Справа № 465/3597/16-а
Суддя: Кузь В. Я.
Дата ухвалення: 2017-03-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А
Іменем України
15.03.2017 Франківський районний суд м. Львова в складі:

Головуючого судді - Кузь В.Я.

при секретарі - Янковській С.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Львові, справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у м. Львові та інспектора роти № 2 батальону № 4 УПСМВС Сташкевича А.М. про визнання дій останнього протиправними, визнання неправомірною та скасування постанови серії ПС 2 № 996061 від 28 травня 2016 року про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 та ч. 3 ст. 122 Кодексу України «Про адміністративні правопорушення» з накладення адміністративного стягнення в розмірі 510 (п`ятсот десять) грн.. 00 коп. та закриття провадження, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася в суд з адміністративним позовом до Управління патрульної поліції у м. Львові та інспектора роти № 2 батальйону № 4 УПСМВС Сташкевича А.М. про визнання дій останнього протиправними, визнання неправомірною та скасування постанови серії ПС 2 № 996061 від 28 травня 2016 року про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 та ч. 3 ст. 122 Кодексу України «Про адміністративні правопорушення» з накладення адміністративного стягнення в розмірі 510 (п`ятсот десять) грн.. 00 коп. та закриття провадження

В обґрунтування своїх позовних вимог покликається на те, що відповідно до постанови про адміністративне правопорушення серії ПС 2 № 996061 , 18.05.2016 року об 11 год. 46 хв. вона, позивач, керуючи автомобілем марки Honda CRV державний номерний знак НОМЕР_1 , по вул. Городоцькій, 155 у м. Львові здійснила зупинку близько 30 метрів до зупинки маршрутних транспортних засобів, чим порушила п.п. 17.1 ПДР України, тобто вчинила адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст. 122, ч. 3 ст. 122 КУпАП.

Разом з тим, як вказує позивач, ПДР України нею порушено не було, натомість у постанові не зафіксовано свідків, що підтверджували б обставини викладені у постанові, не зазначено найменування та показники технічних приладів , якими визначалось правопорушення .

Крім того, всупереч вимогам закону, постанова про адміністративне правопорушення не була врученою їй в момент складання, а лише надіслано по пошті.

Відтак, із цих підстав, просить визнати дії лейтенанта поліції Інспектора роти №2 батальйону №4 Сташкевича Андрія Михайловича протиправними, визнати неправомірною постанову про адміністративне правопоркгшення, скасувати її та закрити провадження у справі.

В судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримала, пояснення дала аналогічні викладеним в позові. Просить позов задоволити.

Представник відповідача в чергове судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, хоч належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи.

У той же час , подав письмові пояснення, зміст яких, не спростовує тверджень позивача щодо дотримання процесуальних вимог працівниками поліції, а також доказів, які б підтверджували фактичні обставини, що викладені в постанові, яка оскаржується. Просить розглянути справу у відсутності представника.

Суд відповідно до ст.128 КАС України, проводить розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наявних в матеріалах справи документів та доказів, при цьому враховує вимоги ст. 71 КАС України, згідно якої, у справах даної категорії обов`язок доказування покладається на відповідача, якщо ним заперечується адміністративний позов.

Заслухавши пояснення позивача та дослідивши докази наявні в матеріалах справи, враховуючи заперечення відповідача, суд приходить до переконання, що позов підлягає до часткового задоволення .

Судом встановлено, що 18.05.2016 року інспектором роти №2 батальйону №4 УПП у м. Львові лейтенантом поліції Сташкевич А.М. складено постанову про адміністративне правопорушення серії ПС № 996061 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст. 122, ч.3 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн.

Відповідно до даної постанови, ОСОБА_1 18.05.2016 року об 11 год. 46 хв. , керуючи автомобілем марки Honda CRV державний номерний знак НОМЕР_1 , по вул. Городоцькій, 155 у м. Львові здійснила зупинку близько 30 метрів до зупинки маршрутних транспортних засобів, чим порушила п.п. 17.1 ПДР України

При цьому, у постанові не вказано ряд суттєвих обставин, на які покликається позивач та які обєктивно впливали на прийняте рішення.

Відтак, суд враховуючи сукупність матеріалів справи та пояснення позивача, визнає дану постанову такою, що не відповідає вимогам ст. 283 КпАП України, у зв`язку з чим, така постанова відповідно до вимог ч. 3 ст. 293 КУпАП підлягає скасуванню.

Так, стороною відповідача не надано суду будь - яких законодавчих чи нормативних документів, які б підтверджували, що інспектором роти №2 батальйону №4 УПП у м. Львові лейтенант поліції Сташкевич А.М. наділений повноваженнями патрулювати у м. Львові та за його межами та має право на складання постанов, у порядку, передбаченому ст. ст. 222, 283 КУпАП.

Постанова складена представником відповідача не відповідає вимогам ст.283 КУпАП , оскільки в ній не зазначено до якого органу належить посадова особа - інспектор поліції, що склав постанову, а батальйон №4 не є органом, а може бути тільки підрозділом; у постанові від 18.05.2016 року відсутній опис обставин, установлених при розгляді справи.

Згідно змісту постанови значиться, що розглядалися матеріали про адміністративне правопорушення, проте, які саме, у постанові не зазначено; покликання у постанові на ст. 33 КУпАП хоч і містяться, проте не враховані та не вмотивовані; зазначені у постанові фактичні обставини, які інспектор вважає встановленими, таким не відповідають; не враховано вимоги ст. 280 КУпАП; інспектором не роз`яснено ОСОБА_1 її права, передбачені ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України, що підтверджується змістом постанови ; інспектором в супереч вимогам ст.ст. 255, 257 КУпАП не складено протокол, не зважаючи на заперечення водія своєї провини, а також не зазначено свідків події .

Відповідно до ч.4 ст. 258 КупАП, якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу. Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення та слугує доказом. Разом з тим, в порушення норм КупАП, такі дії інспектором виконані не були.

За даних обставин, суд приходить до висновку, що постанова підлягає скасуванню.

Приймаючи дане рішення , суд виходить виключно з норм національного законодавства та міжнародних договорів, що ратифіковані Україною та відхиляє покликання відповідача на будь - які відомчі акти.

Так, відповідно до норм статті 251 КУпАП, доказами по справі про адміністративні правопорушення - є будь-які фактичні дані, на основі яких, у визначеному законом порядку, орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративні правопорушення, поясненнями особи яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих , свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, які використовуються при нагляді за виконанням правил норм і стандартів при забезпеченні безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Як вбачається із постанови, на позивача накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн. Утой же час за якою із статтей, чи ст. 122 ч.1 КУпАП, чи ст. 122 ч.3 КУпАП визнана винною ОСОБА_1 не вказано, як і не застосовано ст. 36 КУпАП.

У відповідності до ч. 1 ст.71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідно до ч. 2 даної норми закону, в адміністративних справах про протиправність рішень дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності , покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Проте в матеріалах справи відсутні докази спростування адміністративного позову, в розумінні ст. 251 КУпАП.

Згідно із ст.. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення , завданням адміністративного судочинства є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого порядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до ст.. 9 КпАП України, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст.. 7 КпАП України, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Провадження в справах про адміністративні правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про правопорушення.

Відповідно до ст.. 3 Конституції України, людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Обов`язок поважати права людини закріплений також у ст.. 1 « Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод», яка ратифікована Україною 09 листопада 1995 року, а відтак підлягає виконанню державними органами України.

Визначаючи завдання адміністративного судочинства, законодавець у ст.. 2 КАС України зазначив, що таким завданням є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно правових відносин від порушень з боку органів державної влади , органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства.

Що стосуються позовних вимог позивача про визнання протиправними дій інспектора роти №2 батальйону №4 УПСМВС Сташкевича А.М., то такі задоволенню не підлягають, з огляду на досліджені в судовому засіданні докази, зокрема і перегляд відео з місця вчинення правопорушення за участю правопорушника ОСОБА_1 та інспектора Сташкевича А.М., оскільки такі дії вчинені уповноваженою особою в межах наданих їй повноважень.

Окрім того, суд вважає безпідставними позовні вимоги позивача про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно позивача, оскільки відповідно дост. 284 КУпАПвирішення питання про закриття провадження у справі по адміністративне правопорушення належить до компетенції органу, що приймав рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Судові витрати стягнути із бюджетних асигнувань відповідача, відповідно до вимог ст. 94 КАС України.

На підставі наведеного, керуючись ст. 55 Конституції України, ст.ст. 11, 71, 87, 99, 159, 160 ч. 3, 161 КАС України, Рішенням Конституційного Суду України № 3-рп/2015 від 08 квітня 2015 року -

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Скасувати постанову серії ПС 2 № 996061 від 28 травня 2016 року про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 та ч. 3 ст. 122 КУпАП ОСОБА_1 з накладенням штрафу у розмірі 510 (п`ятсот десять) грн.

Стягнути з бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції у м. Львові Департаменту патрульної поліції Національної поліції України ( 79053, м. Львів, вул.. Перфецького, 19) на користь позивача ОСОБА_1 частину судових витрат у вигляді сплаченого нею судового збору в розмірі 281 ( двісті вісімдесят одну) грн. 00 коп.

В решті позовних вимог відмовити за безпідставністю таких.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду в порядку визначеному законом, протягом десяти днів з часу її проголошення, відповідачем з часу отримання копії постанови, через суд, що ухвалив постанову.

Суддя В. Кузь