Справа № 466/10696/16-а
Суддя: Клименко Оксана Миколаївна
Дата ухвалення: 2017-03-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 березня 2017 року м. Львів № 466/10696/16-а

17 год. 59 хв.

Львівський окружний адміністративний суд у складі судді Клименко О.М. за участю секретаря судового засідання Єрмакової Х.Р. та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі:

позивача: ОСОБА_1

відповідача: представник Кіх О.Г.;

третьої особи: представник Гіра О.І.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області, третя особа управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Львова про визнання протиправним дій, зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Львівського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області, третя особа управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Львова, у якому просить:

- визнати неправомірними дії Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області щодо відмови у видачі довідки про складові заробітної плати за посадою, з якої призначено пенсію на підставі Закону України «Про державну службу»;

- зобов'язати Головне управління Державної фіскальної служби у Львівській області видати довідку про складові заробітної плати за посадою начальника відділу контролю і аналізу управління правового забезпечення працюючого державного службовця (за її відсутності - рівнозначної посади), з якої було призначено пенсію відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» станом на 01.12.2015 року з урахуванням всіх надбавок, доплат і допомог, в тому числі допомоги в розмірі 10 посадових окладів при виході на пенсію відповідно до постанов Кабінету Міністрів України № 258 від 22.02.1998 року та № 1013 від 12.09.1997 року.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 14.07.2016 року звернувся до відповідача із заявою про видачу довідки про складові заробітної плати начальника відділу контролю і аналізу управління правового забезпечення станом на 01.12.2015 року, у задоволенні якої було відмовлено листом від 10.08.2016 року. 18.08.2016 року позивач повторно звернувся до відповідача із заявою такого ж змісту, у задоволенні якої було відмовлено з аналогічних підстав листом від 31.08.2016 року. Позивач вважає дії відповідача щодо відмови у видачі довідки протиправними, оскільки норми Закону України «Про державну службу», Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» № 213 від 02.03.2015 року, постанови Кабінету Міністрів України № 1013 від 09.12.2015 року не містять заборон на видачу такої довідки, регулюють питання призначення та перерахунку пенсій державним службовцям, що є виключною компетенцією органів Пенсійного фонду України. Крім того, 08.11.2016 року позивач звернувся до начальника Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області зі скаргою на дії посадових осіб відповідача, якими було відмовлено у видачі довідки про складові заробітної плати, однак отримав відповідь на вказану скаргою за підписом посадових осіб, дії яких оскаржував. Вважає вказану обставину порушенням вимог ч. 4 ст. 7 Закону України «Про звернення громадян», оскільки розгляд скарги здійснили посадові особи, дії яких оскаржено.

Позовні вимоги позивач в судовому засіданні підтримав, посилаючись на обставини, викладені в адміністративному позові. Просив позов задовольнити у повному обсязі.

Позиція відповідача викладена в письмовому запереченні на адміністративний позов, де вказано, що відповідно до норм Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» № 213 від 02.03.2015 року починаючи з 01.06.2015 року органи Пенсійного фонду України пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» не призначають та не перераховують. Крім того, з 15.12.2015 року набрала чинності постанова Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 року №1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів», якою вилучено п. 4 Постанови Кабінету Міністрів України № 865 щодо порядку визначення заробітної плати для перерахунку пенсії у разі підвищення заробітної плати працюючим державним службовцям відповідно до рішень Кабінету Міністрів України. У зв'язку з набранням чинності постанови Кабінету Міністрів України № 1013, нормативні акти, які б регулювали порядок визначення складових заробітної плати для перерахунку пенсії державним службовцям в законодавстві України, відсутні, оскільки такі правовідносини регулюються Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». З огляду на наведене, відповідач вважає, що підстав для видачі позивачу довідки про заробітну плату для перерахунку пенсій відповідно до норм законодавства немає, відтак, у задоволенні адміністративного позову слід відмовити. Представник відповідача в судовому засіданні позов заперечив з підстав, викладених у письмовому запереченні, просив у його задоволенні відмовити.

Позиція третьої особи викладена у письмовому поясненні на позовну заяву, де зазначено, що форми довідок про заробітну плату, затверджені постановою правління Пенсійного фонду України № 15-1 від 04.06.2013 року, були вилучені постановою правління Пенсійного фонду України № 15-2 від 04.07.2016 року, а нормами Закону України «Про державну службу», який набрав чинності з 01.05.2016 року, не передбачено проведення перерахунків раніше призначених пенсій державним службовцям. Тому, на думку третьої особи, підстав для видачі позивачу довідки про заробітну плату для перерахунку пенсій відповідно до норм законодавства немає. Представник третьої особи в судовому засіданні надав пояснення, аналогічні викладеним у письмовому поясненні, просив у задоволенні адміністративного позову відмовити.

Суд заслухав пояснення представників сторін та третьої особи, дослідив долучені до матеріалів справи письмові докази, оцінив їх в сукупності і встановив наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Львова, отримує пенсію відповідно до Закону України «Про державну службу», працював на посаді начальника відділу контролю і аналізу управління правового забезпечення Державної податкової адміністрації у Львівській області, з якої звільнився 14.10.2002 року у зв'язку з виходом на пенсію по інвалідності Вказане підтверджується копією пенсійного посвідчення № НОМЕР_1 від 04.10.2011 року та копією трудової книжки (а. с. 8-12).

14.07.2016 року позивач звернувся до відповідача із заявою, у якій просив видати довідку про складові заробітної плати для перерахунку пенсії.

10.08.2016 року відповідач листом № 4037/10/13-01-05-00-42 повідомив позивача, що з урахуванням норм Закону України «Про державну службу», Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» № 213 від 02.03.2015 року, постанови Кабінету Міністрів України № 1013 від 09.12.2015 року видачу довідки про складові заробітної плати для перерахунку пенсії вважає недоцільним.

18.08.2016 року позивач повторно звернувся до відповідача із заявою, у якій просив видати довідку про складові заробітної плати для перерахунку пенсії, у якій зазначив, що згадані у листі № 4037/10/13-01-05-00-42 нормативно-правові акти не містять заборон на видачу такої довідки, регулюють питання призначення та перерахунку пенсій державним службовцям, що не входить до компетенції органів ДФС.

31.08.2016 року відповідач листом № 4362/10/13-01-05-00-42 повідомив позивача, що Закон України «Про державну службу» не передбачає можливості перерахунку пенсії, в тому числі призначеної згідно із Законом України «Про державну службу» від 16.12.1993 року, постановою Кабінету Міністрів України № 1013 скасовано пункт 4 постанови Кабінету Міністрів України № 865 від 31.05.2000 року, тому підстави для видачі довідок про заробітну плату для перерахунку пенсії відсутні.

08.11.2016 року позивач звернувся до начальника Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області зі скаргою на дії посадових осіб Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області щодо відмови у видачі довідки про заробітну плату для перерахунку пенсії, у якій просив видати довідку про заробітну плату для перерахунку пенсії.

21.11.2016 року відповідачем надано позивачу відповідь на скаргу № 595/М-449/10/13-01-05-00-40, у якій зазначено про відсутність підстав для видачі довідки про заробітну плату для перерахунку пенсії.

Позивач з відмовою відповідача у видачі довідки про заробітну плату для перерахунку пенсії не погодився, оскаржив дії відповідача до суду.

Надаючи правову оцінку правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Спірні правовідносини врегульовані Конституцією України, Законом України «Про звернення громадян», Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 р. № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV), постановами Кабінету Міністрів України «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» від 09.12.2015 р. № 1013 (далі - Постанова № 1013), «Деякі питання оплати праці державних службовців у 2016 році» від 06.04.2016 р. № 292 (далі - Постанова № 292), постановою Правління ПФУ «Про затвердження Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 25.11.2005 р. № 22-1 (далі - Порядок № 22-1), постановою Правління Пенсійного фонду України «Про виконання рішень Окружного адміністративного суду міста Києва по справах № 2а-8893/12/2670, № 2а-4753/09/2670» від 04.09.2013 р. № 15-1 (далі - Постанова № 15-1).

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, добросовісно.

Частиною 1 статті 1 Закону України «Про звернення громадян» громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об'єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов'язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

Статтею 3 цього ж Закону визначено, що заява (клопотання) - звернення громадян із проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством їх прав та інтересів або повідомлення про порушення чинного законодавства чи недоліки в діяльності підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, народних депутатів України, депутатів місцевих рад, посадових осіб, а також висловлення думки щодо поліпшення їх діяльності.

Згідно з ч. 4 ст. 7 цього ж Закону забороняється направляти скарги громадян для розгляду тим органам або посадовим особам, дії чи рішення яких оскаржуються.

Відповідно до ст. 15 цього ж Закону органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об'єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов'язані об'єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань).

Відповідь за результатами розгляду заяв (клопотань) в обов'язковому порядку дається тим органом, який отримав ці заяви і до компетенції якого входить вирішення порушених у заявах (клопотаннях) питань, за підписом керівника або особи, яка виконує його обов'язки.

Рішення про відмову в задоволенні вимог, викладених у заяві (клопотанні), доводиться до відома громадянина в письмовій формі з посиланням на Закон і викладенням мотивів відмови, а також із роз'ясненням порядку оскарження прийнятого рішення.

Відповідно до ст. 20 цього ж Закону звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п'ятнадцяти днів від дня їх отримання.

Постановами № № 1013, 292 визначено розміри заробітної плати відповідних категорій державних службовців.

У п. 2.10 Порядку № 22-1 закріплено, що довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працював померлий годувальник або особа, яка звертається за пенсією.

Постановою № 15-1 у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, тобто станом на 14.07.2016 року, було затверджено форму довідки про заробітну плату, що подається для перерахунку пенсії непрацюючим державним службовцям, а також державним службовцям, які на момент перерахунку пенсії працюють на інших посадах, ніж ті, з яких їм призначено (перераховано) пенсію.

На підставі постанови правління Пенсійного фонду України від 04.07.2016 р. № 15-2, яка набула чинності з дня її опублікування, тобто 02.09.2016 року, зазначену форму довідки було виключено.

Відповідно до ч. 5 ст. 45 Закону № 1058-IV документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.

Таким чином, системний аналіз викладених правових норм надає підстави стверджувати, що обов'язок щодо видачі пенсіонеру довідки про заробітну плату державного службовця за посадою, яку він займав до виходу на пенсію, покладено на державний орган (установу, організацію, підприємство), в якому працювала особа до виходу на пенсію, і Постановою № 15-1 у редакції, чинній станом на липень 2016 року, було затверджено чітку форму такої довідки.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 26.12.2016 року у справі № К/800/35794/16.

З огляду на викладене, суд звертає увагу на те, що оскільки до виходу на пенсію позивач працював на посаді начальника відділу контролю і аналізу управління правового забезпечення Державної податкової адміністрації у Львівській області, правонаступником якої є відповідач, а тому саме на відповідача покладено обов'язок видати позивачу довідку за законодавчо визначеною формою про заробітну плату для перерахунку пенсії. З урахуванням наведеного, дії Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області щодо відмови у наданні такої довідки за формою, затвердженою Постановою № 15-1 у редакції, чинній станом на момент звернення позивача, тобто 14.07.2016 року, є протиправними, що обумовлює наявність достатніх та необхідних правових підстав для відновлення порушеного права позивача на отримання такої довідки за формою, затвердженою вказаним нормативно-правовим актом.

Доводи відповідача про те, що чинним законодавством не передбачено право позивача на перерахунок його пенсії у зв'язку зі збільшенням заробітної плати працюючого державного службовця, а тому в нього немає підстав для надання відповідної довідки, суд вважає такими, що не можуть бути прийняті до уваги, оскільки, як було встановлено вище, Постановою № 15-1 у редакції, чинній на момент звернення позивача до Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області з вимогою надати йому довідку, було затверджено форму такої довідки, і питання щодо здійснення перерахунку пенсії не підлягає вирішенню на даній стадії правовідносин.

Таким чином, проаналізувавши доводи відповідача щодо відсутності у позивача права на отримання відповідної довідки, суд вважає їх необґрунтованими та такими, що не спростовують позовних вимог.

Також суд бере до уваги ту обставину, що позивач звертався до відповідача із заявами у порядку, визначеному Законом України «Про звернення громадян». В той же час, відповідач, надаючи відповіді на заяви позивача, допустив порушення вимог вказаного Закону, зокрема, протиправно не надав позивачу довідку про заробітну плату для перерахунку пенсії, не роз'яснив порядку оскарження прийнятих рішень.

Крім того, суд вважає обґрунтованим твердження позивача про порушення відповідачем вимог ч. 4 ст. 7 Закону України «Про звернення громадян», оскільки скаргу позивача від 08.11.2016 року передано на розгляд та вирішено посадовими особами відповідача, дії яких оскаржено.

З урахуванням встановлених обставин суд дійшов висновку, що дії Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області щодо ненадання ОСОБА_1 довідки про заробітну плату працюючого державного службовця на аналогічній посаді станом на 01.12.2015 року є протиправними, а позов у цій частині слід задовольнити. Стосовно вимоги позивача про зобов'язання відповідача видати довідку про заробітну плату, включивши відповідні виплати складових заробітної плати, суд зазначає, що судовий захист не підміняє адміністративні функції органу державної влади, наділеного компетенцією проводити такі розрахунки та обчислення, суд не повинен підміняти адміністративний орган, не повинен приймати рішення замість адміністративного органу. Принцип розподілу влади заперечує надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень. Тому завданням адміністративного судочинства завжди є контроль легальності. Перевірка доцільності переступає компетенцію адміністративного суду й виходить за межі завдання адміністративного судочинства. За таких обставин, з метою належного захисту прав позивача, позовні вимоги в частині зобов'язання відповідача видати довідку про заробітну плату підлягають частковому задоволенню у наступній редакції: зобов'язати Головне управління Державної фіскальної служби у Львівській області видати ОСОБА_1 довідку про заробітну плату, що подається для перерахунку пенсії непрацюючим державним службовцям, а також державним службовцям, які на момент перерахунку пенсії працюють на інших посадах, ніж ті, з яких їм призначено (перераховано) пенсію, станом на 01.12.2015 року.

За таких обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, аналізу положень законодавства та матеріалів справи, враховуючи пояснення сторін, суд приходить до висновку про часткове задоволення адміністративного позову в частині визнання протиправними дій Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області щодо ненадання ОСОБА_1 довідки про заробітну плату працюючого державного службовця на аналогічній посаді станом на 01.12.2015 року, а також зобов'язання Головне управління Державної фіскальної служби у Львівській області видати ОСОБА_1 довідку про заробітну плату, що подається для перерахунку пенсії непрацюючим державним службовцям, а також державним службовцям, які на момент перерахунку пенсії працюють на інших посадах, ніж ті, з яких їм призначено (перераховано) пенсію, станом на 01.12.2015 року. У решті позовних вимог слід відмовити.

Правила ст. 94 КАС України не застосовуються, оскільки судовий збір не сплачувався.

Керуючись ст. ст. 17-19, 94, 160-163, 167 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області щодо ненадання ОСОБА_1 довідки про заробітну плату працюючого державного службовця на аналогічній посаді станом на 01.12.2015 року.

Зобов'язати Головне управління Державної фіскальної служби у Львівській області видати ОСОБА_1 довідку про заробітну плату, що подається для перерахунку пенсії непрацюючим державним службовцям, а також державним службовцям, які на момент перерахунку пенсії працюють на інших посадах, ніж ті, з яких їм призначено (перераховано) пенсію, станом на 01.12.2015 року.

В решті позовних вимог відмовити.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Повний текст постанови складено та підписано 17.03.2017 року.

Суддя Клименко О.М.