Справа № 808/2726/16
Суддя: Семененко Марина Олександрівна
Дата ухвалення: 2017-03-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2017 року о 15 год. 10 хв.Справа № 808/2726/16 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді Семененко М.О.

за участю секретаря судового засідання Бірюкової І.В.

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом Публічного акціонерного товариства «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат»

до Запорізької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області

про визнання протиправними дій та скасування рішень,

ВСТАНОВИВ:

16 вересня 2016 року до Запорізького окружного адміністративного суду надійшов позов Публічного акціонерного товариства «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат» (далі - позивач, ПАТ «ЗАлК») до Державної податкової інспекції у Заводському районі м. Запоріжжя ГУ ДФС у Запорізькій області (далі - ДПІ у Заводському районі м. Запоріжжя, правонаступник - Запорізька об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Запорізькій області, далі - Запорізька ОДПІ), в якому позивач просить суд:

- визнати дії відповідача щодо опису майна ПАТ «ЗАлК» (база відпочинку «Радісна», Запорізька область, Якимівський район, смт. Кирилівка, коса «Федотова») у податкову заставу - незаконними;

- скасувати акт опису майна ПАТ «ЗАлК» (база відпочинку «Радісна», Запорізька область, Якимівський район, смт. Кирилівка, коса «Федотова») від 11.07.2016 №1/2141/10/08-25-25-11 складений відповідачем;

- скасувати рішення відповідача про опис майна ПАТ «ЗАлК» (база відпочинку «Радісна», Запорізька область, Якимівський район, смт. Кирилівка, коса «Федотова») у податкову заставу від 11.07.2016.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що ДПІ у Заводському районі м. Запоріжжя протиправно прийнято рішення про опис майна у податкову заставу та складено акт опису майна від 11.07.2016, яким описано базу відпочинку «Радісна», що знаходиться на балансі у позивача. При цьому, контролюючим органом прийнято два рішення про опис майна у податкову заставу та два акти опису майна в один і той самий день стосовно одного і того самого майна. Вказує, що в супереч вимогам чинного законодавства України вказані рішення прийняті не керівником ДПІ у Заводському районі м. Запоріжжя, а сам опис майна проведено без визначення його складових та балансової вартості. Крім того, ДПІ у Заводському районі м. Запоріжжя не враховано, що на момент винесення оскаржуваних рішення та акту описане майно вже перебувало у податковій заставі за рішенням Запорізької ОДПІ. Просить задовольнити позовні вимоги.

В судове засідання представник позивача не з'явився, подав до суду клопотання про розгляд справи без його участі, просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідач проти позову заперечує. В обґрунтування заперечень вказує на те, що ДПІ у Заводському районі м. Запоріжжя правомірно прийнято оскаржувані рішення про опис майна у податкову заставу, оскільки за позивачем рахується податковий борг, який не погашається у встановлені чинним законодавством строки, що надає контролюючому органу право описати майно у податкову заставу для забезпечення виконання платником податків власних зобов'язань. Просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

Відповідно до ч.6 ст.128 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

З урахуванням зазначених норм розгляд справи відбувався в порядку письмового провадження на підставі наявних в матеріалах справи доказах.

Суд, розглянувши адміністративний позов, письмові заперечення, дослідивши надані письмові докази, оцінивши їх у взаємозв'язку та сукупності, встановив наступне.

Судом встановлено, що 11 липня 2016 року першим заступником начальника ДПІ у Заводському районі м. Запоріжжя ГУ ДФС у Запорізькій області Рижиковим А.І. прийнято рішення №2130/10/08-25-25-11 про опис майна у податкову заставу, яким відповідно до статті 89 розділу ІІ Податкового кодексу України (далі - ПК України) вирішено здійснити опис майна, що перебуває у власності (господарському віданні або оперативному управлінні) платника податків ПАТ «ЗАлК» (а.с.9).

Крім того, 11 липня 2016 року податковим керуючим Серіковою О.Б. складено акт опису майна №1/2141/10/08-25-25-11, затверджений першим заступником начальника ДПІ у Заводському районі м. Запоріжжя Рижиковим А.І., яким проведено опис бази відпочинку «Радостна», Запорізька область, Якимівський район, смт.Кирилівка, коса «Федотова», усього на загальну суму 4 313 064,46 грн. (а.с.8).

Вважаючи вищевказані дії та рішення відповідача протиправними, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з приписів ч.1 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) відповідно до яких завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно з ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють: чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії): безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З матеріалів справи судом встановлено, що підставою для прийняття оскаржуваного рішення став факт наявності у позивача податкового боргу за узгодженими грошовими зобов'язаннями, які не сплачуються у добровільному порядку.

Суд зазначає, що відносини, які виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, у тому числі податку на прибуток та податку на додану вартість, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, врегульовані ПК України.

Відповідно до п.57.1 ст.57 ПК України платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з п.57.3 ст.57 ПК України у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Відповідно до п.59.1 ст.59 ПК України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

З матеріалів справи судом встановлено, що у зв'язку з несплатою позивачем суми узгодженого грошового зобов'язання ДПІ у Заводському районі м. Запоріжжя сформовано та направлено позивачу податкову вимогу від 09.07.2015 №325-25, якою ПАТ «ЗАлК» зобов'язано сплатити податковий борг в розмірі 281404,66 грн., вимога отримана позивачем 17.07.2015 (а.с.111).

Суд зазначає, що відповідно до пп.14.1.155 п.14.1 ст.14 ПК України податкова застава - спосіб забезпечення сплати платником податків грошового зобов'язання та пені, не сплачених таким платником у строк, визначений цим Кодексом. Податкова застава виникає на підставах, встановлених цим Кодексом. У разі невиконання платником податків грошового зобов'язання, забезпеченого податковою заставою, орган стягнення у порядку, визначеному цим Кодексом, звертає стягнення на майно такого платника, що є предметом податкової застави.

Відповідно до п.88.1 ст.88 ПК України з метою забезпечення виконання платником податків своїх обов'язків, визначених цим Кодексом, майно платника податків, який має податковий борг, передається у податкову заставу. Згідно п.88.2 ст.88 ПК України право податкової застави виникає згідно з цим Кодексом та не потребує письмового оформлення.

Пунктом 89.1 статті 89 ПК України передбачено, що право податкової застави виникає у разі:

89.1.1. несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов'язання, самостійно визначеної платником податків у податковій декларації, - з дня, що настає за останнім днем зазначеного строку;

89.1.2. несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов'язання, самостійно визначеної контролюючим органом, - з дня виникнення податкового боргу.

Відповідно до п.89.2 ст.89 ПК України з урахуванням положень цієї статті право податкової застави поширюється на будь-яке майно платника податків, яке перебуває в його власності (господарському віданні або оперативному управлінні) у день виникнення такого права і балансова вартість якого відповідає сумі податкового боргу платника податків, крім випадків, передбачених пунктом 89.5 цієї статті, а також на інше майно, на яке платник податків набуде прав власності у майбутньому.

Отже, у зв'язку з наявністю у ПАТ «ЗАлК» податкового боргу, контролюючий орган мав право прийняти рішення про опис майна у податкову заставу, разом з тим, суд зазначає, що порядок здійснення опису майна у податкову заставу містить певні особливості, яких повинен дотриматись контролюючий орган під час прийняття рішення та опису майна у податкову заставу.

Так, відповідно до п.89.2 ст.89 ПК України у разі якщо балансова вартість такого майна не визначена, його опис здійснюється за результатами оцінки, яка проводиться відповідно до Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні».

Згідно з п.89.3 ст.89 ПК України опис майна у податкову заставу здійснюється на підставі рішення керівника контролюючого органу, яке пред'являється платнику податків, що має податковий борг.

Пунктом 2.1 Порядку застосування податкової застави органами доходів і зборів, затвердженого наказом Міністерства доходів і зборів України від 10.10.2013 №572 (далі - Порядок №572), опис майна у податкову заставу здійснюється на підставі рішення про опис майна у податкову заставу. Таке рішення приймається керівником органу доходів і зборів і надається платнику податків, що має податковий борг.

Відповідно до п.2.2 Порядку №572 майно, на яке поширюється право податкової застави, оформлюється актом опису майна за формою, наведеною у додатку 2 до цього Порядку. Акти опису майна реєструються у журналі реєстрації актів опису майна.

Акт опису майна, на яке поширюється право податкової застави, складається податковим керуючим.

Згідно з п.2.3 Порядку №572 у разі відмови платника податків від підписання акта опису майна такий опис здійснюється у присутності не менш як двох понятих.

З аналізу наведених норм можна дійти висновку, що відповідно до чинного правового регулювання рішення про опис майна у податкову заставу приймається керівником контролюючого органу. При цьому встановлення балансової вартості майна, що описується у податкову заставу, має суттєве значення, оскільки вона повинна відповідати сумі податкового боргу платника. Крім того, чинним законодавством передбачено право платника бути присутнім під час складання акту опису майна у податкову заставу, а в разі відмови від писання акту податковий керуючий повинен забезпечити здійснення опису у присутності не менше як двох понятих.

З матеріалів справи судом встановлено, що всупереч приписам п.89.3 ст.89 ПК України рішення №2130/10/08-25-25-11 від 11.07.2016 про опис майна ПАТ ЗАлК» у податкову заставу підписано першим заступником начальника ДПІ у Заводському районі м. Запоріжжя ГУ ДФС у Запорізькій області Рижиковим А.І.

Суд не приймає посилання відповідача, викладені у письмових запереченнях, щодо наявного у заступника керівника контролюючого органу права підписати рішення про опис майна у податкову заставу, оскільки такі посилання не ґрунтуються на нормах чинного законодавства.

Таким чином, суд приходить до висновку, що рішення про опис майна у податкову заставу №2130/10/08-25-25-11 від 11.07.2016 прийнято неповноважною особою.

Крім того, в оскаржуваному акті опису майна відсутня інформація щодо балансової вартості описаного майна, на момент складення акту балансова вартість описаного майна не встановлювалась, доказів іншого суду не надано, отже контролюючим органом не дотримано вимоги п.89.2 ст.89 ПК України.

До того ж, з матеріалів справи встановлено, що 11.07.2016 ДПІ у Заводському районі м.Запоріжжя також прийнято рішення №2130/10/08-25-95-11 про опис майна відповідача у податкову заставу та складений Акт №1/2131 опису майна, відповідно до якого проведений опис нерухомого майна відповідача: Бази відпочинку «Радостна», Запорізька область, Якимівський район, смт.Кирилівка, Коса «Федотова», тобто контролюючим органом двічі у один і той самий день описано у податкову заставу майно, яке описано оскаржуваними рішеннями та актом.

Пояснень зазначеним обставинам відповідач не надав.

Також, слід звернути увагу, що надана до матеріалів справи копія оскаржуваного акту опису майна №1/2141/10/08-25-25-11 від 11.07.2016 не містить підписів уповноважених осіб ПАТ «ЗАлК» про ознайомлення, як і підписів двох понятих.

Враховуючи вищенаведене у сукупності, суд приходить до висновку, що опис майна ПАТ «ЗАлК» у податкову заставу проведено відповідачем з порушенням порядку, встановленого нормами ПК України та Порядку №572.

При цьому суд не приймає посилання позивача на те, що майно База відпочинку «Радостна», Запорізька область, Якимівський район, смт.Кирилівка, Коса «Федотова», на момент складення оскаржуваних рішення та акту вже перебувала у податковій заставі, оскільки з наданої до матеріалів справи копії акту опису майна від 21.04.2016 у переліку описаного майна таке майно відсутнє (а.с.90-98). Враховуючи відсутність майна в акті опису, наданий до матеріалів справи Перелік майна ПАТ «ЗАлК», яке перебуває у податковій заставі (а.с.100-103), не може бути визнаний судом належним та допустимим доказом включення майна до податкової застави, оскільки складення такого переліку не передбачено нормами чинного законодавства.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що оскаржувані рішення про опис майна у податкову заставу та акт опису майна прийняті ДПІ у Заводському районі м.Запоріжжя з порушенням законодавчо встановленого порядку, що призвело до порушення прав позивача, у зв'язку з чим такі рішення та акт підлягають скасуванню.

Відповідно до ч.1 ст.94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст. ст. 2, 4, 7-12, 71, 94, 158, 161-163, 254 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позов Публічного акціонерного товариства «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат» задовольнити.

Визнати незаконними дії Державної податкової інспекції у Заводському районі м.Запоріжжя Головного управління ДФС у Запорізькій області щодо опису майна База відпочинку «Радісна», Запорізька область, Якимівський район, смт. Кирилівка, коса «Федотова» у податкову заставу.

Визнати протиправним та скасувати рішення Державної податкової інспекції у Заводському районі м.Запоріжжя Головного управління ДФС у Запорізькій області від 11.04.2016 №2130/10/08-25-25-11 про опис майна Публічного акціонерного товариства «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат» (база відпочинку «Радісна», Запорізька область, Якимівський район, смт. Кирилівка, коса «Федотова») у податкову заставу.

Визнати протиправним та скасувати акт опису майна Публічного акціонерного товариства «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат» (база відпочинку «Радісна», Запорізька область, Якимівський район, смт. Кирилівка, коса «Федотова») від 11.07.2016 №1/2141/10/08-25-25-11, складений Державною податковою інспекцією у Заводському районі м. Запоріжжя Головного управління ДФС у Запорізькій області.

Судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 4134,00 грн. (чотири тисячі сто тридцять чотири гривні 00 коп.), присудити на користь Публічного акціонерного товариства «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат» за рахунок бюджетних асигнувань Запорізької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня її отримання апеляційної скарги, з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя М.О. Семененко