Справа № 635/7878/16-а
Суддя: Панас Н. Л.
Дата ухвалення: 2017-03-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа 635/7878/16-а
Провадження 2-а/635/2/2017
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2017 року Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді - Панас Н.Л.

при секретарі - Сайко А.О.

за участю представника позивача - ОСОБА_1

представника відповідача - Семенко А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у с.Покотилівка справу за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Харківського приміського об"єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області про визнання рішення неправомірним, скасування рішення, спонукання до вчинення певних дій та стягнення моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2016 року позивач звернувчя до суду з позовом де вказує, що 3 11.04.1991 року перебуває на обліку у відповідача та отримує пенсію по інвалідності, як учасник ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС. Постановою Харківського районного суду Харківської області від 04 травня 2011 року були задоволені його позовні вимоги - УПФУ в Харківському районі Харківської області було зобов"язане провести йому перерахунок та виплату пенсії відповідно до ч.4 ст.54, ч.3 ст.67 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», з підвищенням її на 12 % у відповідності до Постанови КМУ №894 від 13.07.2004 року «Про підвищення розміру пенсій, призначених відповідно до частини четвертої ст.54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»з 01.09.2004 року по 31.12.2007 року, з 22.05.2008 року з урахуванням виплачених сум та з подальшим перерахунком та провести йому перерахунок та виплату пенсії відповідно до ч.4 ст.54, ч.3 ст.67 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та з підвищенням її в 3,5 рази у відповідності до Постанови КМУ №1293 від 27.12.2005 року «Про збільшення розмірів пенсії деяким категоріям громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» починаючи з 01.01.2006 року по 31.12.2007 року, з 22.05.2008 року з урахуванням виплачених сум та з подальшим перерахунком. У 2016 році він звернувся до відповідача з заявою про поновлення виплати пенсії у розмірах, встановлених зазначеною постановою суду, але відповіддю відповідача від 23.08.2016 року йому було відмовлено з посиланням на те, що підстав для проведення виплати пенсії у зазначеному розмірі відсутні, оскільки відсутні бюджетні асигнування. Вважає таку відмову неправомірною, а тому просив визнати незаконною та скасувати відмову відповідача в проведенні перерахунку пенсії на підставі постанови Харківського районного суду Харківської області від 04.05.2011 року.

У грудні 2016 року позивач уточнив свої позовні вимоги і просив стягнути з відповідача заподіяну йому моральну шкоду у розмірі 10000 грн., яка була заподіяна йому внаслідок неправомірної відмови відповідача у виплаті йому пенсії у встановлених законодавством розмірах.

Позивач у судовому засіданні 10 січня 2017 року заявлені позовні вимоги підтримав і просив задовольнити у повному обсязі. Надав суду пояснення аналогічні викладеним в позові. В подальші судові засідання не з"являвся.

Представник позивача у судовому засіданні заявлені позовні вимоги також підтримав і просив задовольнити у повному обсязі. Надав суду пояснення аналогічні викладеним у позові.

Представник відповідача у судовому засіданні заявлені позовні вимоги не визнав і просив відмовити у їх задоволенні. Також пояснив, що позивач дійсно перебуває на обліку в Харківському приміському об"єднаному управлінні Пенсійного фонду України Харківської області та отримує пенсію по інвалідності, як учасник ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС. Постановою Харківського районного суду Харківської області від 04.05.2011 року вони були зобов"язані були зробити позивачу перерахунок раніш призначеної пенсії, у відповідності з діючим законодавством. Дана постанова була виконана у повному обсязі і на теперішній час правових підстав для задоволення позову не має.

Заслухавши сторони, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

У судовому засіданні було встановлено, що позивач є учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 1 категорії (а.с.1).

Постановою Харківського районного суду Харківської області від 04.05.2011 року по справі №2034/2-а-2578/11 позовні вимоги ОСОБА_4 до Управління Пенсійного фонду України в Харківському районі Харківської області про зобов'язання вчинити певні дії були задоволені повністю. УПФУ в Харківському районі Харківської області було зобов"язано ровести перерахунок та виплату ОСОБА_4 пенсії відповідно до ч. 4 ст. 54, ч. 3 ст. 67 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»та ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», з підвищенням її на 12 % у відповідності до Постанови КМУ № 894 від 13.07.2004 року «Про підвищення розміру пенсій, призначених відповідно до частини четвертої ст. 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»з 01.09.2004 року по 31.12.2007 року, з 22.05.2008 року з урахуванням виплачених сум та з подальшим перерахунком та ровести перерахунок та виплату ОСОБА_4 пенсії відповідно до ч. 4 ст. 54, ч. 3 ст. 67 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»та ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування та»з підвищенням її в 3,5 рази у відповідності до Постанови КМУ № 1293 від 27.12.2005 року «Про збільшення розмірів пенсії деяким категоріям громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»починаючи з 01.01.2006 року по 31.12.2007 року, з 22.05.2008 року з урахуванням виплачених сум та з подальшим перерахунком (а.с.7-8).

Зазначена постанова виконувалась відповідачем до 31.10.2011 року.

17 серпня 2016 року позивач звернувся до відповідача з заявою про виплату йому пенсії на підставі постанови Харківського районного суду Харківської області від 04.05.2011 року.

Своїм листом №3623-10/44 від 23.08.2016 року відповідач повідомив позивача про те, що зазначена постанова суду виконана у повному обсязі у 2011 році. Крім того було зазначено, що з 01.01.2012 року набула чинності постанова Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 року №1210 "Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". Даною постановою затверджено Порядок обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи та визначено механізм обчислення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсій у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи відповідно до ст.ст.54, 57 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28.02.1991 року №796. З урахуванням вимог указаної постанови органами Пенсійного фонду України з 01.01.2012 року проведено перерахунки пенсій призначених на підставі Закону №796. Щодо застосування Закону №796 у редакції станом на 01.07.2011 року, то вказана редакція втратила чинність. Оскільки управління є територіальним органом виконавчої влади, який в своїй діяльності керується Конституцією України, законами України, указами Президента, постановами Верховної Ради України, актами Кабінету Міністрів, які прийняті відповідно до Конституції та законів України, іншими нормативно-правовими актами, управління не має права здійснювати перерахунок пенсії на умовах та в порядку, закріплених нормою, що втратила чинність (а.с.5-6).

Статтею 63 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»передбачено, що фінансування витрат, пов'язаних з реалізацією цього Закону, здійснюється за рахунок Державного бюджету.

Згідно з ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог ч.2 ст.95 Конституції України виключно законом про Державний бюджет України визначаються будь-які видатки держави на загальносуспільні потреби, розмір та цільове спрямування цих видатків.

Відповідно до ст.ст.72, 73 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» кошти Пенсійного фонду не включаються до складу Державного бюджету України і використовуються на виплату пенсій та соціальних послуг, передбачених цим законом, забороняється використання коштів пенсійного Фонду на цілі, не передбачені цим Законом.

На кожний рік Законом України «Про державний бюджет України» встановлюється розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Пунктом 7 розділу 1 Закону України «;Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2011 рік» від 14.06.2011 року №3491, який набрав чинності 19.06.2011 року, Прикінцеві положення Закону України «Про Державний бюджет України на 2011 рік» доповнено пунктом 4 та визначено, що норми і положення ст.ст.50, 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявного фінансування ресурсу бюджету Пенсійного фонду України на 2011 рік.

Кабінетом Міністрів України 06.07.2011 року прийнято постанову №745 «Про встановлення деяких розмірів виплат, що фінансуються за рахунок коштів державного бюджету», яка набрала чинності 23.07.2011 року і яка визначила конкретні розміри пенсій особам, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

23.11.2011 року Кабінетом Міністрів України прийнято постанову №1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», якою затверджено Порядок обчислення пенсій таким особам.

Відповідно до п.3 Прикінцевих положень Закону України «Про Державний бюджет України на 2012 рік» від 22.12.2011 року №4282, який набрав чинності з 01.01.2012 року, норми і положення ст.ст.20-23, 30-31, 37, 39, 48, 50-52, 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів Державного бюджету України ти бюджету Пенсійного фонду України на 2012 рік.

Згідно з п.4 Прикінцевих положень Закону України «Про Державний бюджет України на 2013 рік» від 06.12.2011 року №5515, який набрав чинності з 01.01.2013 року, норми і положення ст.ст.20-23, 30-31, 37, 39, 48, 50-52, 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів Державного бюджету України ти бюджету Пенсійного фонду України на 2013 рік.

Законом України "Про внесення змін до Закону України "Про Державний бюджет України на 2014 рік" були внесені зміни до Закону України "Про Державний бюджет на 2014 рік" та Прикінцеві положення цього Закону доповнено п.п.6-7, яким встановлено, що норми і положення статей 20, 21, 22,23, 30, 31, 37, 39, 48, 50, 51, 52 та 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування на 2014 рік.

Зазначені вище норми закону є діючими та не визнані неконституційними.

При визначенні, яка з однопредметних норм підлягає застосуванню при вирішенні даного спору, перевагу слід віддавати тій нормі, яка прийнята пізніше у часі.

Таким чином, застосуванню в даному випадку підлягають норми Законів України «Про Державний бюджет України» на 2011-2014 роки, тобто під час дії вказаних законів розмір пенсії по інвалідності та додаткової пенсії, громадянам, які стали інвалідами внаслідок Чорнобильської катастрофи визначається відповідно до постанов Кабінету Міністрів України.

Аналізуючи наведені вище норми законодавства суд приходить до висновку про те, що Харківське приміське об"єднане Управління Пенсійного фонду України в Харківській області повинно діяти лише в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, нараховувати та виплачувати пенсії відповідно до чинного на час здійснення таких дій законодавства. Тобто, якщо після прийняття судового рішення щодо перерахунку пенсії у певному розмірі змінилось законодавство щодо нарахування та розміру такої пенсії, то і відповідач після набрання законної сили новим Законом повинен виплачувати пенсію відповідно до вимог діючого на час пенсійної виплати законодавства, а не згідно постанови суду.

Рішенням Конституційного Суду України від 26.12.2011 року №20-рп визнано таким, що відповідає Конституції України (є конституційним), пункт 4 розділу VII Прикінцевих положень Закону України "Про Державний бюджет України на 2011 рік" від 23.12.2010 року №2857-VI з наступними змінами, тобто норми закону, що делегують Кабінету Міністрів України право визначати порядок та розмір соціальних виплат громадянам.

В даному рішенні Конституційний Суд України зазначив, що розміри соціальних виплат залежать від соціально-економічних можливостей держави, пославшись, при цьому, на норми міжнародного права.

Так, згідно зі ст.22 Загальної декларації прав людини, розміри соціальних виплат і допомоги встановлюються з урахуванням фінансових можливостей держави. Європейський суд з прав людини у рішенні від 09.10.1979 року у справі «Ейрі проти Ірландії» констатував, що здійснення соціально-економічних прав людини значною мірою залежить від становища в державах, особливо фінансового. Такі положення поширюються й на питання допустимості зменшення соціальних виплат, про що зазначено в рішенні цього суду у справі «Кйартан Асмундсон проти Ісландії» від 12.10.2004 року.

Тобто, одним з визначальних елементів у регулюванні суспільних відносин у соціальній сфері є додержання принципу пропорційності між соціальним захистом громадян та фінансовими можливостями держави, а також гарантування права кожного на достатній життєвий рівень.

У судовому засіданні ані позивачем ані його представником не надано належних та допустимих доказів того, що відповідач діяв не в рамках своїх повноважень і порушив його конституційні права.

Пленум Верховного Суду України у постанові від 31 березня 1995 року №4 «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» роз'яснив, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Аналіз частини другої статті 23 Цивільного кодексу України дає підстави для висновку щодо немайнового характеру моральної шкоди, оскільки вона полягає у немайнових втратах для особи, а саме:

1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я;

2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів;

3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна;

4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

У судовому засіданні ані позивач ані його представник не надав належних та допустимих доказів заподіяння позивачеві з боку відповідача моральної шкоди, не зазначено у чому саме полягала така шкода та не обгрунтований розмір грошового відшкодування такої шкоди.

Таким чином, оголошена та досліджена у судовому засіданні сукупність доказів призводить суд до висновку про те, що у задоволенні позову слід відмовити.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.2-15, ч.2 ст.11, 17-18, 33-35, 41-42, 47-51, 56-59, 69-71, 79, 86, 87, 104-107, 110-111, 121, 122-143, 151-154, 158, 162, 163, 167, 185-186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_3 до Харківського приміського об"єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області про визнання рішення неправомірним, скасування рішення та стягнення моральної шкоди відмовити.

Постанова може бути оскаржена сторонами повністю або частково до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський районний суд Харківської області.

Апеляційна скарга подається у письмовій формі протягом десяти днів зі дня проголошення постанови.

Особи, які беруть участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення постанови, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів зі дня отримання копії постанови.

Повний текст постанови буде виготовлено 20 березня 2017 року.

Суддя Н.Л.Пана