Справа № 462/4046/16-а
Суддя: Довга Ольга Іванівна
Дата ухвалення: 2017-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2017 року Справа № 876/1613/17

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі колегії:

головуючого-судді Довга О.І.,

судді Каралюс В.М.

судді Запотічний І.І.,

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Залізничного районного суду м. Львова від 19.12.2016 року у справі № 462/4046/16-а за позовом ОСОБА_1 до управління патрульної поліції у м.Львові Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

25.07.2016 року позивач звернувся до суду першої інстанції з адміністративним позовом до управління патрульної поліції у м.Львові Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, в якому зазначив, що 17 жовтня 2016 року він керував автомобілем LEXUS ES 350, номерний знак НОМЕР_1, по автодорозі Київ-Чоп з м.Стрий в напрямку м.Львова. Близько 15.50 год. на 587 км. автодороги попереду його автомобіля рухався вантажний автомобіль, швидкість якого, згідно його спідометру, складала 15-25 км/год. На даній ділянці дороги нанесено дорожню розмітку 1.1 ПДР, яку перетинати заборонено. Однак, як виняток, за умови забезпечення безпеки дорожнього руху дозволяється її перетинати для обгону транспортних засобів , що рухаються із швидкістю менше 30 км/год. Він виконав маневр обгону та повернувся на раніше займану смугу, на якій попереду був припаркований патрульний автомобіль та з переду нього вантажний автомобіль. Враховуючи той факт, що патрульний автомобіль та вантажний автомобіль не рухались, а попереду їх була вільна смуга руху, він їх об'їхав . Проїхавши метрів 100-150 його зупинили працівники поліції, була складена постанова про накладення на нього адміністративного стягнення за порушення ним п.8.5.1.ПДР України, оскільки він не виконав вимогу дорожньої розмітки. Вважає, що постанова серії ДР №09546 від 17.07.2016 року патрульним поліції винесена з порушеннями, не допитані свідки, не взяті до уваги його пояснення, позбавили його можливості скористатися правовою допомогою. Просить постанову серії ДР №09546 від 17.07.2016 року визнати протиправною та скасувати.

Постановою Залізничного районного суду м. Львова від 19.12.2016 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погодившись із викладеними у вищевказаній постанові суду першої інстанції висновками, відповідач подав апеляційну скаргу і просить скасувати постанову суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом норм діючого законодавства, неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи та невідповідність висновків суду обставинам справи. Просить прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.197 КАС України суд розглядає справу в порядку письмового провадження.

Судом апеляційної інстанції заслухано суддю-доповідача, досліджено матеріали справи та проаналізовано доводи апеляційної скарги, внаслідок чого зроблено висновок, що апеляційну скаргу слід задовольнити, а постанову суду першої інстанції скасувати з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно постанови про адміністративне правопорушення ДР №09546 від 17.07.2016 року, складеною інспектором взводу ОДДЗ батальйону №2 УПС Дмитруком М.В., вбачається, що позивач 17.07.2016 року на а/дорозі Київ-Чоп М-06, 587 км + 800 м о 15:54 год. керуючи транспортним засобом LEXUS ES 350, номерний знак НОМЕР_1, перетнув дорожню розмітку 1.1 (вузька суцільна лінія), чим порушив п.8.5.1 ПДР, та чим скоїв адміністративне правопорушення за ст.122 ч.1 КУпАП, за що накладено на нього стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 грн.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що під час складання постанови інспектором поліції, позивач заявляв, що він не здійснював керування автомобілем під час порушення ПДР. Разом з тим суд взяв до уваги те, що пасажири LEXUS ES 350, номерний знак НОМЕР_1, підтверджують той факт, що позивач здійснив обгін транспортних засобів, з порушенням ПДР.

Такий висновок суду першої інстанції є помилковим з огляду на наступне.

Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи, в тому числі: про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту (зокрема, частини перша, друга, третя, п'ята і шоста статті 121, статті 121-1, 121-2, частини перша, друга і третя статті 122, частина перша статті 123, статті 124-1 - 126).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Законодавство України про адміністративні правопорушення має каральну направленість (тяготіє до кримінального), а тому з урахуванням принципів і загальних засад КУпАП, практики Європейського Суду по правах людини, передбачається принцип презумпції невинності особи, поки її винуватість не буде доведена у встановленому законом порядку.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення, зокрема, є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Положеннями ст.280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.268 КУпАП, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до приписів ст. 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Докази суду надають особи, які беруть участь у справі. Суд може запропонувати надати додаткові докази або витребувати додаткові докази за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, або з власної ініціативи.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що відповідач під час розгляду справи в суді першої інстанції не надав докази, передбачені ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, які свідчать про вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

Разом з тим, оглянувши відеоматеріал до постанови серії ДР095846, колегія суддів зазначає про те, що працівниками поліції зафіксована лише розмова після зупинки автомобіля, а не фіксація самого правопорушення.

З врахуванням усіх вищенаведених обставин суд вважає, що доводи апеляційної скарги є підставними та обґрунтованими і повністю спростовують висновки суду першої інстанції, а постанова суду прийнята з порушенням норм процесуального та матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, невідповідності висновків суду обставинам справи, у зв'язку з чим в силу вимог ст. 202 КАС України постанова суду підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про задоволення позовних вимог.

Керуючись ст. 195, 197, 198, 202, 205, 207, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Залізничного районного суду м. Львова від 19.12.2016 року у справі № 462/4046/16-а скасувати та прийняти нову якою позов задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху серії ДР №095846 від 17.07.2016 року.

Постанова набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, що беруть участь у справі і може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя Довга О.І.

Судді Каралюс В.М.

Запотічний І.І.