади, тому заходи, передбачені ст.61-1 Закону України «Про землеустрій» відповідачами не здійснювалися правомірно. Однак, вказана позиція відповідачів ґрунтується на помилковому тлумаченні норм матеріального права, адже, наділяючи Держгеокадастр повноваженнями щодо здійснення державного нагляду у сфері землеустрою, законодавець у ст.61-1 Закону України «Про землеустрій» чітко врегулював порядок його дій у зв'язку із здійсненням такого нагляду та спосіб вирішення питання про анулювання кваліфікаційного сертифіката інженера-землевпорядника, за яким попереднє проведення перевірки є обов'язковим, чого в даному випадку зроблено не було. Крім того, позивач зазначав, що лист Кваліфікаційної комісії від 03.08.2016р. №16/427, за результатами якого прийнятий спірний наказ, не надає можливості перевірити саму суть порушення та встановити факт грубого порушення ОСОБА_1 вимог нормативно-правових актів, нормативно-технічних документів, стандартів, норм і правил у сфері землеустрою. Отже, і спірне рішення є необґрунтованим. Тим більше, що сам по собі факт надання ГУ Держгеокадастру у Дніпропетровській області негативного висновку щодо погодження розробленого ОСОБА_1 проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_5 для ведення особистого селянського господарства на території Чумаківської сільської ради Дніпропетровського району, який і став підставою для прийняття оскаржуваного наказу, ще не свідчить про наявність грубого порушення позивачем нормативно-правових актів у сфері землеустрою.
У судових засіданнях ОСОБА_1 та її представник повністю підтримали адміністративний позов та, посилаючись на викладені у ньому доводи, просили задовольнити позовні вимоги.
Відповідач-1 правом на подання письмових заперечень на позов не скористався, свого представника до суду не направив, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.
Відповідач-2 пред'явлений позов не визнав, подав на нього письмові заперечення, в яких просив повністю відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що Держгеокадастром було дотримано встановлений законом порядок та процедуру позбавлення (анулювання) кваліфікаційного сертифіката інженера-землевпорядника ОСОБА_1 та правомірно видано спірний наказ в частині анулювання цього сертифіката, так як позивачем було грубо порушено вимоги положень нормативно-правових актів, нормативно-технічних документів, стандартів, норм і правил у сфері землеустрою через розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_5 для ведення особистого селянського господарства, розташованої за межами населеного пункту на території Чумаківської сільської ради Дніпропетровського району, на підставі рішення Чумаківської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області, яка не є розпорядником земель державної власності, до категорії яких належить означена земельна ділянка, про що ОСОБА_1 було відомо зі змісту документів, наданих замовником до проекту землеустрою, та про що нею самою зазначено у завданні на розроблення цього проекту землеустрою.
Представник відповідача-2 у судових засіданнях також заперечував проти задоволення адміністративного позову, посилаючись на доводи, викладені у письмових запереченнях на нього.
Заслухавши пояснення позивача та його представника, а також представника відповідача-2, дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази, а також проаналізувавши зміст норм матеріального та процесуального права, що регулюють спірні правовідносини, колегія суддів доходить висновку про відмову у задоволенні позовних вимог, з огляду на наступне.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 здійснювала діяльність інженера-землевпорядника на підставі кваліфікаційного сертифіката №011778 від 15.08.2014р., виданого відповідно до протоколу рішення Кваліфікаційної комісії від 31 липня 2014 року №7.
Незгода з наказом Держгеокадастру від 05.08.2016р. №202 в частині анулювання кваліфікаційного сертифіката інженера-землевпорядника ОСОБА_1 стала підставою для звернення позивача до суду.
Вирішуючи позовні вимоги, колегія суддів зважає на таке.
Відповідно до абз.2 ч.2 ст.26 Закону України «Про землеустрій» розробниками документації із землеустрою, зокрема, є фізичні особи - підприємці, які володіють необхідним технічним і технологічним забезпеченням та є сертифікованими інженерами-землевпорядниками, відповідальними за якість робіт із землеустрою.
Згідно з п. «а» ч.2 ст.28 Закону України «Про землеустрій» розробники документації із землеустрою, зокрема, зобов'язані дотримуватися законодавства України, що регулює земельні відносини, а також державних стандартів, норм і правил при здійсненні землеустрою.
При цьому ч.3 ст.28 вказаного Закону встановлено, що розробники документації із землеустрою несуть відповідно до закону відповідальність за достовірність, якість і безпеку заходів, передбачених цією документацією.
Відповідно до ч.1 ст.61-1 Закону України «Про землеустрій» державний нагляд у сфері землеустрою здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, шляхом проведення планових та позапланових перевірок відповідно до підстав, визначених Законом України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності".
Частинами 7, 8, 9 статті 61-1 Закону України «Про землеустрій» встановлено, що під час здійснення заходів державного нагляду виконавців робіт із землеустрою центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, перевіряє дотримання сертифікованим інженером-землевпорядником вимог положень законів, інших нормативно-правових актів, нормативно-технічних документів, стандартів, норм і правил у сфері землеустрою. За наявності підстав для анулювання чи зупинення дії кваліфікаційного сертифіката інженера-землевпорядника акт перевірки є обов'язковим для розгляду на засіданні Кваліфікаційної комісії. За результатами розгляду акта Кваліфікаційна комісія направляє подання центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, про анулювання чи зупинення дії кваліфікаційного сертифіката інженера-землевпорядника. На підставі подання Кваліфікаційної комісії про анулювання чи зупинення дії кваліфікаційного сертифіката центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, приймає рішення про анулювання чи зупинення дії кваліфікаційного сертифіката та повідомляє інженера-землевпорядника письмово у двотижневий строк після надходження відповідного протоколу засідання Кваліфікаційної комісії.
Згідно з ч.ч.3,4 ст.66 Закону України «Про землеустрій» відповідальними особами за якість робіт із землеустрою можуть бути лише сертифіковані інженери-землевпорядники. Сертифікованими інженерами-землевпорядниками є особи, які мають вищу освіту за спеціальностями та кваліфікаціями у галузі знань землеустрою, мають стаж роботи за спеціальністю не менше одного року, склали кваліфікаційний іспит, одержали сертифікат та зареєстровані в Державному реєстрі сертифікованих інженерів-землевпорядників відповідно до цього Закону.
Приписами п. «в» ч.19 ст.66 Закону України «Про землеустрій» передбачено, що кваліфікаційний сертифікат інженера-землевпорядника анулюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, зокрема, за поданням Кваліфікаційної комісії в разі встановлення факту порушення інженером-землевпорядником законодавства у сфері землеустрою відповідно до статті 68 цього Закону.
Відповідно до ч.1 ст.68 Закону України «Про землеустрій» особи, винні в порушенні законодавства у сфері землеустрою, несуть відповідальність згідно із законом.
Частиною 2 статті 68 Закону України «Про землеустрій» встановлено, що Кваліфікаційна комісія за результатами розгляду письмових звернень заінтересованих осіб, замовників документації із землеустрою, органів державної влади та місцевого самоврядування, саморегулівних організацій у сфері землеустрою робить подання центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, про позбавлення сертифікованого інженера-землевпорядника кваліфікаційного сертифіката (його анулювання) з таких підстав, як, зокрема, грубе порушення сертифікованим інженером-землевпорядником вимог положень нормативно-правових актів, нормативно-технічних документів, стандартів, норм і правил у сфері землеустрою.
Згідно з ч.3 ст.68 Закону України «Про землеустрій» на підставі подання Кваліфікаційної комісії про позбавлення сертифікованого інженера-землевпорядника кваліфікаційного сертифіката центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, приймає відповідне рішення та повідомляє його письмово у двотижневий строк після надходження відповідного протоколу засідання Кваліфікаційної комісії.
Відповідно до ч.4 ст.68 Закону України «Про землеустрій» рішення про позбавлення сертифікованого інженера-землевпорядника кваліфікаційного сертифіката може бути оскаржено в судовому порядку.
При цьому ч.22 ст.66 Закону України «Про землеустрій» визначено, що Порядок роботи Кваліфікаційної комісії, видачі та анулювання кваліфікаційного сертифіката інженера-землевпорядника встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері земельних відносин.
Приписами п.19 Порядку роботи Кваліфікаційної комісії, видачі та анулювання кваліфікаційного сертифіката інженера-землевпорядника та інженера-геодезиста закріплено аналогічні положення, що і нормами ст.68 Закону України «Про землеустрій».
Згідно з п.20 цього Порядку Кваліфікаційний сертифікат інженера-землевпорядника анулюється Держгеокадастром, зокрема, за поданням Кваліфікаційної комісії у разі встановлення факту порушення інженером-землевпорядником законодавства у сфері землеустрою відповідно до статей 66 та 68 Закону України "Про землеустрій".
При цьому п.п.25-6, п.п.43 п.4 Положення про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14.01.2015р. №15, встановлено, що Держгеокадастр відповідно до покладених на нього завдань: вносить до відповідної кваліфікаційної (екзаменаційної) комісії подання про позбавлення сертифікованого інженера-землевпорядника, інженера-геодезиста кваліфікаційного сертифіката (його анулювання), а оцінювачів - кваліфікаційного свідоцтва оцінювача з експертної грошової оцінки земельних ділянок; приймає рішення про анулювання (позбавлення), зупинення та поновлення дії кваліфікаційного сертифіката інженера-землевпорядника та інженера-геодезиста.
Згідно з протоколом засідання Кваліфікаційної комісії від 02.08.2016р. №8 останньою одноголосно (12 - «за») ухвалено рішення про звернення до Держгеокадастру України з поданням про анулювання кваліфікаційного сертифіката інженера-землевпорядника ОСОБА_1 від 15.08.2014р. №011778 у зв'язку із встановленим фактом грубого порушення сертифікованим інженером-землевпорядником ОСОБА_1 вимог положень нормативно-правових актів, нормативно-технічних документів, стандартів, норм і правил у сфері землеустрою, а саме: наявністю негативного висновку Відділу Держгеокадастру у Дніпропетровському районі №ДН/0572 від 18.02.2016р. про відмову у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_5 для ведення особистого селянського господарства, розташованої за межами населеного пункту на території Чумаківської сільської ради Дніпропетровського району, з підстав невідповідності розробленої документації із землеустрою ч.4 ст.122 Земельного кодексу України та Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності» від 06.09.2012р. №5245-VІ, оскільки ОСОБА_1 не враховано, що повноваження по розпорядженню земельними ділянками сільськогосподарського призначення державної власності (за межами населеного пункту) не належить до компетенції органів місцевого самоврядування.
При цьому судом встановлено, що акт перевірки центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, щодо дотримання сертифікованим інженером-землевпорядником вимог положень законів, інших нормативно-правових актів, нормативно-технічних документів, стандартів, норм і правил у сфері землеустрою не складався та на засіданні Кваліфікаційної комісії 02.08.2016р. цією Комісією не розглядався.
Водночас, колегія суддів зазначає, що законодавець розмежував два окремі випадки внесення подання про позбавлення (анулювання) кваліфікаційного сертифіката інженера-землевпорядника, а саме: за наслідком розгляду актів, складених за результатами здійснених заходів державного нагляду (контролю) Держгеокадастром України (ст.61-1 Закону України «Про землеустрій»); за результатами розгляду письмових звернень заінтересованих осіб, замовників документації із землеустрою, органів державної влади та місцевого самоврядування, саморегулівних організацій у сфері землеустрою (ст.68 Закону України «Про землеустрій»).
В даних спірних правовідносинах розглядалося питання про позбавлення позивача сертифікату інженера-землевпорядника не на підставі акта складеного за результатами здійснених заходів державного нагляду (ст.61-1 Закону), а на підставі письмового звернення Держгеокадастру України (ст.68 Закону).
За таких обставин колегія суддів вважає, що акт перевірки не є обов'язковим щодо позбавлення кваліфікаційного сертифіката інженера-землевпорядника ОСОБА_1
Виходячи з наведеного Держгеокадастром України дотриманий порядок та процедура позбавлення (анулювання) кваліфікаційного сертифікату інженера-землевпорядника ОСОБА_1
Як зазначалося вище, підставою внесення Кваліфікаційною комісією подання про скасування кваліфікаційного сертифіката інженера-землевпорядника ОСОБА_1 та, відповідно і підставою для прийняття оскаржуваного наказу, слугувало встановлення факту грубого порушення сертифікованим інженером-землевпорядником ОСОБА_1 вимог положень нормативно-правових актів, нормативно-технічних документів, стандартів, норм і правил у сфері землеустрою, а саме: наявність негативного висновку Відділу Держгеокадастру у Дніпропетровському районі №ДН/0572 від 18.02.2016р. про відмову у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_5 для ведення особистого селянського господарства, розташованої за межами населеного пункту на території Чумаківської сільської ради Дніпропетровського району, на підставі рішення Чумаківської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області, з підстав невідповідності розробленої документації із землеустрою ч.4 ст.122 Земельного кодексу України та Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності» від 06.09.2012р. №5245-VІ, оскільки ОСОБА_1 не враховано, що повноваження по розпорядженню земельними ділянками сільськогосподарського призначення державної власності (за межами населеного пункту) не належить до компетенції органів місцевого самоврядування.
Судом встановлено та ОСОБА_1 визнається, що нею як сертифікованим інженером-землевпорядником дійсно розроблено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_5 для ведення особистого селянського господарства, розташованої за межами населеного пункту на території Чумаківської сільської ради Дніпропетровського району, на підставі рішення Чумаківської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області від 31.01.2015р. №30-38/VІ «Про надання погодження на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки гр.ОСОБА_5».
З розробленого ОСОБА_1 проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_5, копія якого міститься в матеріалах справи, слідує, що він містить такий документ, як «Завдання на розроблення проекту землеустрою», складений виконавцем - ОСОБА_1 та затверджений замовником - ОСОБА_5, в якому самою ОСОБА_1 зазначено, що форма власності об'єкта (земельної ділянки) державна.
Крім того, у вказаному проекту землеустрою наявна довідка Управління Держземагенства у Дніпропетровському районі Дніпропетровської області від 07.10.2015р. №2536 за формою №6-зем, з якої також слідує, що форма власності земельної ділянки, яка відводиться у власність ОСОБА_5, - державна, і її місце розташування - Чумакіська сільська рада, Дніпропетровський район (за межами населеного пункту), категорія земель - землі сільськогосподарського призначення.
При цьому повноваження органів виконавчої влади, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування щодо передачі земельних ділянок у власність або у користування встановлені ст.122 Земельного кодексу України.
Так, відповідно до ч.1 ст.122 Земельного кодексу України сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.
Згідно з ч.4 ст.122 Земельного кодексу України центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.
Частиною 8 статті 122 Земельного кодексу України встановлено, що Кабінет Міністрів України передає земельні ділянки із земель державної власності у власність або у користування у випадках, визначених статтею 149 цього Кодексу, та земельні ділянки дна територіального моря.
За наведених обставин, повноваження по розпорядженню земельними ділянками сільськогосподарського призначення державної форми власності, що розташовані за межами населених пунктів, не належать до компетенції органів місцевого самоврядування.
При цьому матеріали розробленого позивачем проекту землеустрою містили достатню інформацію та докази, що надавали змогу встановити категорію, місце розташування та форму власності земельної ділянки, яка відводилась у власність ОСОБА_5, проте, інженер-землевпорядник ОСОБА_1 залишила це поза увагою та розробила проект землеустрою на підставі рішення органу місцевого самоврядування, який не наділений компетенцією на надання погодження на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність такої земельної ділянки, хоча позивачу достеменно було відомо, що ця земельна ділянка сільськогосподарського призначення перебуває саме в державній власності, про що ОСОБА_1 самостійно зазначено у завданні до проекту землеустрою.
Наведене є грубим порушенням приписів ч.4 ст.122 Земельного кодексу України та стало підставою для відмови у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки згідно з ч.6 ст.186-1 Земельного кодексу України, про що Відділом Держгеокадастру у Дніпропетровському районі складено висновок №ДН/0572 від 18.02.2016р. про відмову у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_5 для ведення особистого селянського господарства.
Доказів оскарження означеного висновку суду не надано.
При цьому у судовому засіданні ОСОБА_1 фактично визнала допущене нею порушення та просила вважати це технічною помилкою. Однак, суд вважає безпідставним таке твердження позивача, оскільки розроблення сертифікованим інженером-землевпорядником проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки за наявності всіх документів, що надають змогу встановити категорію, місце розташування та форму власності такої земельної ділянки, а, отже, і відповідний орган, який може бути розпорядником такої земельної ділянки, на підставі рішення органу, що не має повноважень надавати погодження на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність такої земельної ділянки, не може вважатися технічною помилкою, яка по своїй суті зводиться до описок, очевидних арифметичних помилок тощо, в той час як дії позивача є саме суттєвим (грубим) порушенням норм чинного земельного законодавства.
Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що відповідачі діяли в межах наданих повноважень та згідно з нормами чинного законодавства, а тому в задоволенні позовних вимог слід відмовити.
Керуючись ст. ст. 122, 160-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Виконуючого обов'язки голови Державної служби України з питань геодезії картографії та кадастру Цвях Олега Миколайовича, Державної служби України з питань геодезії картографії та кадастру про визнання протиправним та скасування в частині наказу від 05.08.2016р. №202 - відмовити.
Постанова суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені ст. 186 цього Кодексу до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Дніпропетровський окружний адміністративний суд з одночасним направленням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Головуючий суддя: Судді: О.М. Турова Н.В.Турлакова Р.А.Барановський