Справа № 815/2104/16
Суддя: Головчук С.В.
Дата ухвалення: 2017-03-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

14 березня 2017 року м. Київ К/800/7360/17

Суддя Вищого адміністративного суду України Головчук С.В., вирішуючи питання про прийняття касаційної скарги представника ОСОБА_5 - ОСОБА_3 на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 18 листопада 2016 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 25 січня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_5 до Державної міграційної служби України про визнання неправомірним та скасування рішення,

в с т а н о в и в :

У травні 2016 року ОСОБА_5 звернувся до суду з позовом про скасування рішення про відмову у визнанні його біженцем від 17 березня 2016 року № 160-16. В обґрунтування позову зазначив, що є громадянином Афганістану та прибув до України у пошуках захисту і, у разі повернення на батьківщину, йому загрожує небезпека, внаслідок загальнопоширеного насильства в ситуації внутрішнього збройного конфлікту. Крім того, існує ризик застосування до нього нелюдського поводження або катування, загроза життю та свободі. Посилаючись на те, що оскаржуване рішення прийнято з порушенням норм Закону України «Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту», просив суд задовольнити позов.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 18 листопада 2016 року, яку залишено без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 25 січня 2017 року, в позові відмовлено.

У касаційній скарзі позивач просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального і процесуального права, зокрема, норм КАС України, Закону України від 08 липня 2011 року № 3671-VI «Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту» (далі - Закон № 3671-VI) та Конвенціям про статус біженців та про захист прав людини та основних свобод. Вказує, що суд не дав належної правової оцінки обставинам справи, зокрема, доводам позивача про те, що у випадку повернення до країни походження, його життю та здоров'ю загрожує реальна небезпека та ухвалив рішення, що суперечить нормам Конівенції.

Згідно із пунктом 5 частини 5 статті 214 КАС України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

За визначенням, наведеним у пункті 1 статті 1 Закону № 3671-VІ біженець - особа, яка не є громадянином України і внаслідок обґрунтованих побоювань стати жертвою переслідувань за ознаками раси, віросповідання, національності, громадянства (підданства), належності до певної соціальної групи або політичних переконань перебуває за межами країни своєї громадянської належності та не може користуватися захистом цієї країни або не бажає користуватися цим захистом внаслідок таких побоювань, або, не маючи громадянства (підданства) і перебуваючи за межами країни свого попереднього постійного проживання, не може чи не бажає повернутися до неї внаслідок зазначених побоювань.

За приписами частини 1 статті 6 Закону № 3671-VІ не може бути визнана біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, особа, зокрема, стосовно якої встановлено, що умови, передбачені пунктами 1 чи 13 частини першої статті 1 цього Закону, відсутні.

Також, пунктом 13 статті 1 цього Закону встановлено, що особа, яка потребує додаткового захисту, - яка не є біженцем відповідно до Конвенції про статус біженців 1951 року і Протоколу щодо статусу біженців 1967 року та цього Закону, але потребує захисту, оскільки така особа змушена була прибути в Україну або залишитися в Україні внаслідок загрози її життю, безпеці чи свободі в країні походження через побоювання застосування щодо неї смертної кари або виконання вироку про смертну кару чи тортур, нелюдського або такого, що принижує гідність, поводження чи покарання.

Отже, обґрунтоване побоювання стати жертвою переслідувань є визначальним у переліку критеріїв щодо визначення біженця, а тому з'ясування цих суб'єктивних обставин є першочерговим завданням для ДМСУ при вирішенні питання про надання статусу біженця або особи, яка потребує додаткового захисту.

Як зазначив позивач, причиною звернення за захистом є його реальні побоювання за власне життя у разі повернення до країни громадської належності - до Афганістану, зокрема, у випадку повернення ОСОБА_5 до Афганістану його життю на свободі буде загрожувати небезпека, оскільки в країні громадського походження позивача обстановка в плані безпеки погіршилась. Рух «Талібан» та антиурядові елементи розгорнули широку компанію у ході якої, зокрема, був тимчасово захоплений адміністративний центр провінції м.Кундуз.

Однак, перевіряючи ці доводи, суди встановили, що з країни громадянської належності позивач виїхав у дитячому віці і жодного доказу щодо переслідування в Афганістані його батька або наявності загрози життю та свободі позивача в цій країні, в тому числі і на час звернення ОСОБА_5 до відповідача із заявою про отримання відповідного статусу позивач не надав.

При цьому, документів та доказів, які б свідчили про наявність підстав для надання йому статусу біженця, позивач теж не надав, а ті обставини, які характеризують загальне положення в країні, в тому числі кримінальну та політичну ситуації, зокрема, які стосуються діяльності руху Талібан, не містять конкретних відомостей про утиски ОСОБА_5 та членів його родини.

Крім того, у відповідності до абзацу 6 частини 1 статті 6 Закону № 3671-VІ не може бути визнана біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, особа, яка до прибуття в Україну з наміром бути визнаною біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, перебувала в третій безпечній країні.

За визначенням, наведеним в пункті 22 частини 1 статті 1 Закону № 3671-VІ безпечна країна - країна, в якій особа перебувала до прибуття в Україну, крім випадків транзитного проїзду через територію такої країни, і могла звернутися з клопотанням про визнання біженцем чи особою, яка потребує додаткового захисту.

Яку встановлено судами, позивач набув статусу біженця іноземця на території Російської Федерації, оскільки 10 жовтня 2008 року йому видано посвідчення біженця. Тобто до моменту потрапляння на територію України ОСОБА_5 не лише перебував в третій безпечній країні (РФ), а й набув міжнародного захисту на території РФ, що унеможливлює отримання статусу біженця на території України.

Крім того, позивачем, як на ще одну причину звернення за захистом, зазначено факт його співпраці з ФСБ РФ, що полягала у викритті нелегальної діяльності його співвітчизників (громадян Афганістану).

Разом з тим, зазначені обставини не було жодним чином підтверджено заявником. Натомість відповідачем зазначено, що під час проведення аналізу ІКП встановлено, що позивач розшукується ГУ МВС РФ по м. Москві, як обвинувачений у скоєнні злочину (пограбування) із застосуванням запобіжного заходу у вигляді підписки про невиїзд.

За таких обставин, суди дійшли висновку, що позовні вимоги ОСОБА_5 про визнання неправомірним та скасувати рішення ДМСУ від 17 березня 2016 року № 160-16 про відмову у визнанні позивача біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту та зобов'язання ДМСУ прийняти рішення про надання йому відповідного статусу є необґрунтованими і задоволенню не підлягають.

У касаційній скарзі відсутнє належне обґрунтування підстав для скасування чи зміни судових рішень, а викладені в ній доводи перевірені судами і не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, оскільки заявник не наводить підстав, які б дозволили вважати, що суд неправильно застосував норми процесуального права.

Наведене є підставою для відмови у відкритті касаційного провадження у справі.

Керуючись статтями 211, 214 Кодексу адміністративного судочинства України,

у х в а л и в :

Відмовити у відкритті касаційного провадження за скаргою представника ОСОБА_5 - ОСОБА_3 на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 18 листопада 2016 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 25 січня 2017 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя С.В. Головчук