Справа № 336/6185/16-а(2-а/336/308/2016)
Суддя: Шлай А.В.
Дата ухвалення: 2017-03-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

07 березня 2017 року справа № 336/6185/16-а(2-а/336/308/2016)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Шлай А.В.

суддів: Чабаненко С.В. Прокопчук Т.С.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Запоріжжя на постанову Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 23 листопада 2016 року по справі №336/6185/16-а(2-а/336/308/2016) за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Запоріжжя на постанову Шевченківського районного суду м. Запоріжжя про визнання дій протиправними та зобов'язання здійснити перерахунок пенсії за віком, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 21 жовтня 2016 року звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, просив визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Запоріжжя по розрахунку його пенсії із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників, зайнятих в галузях економіки України, за 2007 рік; зобов'язати перерахунок пенсію за віком відповідно до ч.2 ст.40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з 01.04.2016 року із застосуванням показника середньої зарплати з якої сплачено страхові внески в Україні, за три календарні роки, що передують року звернення з заявою за призначенням пенсії за віком (2009-2011 р.р.) та виплатити різницю між фактично отриманою та призначеною пенсією та стягнути з Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Запоріжжя судові витрати у розмірі 551,20 грн. та 1700 грн. - витрат на правову допомогу.

Постановою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 23 листопада 2016 року адміністративний позов задоволено.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржувану постанову та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні адміністративного позову. Заявник апеляційної скарги посилається на те, що первинно пенсію за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" позивачу було призначено з 14.04.1998 року. З 23.10.2012 року, згідно особистої заяви позивач отримує пенсію за віком за нормами Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Пенсія за віком позивача обчислена відповідно до вимог ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та постанови Кабінету Міністрів України від 23.04.2012 року № 327 «Про підвищення рівня соціального захисту населення» із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2007 рік (1197,91 грн.), тобто за рік, що передував призначенню пенсії за Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб». Показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якого сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії застосовується під час обчислення пенсії, згідно законодавства, тільки під час її первинного призначення.

Позивач письмових заперечень на апеляційну скаргу до суду не направив.

На підставі частини 1 статті 197 Кодексу адміністративного судочинства України справа розглянута у порядку письмового провадження.

Колегія суддів, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, дійшла висновку про відмову у задоволенні апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції на підставі досліджених письмових доказів, з 14.04.1998 року позивачу було призначено пенсію за вислугу років згідно Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». З 23.10.2012 року позивачу, відповідно до поданої ним заяви, призначено пенсію за віком на підставі Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (а.с.43). 03 жовтня 2016 року позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії відповідно до частини 2 статті 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати з якої сплачено страхові внески в Україні, за три роки, що передують року звернення з заявою за призначенням пенсії, тобто 2009-2011 р.р. Листом №223/Ш-1 від 10.10.2016 року йому було відмовлено у здійсненні перерахунку призначеної пенсії за віком.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов до висновку, що законодавець окремо виділив призначення пенсії на умовах і в порядку, передбачених Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», тому у межах спірних правовідносин мало місце призначення іншої пенсії за іншим законом, а не переведення з одного виду пенсії на інший вид пенсії в межах одного закону. У зв'язку з цим, при вирішенні питання щодо перерахунку призначеної позивачу пенсії за віком відповідач повинен був врахувати ті обставини, що під час обчислення розміру пенсії позивача має застосовуватися показних середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії (2009 - 2011 роки), як це передбачено статтею 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Колегія суддів, погоджується з даним висновком суду першої інстанції і зазначає наступне.

Частиною 3 статті 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» встановлено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами ПФУ.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині 1 статті 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що частиною третьою статті 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» регламентовано порядок переведення з одного виду пенсії, призначеного саме за цим Законом, на інший. Отже, показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Проте, позивачу, який отримував пенсію за вислугу років на підставі Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», за його заявою була призначена інша державна пенсія - за віком на підставі статті 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», тобто за іншим законом і, відповідно, на інших підставах. Крім того, після отримання права на пенсію за вислугу років позивач продовжував працювати та сплачував страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, що не спростовується відповідачем.

Отже, висновки суду першої інстанції про наявність підстав для здійснення позивачу перерахунку пенсії є правильними.

Разом з тим, зобов'язавши відповідача здійснити перерахунок пенсії з 01 квітня 2016 року, суд не врахував ту обставину, що з відповідною заявою позивач звернувся 03 жовтня 2016 року, тому, враховуючи положення частини 4 статті 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», відповідно до яких у разі виникнення права на підвищення пенсії - перерахунок здійснюється з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, такий перерахунок позивачу має бути здійснений з 01 жовтня 2016 року.

Крім того, суд допустив порушення норм процесуального права, стягнувши з відповідача понесені витрати на правову допомогу у розмірі 1700 грн.

Відповідно до частини 1 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно з частиною першою статті 87 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Відповідно до пункту 1 частини 3 статті 87 Кодексу адміністративного судочинства України витрати на правову допомогу належать до витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Згідно з частиною першою статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України витрати, пов'язані з оплатою допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, які надають правову допомогу за договором, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги, передбачених законом.

Статтею 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» (у редакції, чинній на момент здійснення судами розподілу судових витрат) розмір компенсації витрат на правову допомогу в адміністративних справах, в яких така компенсація виплачується суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.

За змістом вищезазначеної норми, компенсація витрат на правову допомогу в адміністративних справах здійснюється виходячи із часу, протягом якого така допомога надавалась у судовому засіданні, під час вчинення окремої процесуальної дії чи ознайомлення з матеріалами справи в суді.

На підтвердження факту надання вказаних видів правової допомоги, обсягу наданих послуг, часу участі особи, яка надавала правову допомогу, у цих заходах, та розміру відшкодування суду повинні бути надані відповідні докази.

Позивачем до позовної заяви надані розрахунок, договір про надання юридичних послуг №333 від 03.10.2016 року та копії квитанцій (а.с.16-18, 39).

Як вбачається з розрахунку вартості, позивачу надано правову допомогу, яка складається з таких послуг: консультація клієнта з питання перерахунку пенсії за віком - 0,5 год. - 200грн. (квитанція від 03.10.2016 року №333/1); складання заяви до УПФУ в Шевченківському районі м. Запоріжжя про перерахунок пенсії за віком - 0,5 год. - 200грн. (квитанція від 03.10.2016 року №333/2); ознайомлення з нормативно-правовою базою з питання клієнта - 1 год. - 400грн. (квитанція від 17.10.2016 року №333/3); складання адміністративного позову - 1 год. - 500грн. (квитанція від 18.10.2016 року №333/4); участь у судовому засіданні - 1 год. - 500грн. (квитанція від 23.11.2016 року №333/5).

Разом з цим, відшкодуванню підлягає лише витрати, сплачені за участь адвоката у судовому засіданні - 500 грн. (квитанція № 333/5 від 23.11.2016 року), оскільки відшкодування таких витрат, як консультація, складання заяви, ознайомлення з нормативно-правовою базою не передбачено чинним законодавством, оскільки останні не відносяться до окремих процесуальних дій.

Керуючись статтями 195-196, 198, 201, 207 Кодексу адміністративного судочинства України суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Запоріжжя - залишити без задоволення.

Постанову Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 23 листопада 2016 року по справі №336/6185/16-а(2-а/336/308/2016) - змінити в частині дати здійснення ОСОБА_1 перерахунку пенсії за віком, зазначивши - з 01 жовтня 2016 року та в частині понесених витрат на правову допомогу - 500 (п'ятсот) грн.

В іншій частині - постанову суду залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня її складення у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий: А.В. Шлай

Суддя: С.В. Чабаненко

Суддя: Т.С. Прокопчук