Справа № 802/236/17-а
Суддя: Дончик Віталій Володимирович
Дата ухвалення: 2017-03-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

10 березня 2017 р. Справа № 802/236/17-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Дончика Віталія Володимировича,

за участю:

секретаря судового засідання: Медвідь І.О.,

представника позивача: Загоруйко Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Управління Пенсійного фонду України в місті Вінниці до Публічного акціонерного товариства "Івано-Франківськ "Вінницям'ясо" про стягнення заборгованості

в с т а н о в и в :

31.01.2017 року управління Пенсійного фонду України в місті Вінниці (далі - УПФ України в м. Вінниці) звернулось до суду з адміністративним позовом до Публічного акціонерного товариства "Івано-Франківськ "Вінницям'ясо" про стягнення заборгованості.

В обґрунтування заявлених позовних вимог вказали, що за відповідачем рахується заборгованість по відшкодуванню витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах за Списком № 2 громадянину ОСОБА_2 за період з липня 2013 року по грудень 2016 року в сумі 27554,55 грн. Вказана заборгованість в добровільному порядку відповідачем не погашена, з огляду на що, звернулись до суду з даним адміністративним позовом.

В судовому засіданні представник позивача підтримав заявлений адміністративний позов, просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся завчасно та належним чином, про що свідчить його розписка (а.с. 67). В матеріалах справи містяться письмові заперечення на адміністративний позов (а.с. 24-26).

Згідно з ч. 4 ст. 128 КАС України у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

З огляду на викладене суд доходить висновку про можливість розгляду справи за відсутності належним чином повідомленого відповідача.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, оцінивши інші докази в їх сукупності, суд приходить до переконання, що заявлений адміністративний позов належить задовольнити.

Встановлено, що ПАТ "Івано-Франківськ "Вінницям'ясо" є юридичною особою () та з 15.03.1991 року перебуває на обліку в органах Пенсійного фонду України (а.с. 5).

Згідно із ст. 5 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон) цей Закон регулює відносини, що виникають між суб'єктами системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці правовідносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що йому не суперечить.

Відповідно до п. 2 Прикінцевих положень вказаного Закону пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди вищезазначеним особам пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України "Про пенсійне забезпечення".

При цьому зберігається порядок покриття витрат на виплату та доставку цих пенсій, що діяв до набрання чинності цим Законом.

В силу вимог абз. 4 п. 1 ст. 2, абз. 3 п. 1 ст. 4 Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" фактичні витрати пенсійного органу на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до п. "б" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого статтею 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення", підлягають відшкодуванню у розмірі 100 відсотків.

Порядок відшкодування підприємствами витрат на виплату і доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, визначається Інструкцією про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженою постановою Правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003 року № 21-1 (далі - Інструкція).

Так, підпунктом 6.1 пункту 6 цієї Інструкції передбачено, що відшкодуванню підлягають витрати Пенсійного фонду на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", зокрема, 100 відсотків фактичних витрат на виплату і доставку пенсій працівникам, які працювали або працюють на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

При визначенні частки сплати окремого підприємства стаж ураховується в місяцях (шляхом переведення років у місяці). Якщо пенсія на пільгових умовах призначена із взаємним зарахуванням періодів роботи, передбачених статтями 13, 14 та 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", які дали право на цю пільгову пенсію, то відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку цих пенсій здійснюється тими підприємствами, на яких цей стаж було вироблено у розмірах, передбачених частиною 2 "Прикінцевих положень" Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" (пункт 6.2 Інструкції).

Отже, у випадку, коли особа має стаж, який дає право на призначення пільгових пенсій на кількох підприємствах, витрати покриваються цими підприємствами пропорційно стажу роботи. При цьому стаж роботи на останньому підприємстві враховується для призначення пенсії в повному розмірі, а з попередніх місць роботи він додається до стажу, необхідного для призначення пільгових пенсій.

Як свідчать матеріали справи, громадянин ОСОБА_2 працював електрозварником на підприємстві облспоживспілки "Вінницька обласна універсальна торгова база" у період з 10.07.1979 року по 04.03.1994 року.

Вподальшому, ОСОБА_2 працював на ПАТ "Івано-Франківськ "Вінницям'ясо" ПАТ "Івано-Франківськ "Вінницям'ясо" з 14.03.1994 року по 23.06.2003 року, згідно Довідки про підтвердження трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 19.08.2015 року (а.с. 8).

Під час розгляду справи судом встановлено, що позивачем визначено ПАТ "Івано-Франківськ "Вінницям'ясо" частку витрат у зобов'язаннях з відшкодування витрат на виплату пільгової пенсії ОСОБА_2 Така частка становить 73,11%, згідно розрахунку стажу УПФ України в місті Вінниці (а.с. 5).

На адресу ПАТ "Івано-Франківськ "Вінницям'ясо" надіслано повідомлення від 24.11.2016 року № 1061 про відшкодування пільгових пенсій по списку №2 на 2016 рік, яким доведено до відома відповідача про розмір сум до відшкодування на поточний рік (а.с. 7). Відповідно до розрахунку відшкодування витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за період з липня 2013 року по грудень 2016 року, заборгованість відповідача складає - 27554,55 грн. (Частка відшкодування підприємства складає - 73,11%).

Таким чином, відповідач заборгував УПФ України в місті Вінниці суму витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах по пенсіонеру ОСОБА_2, який виконував роботи по електрозварюванню з повним робочим днем, що дає право даному громадянину на пенсію відповідно ст.13 ЗУ «Про пенсійне забезпечення», що підтверджено довідкою від 12.08.2015 року № 186 (а.с. 8).

Отже, станом на 25.01.2017 року за відповідачем рахується заборгованість невідшкодованих до Пенсійного фонду України фактичних витрат на виплату пенсій за віком на пільгових умовах відповідно до пункту «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» в сумі - 27554,55 грн. Наявність вказаної заборгованості підтверджується наявним в матеріалах справи витягом з облікової картки платника податків (а.с. 11).

Відтак позовні вимоги УПФ України в м. Вінниці підлягають задоволенню шляхом стягнення з відповідача заборгованості по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пенсії, призначеної на пільгових умовах за Списком № 2 ОСОБА_2, в сумі 27554,55 грн. за період з липня 2013 року по грудень 2016 року, тобто пропорційно часу, відпрацьованому цим громадянином на даному підприємстві.

Водночас у наданих суду письмових поясненнях, представник відповідача вказує про те, що суми зазначені в повідомленні № 1061, яке підприємство отримало 24.11.2016 року не можна вважати такими, що складені на поточний рік, так як в додатку зазначені інші періоди. На думку представника відповідача, відповідно до положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, не передбачено права УПФ України в місті Вінниці направляти розрахунки по відшкодуванню витрат по пільговим пенсіям за попередні роки, оскільки така можливість передбачена лише на поточний рік.

Суд критично оцінює викладені доводи представника відповідача, та вказує, що відсутність норм, які регулюють порядок надсилання розрахунків фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за попередні періоди (роки), не позбавляє обов'язку відшкодування підприємствами витрат на виплату і доставку пенсій, призначених на пільгових умовах встановленого пенсійним законодавством України.

Викладене узгоджується із правовою позицією Верховного суду України щодо стягнення заборгованості з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій.

Так, враховуючи судову практику при розгляді справ щодо стягнення заборгованості з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, Верховний Суд України визначив правову позицію стосовно застосування строку позовної давності у даній категорії справ.

Зокрема, колегією суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України підтверджено правомірність вимог управлінь ПФУ щодо права стягувати з підприємств заборгованість з відшкодування фактичних витрат понесених Фондом на виплату і доставку пільгових пенсій незалежно від строку позовної давності, з огляду на наступне.

Відповідно до п.2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-IV підприємства та організації з коштів, призначених на оплату праці, вносять до Пенсійного фонду плату, що покриває фактичні витрати на виплату і доставку пенсій особам, які були зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, крім тих, що були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України, починаючи з дня набрання чинності цим Законом, у розмірі 20 відсотків з наступним збільшенням її щороку на 10 відсотків до 100-відсоткового розміру відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку цих пенсій до набуття права на пенсію за віком відповідно до цього Закону.

Згідно з пунктом 6.8 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої постановою правління ПФУ від 19 грудня 2003 року № 21 -1, зобов'язаний щомісяця до 25-го числа вносити до ПФУ зазначену в повідомленні місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

Суми фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за період з дати призначення пенсії до дати складання розрахунку фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій призначених відповідно до пункту 2 Прикінцевих положень Закону №1058-IV, сплачуються одночасно із оплатою фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за перший поточний місяць.

Пунктом 6 частини першої статті 1 Закону України від 8 липня 2010 року № 2464-VI «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» визначено, що недоїмка це сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена у строки, встановлені цим Законом, обчислена територіальними органами ПФУ у випадках, передбачених цим Законом.

Відповідно до частини п'ятнадцятої статті 106 Закону № 1058-IV строк давності щодо стягнення недоїмки, пені та штрафів не застосовується.

Таким чином, на підставі аналізу вищезазначених норм права колегія судців Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України у постанові від 25.11.2015 дійшла висновку: у випадках звернення до суду із позовом про стягнення заборгованості (недоїмки), яка виникла через несвоєчасне нарахування та/або сплату суми фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, до відносин щодо стягнення такої заборгованості (недоїмки) застосовуються положення частини п'ятнадцятої статті 106 Закону № 1058-ІV. Водночас строки звернення до суду із позовом про стягнення цієї заборгованості (недоїмки), передбачені статтею 99 КАС, не застосовуються.

Неналежне виконання відповідачем вимог пенсійного законодавства України перешкоджає наповненню бюджету Пенсійного фонду України, що в свою чергу порушує права та інтереси інших громадян на отримання соціальних виплат.

Згідно ст.ст. 71, 86 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Враховуючи те, що заявлену до стягнення суму заборгованості відповідач у встановлені законодавством строки не сплатив, наявність у нього вказаної заборгованості підтверджується матеріалами справи, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог, у зв'язку з цим позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163, 167, 255, 257 КАС України, суд-

п о с т а н о в и в :

Адміністративний позов задовольнити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Івано-Франківськ "Вінницям'ясо" (вул. Батозька, 1, м. Вінниця, Вінницька область, ) заборгованість з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій по списку №2 в сумі 27554,55 грн. (двадцять сім тисяч п'ятсот п'ятдесят чотири гривні п'ятдесят п'ять копійок) на користь Управління Пенсійного фонду України в місті Вінниці (, р/р 0103 ОПЕРВ ПАТ «Державний ощадбанк», МФО 302076).

Постанова набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Дончик Віталій Володимирович