Справа № 501/2759/16-а
Суддя: Смирнов В. В.
Дата ухвалення: 2017-03-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Дата документу 15.03.2017
Справа № 501/2759/16-а
ПОСТАНОВА

14 березня 2017 року м. Чорноморськ

Суддя Іллічівського міського суду Одеської області Смирнов В.В., розглянувши в порядку скороченого провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Чорноморського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративною позовною заявою Миколайовича до Чорноморського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії.

ОСОБА_1 просить визнати рішення Чорноморського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Одеській області у призначенні, нарахуванні та виплаті ОСОБА_1 пенсії по інвалідності неправомірною та скасувати рішення за № 49 від 09.11.2016 року;зобов'язати Чорноморське об'єднане управління Пенсійного фонду України в Одеській області призначити, нарахувати та виплачувати щомісяця ОСОБА_1 пенсію по інвалідності у розмірі 60% від місячного заробітку без обмеження граничного розміру та з урахуванням середньомісячної суми виплат за останніх 60 календарних місяці роботи перед зверненням за призначенням пенсії, яка становить 11249,11 грн. відповідно до довідки прокуратури Одеської області №549 від 04.11.2016 про розмір місячного заробітку, починаючи з 26 жовтня 2016 року (з дня встановлення інвалідності 2 групи).

В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги та просив задовольнити позов в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечила проти вимог позивача з підстав викладених в запереченнях на позов (а.с. 35-41).

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Статтею 2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свободта інтересів фізичних та юридичних осіб у сфері публічно - правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень у тому числі органів державної влади.

Згідно з ч.ч.1, 3 ст.8 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина , її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Відповідно до ст.8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми конституції України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Згідно ст.22 Конституції України, права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Так, судом встановлено, що позивач 04.11.2016 звільнився з органів прокуратури за власним бажанням відповідно до п.7 частини 1 ст.51 ЗУ «Про прокуратуру» у зв'язку з виходом на пенсію по інвалідності 2 групи, та 07 листопада 2016 року звернувся до Чорноморського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Одеській області із заявою про призначення мені пенсії по інвалідності у відповідності до п.9 ст.86 Закону України «Про прокуратуру».До заяви долучено всі необхідні документи, які свідчать про наявність у мене 2 групи інвалідності та достатнього стажу для призначення пенсії по інвалідності, а саме стаж роботи на прокурорських посадах складає 16 років 8 місяців та 21 день, та довідку №549 від 04.11.2016 видану для пред'явлення в Пенсійний фонд, де вказана сума заробітної плати для нарахування пенсії у межах максимальної 11249,11 грн.

рішенням Чорноморського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Одеській області №49 від 09.11.2016 року мені відмовлено в призначенні пенсії з наступних мотивів:

- відповідно до п.5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015р. №213-VIII, у разі неприйняття до 01.06.2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, з 01.06.2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначаються відповідно до Закону України «Про прокуратуру».

Суд вважає, що доводи відповідача про те, щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, з 01.06.2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначаються відповідно до Закону України «Про прокуратуру» є надуманими та не відповідають дійсності з наступних підстав.

Відповідно до Закону України від 24 грудня 2015 року за № 911-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України (Відомості Верховної Ради (ВВР), 2016, № 5, ст.50)», яким внесені зміни до п. 29, у частині п'ятнадцятій статті 86 Закону України "Про прокуратуру" (Відомості Верховної Ради України, 2015 р., № 2-3, ст. 12, № 22, ст. 145) вносяться зміни, що підтверджує доводи позивача, що на сьогоднішній день ст.86 ЗУ «Про прокуратуру» відповідно до Конституції України не втратила своєї чинності.Відповідно, момент звернення позивача про призначення пенсії і на сьогодні діє Закон України «Про прокуратуру» від 14.10.2014р. №1697-VII, відповідно до п.9 ст. 86 якого прокурорам, визнаним інвалідами I або II групи, призначається пенсія по інвалідності в розмірах, передбачених частиною другою цієї статті, за наявності стажу роботи в органах прокуратури не менше 10 років.

Стаття 19 Конституції України наголошує, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Питання недопущення звуження змісту й обсягу існуючих прав і свобод неодноразово було предметом конституційного розгляду.

Конституційний Суд України у своєму Рішенні від 11 жовтня 2005 року N 8-РП у справі за конституційними поданнями Верховного Суду України та 50 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень абзаців третього, четвертого пункту 13 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та офіційного тлумачення положення частини третьої статті 11 Закону України "Про статус суддів" (справа про рівень пенсії і щомісячного довічного грошового утримання) зазначив, що Конституційний Суд України неодноразово розглядав проблему, пов'язану з реалізацією права на соціальний захист, неприпустимістю обмеження конституційного права громадян на достатній життєвий рівень,

і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція ( 254к/96-ВР ) та закони України виокремлюють певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, яким пенсія призначається за спеціальними законами. У рішеннях Конституційного Суду України зазначалося, що пільги, компенсації, гарантії є видом соціальної допомоги і необхідною складовою конституційного права на достатній життєвий рівень, тому звуження змісту та обсягу цього права шляхом прийняття нових законів або внесення змін до чинних законів за статтею 22 Конституції України ( 254к/96-ВР ) не допускається (рішення Конституційного Суду України від 6 липня 1999 року N 8-рп/99 ( v008p710-99 ) , від 20 березня 2002 року N 5-рп/2002 ( v005p710-02 ), від 17 березня 2004 року N 7-рп/2004 ( v007p710-04 ), від 1 грудня 2004 року N 20-рп/2004 ( v020p710-04 ).

Необхідно також зазначити, що відповідно до правової позиції Конституційного Суду України багато пільг, встановлених законами, зокрема Законом України "Про прокуратуру", є не пільгами, а гарантіями та іншими засобами забезпечення професійної діяльності окремих категорій громадян, ефективного функціонування відповідних органів. Зупинення пільг, компенсацій і гарантій для працівників таких органів без відповідної матеріальної компенсації є порушенням гарантованого державою права на їх соціальний захист та членів їхніх сімей (Рішення Конституційного Суду України від 20 березня 2002 року N5-рп/2002 у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій).

Оскільки для значної кількості громадян України пільги, компенсації і гарантії, право на які передбачене чинним законодавством, є додатком до основних джерел існування, необхідною складовою конституційного права на забезпечення життєвого рівня (стаття 46 Конституції України), то, відповідно до статті 22 Конституції України, звуження змісту та обсягу цього права шляхом прийняття нових законів або внесення змін до чинних законів не допускається.

Правова позиція Конституційного Суду України з питань обмеження пільг, компенсацій і гарантій певним категоріям громадян, у тому числі працівникам прокуратури, полягає також у тому, що комплекс організаційно-правових та економічних заходів, спрямованих на забезпечення соціального захисту їх та їхніх сімей, зумовлено не втратою працездатності, безробіттям або відсутністю достатніх засобів для існування (стаття 46 Конституції України), а особливістю професійних обов'язків, пов'язаних з ризиком для життя та здоров'я, певним обмеженням конституційних прав і свобод.Здійснення таких заходів не залежить від розміру їх доходів чи наявності фінансування з бюджету, а має безумовний характер (рішення Конституційного Суду України: від 6 липня 1999 року N 8-рп/99 у справі щодо права на пільги; від 20 березня 2002 року N 5-рп/2002 у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій; від 17 березня 2004 року N 7-рп/2004 у справі про соціальний захист військовослужбовців та працівників правоохоронних органів) (Рішення від 1 грудня 2004 року N 20-рп/2004).

Рівність усіх перед законом, що випливає із частини першої статті 24 Конституції України, впливає на регулювання всіх суспільних відносин. Дотримання цього принципу означає, зокрема, й безпідставну заборону без розумного виправдання запроваджувати різницю в правах осіб, які належать до однієї й тієї самої категорії (заборону відмінного поводження з особами, які знаходяться в однакових чи споріднених ситуаціях).

Рівність та недопустимість дискримінації особи є не тільки конституційними принципами національної правової системи України, а й фундаментальними цінностями світового співтовариства, на чому наголошено в міжнародних правових актах з питань захисту прав і свобод людини і громадянина, зокрема в Міжнародному пакті про громадянські і політичні права 1966 року (статті 14, 26), Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (стаття 14), Протоколі N 12 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (стаття 1), ратифікованих Україною, та в Загальній декларації прав людини 1948 року (статті 1, 2, 7).

Оскільки Конституція України має найвищу юридичну силу, а її норми є нормами прямої дії, суд при розгляді конкретної справи застосовує Конституцію України, як акт прямої дії, так як рішення суду повинно ґрунтуватися на Конституції України а також на чинному законодавстві, яке не суперечить їй.

За таких обставин, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог частково.

Керуючись ст.ст. 19, 22, 46 Конституції України, ст.ст. 158-163 КАС України, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (стаття 14), Протоколі N 12 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (стаття 1), ратифікованих Україною, та в Загальній декларації прав людини 1948 року (статті 1, 2, 7), суд,

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Чорноморського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визначення дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати відмову Чорноморського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Одеській області у призначенні, нарахуванні та виплаті ОСОБА_1 пенсії по інвалідності неправомірною та скасувати рішення за № 49 від 09.11.2016 року.

Зобов'язати Чорноморське об'єднане управління Пенсійного фонду України в Одеській області призначити, нарахувати та виплачувати щомісяця ОСОБА_1 пенсію по інвалідності (з дня встановлення інвалідності).

В іншій частині відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду через Іллічівський міський суд Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня її проголошення.

Суддя Іллічівського міського суду

Одеської області В.В.Смирнов