Справа № 804/906/16
Суддя: Щербак А.А.
Дата ухвалення: 2017-03-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

10 березня 2017 рокусправа № 804/906/16

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Щербака А.А.

суддів: Дурасової Ю.В. Баранник Н.П.

за участю секретаря судового засідання: Спірічев Я.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги ОСОБА_1 та Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09 грудня 2016р. за наслідками розгляду заяви ОСОБА_1 про судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративній справі №804/906/16 за позовом ОСОБА_1 до Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Державна казначейська служба України про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 було подано до суду заяву відповідно до ст. 267 КАС України просить визнати протиправною бездіяльність Відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України , яка виразилась у навмисному невиконанні рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22.03.2016 у справі №804/906/16 та від 14.11.2012 у справі №2а/0470/7992.

- зобов'язати Відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України негайно в повному обсязі виконати рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22.03.2016 у справі №804/906/16 та від 14.11.2012 по справі №2а/0470/7992 відповідно до вимог ст. 51 Закону України «Про виконавче провадження»;

- зобов'язати Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України надати до Дніпропетровського окружного адміністративного суду звіт про виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22.03.2016 у справі №804/906/16 та від 14.11.2012 у справі №2а/0470/7992;

- стягнути поштові витрати, повязані із направленням на адресу відповідача та третьої особи цієї заяви із доданими до неї матеріалами.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09 грудня 2016р. заява задоволена частково.

Суд постановив визнати протиправною бездіяльність Відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, яка виразилась у невиконанні рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22.03.2016 у справі №804/906/16 та від 14.11.2012 у справі №2а/0470/7992.

Зобов'язати Відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України негайно в повному обсязі виконати рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22.03.2016 у справі №804/906/16 та від 14.11.2012 по справі №2а/0470/7992 відповідно до вимог ст. 51 Закону України «Про виконавче провадження».

В іншій частині вимог відмовити.

ОСОБА_1 подана апеляційна скарга, просить частково змінити постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09 грудня 2016р., задовольнивши заяву в частині в якій було відмовлено.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що суд першої інстанції не стягнув витрати з надсилання поштового відправлення з повідомленням про вручення відповідачам та третім особам.

Департаментом державної виконавчої служби Міністерства юстиції України також була подана апеляційна скарга, просить оскаржену постанову скасувати, відмовити в задоволенні позову в частині вимог до Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України в повному обсязі.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що судом першої інстанції порушено норми матеріального права, не враховано те, що при розгляд звернення позивача державним виконавцем було встановлено, що виконавчі листи щодо виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду по справі №804/906/16 не відповідають вимогам ст.. 18 Закону України «Про виконавче провадження» - не зазначено індивідуальний ідентифікаційний номер стягувача та боржника.

Представник Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України апеляційну скаргу Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України підтримав, проти задоволення апеляційної скарги ОСОБА_1 заперечував.

Інші учасники процесу не з'явились, про дату, час, місце розгляду апеляційних скарг повідомлялись.

Колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст. 87 КАС України, Судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

До витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать:

1) витрати на правову допомогу;

2) витрати сторін та їхніх представників, що пов'язані із прибуттям до суду;

3) витрати, пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів та проведенням судових експертиз;

4) витрати, пов'язані з проведенням огляду доказів на місці та вчиненням інших дій, необхідних для розгляду справи.

Матеріали справи містять докази сплати ОСОБА_1 4грн. 40 коп. за надіслання копії заяви відповідачу, проте зазначені витрати не віднесені КАС України до судових витрат та не підлягають стягненню.

Апеляційна скарга Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України підлягає частковому задоволенню.

Як встановлено судом першої інстанції, постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22.03.2016 у справі №804/906/16 визнано протиправними дії та скасовано постанову старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Бурла В.Е. від 22.01.2016 про відмову у відкритті виконавчого провадження (відмову у прийнятті до провадження виконавчого документа) ВП №49911998;

Визнано протиправними дії відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, які виразились у несвоєчасному направленні на адресу ОСОБА_1 постанови від 22.01.2016 про відмову у відкритті виконавчого провадження (відмову у прийнятті до провадження виконавчого документа) ВП №49911998.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 07.07.2016 постанова Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22.03.2016 залишена без змін.

На виконання вищевказаних рішень 14.07.2016 на адресу Відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України для виконання та поновлення виконавчого провадження направлений виконавчий лист по справі № 2а/0470/7992/12, який згідно інформації підприємства «Укрпошта» отриманий 20.07.2016 року.

23.08.2016 року позивачем було отримано постанову головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Бялого М.Г. від 05.08.2016 про відмову у відкритті виконавчого провадження (ВП № 51827282).

ОСОБА_1 звернулась о суду з заявою про визнання протиправною бездіяльності відповідача, вчиненої на виконання постанови суду.

Частково задовольняючи заяву ОСОБА_1, суд першої інстанції зазначив, що рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду України від 22.03.2016 не виконано та виконавче провадження не відкрито.

За висновками суду першої інстанції, вимоги позивача про визнання протиправною бездіяльність Відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, яка виразилась у невиконанні рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22.03.2016 у справі №804/906/16 та від 14.11.2012 у справі №2а/0470/7992 та зобов'язанні Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України негайно в повному обсязі виконати рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22.03.2016 у справі №804/906/16 та від 14.11.2012 по справі №2а/0470/7992 відповідно до вимог ст. 51 Закону України «Про виконавче провадження» підлягають задоволенню.

Суд першої інстанції посилається на вимоги статті 51 Закону України «Про виконавче провадження», згідно яких у разі якщо постанова державного виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною, виконавче провадження підлягає відновленню протягом трьох робочих днів з дня надходження рішення суду, виконавчого документа чи постанови керівника відповідного органу державної виконавчої служби.

Колегія суддів з висновками суду першої інстанції погоджується частково.

Судом першої інстанції встановлено, що постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22.03.2016, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 07.07.2016, у справі №804/906/16 визнано протиправними дії та скасовано постанову старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Бурла В.Е. від 22.01.2016 про відмову у відкритті виконавчого провадження (відмову у прийнятті до провадження виконавчого документа) ВП №49911998;

Було встановлено, що у поданому позивачем на виконання виконавчому листі № 2а/0470/7992/12 від 23 червня 2015 року дійсно відсутній індивідуальний ідентифікаційний номер стягувана та код ЄДРПОУ боржника. Поряд з цим, державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право, зокрема, з метою захисту інтересів стягувача, одержувати безоплатно від органів, установ, організацій, посадових осіб, сторін та учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, у тому числі конфіденційну (п. 3 ч. 3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження»).

ОСОБА_1 не може володіти інформацією про ідентифікаційний код боржника за виконавчим документом. Правом збирати інформацію про учасників виконавчого провадження наділений державний виконавець.

Такий висновок відповідає практиці Верховного суду України, викладеній у постанові від 25 червня 2014 року у справі № 6-62цс14.

Відповідно до частини 9 статті 267 КАС України, Особа-позивач, на користь якої ухвалено постанову суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб'єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такої постанови суду або порушення прав позивача, підтверджених такою постановою суду.

Згідно з частиною 2 та 3 статті 14 КАС України Постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання на всій території України.

Невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Посилання представника Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України на те, що виконавчі листи щодо виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду по справі №804/906/16 не відповідають вимогам ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» - не зазначено індивідуальний ідентифікаційний номер стягувача та боржника є помилковими, оскільки оцінка цих обставин надана в постанові Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22.03.2016, та з цих підстав дії Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України було визнано протиправними.

Таким чином, є вірними висновки суду першої інстанції про протиправність бездіяльності Відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, яка виразилась у невиконанні рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22.03.2016 у справі №804/906/16 та від 14.11.2012 у справі №2а/0470/7992.

Доводи апеляційної скарги зазначених висновків суду першої інстанції не спростовують.

Проте, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про необхідність зобов'язати Відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України негайно в повному обсязі виконати рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22.03.2016 у справі №804/906/16 та від 14.11.2012 по справі №2а/0470/7992 відповідно до вимог ст. 51 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до частини 1 ст. 51 Закону України «Про виконавче провадження» у разі якщо постанова державного виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована начальником відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або керівником відповідного органу державної виконавчої служби або якщо до державного виконавця надійшло рішення суду про скасування заходів до забезпечення позову, а також у разі повернення виконавчого документа з іншого відділу державної виконавчої служби, виконавче провадження підлягає відновленню протягом трьох робочих днів з дня надходження рішення суду, виконавчого документа чи постанови керівника відповідного органу державної виконавчої служби.

Проте, постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22.03.2016 скасовано постанову старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Бурла В.Е. від 22.01.2016 про відмову у відкритті виконавчого провадження (відмову у прийнятті до провадження виконавчого документа) ВП №49911998, а не постанову державного виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувану.

Відтак, колегія суддів вважає, що відповідача відсутні підстави на виконання зазначеного рішення діяти відповідно до вимог ст. 51 Закону України «Про виконавче провадження».

Постанова суду першої інстанції підлягає зміні шляхом виключення з резолютивної частини слова «відповідно до вимог ст. 51 Закону України «Про виконавче провадження».

Таким чином, апеляційна скарга Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст. ст. 198, 201, 205, 206 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення

Апеляційну скаргу Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України задовольнити частково.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09 грудня 2016р. за наслідками розгляду заяви ОСОБА_1 про судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративній справі №804/906/16 за позовом ОСОБА_1 до Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Державна казначейська служба України про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити дії змінити, виключивши з резолютивної частини слова «відповідно до вимог ст. 51 Закону України «Про виконавче провадження».

В іншій частині постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09 грудня 2016р. за наслідками розгляду заяви ОСОБА_1 про судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративній справі №804/906/16 за позовом ОСОБА_1 до Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Державна казначейська служба України про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити дії залишити без змін.

Постанова оскарженню не підлягає.

Головуючий: А.А. Щербак

Суддя: Ю.В. Дурасова

Суддя: Н.П. Баранник