Справа № 127/23359/16-а
Суддя: Сушко О.О.
Дата ухвалення: 2017-03-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 127/23359/16-а

Головуючий у 1-й інстанції: Луценко Л.В.

Суддя-доповідач: Сушко О.О.

15 березня 2017 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Сушка О.О.

суддів: Смілянця Е. С. Залімського І. Г. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 12 січня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :

позивач звернувся в суд з адміністративним позовом, в якому просив визнати дії відповідача щодо відмови позивачу врахувати при призначенні пенсії як державному службовцю інші види заробітної плати протиправними; зобов'язати відповідача здійснити позивачу як державному службовцю перерахунок пенсії та включити до заробітку для обчислення пенсії за період з 01.01.2008 року по 31.12.2009 року суми матеріальної допомоги на оздоровлення та на вирішення соціально-побутових потреб у сумі 25 776,04 грн.; індексації у сумі 2 271,56 грн.; відповідно до довідки Департаменту фінансів Вінницької міської ради про складові заробітної плати №10-0503/232 від 31.08.2016 року з 01.09.2016 року; зобов'язати відповідача виплачувати пенсію позивачу як державному службовцю з врахуванням сум матеріальної допомоги на оздоровлення, соціально-побутові потреби та сум індексації після врахування до заробітку для обчислення пенсії з 01.09.2016 року.

Відповідно до постанови Вінницького міського суду Вінницької області від 12.01.2017 року вказаний позов задоволено повністю.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу з підстав невідповідності висновків суду обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, у зв'язку з чим, апелянт просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою відмовити позивачу в задоволенні позову.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження на підставі ч. 6 ст. 128 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції, 08.01.2010 року позивач вийшла на пенсію за віком як державний службовець відповідно до Закону України «Про державну службу» та останній була призначена пенсія державного службовця у розмірі 90% від суми заробітної плати відповідно до ст.37 Закону України «Про державну службу».

Для призначення пенсії державного службовця позивачем була надана довідка про складові заробітної плати, що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» за формою, затвердженою постановою правління Пенсійного фонду України 14.02.2011 року №5-1.

В розрахунок для призначення пенсії позивачу включено: посадовий оклад, надбавку за ранг, за вислугу років та надбавку за високі досягнення в роботі.

Однак, відповідачем не врахована матеріальна допомога, індексація при призначенні позивачу пенсії, оскільки на його думку матеріальна допомога (на оздоровлення, для вирішення соціально-побутових питань тощо), індексація є одноразовими виплатами і не зазначені в переліку складових заробітної плати, передбачених ч.2 ст.33 Закону України «Про державну службу», а тому вони не включаються до заробітку, що враховується при перерахунку пенсії державним службовцям.

Суд першої інстанції при ухваленні оскарженої постанови виходив з обґрунтованості та доведеності позовних вимог, а відтак наявності підстав для задоволення адміністративного позову.

З такими висновками суду першої інстанції колегія суддів апеляційної інстанції погоджується, виходячи з наступного.

Так, статтею 37 Закону України «Про державну службу» визначено, що пенсія державним службовцям призначається у розмірі 70 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

Відповідно до ст. 2 цього Закону визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати.

За змістом ч.3 ст.33 Закону України «Про державну службу», заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Отже, матеріальна допомога на оздоровлення, допомога для вирішення соціально побутових питань, індексація, компенсація за невикористану відпустку входять до системи оплати праці державного службовця.

Разом з тим, згідно з ч.1 ст. 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподаткованого доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

В силу ст. 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визначено виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Так, зокрема до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми витрат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

За змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Таким чином, матеріальна допомога, індексація, компенсація за невикористану відпустку, на які нараховувався збір на обов'язкове державне пенсійне страхування та які не включається до складу заробітної плати державного службовця, повинні враховуватись при обчисленні розміру її пенсії, оскільки в даному випадку підлягають застосуванню спеціальні норми, що визначають виплати (доходи) для обчислення пенсії, зокрема, ст.41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та ст.66 Закону України «Про пенсійне забезпечення», натомість положення Законів України «Про державну службу» є загальними.

Крім того, щодо посилань представника відповідача на норми Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» як на підставу про відмову здійснення перерахунку пенсії позивачу, слід зауважити, що положенням п.5 Розділу III Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015р. №213-VIII, передбачено, що у разі неприйняття до 01 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 01 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», «Про статус народного депутата України», «Про Кабінет Міністрів України», «Про судову експертизу», «Про Національний банк України», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про дипломатичну службу», Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України, не можуть бути підставою відмови у проведенні перерахунку пенсії, оскільки вказані зміни законодавства не містять вимогу щодо перерахунку раніше призначеної пенсії, а стосуються лише призначення пенсій особам, які підпадають під його дію.

При цьому, право на перерахунок пенсії надано позивачу з моменту призначення пенсії і на підставі діючого на той час законодавства, а тому не може бути обмежене чи скасоване при прийнятті нових законів чи інших нормативно-правових актів, оскільки це б суперечило ст.22 Конституції України, яка є нормою прямої дії.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а відтак, відсутні підстави для скасування такого рішення.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці залишити без задоволення, а постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 12 січня 2017 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку встановленому ч.5 ст. 254 КАС України та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.

Головуючий Сушко О.О.

Судді Смілянець Е. С. Залімський І. Г.