Справа № 520/15996/16-а
Суддя: Калініченко Л. В.
Дата ухвалення: 2017-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

_________________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2-а/520/267/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.03.2017 року

Київський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого - судді Калініченко Л.В.

при секретарі Єгоровій Н.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі справу за адміністративним позовом

ОСОБА_1

до управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Одеси

про визнання протиправними дій,

скасування рішення та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 16.12.2016 року звернулась до суду з позовом до управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Одеси про визнання протиправними дій, скасування рішення та зобов'язання вчинити певні дії, в якому просить суд:

- визнати дії Управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Одеси щодо відмови ОСОБА_1 в перерахунку пенсії державного службовця з 01.12.2015 року у зв'язку з підвищенням заробітної плати державних службовців згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 року №1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» - протиправним та скасувати рішення Пенсійного фонду України в Київському районі м. Одеси від «06» грудня 2016 року №827137;

- зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Київському районі міста Одеси провести перерахунок ОСОБА_1 пенсії, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 31.05.2000 року № 865 «Про деякі питання вдосконалення визначення заробітку для обчислення пенсій» у редакції, яка була чинною на час призначення пенсії, в розмірі 80% від заробітної плати державного службовця починаючи з 01.12.2015року у зв'язку з підвищенням заробітної плати державних службовців згідно з постановою Кабінету міністрів України від 09.12.2015 року №1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» з урахуванням проведених виплат та стягнути судовий збір.

Позивач в обґрунтування позовних вимог посилається на те, що вона ОСОБА_1 працювала заступником начальника управління праці та соціального захисту населення Приморської районної адміністрації Одеської міської ради. 26 вересня 2008 року їй було призначено пенсію державного службовця за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року №3723-XII у розмірі 80 % від заробітку. 31.12.2008 року позивач звільнилась з посади заступника начальника управління. В усному порядку її було повідомлено про те, що стаж державного службовця за період роботи з 22.05.1998 року по 31.12.2008 року складає 10 років 3 місяці 09 днів. 23 листопада 2016 року Департамент праці та соціальної політики Одеської міської ради надав їй довідку про те, що заробітна плата за посадою заступника начальника управління праці та соціального захисту населення Приморської районної адміністрації Одеської міської ради, з якої їй було призначено пенсію за відповідною посадою для перерахунку пенсії з 01 грудня 2015 року у зв'язку з прийняттям постанови КМУ від 11.02.2016 року № 77 «Про внесення змін до постанови КМУ від 17.07.2003 р. № 1078 і від 09.12.2015 р. № 1013, становить 6485,31 гривні. Рішенням Управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Одеси від «06» грудня 2016 року № 827137 позивачеві відмовлено у проведенні перерахунку пенсії.

Ухвалою судді Київського районного суду міста Одеси від 20.12.2016 року відкрито провадження по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Одеси про визнання протиправними дій, скасування рішення та зобов'язання вчинити певні дії.

09.02.2017 року до суду надійшли заперечення Управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Одеси, з яких вбачається, що відповідач просить відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 в повному обсязі. При цьому Управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Одеси посилається на те, що їх дії є правомірними та повністю відповідають вимогам чинного законодавства.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримала адміністративний позов та просила суд його задовольнити.

Представник відповідача управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Одеси в судовому засіданні заперечувала у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені у запереченнях проти задоволення позову.

Ухвалою Київського районного суду міста Одеси від 13.03.2017 року адміністративний позов ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Одеси про зобов'язання вчинити певні дії стосовно здійснення перерахунку пенсії в частині позовних вимог, що стосуються періоду з 01.12.2015 року по 15.06.2016 року - залишено без розгляду.

Заслухавши пояснення сторін по справі, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Як встановлено судом, ОСОБА_1 працювала заступником начальника управління праці та соціального захисту населення Приморської районної адміністрації Одеської міської ради.

26 вересня 2008 року ОСОБА_1 було призначено пенсію державного службовця за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року №3723-XII у розмірі 80 % від заробітку.

31.12.2008 року позивач звільнилась з посади заступника начальника управління.

23 листопада 2016 року Департамент праці та соціальної політики Одеської міської ради надав позивачеві довідку про те, що заробітна плата за посадою заступника начальника управління праці та соціального захисту населення Приморської районної адміністрації Одеської міської ради, з якої їй було призначено пенсію за відповідною посадою для перерахунку пенсії з 01 грудня 2015 року у зв'язку з прийняттям постанови КМУ від 11.02.2016 року № 77 «Про внесення змін до постанови КМУ від 17.07.2003 р. № 1078 і від 09.12.2015 р. № 1013, становить 6485,31 гривні.

06.12.2016 року управлінням Пенсійного фонду України в Київському районі м. Одеси було прийнято рішення № 827137 «Про відмову у призначенні (перерахунку) пенсії», в якому повідомлялось, що у зв'язку із набранням чинності Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 року, скасовано, зокрема ст. 37 Закону України «Про державну службу» якою передбачалося право на проведення перерахунку пенсії. Окрім того, постановою Кабінету Міністрів України «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких законодавчих актів» від 09.12.2015 року № 1013 скасовано пункт 4 постанови Кабінету Міністрів України від 31.05.2000 року № 865, яким визначався механізм перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону 3723.

Згідно ч.2 та 5 ст.37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 року в редакції Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про державну службу» від 16.01.2003 року №432-IV пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, без обмеження граничного розміру пенсії, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі. За кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на один відсоток заробітку, але не більше 90 відсотків заробітної плати, без обмеження граничного розміру пенсії.

Відповідно до ст.37-1 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 року (із змінами, внесеними згідно із Законом №3108-IV від 17.11.2005 року) у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв'язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій. Перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

01 січня 2015 року набрав чинності Закон України від 28.12.2014р. №76-VІІІ «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність деяких законодавчих актів України», згідно із пунктом 11 якого текст статті 37-1 Закону України «Про державну службу викладений в такій редакції: «Умови та порядок перерахунку призначених пенсій державних службовців визначаються Кабінетом Міністрів України».

Порядок перерахунку пенсій державних службовців був урегульований пунктом 4 постанови Кабінету Міністрів України від 31.05.2000 року №865 «Про деякі питання вдосконалення визначення заробітку для обчислення пенсій», а саме: у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям відповідно до рішень Кабінету Міністрів України (для службовців Національного банку України відповідно до рішень його Правління) після набрання чинності Законом України від 16 січня 2003 року за № 432-ІV "Про внесення змін до Закону України "Про державну службу" заробітна плата для перерахунку пенсії пенсіонерам, яким пенсія призначена з дня набрання чинності Законом України "Про державну службу", визначається в такому порядку:

1) пенсіонерам, які на момент перерахунку пенсії продовжують працювати на посаді, з якої призначено пенсію, - на підставі поданої довідки про одержувану заробітну плату на момент перерахунку;

2) іншим пенсіонерам - на підставі документів, поданих на час перерахунку, виходячи із сум заробітної плати, яку одержує працюючий державний службовець на відповідній посаді, з якої призначено (перераховано) пенсію, на момент виникнення права на перерахунок.

Згідно пункту 5 постанови Кабінету Міністрів України від 31.05.2000 року №865 «Про деякі питання вдосконалення визначення заробітку для обчислення пенсій», передбачалось, що перерахунок пенсій провадиться з місяця підвищення розміру заробітної плати працюючого державного службовця на підставі поданої заяви та довідок, виданих державними органами за останнім місцем роботи. Форма довідки про заробітну плату, що подається для призначення (перерахунку) пенсії державним службовцям, затверджується правлінням Пенсійного фонду України за погодженням з Міністерством соціальної політики.

Разом з тим враховуючи те, що пенсія позивачу була призначена з 26 вересня 2008 року відповідач не може застосовувати положення Закону «Про державну службу» від 10.12.2015року №889- VIII, що набув чинності із 01 травня 2016р., оскільки цим Законом на сьогоднішній день регулюються питання пенсійного забезпечення державних службовців у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення із набуттям чинності цього Закону, тобто із 05 травня 2016 року, а відтак не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія призначена до набрання ними чинності, що не позбавляє позивача права на перерахунок раніше призначеної пенсії у зв'язку із підвищення заробітної плати державного службовця за відповідною посадою, з якої призначено пенсію.

До правовідносин сторін повинні застосовуватися приписи статті 37 та статті 37-1 Закону України «Про державну службу» (в редакції, що була чинна на момент призначення пенсії позивачу).

Кабінетом Міністрів України на виконання змін до статті 37-1 Закону України «Про державний бюджет» не були визначені умови та порядок перерахунку призначених пенсій державним службовцям.

Згідно статті 22 Конституції України права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

А, відповідно до рішення Конституційного суду України від 22.05.2008 року № 10-рп/2008, тлумачення словосполучення "звуження змісту та обсягу прав і свобод людини і громадянина", що міститься в частині третій статті 22 Конституції України, Конституційний Суд України дав у Рішенні від 22 вересня 2005 року N 5-рп/2005 (справа про постійне користування земельними ділянками), згідно з яким "конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані (частина друга), при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод (частина третя). Скасування конституційних прав і свобод - це їх офіційна (юридична або фактична) ліквідація. Звуження змісту та обсягу прав і свобод є їх обмеженням. У традиційному розумінні діяльності визначальними поняття змісту прав людини є умови і засоби, які становлять можливості людини, необхідні для задоволення потреб її існування та розвитку. Обсяг прав людини - це їх сутнісна властивість, виражена кількісними показниками можливостей людини, які відображені відповідними правами, що не є однорідними і загальними". При цьому Конституційний Суд України зазначив, що "загальновизнаним є правило, згідно з яким сутність змісту основного права в жодному разі не може бути порушена" (абзац четвертий підпункту 5.2 пункту 5 мотивувальної частини).

Отже, визнання Законом правових актів такими, що втратили чинність, зупинення їх дії, внесення до них змін і доповнень стосовно закріплених в них прав і свобод людини і громадянина Конституційний Суд України вважає скасуванням або обмеженням цих прав і свобод.

Частиною першою статті 58 Конституції України встановлено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Згідно з рішенням Конституційного суду України від 09.02.1999 № 1-рп/99, за загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у ч. 1 ст. 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Суд зазначає, що відсутність затверджених Кабінетом Міністрів України порядку та умов перерахунку призначених пенсій державним службовцям не може бути підставою для відмови у перерахунку пенсії.

В п. 19 постанови Пленуму Верховного суду України № 8 від 13.06.2007 року «Про незалежність судової влади», зазначено, що відповідно до ст. ст. 8 та 22 Конституції України не підлягають застосуванню судами закони та інші нормативно-правові акти, якими скасовуються конституційні права і свободи людини та громадянина, а також нові закони, які звужують зміст та обсяг встановлених Конституцією України і чинними законами прав і свобод.

При цьому, доводи відповідача про те, що станом на дату звернення позивача із заявою про перерахунок її пенсії набув чинності Закон України «Про державну службу» від 10.12.2015 р. № 889-VІІІ скасовано, зокрема статтю 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 р. № 3723-ХІІ, якою передбачалось право на проведення перерахунку пенсії. Також зазначено, що постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 р. № 1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» скасовано пункт 4 постанови Кабінету Міністрів України від 31.05.2000 р. № 865, яким визначався механізм перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону 3723, у зв'язку з чим підстави для видачі довідок про заробітну плату для перерахунку пенсій відсутні, суд вважає необґрунтованими і безпідставними, оскільки положення зазначеної правової норми поширюються виключно на правовідносини щодо призначення пенсії, а не щодо перерахунку вже призначеної пенсії.

Згідно з статтею 1 Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.

Ратифікуючи зазначену Конвенцію, Україна взяла на себе зобов'язання гарантувати кожній особі права та свободи, закріплені в Конвенції.

В силу ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Згідно зі ст. 2 КАС України, завдання адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних та юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень тому числі органів державної влади.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 8 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо гарантується на підставі Конституції України.

Згідно з ч. 4 ст. 9 КАС України, у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Відповідно до ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Конституція України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Відповідно до ст. 256 КАС України негайно виконуються постанови суду, в тому числі, про присудження виплати пенсій, інших періодичних платежів з Державного бюджету України або позабюджетних державних фондів - у межах суми стягнення за один місяць.

З урахуванням вказаного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню, так як обґрунтовані та доведені.

Згідно з п.18 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються Пенсійний фонд України та його органи, органи Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття та Фонду соціального страхування України.

У зв'язку з чим стягненню з відповідача на користь позивача у відшкодування сплаченого останнім суми судового збору в сумі 551 гривня 21 копійка не підлягають.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст8, 9, 11, 17, 19, 69, 71, 159-163, 167, 256 Кодексу адміністративного судочинства України,

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Одеси про визнання протиправними дій, скасування рішення та зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправним дії Управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Одеси та скасувати рішення Управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Одеси №827137 від 06.12.2016 року про відмову ОСОБА_1 у перерахунку пенсії державного службовця з 01.12.2015 року.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Одеси провести перерахунок пенсії ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 31.05.2000 року №865 у редакції, яка була чинною на час призначення пенсії у розмірі 80 % від заробітної плати державного службовця, починаючи з 16.06.2016 року у зв'язку з підвищенням заробітної плати державних службовців згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 року № 1013, з урахуванням проведених виплат.

Звернути постанову до негайного виконання в межах одного місяця.

Постанову може бути оскаржено шляхом подання до Одеського апеляційного адміністративного суду через Київський районний суд м. Одеси апеляційної скарги на постанову протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Головуючий Калініченко Л. В.