Справа № 521/18378/16-а
Суддя: Танасогло Т.М.
Дата ухвалення: 2017-03-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 березня 2017 р.м.ОдесаСправа № 521/18378/16-а

Категорія: 3.7.1 Головуючий в 1 інстанції: Мурзенко М.В.

Судова колегія Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - Танасогло Т.М.,

суддів - Бойка А.В.,

- Яковлєва О.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління патрульної поліції у м.Одесі Департаменту патрульної поліції на постанову Малиновського районного суду м.Одеси від 28 листопада 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління патрульної поліції у м.Одесі Департаменту патрульної поліції, інспектора патрульної поліції 3-ї роти 4-го батальйону Управління патрульної поліції м.Одеси Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Панченко Андрія Григоровича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И Л А :

У листопаді 2016 року ОСОБА_2 (далі - ОСОБА_2, позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління патрульної поліції у м.Одесі Департаменту патрульної поліції, інспектора патрульної поліції 3-ї роти 4-го батальйону Управління патрульної поліції м.Одеси Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Панченко А.Г. про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення серії АР №149790 від 01 листопада 2016 року.

Постановою Малиновського районного суду м.Одеси від 28 листопада 2016 року адміністративний позов задоволений.

Не погоджуючись з ухваленим у справі судовим рішенням, Управління патрульної поліції у м.Одесі Департаменту патрульної поліції звернулося до суду з апеляційною скаргою, в якій просить постанову суду скасувати та ухвалити нову, якою у задоволенні адміністративного позову відмовити.

Відповідно до приписів ст. 197 КАС України встановлено, що суд апеляційної інстанції, може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі відсутності клопотань від усіх осіб, які беруть участь у справі, про розгляд за їх участю, а також у разі неприбуття жодної з осіб, які беруть участь у справі, у судове засідання, хоча вони належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та доводи апеляційної скарги Управління патрульної поліції у м.Одесі Департаменту патрульної поліції, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлені наступні обставини справи.

ОСОБА_2, керуючи транспортним засобом Daewoo «Сенс» номерний знак НОМЕР_1 01 листопада 2016 року о 06:00 год., рухався по вулиці Привокзальна, 2 в м. Одесі в напрямку стоянки, для здійснення вимушеної зупинки з фізіологічних причин. Позивач виїхав на Привокзальну площу, на якій організований круговий рух, замість руху по колу, як це передбачено дорожньою обстановкою, здійснив поворот ліворуч, та перетнув суцільні лінії дорожньої розмітки 1.1, що поділяють протилежні транспортні потоки здійснив стоянку біля правого краю проїзної частини на виїзді з парковки ЖД вокзалу, оскільки всі місця на стоянці були зайняті, в тому числі місця для інвалідів, та заїхав на острівець безпеки, де і продовжив рух у напрямку вільного місця та зупинив автомобіль на стоянці. Після зупинки до позивача підійшов інспектор патрульної поліції 3-ї роти 4-го батальйону Управління патрульної поліції м.Одеси Департаменту патрульної поліції лейтенант поліції Панченко А.Г., після чого відповідач виніс оскаржувану постанову серії АР №149790 від 01 листопада 2016 року, якою накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255,00 грн.

Не погоджуючись з вищевказаними постановою та адміністративним стягненням, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Задовольняючи адміністративний позов суд першої інстанції виходив з того, що оскаржувана постанова прийнята відповідачем в порушення вимог ст.283 КУпАП , оскільки в ній не вказано який саме нормативно-правовий акт, або яке саме правило дорожнього руху було порушено позивачем.

Колегія суддів вважає такий висновок суду першої інстанції не правильним та таким, що не відповідає вимогам Конституції України, Кодексу адміністративного судочинства України та Закону України «Про дорожній рух» та Правил дорожнього руху.

В апеляційної скарзі вказується на те, що вказана постанова ухвалена з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, у зв'язку з чим апелянтом ставиться питання про скасування постанови Малиновського районного суду м.Одеси від 28 листопада 2016 року та ухвалення нової постанови, якою відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Колегія суддів погоджується з такими доводами апелянта з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов'язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху

Відповідно до п. 1.3. Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року із змінами, учасники дорожнього руху зобов'язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Згідно п.8.5 зазначених Правил, дорожня розмітка поділяється на горизонтальну та вертикальну, і використовується окремо або разом з дорожніми знаками, вимоги яких вона підкреслює або уточнює. Дорожня розмітка 1.1 (вузька суцільна лінія) - поділяє транпортні потоки протилежних напрямків і позначає межі смуг руху на дорогах; позначає межі проїзної частини, на яких рух заборонено. Лінії 1.1 та 1.3 перетинати заборонено (розділ 34 зазначених Правил).

Відповідно до ч. 1 ст. 122 КпАП України, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Як вбачається з матеріалів справи, оскаржуваною постановою серії АР №149790 від 01 листопада 2016 року позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, що виразилось в здійснені перетину через одинарну суцільну лінію дорожньої розмітки за номером 1.1, та накладено на нього штраф в сумі 255 грн., що підтверджується копією вказаної постанови. /а.с. 3/

Дослідивши матеріали справи, а саме вищевказану оскаржувану постанову від 01 листопада 2016 року колегією суддів встановлено, що вона повністю відповідає вимогам ст.283 КУпАП, а саме в ній міститься: найменування органу (прізвище, ім'я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову (ІПП 3 роти 4- го батальйону м.Одеса лейтенант Панченко А.Г.); дата розгляду справи (01 листопада 2016 року); відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім'я та по батькові (ОСОБА_2), дата народження (01 листопада 1974 року), місце проживання чи перебування (м.Одеса, вул.Фонтанська дорога, 10); опис обставин, установлених під час розгляду справи (здійснення перетину через одинарну суцільну смугу дорожньої розмітки 1.1); зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення (п.п.8.5, ч.1 ст.122 КУпАП); прийняте у справі рішення (штраф у розмірі 255 грн.). Також дана постанова про адміністративне правопорушення, крім вказаних даних, містить відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення (06 год. 55 хв.); транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (DAEWOO SENS, НОМЕР_1); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (кам. УСП 175); розмір штрафу та порядок його сплати (255 грн.); правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Таким чином, висновки суду першої інстанції про те, що оскаржувана постанова не відповідає вимогам ст.283 КУпАП, так як в ній відсутня назва нормативно-правового акту, колегія суддів вважає помилковими, оскільки даний факт спростовуються матеріалами справи, до того ж, відсутність назви нормативно-правового акту не є законною підставою для скасування постанови про адміністративне правопорушення.

Окрім того, при дослідженні матеріалів справи, колегією суддів також встановлено, що позивач при спілкуванні з інспектором патрульної поліції, яке зафіксовано відповідачем нагрудною камерою, не заперечував факту скоєння ним адміністративного правопорушення шляхом перетину автомобілем, яким він керував, суцільної лінії 1.1 по вул. Привокзальна площа, перетин якої заборонений Правилом дорожнього руху.

При цьому посилання позивача на поважність здійснення ним вимушеної зупинки з фізіологічних причин, колегія суддів до уваги не приймає та вважає його безпідставним, оскільки з матеріалів справи вбачається, що стягнення на позивача було накладено за правопорушення, не пов'язане із зупинкою чи стоянкою транспортного засобу, а через порушення Правил дорожнього руху шляхом перетину одинарної суцільної лінії 1.1.

Окрім того, колегія суддів звертає увагу на те, що позивачем ні до суду першої, ні до суду апеляційної інстанції не надано доказів на спростування обставин щодо правомірності перетину ним суцільної лінії, викладених в оскаржуваній постанові про адміністративне правопорушення.

Аналізуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку про те, що судом першої інстанції при ухваленні оскаржуваної постанови було неповно з`ясовано обставини справи та порушено норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Також колегія суддів вважає помилковим висновок суду першої інстанції щодо порушення відповідачем вимог ст.268 КУпАП, оскільки ним при виявленні правопорушення не були роз'ясненні права позивача.

Дослідивши матеріали справи, а саме відеозапис спілкування співробітників патрульної поліції з позивачем колегією суддів встановлено, що дана відео фіксація не повністю відображає процес розгляду справи про адміністративне правопорушення, а фіксує лише пояснення особи, що скоїла правопорушення та з'ясування обставин.

На підставі викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції при винесенні рішення неповно з'ясував обставини, що мають значення для справи, тому відповідно до ст.202 КАС України постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення.

Керуючись, ст.ст. 197, 198, 202, 205, 206 КАС України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Управління патрульної поліції у м.Одесі Департаменту патрульної поліції задовольнити.

Постанову Малиновського районного суду м.Одеси від 28 листопада 2016 року скасувати.

Прийняти у справі нову постанову, якою в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 відмовити повністю.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили через п'ять днів після направленні її копій сторонам та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого Адміністративного Суду України протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі.

Головуючий: Т.М.Танасогло

Суддя: А.В.Бойко

Суддя: О.В.Яковлєв