Справа № 373/1904/16-а
Суддя: Керекеза Я. І.
Дата ухвалення: 2017-03-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 373/1904/16-а
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2017 року Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд Київської області, діючи як адміністративний суд, в складі:
головуючого судді Керекези Я.І.
при секретарі Олійник Ю.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Переяслав-Хмельницький справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, треті особи: Переяслав-Хмельницький об`єднаний міський військовий комісаріат, Київський обласний військовий комісаріат про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,
В С Т А Н О В И В :
Позивач ОСОБА_1 звернувся з даним адміністративним позовом до Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області та просить визнати протиправними дії Міністерства оборони України щодо відмови у виплаті йому одноразової грошової допомоги у зв`язку із настанням інвалідності, спричиненої захворюваннями, що пов`язані з виконанням обов`язків військової служби; зобов`язати Міністерство оборони України нарахувати та виплатити йому одноразову грошову допомогу у зв`язку з настанням другої групи інвалідності, спричиненої захворюваннями, що пов`язані з виконанням обов`язків військової служби, у розмірі 30-місячного грошового забезпечення за останньою посадою в сумі 20040 гривень 90 коп.; стягнути 6000 гривень витрат на правову допомогу та зобов`язати відповідача у встановлений судом строк подати звіт про виконання судового рішення.
В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та представник позивача Доготар А.Ю. позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити.
Представник відповідача ОСОБА_2 позов не визнав, зазначивши, що на момент встановлення інвалідності позивача діяла редакція ст.16 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», відповідно до якої у разі інвалідності, що настала в період проходження військової служби або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження військової служби, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі до п`ятирічного грошового забезпечення за останньою посадою в порядку та на умовах, визначених КМ України. Також на момент встановлення інвалідності позивачу діяв «Порядок та умови призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення ( контузії, травми або каліцтва) військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнених з військової служби (зборів) осіб», затверджених постановою КМ України від 28.05.2008 №499, відповідно до якого одноразова грошова допомога виплачується військовослужбовцям у разі настання інвалідності в період проходження військової служби у разі настання інвалідності не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період її проходження у розмірі 24-місячного грошового забезпечення інвалідам ІІ групи, а у разі настання інвалідності внаслідок виконання обов`язків військової служби у розмірі 30-місяного грошового забезпечення інвалідам ІІ групи. Даний порядок і може бути застосовано при вирішенні питання щодо виплати позивачу такої допомоги. Однак позивач звернувся до військомата із заявою при виплату йому допомоги відповідно до постанови КМ України від 25.12.2013 №975 в розмірі 30-місяного грошового забезпечення і йому правомірно було в цьому відмовлено. Тому, вважає, що вимога позивача про виплату вказаної допомоги у відповідності до Постанови КМ України від 25.12.2013 №975 не відповідає законодавству України. Просив відмовити в задоволенні позовних вимог.
Представник третьої особи - Переяслав-Хмельницького об`єднаного міського військового комісаріату Руденко А.В. заперечила проти задоволення позову, посилаючись на те, що на момент встановлення інвалідності позивачу не діяла Постанова КМ України №975 від 25.12.2013, на яку посилається ОСОБА_1 , ставлячи вимогу про виплату одноразової грошової допомоги. Заяву від 12.05.2016 позивач писав власноручно, за додатковими роз`ясненнями до працівників військомату не звертався. В заяві чітко зазначено, що документи подаються згідно Постанови КМ України від 25.12.2013 №975.
Представник третьої особи - ІНФОРМАЦІЯ_1 в судове засідання не з`явився, причин неявки суду не повідомив, про місце і час слухання справи повідомлений належним чином. В своїх письмових запереченнях на адміністративний позов, наданих суду 17.11.2016, посилається на ті ж обставини, що й представник відповідача та третьої особи Переяслав-Хмельницького об`єднаного міського військового комісаріату.
Відповідно до довідки до акту огляду МСЕК, серії КИО-1 №0401650 від 27.06.2013 ОСОБА_1 встановлено другу групу інвалідності з 27.06.2013, причина інвалідності захворювання, зв`язані з проходженням військової служби ( а.с 13).
Згідно з довідкою про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках застрахованого, серії КИО 2 № 002831 від 27.06.2013 ОСОБА_1 визначено ступінь втрати професійної працездатності 70 % у зв`язку з захворюванням, зв`язаним з проходженням в/служби( а.с 14).
Як слідує з витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 31.10.2000 за №217 ОСОБА_1 , звільненого наказом МО України від 20.10.2000 № 189 з військової служби в запас за п.65 пп.«в» (за станом здоров`я) Тимчасового положення про проходження військової служби особами офіцерського складу, виключено зі списків особового складу частини і направлено для зарахування на військовий облік у Переяслав-Хмельницький ОМВК Київської області( а.с. 15).
З протоколу за пенсійною справою ФК-71355 (Міноборони) від 01.01.2008 Головного управління ПФУ в Київській області ОСОБА_1 з 01.01.2007 довічно призначено пенсію за вислугою років у розмірі 59% грошового забезпечення, що складає 1637, 27 грн. щомісячно ( а.с. 16).
12.05.2016 ОСОБА_1 звернувся до військового комісара Переяслав-Хмельницького ОМВК з заявою про виплату йому одноразової грошової допомоги у зв`язку з інвалідністю. Із заяви вбачається, що документи позивач подав відповідно до постанови КМ України від 25.12.2013 №975 ( а.с. 18).
Як слідує з витягу з протоколу засідання комісії з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби від 19.08.2016 за №71 ОСОБА_1 відмовлено у призначенні одноразової грошової допомоги, як особі, яка звільнена з військової служби до набуття чинності ЗУ «Про загальний військовий обов`язок і військову службу», яким запроваджено виплату одноразової грошової допомоги, та інвалідність яким встановлено до 1 січня 2014 року, тобто до набуття чинності нової редакції ст.16 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та постанови КМ України від 25.12.2013 №975, оскільки відповідно до ст.58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі (а.с. 19).
Таким чином, 2 група інвалідності в зв`язку із захворюванням, пов`язаним з проходженням військової служби, була встановлена позивачу ОСОБА_1 27.06.2013.
Відповідно ст.16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», в редакції станом на момент встановлення інвалідності позивачу, у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного військовослужбовцю під час виконання ним обов`язків військової служби, а також інвалідності, що настала в період проходження військової служби або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження військової служби, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі до п`ятирічного грошового забезпечення за останньою посадою в порядку та на умовах, визначених КМ України.
Постановою Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 №499 затверджено Порядок та умови призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнених з військової служби (зборів) осіб, відповідно до якого одноразова грошова допомога виплачується військовослужбовцям у разі настання інвалідності в період проходження військової служби у разі настання інвалідності не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період її проходження у розмірі 24-місячного грошового забезпечення інвалідам ІІ групи, а у разі настання інвалідності внаслідок виконання обов`язків військової служби у розмірі 30-місяного грошового забезпечення інвалідам ІІ групи.
Саме цей Порядок був чинний на час встановлення позивачу 2 групи інвалідності.
Відповідно до п. 3 вищезазначеного Порядку, особа повинна подати за місцем проходження служби (зборів) або до військомату певний перелік документів.
Як вже зазначалося, позивач ОСОБА_1 12.05.2016 звернувся до Переяслав-Хмельницького ОМВК із заявою про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку із інвалідністю. До заяви додав документи згідно Постанови КМ України від 25.12.2013 № 975.
Дану заяву та додані документи було розглянуто на засіданні комісії МОУ і відмовлено в призначені одноразової грошової допомоги, оскільки ОСОБА_1 не має права на виплату такої допомоги відповідно до Постанови КМ України від 25.12.2013 № 975.
Відповідно до ч. 1 ст. 6 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.
Відповідно до ч. 1 та ч. 3 ст. 2 цього Кодексу, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.
У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;
2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;
3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);
4) безсторонньо (неупереджено);
5) добросовісно;
6) розсудливо;
7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;
8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);
9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;
10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
З врахуванням вищезазначених норм КАС України, суд вважає, що рішення відповідача про відмову у виплаті позивачу одноразової грошової допомоги прийнято обгрунтовано та з дотриманням інших зазначених в ч. 3 ст. 2 КАС України принципів, оскільки на момент встановлення позивачу 2 групи інвалідності в зв`язку із захворюванням, пов`язаним з проходженням військової служби, 27.06.2013 чинною була постанова КМ України від 28.05.2008 № 499. Постанова КМ України № 975 була прийнята значно пізніше 25.12.2013 і відповідно до ст. 58 Конституції України не має зворотньої дії в часі.
В силу ч. 1 та ч. 2 ст. 11 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.
Позивач оскаржує дії відповідача щодо відмови у виплаті йому допомоги на підставі Постанови КМ України від 25.12.2013 № 975, при цьому обгрунтовуючи своє право на таку допомогу нормами Постанови КМ України від 28.05.2008 № 499.
Належних та допустимих доказів того, що оскаржуване рішення відповідача прийняте на підставі розгляду заяви ОСОБА_1 , поданої відповідно до Постанови КМ України від 28.05.2008 № 499, суду не надано.
Позивач зазначив, що раніше у 2014 році звертався до відповідача із заявою про виплату йому допомоги на підставі Постанови КМ України від 28.05.2008 № 499, отримав відмову, яку в судовому порядку не оскаржував. Однак будь-яких доказів цьому суду не надав.
За таких обставин, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позов не підлягає до задоволення.
На підставі викладеного, відповідно до ст. 58 Конституції України, керуючись ст.ст.2, 6, 8, 9, 10, 11, 71, 99, 100, 159-163 КАС України, суд,
ПОСТАНОВИВ:
В задоволенні позову ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, треті особи: Переяслав-Хмельницький об`єднаний міський військовий комісаріат, Київський обласний військовий комісаріат про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії відмовити.
Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня її проголошення через Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд Київської області. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.
Складання постанови в повному обсязі вчинено14.03.2017.

Суддя Я.І.Керекеза