Справа № 2-а/0306/6367/11
Суддя: Наваляний Т. Д.
Дата ухвалення: 2017-03-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а/0306/6367/11
Провадження № 6-а/159/2/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2017 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Наваляного Т.Д.,

з участю секретаря Спасюк К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ковелі заяву Управління праці, соціальних питань та у справах захисту населення Ковельської міської ради про зміну способу і порядку виконання рішення суду, -

в с т а н о в и в:

Управління праці, соціальних питань та у справах захисту населення Ковельської міської ради звернулось до суду з заявою про зміну порядку та способу виконання постанови Ковельського міськрайонного суду від 20.07.2011 року. Заява обґрунтована тим, що постановою Ковельського міськрайонного суду від 20 липня 2017 року по справі № 2а/0306/6037/11 задоволено адміністративний позов ОСОБА_1 та зобовязано управління прані та соціального захисту населення виконавчого комітету Ковельської міської ради нарахувати та виплатити ОСОБА_1 недоплачену суму щорічної разової допомоги до 5 травня за 2011 рік - в розмірі восьми мінімальних пенсій за віком, за вирахуванням фактично виплаченої суми такої допомоги, при цьому розмір мінімальної пенсії за віком обчислюється в залежності від розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, встановленого на 01 квітня 2011 року. Постанова суду набула законної сили та звернута до виконання. Станом на 08.02.2017 року рішення суду боржником в повному обсязі не виконано. Відповідно до повідомлення управління ОСОБА_1 проведено нарахування в сумі 5532 грн., однак кошти виплачені не були у звязку з відсутністю фінансування управління з Державного бюджету України. З огляду на вказане, заявник просить змінити порядок і спосіб виконання постанови суду з зобовязання управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Ковельської міської ради нарахувати та виплатити ОСОБА_1 недоплачену суму щорічної разової допомоги до 5 травня за 2011 рік - в розмірі восьми мінімальних пенсій за віком, за вирахуванням фактично виплаченої суми такої допомоги, при цьому розмір мінімальної пенсії за віком обчислюється в залежності від розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, встановленого на 01 квітня 2011 року на стягнення з управління прані та соціального захисту населення виконавчого комітету Ковельської міської ради в користь ОСОБА_1 5532,00 грн.

Представник управління праці, соціальних питань та у справах захисту населення Ковельської міської ради в судове засідання не зявився, надав заяву в якій просить розглядати справу за його відсутності.

ОСОБА_1 в судовий розгляд не зявився.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що заява не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що постановою Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 20.07.2011 року адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено повністю. Зобовязано управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Ковельської міської ради нарахувати та виплатити ОСОБА_1 недоплачену суму щорічної разової допомоги до 5 травня за 2011 рік - в розмірі восьми мінімальних пенсій за віком, за вирахуванням фактично виплаченої суми такої допомоги, при цьому розмір мінімальної пенсії за віком обчислюється в залежності від розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, встановленого на 01 квітня 2011 року.

Ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 11.09.2013 року, постанову Ковельського міськрайонного суду від 20.07.2011 року у справі № 2а-6367/11 залишено без змін.

29.12.2015 року відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2а-0306/6073, виданого 21.07.2011 року Ковельським міськрайонним судом про зобовязання управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Ковельської міської ради нарахувати та виплатити ОСОБА_1 недоплачену суму щорічної разової допомоги до 5 травня за 2011 рік - в розмірі восьми мінімальних пенсій за віком, за вирахуванням фактично виплаченої суми такої допомоги, при цьому розмір мінімальної пенсії за віком обчислюється в залежності від розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, встановленого на 01 квітня 2011 року.

Згідно з ч. 4 ст. 105 КАС України, адміністративний позов може містити як вимоги про зобов'язання відповідача - суб'єкта владних повноважень прийняти рішення або вчинити певні дії, так і стягнення з відповідача - суб'єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, завданої його незаконним рішенням, дією або бездіяльністю.

За правилами частин першої, другої ст. 162 КАС України, у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про: 1) визнання протиправними рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень, про поворот виконання цього рішення чи окремих його положень із зазначенням способу його здійснення; 2) зобов'язання відповідача вчинити певні дії; 3) зобов'язання відповідача утриматися від вчинення певних дій; 4) стягнення з відповідача коштів; 5) тимчасову заборону (зупинення) окремих видів або всієї діяльності об'єднання громадян; 6) примусовий розпуск (ліквідацію) об'єднання громадян; 7) примусове видворення іноземця чи особи без громадянства за межі України; 8) визнання наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб'єкта владних повноважень. Суд може прийняти іншу постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Стаття 124 Конституції України та ст. 14 КАС України встановлюють, що судові рішення, зокрема постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання на всій території України. Невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

01.01.2013 набрав чинності Закон України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» який встановлює гарантії держави щодо виконання судових рішень та виконавчих документів визначених Законом України «Про виконавче провадження» та особливості їх виконання. Зокрема ст. 3 Закону передбачає, що виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

У відповідності до норм вищезазначеного Закону, виконання рішень суду про стягнення коштів здійснюється Державною казначейською службою України, з урахуванням особливостей передбачених Постановою КМУ № 45 від 30.01.2013 року, яка визначає механізм виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників (далі - рішення про стягнення коштів), прийнятих судами, а також іншими державними органами (посадовими особами), які відповідно до закону мають право приймати такі рішення.

Таким чином, на теперішній час, ураховуючи вищевикладене, наявні передбачені законом обставини, що виключають здійснення виконавчого провадження органом державної виконавчої служби.

Згідно з частиною першою ст. 263 КАС України, за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення (відсутність коштів на рахунку, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), державний виконавець може звернутися до адміністративного суду першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий лист, із поданням, а особа, яка бере участь у справі, та сторона виконавчого провадження - із заявою про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення.

Ця норма не містить виключного переліку обставин, що є підставою для вирішення питання про зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення.

Під зміною способу і порядку виконання рішення слід розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення у разі неможливості його виконання у встановленими раніше порядку і способом. Змінюючи спосіб і порядок виконання судового рішення, суд не може змінювати останнє по суті.

Тобто, суд за наявності обґрунтованих підстав та належних доказів, може змінити чи встановити спосіб та порядок виконання рішення суду не змінюючи при цьому його змісту. Такою підставою, у разі зміни способу - може бути відсутність коштів або присудженого майна; у разі встановлення способу чи порядку - відсутність таких у судовому рішенні.

Проте, судовим рішенням у цій справі чітко визначено порядок його виконання.

При цьому, необхідно зауважити, що суд, змінюючи спосіб та порядок виконання постанови, не може змінювати суті прийнятого рішення.

Встановлені судом обставини не дають підстав для висновку про неможливість виконання судового рішення, що відповідно до ст. 263 КАС України було б підставою для зміни способу і порядку його виконання, адже виплата нарахованих сум щорічної разової допомоги до 5 травня буде здійснена управлінням праці, соціальних питань та у справах захисту населення Ковельської міської ради після надходження відповідних сум із державного бюджету.

На думку суду, викладені заявником вимоги стосуються в цілому вчинення відповідних дій, які у випадку їх задоволення, істотно змінять зміст резолютивної частини судового рішення, що у відповідності з діючим законодавством є недопустимим.

Так, приписи ст. 263 КАС України передбачають зміну чи встановлення порядку чи способу виконання рішення, яке було ухвалено судом у справі, а саме резолютивної частини постанови, яка містить висновки суду по суті позовних вимог.

Отже, суд, здійснюючи зміну порядку чи способу виконання рішення, не змінює змісту резолютивної частини та не змінює спосіб захисту порушеного права, обраний судом при вирішенні справи.

Управління праці, соціальних питань та у справах захисту населення Ковельської міської ради звертаючись з заявою про зміну способу і порядку подальшого виконання судового рішення, шляхом заміни зобовязання вчинити певні дії на стягнення певної суми, фактично просить змінити не спосіб і порядок виконання постанови суду, а саме судове рішення по суті заявлених позовних вимог і вирішити додаткову позовну вимогу про стягнення коштів в сумі 5532 грн., яка не була предметом розгляду та дослідження під час розгляду справи в суді першої інстанції, як і не була предметом розгляду суду апеляційної інстанції.

Таким чином, заява щодо зміни способу та порядку виконання постанови не підлягає задоволенню, оскільки в разі задоволення її вимог фактично буде змінено спосіб захисту порушеного права, обраний судом при вирішенні справи та зміст резолютивної частини постанови суду, що в свою чергу є порушенням норм процесуального права.

Зважаючи на викладене, суд вважає за необхідне в задоволенні заяви Управління праці, соціальних питань та у справах захисту населення Ковельської міської ради відмовити.

Керуючись ст. ст. 261, 263 КАС України,суд, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви Управління праці, соціальних питань та у справах захисту населення Ковельської міської ради про зміну способу і порядку виконання рішення суду відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Ковельський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом пяти днів з дня отримання її копії.

Головуючий Т.Д. Наваляний