Справа № 810/3080/16
Суддя: Василенко Г.Ю.
Дата ухвалення: 2017-01-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 січня 2017 року 810/3080/16

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Василенко Г.Ю., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Броварської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернулась Броварська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області з позовом до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що згідно з даними податкового обліку, за відповідачем рахується податкова заборгованість по податку з доходу фізичних осіб в сумі 106 596,86 грн. Податкові органи в силу закону від імені держави здійснюють функції з контролю за своєчасністю, правильністю нарахування та сплатою податків і зборів (обов'язкових платежів), а також стягнення з платників податків заборгованості перед бюджетами та державними цільовими фондами, у зв'язку з чим позивач звернувся до суду з даним позовом.

В судове засідання сторони не з'явились. Про дату час та місце судового розгляду повідомлені належним чином.

Від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи без його участі.

Відповідач в судове засідання не з'явився, надав до суду клопотання про розгляд справи без його участі та не заперечував щодо розгляду справи в порядку письмового провадження. Надав до суду письмові заперечення, в яких зазначив, що позивач не надав суду ніякого чи допустимого доказу для підтвердження вимог, які містяться в відповідних податкових повідомлень-рішень, а також в акті від 29.09.2014. Зауважив, що податкові повідомлення-рішення не надіслані в розумінні ст.58 ПК України, а отже є не узгодженими. Також зазначає, що податковий орган звернувся до суду з пропуском строку звернення до суду. У зв'язку з чим, просить суд відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

Відповідно до ч.4 ст.122 Кодексу адміністративного судочинства України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі особи, які беруть участь у справі, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що Броварською ОДПІ проведено документальну позапланову невиїзну перевірку щодо своєчасності, достовірності повноти нарахування та сплати податку на доходи фізичних осіб до бюджету платника податків за період з 01.01.2012 по 31.12.2012. За результатами проведеної перевірки складно акт № 494/17-НОМЕР_1 від 29.09.2014.

Перевіркою встановлено не ведення платником платником податків-фізичною особою ОСОБА_1 обліку доходів для визначення суми загального річного оподатковуваного доходу за період з 01.01.2012 по 31.12.2012, в зв'язку з ненаданням платником податків на перевірку Книги обліку доходів та витрат.

Перевіркою доходів, які включаються до загального річного оподатковуваного доходу встановлено, що платником податків фізичною особою ОСОБА_1 не задекларовано дохід отриманий у вигляді додаткового блага, в результаті анулювання (прощення) заборгованості АТ "Дельта-Банк" на суму 461229,26 грн. у 4 кварталі 2012 року.

Крім того, перевіркою встановлено, що податок на доходи фізичних осіб податковим агентом АТ "Дельта-Банк" не був нарахований (сплачений) із суми нарахованого доходу у вигляді анулювання (прощення) заборгованості. Як зазначено у листі, який надійшов на запит Бориспільської ОДПІ від АТ "Дельта-Банк" від 22.05.2014 №6245/10 зазначене прощення здійснювалось з повідомленням боржника про таке анулювання боргу та включенням суми прощення до податкового розрахунку за формою №1-ДФ, за підсумками звітного періоду, у якому такий борг було анульовано (прощено).

Перевіркою правильності визначення суми податку на доходи фізичних осіб, яка підлягає сплаті платником самостійно, встановлено, що платник податків - фізична особа ОСОБА_1 самостійно не визначила (не нарахована) суму податкового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб за результатами отриманого доходу за 2012 рік.

За результатами розгляду матеріалів перевірки заступником начальника Бориспільської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області прийняті податкове повідомлення-рішення від 15.10.2014 №, яким відповідачеві нараховано штрафні санкції в сумі 510 грн., податкове повідомлення-рішення від 15.10.2014 №, яким відповідачеві нараховано штрафні санкції в сумі 170 грн. та податкове повідомлення-рішення від 15.10.2014 №, яким відповідачеві збільшено грошове зобов'язання в сумі 78194,37 грн. та нараховані штрафні санкції в сумі 19548,59 грн.

Податкові повідомлення-рішення податковим органом були надіслані відповідачу засобом поштового зв'язку, що підтверджується наявними в матеріалах справи повідомленнями про вручення поштових повідомлень. Вищевказані податкові повідомлення-рішення не було оскаржено відповідачем в судовому порядку, отже є узгодженим.

В подальшому, на виконання вимог п. 59.1 ст. 59 Податкового кодексу України податковим органом була виставлена відповідачу податкова вимога від 24.07.2015 №1203-23 про сплату податкового боргу за узгодженими податковими зобов'язаннями в сумі 106596,86 грн.. Вказана податкова вимога була власноруч отримана відповідачем. Проте, дана податкова вимога залишилась без задоволення.

Таким чином, згідно з розрахунку податного боргу відносно відповідача станом на 29.09.2016 має податковий борг по податку на доходи фізичних осіб в сумі 106596,86 грн.

Надаючи правову оцінку спірним відносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 67 Конституції України кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулюються Податковим кодексом України.

Так, Податковий кодекс України визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Згідно з пунктом 38.1 статті 38 Податкового кодексу України виконанням податкового обов'язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов'язань у встановлений податковим законодавством строк.

Відповідно до пункту 6.1 статті 6 цього Кодексу податком є обов'язковий, безумовний платіж до відповідного бюджету, що справляється з платників податку відповідно до цього Кодексу.

Згідно з приписами підпунктів 16.1.3 та 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 цього Кодексу платник податків зобов'язаний подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків та зборів; сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Строком сплати податку та збору визнається період, що розпочинається з моменту виникнення податкового обов'язку платника податку із сплати конкретного виду податку і завершується останнім днем строку, протягом якого такий податок чи збір повинен бути сплачений у порядку, визначеному податковим законодавством. Податок чи збір, що не був сплачений у визначений строк, вважається не сплаченим своєчасно (пункт 31.1 статті 31 Податкового кодексу України).

Пунктом 57.3 статті 57 Податкового кодексу України визначено, що у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Отже, у випадку визначення податкового (грошового) зобов'язання органом ДФС граничним днем сплати буде десятий календарний день, що настає за днем отримання платником відповідного податкового повідомлення-рішення.

Підпунктом 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України передбачено, що податковий борг - це сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Відповідно до пункту 59.1 статті 59 цього Кодексу у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Згідно з пунктом 59.5 зазначеної статті, у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.

У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Отже, грошові зобов'язання, визначені в податкових повідомленнях-рішеннях, які не було оскаржено в установленому законом порядку, є узгодженим податковим боргом.

Таким чином, загальна сума податкового боргу, що підлягає сплаті відповідачем, становить 106596,86 грн.

Зазначений факт підтверджується доказами, наявними в матеріалах справи.

На час розгляду справи та винесення рішення по суті заявлених позовних вимог доказів про сплату зазначеної суми відповідачем суду надано не було.

Суд не погоджується з твердженням відповідача що податковим органом не надано суду ніякого належного та допустимого доказу для підтвердження вимог, які містяться в відповідних податкових повідомлень-рішень та також в акті, оскільки до позовної заяви позивачем долучено історію виникнення заборгованості по адміністративним фінансовим санкціям відповідача, історію виникнення заборгованості по податку на доходи фізичних осіб по платнику податків ОСОБА_1, витяг з інформаційної бази даних відносно відповідача.

Крім того, також суд не погоджується з твердження відповідача що податкові повідомлення-рішення належним чином не надіслані в розумінні ст.58 ПК України, а отже є не узгодженими, оскільки, зокрема, п.58.3 ст.58 ПК України, визначено, що податкове повідомлення-рішення вважається належним чином врученим платнику податків (крім фізичних осіб), якщо його надіслано у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу. Податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) фізичній особі, якщо його вручено їй особисто чи її представникові, надіслано на адресу за місцем проживання або останнього відомого місцезнаходження фізичної особи з повідомленням про вручення або у порядку, визначеному пунктом 42.4 статті 42 цього Кодексу. У такому самому порядку надсилаються податкові вимоги та рішення про результати розгляду скарг. У разі коли пошта не може вручити платнику податків податкове повідомлення-рішення або податкові вимоги, або рішення про результати розгляду скарги через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб, їх відмову прийняти податкове повідомлення-рішення або податкову вимогу, або рішення про результати розгляду скарги, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога, або рішення про результати розгляду скарги вважаються врученими платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення. У разі якщо вручити податкове повідомлення - рішення неможливо через помилку, допущену контролюючим органом, податкове повідомлення - рішення вважається таким, що не вручено платнику податків.

Отже, суд зазначає, що ПК України, передбачено процедуру надсилання податкових повідомлень-рішень та податкових вимог. В матеріалах справи містяться докази отримання відповідачем особисто податкових повідомлень-рішень та податкової вимоги та в установлений строк відповідачем не оскаржено, отже податкові повідомлення-рішення та податкова вимога є узгодженими.

Також суд не погоджується з твердженнями відповідача щодо пропуску строку звернення до суду, оскільки строк звернення до суду відраховується з моменту узгодженого податкового боргу. Податкові повідомлення-рішення були винесені в 2015 році, податковий борг також узгоджений в 2015 році, строк звернення до суду протягом 1095 днів, отже, суд дійшов висновку, що податковий орган звернувся до суду в установлений строк.

Відповідно до підпункту 20.1.19 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України, контролюючі органи мають право стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми грошових зобов'язань та/або податкового боргу у випадках, порядку та розмірі, встановлених цим Кодексом та іншими законами України; стягувати суми недоїмки із сплати єдиного внеску; стягувати суми простроченої заборгованості суб'єктів господарювання перед державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) за кредитами (позиками), залученими державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) або під державні (місцеві) гарантії, а також за кредитами із бюджету в порядку, визначеному цим Кодексом та іншими законами України.

Відповідно до частини першої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Доказів, які б спростовували доводи позивача відповідачем суду не надано.

За таких обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, беручи до уваги ту обставину, що суму заборгованості до державного бюджету у розмірі 106596,86 грн. відповідач у встановлені законодавством строки не сплатив; наявність у нього вказаної заборгованості підтверджується доказами, що містяться у матеріалах справи; доказів погашення відповідачем зазначеної заборгованості на день прийняття рішення не надано, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та вважає їх такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Керуючись статтями 11, 14, 70, 71, 72, 86, 94, 159-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

п о с т а н о в и в:

Адміністративний позов задовольнити.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) податковий борг перед бюджетом в розмірі 106596 (сто шість тисяч п'ятсот дев'яносто шість) грн. 86 коп..

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано в установлені строки. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Київський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Василенко Г.Ю.