Справа № 344/15878/16-а,2-а/344/892/16
Суддя: Довга Ольга Іванівна
Дата ухвалення: 2017-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2017 року Справа № 876/1334/17

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі колегії:

головуючого-судді Довга О.І.,

судді Каралюс В.М.

судді Запотічний І.І.,

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в м.Івано-Франківську на постанову Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 19.12.2016 року у справі № 344/15878/16-а за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в м.Івано-Франківську про визнання протиправними дії управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську щодо відмови провести перерахунок пенсії за вислугою років згідно заяви від 11.08.2016р., зобов'язання управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську перерахувати пенсію згідно ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» з урахуванням розміру середньомісячного заробітку, зазначеного в довідці прокуратури від 01.03.2016р.без обмежень її максимального розміру, стягнути судові витрати, -

В С Т А Н О В И В :

01.12.2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду першої інстанції з адміністративним позовом до управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську про визнання протиправними дії управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську щодо відмови провести перерахунок пенсії за вислугою років згідно заяви від 11.08.2016р., зобов'язання управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську перерахувати пенсію згідно ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» з урахуванням розміру середньомісячного заробітку, зазначеного в довідці прокуратури від 01.03.2016р., стягнути судові витрати. Позов обґрунтовано тим, що позивачу була призначена пенсія 13.03.2015р. за вислугою років в розмірі 60 відсотків середньомісячного заробітку. У зв'язку із збільшенням заробітної платні працівникам органів прокуратури, позивач звернулася до відповідача про перерахунок пенсії. Однак їй було відмовлено у перерахунку, чим порушено права позивача.

Постановою Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 04.11.2016 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено повністю.

Не погодившись із викладеними у вищевказаній постанові суду першої інстанції висновками, відповідач подав апеляційну скаргу і просить скасувати постанову суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом норм діючого законодавства, неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи та невідповідність висновків суду обставинам справи. Просить прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позову.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.197 КАС України суд розглядає справу в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю доповідача, вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних міркувань.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 працювала в прокуратурі Івано-Франківської області та отримує з 13.03.2015р., призначену пенсію за вислугу років, в розмірі 60 відсотків суми зарплати у відповідності до вимог ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» №3662-12 від 26.11.1993 року в редакції Закону № 2663-111 від 12.07.2001р. Позивач звернулася 11.08.2016р., 26.10.2016р. до відповідача про перерахунок пенсії, в зв'язку з підвищенням заробітної плати., подавши довідку прокуратури області від 01.03.2016р., однак їй було відмовлено у перерахунку в зв'язку з п.5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року з 01.06.2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до Законів України та зокрема, відповідно до Закону України «Про прокуратуру», а також з тих підстав, що Закон України «Про прокуратуру» втратив чинність з 15.07.2015р. в зв'язку з Законом від 14.10.2014р. №1697.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.2 ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» (в редакції на час призначення пенсії позивачу) пенсія призначається в розмірі 60 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії.

Відповідно до ч. 18 ст. 50-1 Закону № 1789-ХІІ, призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, у якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.

Проте, 15 липня 2015 року набрав чинності Закон України "Про прокуратуру" № 1697-VII від 14 жовтня 2014 року, яким, зокрема, врегульовано порядок пенсійного забезпечення працівників прокуратури.

Частиною 20 статті 86 Закону № 1697-VIІ (чинного на момент виникнення спірних правовідносин) встановлено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України.

За таких обставин, положення частини 18 статті 50-1 Закону №1789-XII щодо перерахунку пенсії втратили чинність.

Колегія суддів зазначає, що станом на день звернення позивача із заявою про перерахунок пенсії (26 жовтня 2016 року) Кабінетом Міністрів України не було визначено умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури. Тобто, на час звернення позивача із заявою про перерахунок пенсії була відсутньою сама законодавча основа для здійснення такого перерахунку, оскільки відповідні норми Закону №1789-ХІІ втратили свою чинність, тобто їх не існувало в правовій природі.

Конституційний Суд України у рішенні від 09 лютого 1999 року №1-рп/99 у справі 1-7/99 за конституційним зверненням Національного банку України щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 58 Конституції України (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів) зазначив, що за загальновизначеним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у частині першій статті 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

В свою чергу, у відповідності з ч.19 статті 86 Закону №1697-VII, яка є чинна на час виникнення спірних відносин, умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України. Отже, визначення умов та порядку перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури покладено на Кабінет Міністрів України.

Положення Закону України "Про прокуратуру" №1697-VII від 14 жовтня 2014 року не були визнані не конституційними у встановленому порядку, а тому є чинними.

За результатами судового розгляду справи «Валентина Ніканорівна ВЕЛИКОДА проти України» (заява №43331/12, ухвала від 03.06.2014) Європейський суд з прав людини, констатував, що законодавчі норми можуть змінюватися і передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. зміна механізму нарахування певних видів соціальних виплат та допомоги є конституційно допустимою до тих меж, за якими ставиться під сумнів сама сутність змісту права на соціальний захист.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла до висновку, що у відповідача відсутні законні підстави для здійснення позивачу перерахунку пенсії у відповідності до ч. 18 ст. 50-1 Закону № 1789-ХІІ, оскільки положення цієї статті втратили чинність, у зв'язку з чим, апеляційна скарга підлягає до задоволення.

З врахуванням усіх вищенаведених обставин суд вважає, що доводи апеляційної скарги є підставними та обґрунтованими і повністю спростовують висновки суду першої інстанції, а постанова суду прийнята з порушенням норм процесуального та матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, невідповідності висновків суду обставинам справи, у зв'язку з чим в силу вимог ст. 202 КАС України постанова суду підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про задоволення позовних вимог.

Керуючись ст. 195, 197, 198, 202, 205, 207, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м.Івано-Франківську задовольнити.

Постанову Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 19.12.2016 року у справі № 344/15878/16-а скасувати та прийняти нову, якою в задоволенні позову відмовити.

Постанова набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, що беруть участь у справі, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Довга О.І.

Судді Каралюс В.М.

Запотічний І.І.