Справа № 826/25648/15
Суддя: Кузьменко В.А.
Дата ухвалення: 2017-02-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

місто Київ

20 лютого 2017 року 08:45 справа №826/25648/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Кузьменка В.А., за участю секретаря Калужського Д.О., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "Ворлдвайд Мануфакчурінг, І.Д."
доДержавної податкової інспекції в Оболонському районі Головного управління ДФС у місті Києві
треті особи1. Товариство з обмеженою відповідальністю "Крокус Трейд"
2. Товариство з обмеженою відповідальністю "Макролоджик"
3. Товариство з обмеженою відповідальністю "Кросс-Сервіс"
4. Товариство з обмеженою відповідальністю "Маккон"
5. Товариство з обмеженою відповідальністю "КМ ДІСТІ"
6. Товариства з обмеженою відповідальністю "Глад"
7. Товариство з обмеженою відповідальністю "КМНВП "Тріада-В"
8. Товариство з обмеженою відповідальністю "Вітос Принт"
9. Іноземне підприємство "Логін"
провизнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Ворлдвайд Мануфакчурінг, І.Д." (далі по тексту - позивач, ТОВ "Ворлдвайд Мануфакчурінг, І.Д.") звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції в Оболонському районі Головного управління ДФС у місті Києві (далі по тексту - відповідач, ДПІ в Оболонському районі), в якому просить визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 01 липня 2015 року № та №.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 24 листопада 2015 року відкрито провадження в адміністративній справі №826/25648/15, закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 25 січня 2016 року залучено до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача Товариство з обмеженою відповідальністю "Крокус Трейд" (далі по тексту - третя особа 1), Товариство з обмеженою відповідальністю "Макролоджик" (далі по тексту - третя особа 2), Товариство з обмеженою відповідальністю "Кросс-Сервіс" (далі по тексту - третя особа 3), Товариство з обмеженою відповідальністю "Маккон" (далі по тексту - третя особа 4), Товариство з обмеженою відповідальністю "КМ ДІСТІ" (далі по тексту - третя особа 5), Товариства з обмеженою відповідальністю "Глад" (далі по тексту - третя особа 6), Товариство з обмеженою відповідальністю "КМНВП "Тріада-В" (далі по тексту - третя особа 7), Товариство з обмеженою відповідальністю "Вітос Принт" (далі по тексту - третя особа 8) та Іноземне підприємство "Логін" (далі по тексту - третя особа 9).

У судовому засіданні 11 серпня 2016 року представник позивача позовні вимоги підтримав, представники третіх осіб 4, 7, 8, 9 проти задоволення позову не заперечували; представники відповідача та інших осіб до суду не прибули, у зв'язку із чим, на підставі частини шостої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, суд ухвалив перейти до розгляду справи в письмовому провадженні.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до податкового повідомлення-рішення ДПІ в Оболонському районі від 01 липня 2015 року № згідно з пунктом 54.3 статті 54, пунктом 58.1 статті 58, пунктом 86.8 статті 86, пунктом 123.1 статті 123 Податкового кодексу України, за порушення пункту пунктів 198.3, 198.6 статті 198, пунктів 200.1 та 200.2 статті 200 Податкового кодексу України ТОВ "Ворлдвайд Мануфакчурінг, І.Д." збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість на загальну суму 1 646 292,00 грн., у тому числі за основним платежем - 1 097 528,00 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями - 548 764,00 грн.

Відповідно до податкового повідомлення-рішення ДПІ в Оболонському районі від 01 липня 2015 року № згідно з підпунктом 54.3.2 пункту 54.3 статті 54, пунктом 86.8 статті 86, пунктом 123.1 статті 123 Податкового кодексу України, за порушення пункту пунктів 138.2, 138.8 статті 138, підпункту 139.1.9 пункту 139.1 статті 139 Податкового кодексу України ТОВ "Ворлдвайд Мануфакчурінг, І.Д." збільшено суму грошового зобов'язання з податку на прибуток на 1 234 719,00 грн., в тому числі за основним платежем - 987 775,00 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями - 246 944 грн.

Зазначені податкові повідомлення-рішення прийняті на підставі акта від 15 червня 2015 року №540/26-54-22-02-10/20028213 "Про результати документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ "Ворлдвайд Мануфакчурінг, І.Д." () з питань дотримання вимог податкового законодавства при взаємовідносинах з ТОВ "Крокус трейд" () за липень 2014 року, з ТОВ "Макролоджик" () за липень 2014 року, з ТОВ "Кросс-сервіс" () за серпень 2014 року, січень 2015 року, з ТОВ "Маккон" () за серпень-жовтень 2014 року, з ТОВ "КМ ДІСТІ" () за вересень 2014 року, з ТОВ "Глад" () за вересень 2014 року, з ТОВ "Колективне мале науково-виробниче підприємство "Тріада-В" () за жовтень-листопад 2014 року, з ПП "Вітос Принт" () за жовтень-листопад 2014 року, з ІП "Логін" () за січень 2014 року, та по взаємовідносинам з постачальниками та покупцями за грудень 2014 року" (далі по тексту - акт перевірки).

У висновку акта перевірки встановлено порушення позивачем, зокрема, вимог пунктів 198.3, 198.6 статті 198, пунктів 200.1 та 200.2 статті 200 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на додану вартість на загальну суму 1 097 528,00 грн., у тому числі: за липень 2014 року в сумі - 76116,73 грн., за серпень 2014 року в сумі 82676,57 грн., за вересень 2014 року в сумі - 75232,09 грн., за жовтень 2014 року в сумі - 270008,24 грн., за листопад 2014 року в сумі - 186306,47 грн., за грудень 2014 року в сумі - 337856,20 грн., за січень 2015 року в сумі - 69331,93 грн.; пунктів 138.2, 138.8 статті 138, підпункту 139.1.9 пункту 139.1 статті 139 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на прибуток за 2014 рік на загальну суму 987 775,00 грн.

Вказані в акті перевірки порушення мотивовані неправомірним включенням до складу витрат вартості товарів/послуг по взаємовідносинам із ТОВ "Крокус трейд", ТОВ "Макролоджик", ТОВ "Кросс-сервіс", з ТОВ "Маккон", ТОВ "КМ ДІСТІ", ТОВ "Глад", ТОВ "Колективне мале науково-виробниче підприємство "Тріада-В", з ПП "Вітос Принт", ТОВ "Чіп і Зіп" та ІП "Логін", та безпідставним включенням до складу податкового кредиту відповідних сум податку на додану вартість, у зв'язку із не підтвердженням реальності господарських операцій.

Зокрема, щодо операцій з ТОВ "Крокус трейд" в акті перевірки з посиланням на податкову інформацію від 30 січня 2015 року №49/26-57-22-01/10/38760975 вказано, що в звітах ТОВ "Крокус Трейд" відсутні факти транспортування товарів, що необхідні для виконання доручень Комітента, відсутні факти витрат по доставці, транспортуванню товару, встановлено декларування ТОВ "Крокус Трейд" безтоварних операцій.

Стосовно операцій з ТОВ "Макролоджик" в акті перевірки вказано, що ТОВ "Макролоджик" () має стан 8 - "до ЄДР внесено запис про відсутність за місцем знаходженням". За результатами аналізу даних податкової звітності встановлено: кількість працюючих - 1 чоловік; середня заробітна плата - 10 000 грн.; основні фонди відсутні; транспортні засоби відсутні. Основним постачальником ТОВ "Макролоджик" в серпні 2014 року було ПП "Трістар-торг" (), яке на момент проведення перевірки має стан 9 - направлено повідомлення про відсутність за місцезнаходженням.

Щодо операцій з ТОВ "Кросс-сервіс" в акті перевірки вказано, що основним постачальником ТОВ "Кросс-сервіс" в серпні 2014 року було ТОВ "Софтпро-трейдинг" (), яке має стан 9 - направлено повідомлення про відсутність за місцезнаходженням. Основним постачальником ТОВ "Кросс-сервіс" в січні 2015 року було ТОВ "Діас-Агро" (), свідоцтво платника ПДВ якого анульовано 12 травня 2015 року за ініціативою податкової, (причина анулювання - до ЄДР внесено запис про відсутність за місцезнаходженням.

Що стосується операцій з ТОВ "Маккон" в акті перевірки вказано, що у серпні-жовтні 2014 року ТОВ "Маккон" () реалізовувало в серпні-жовтні 2014 року ТОВ "Ворлдвайд Мануфакчурінг, І.Д." тонери для принтерів, втулка магнітного валу, ущільнююче лезо, імпортного виробництва. Дане підприємство є імпортером. Згідно бази даних АС "Податковий блок" дана номенклатура товару (по кодам УКТЗЕД) імпортувалась ТОВ "Маккон" в грудні 2014 року, тому в серпні - жовтні реалізовуватись ТОВ "Ворлдвайд Мануфакчурінг, І.Д." не мало можливості. Крім того, в акті перевірки зазначено, що основним постачальником ТОВ "Маккон" в серпні 2014 року та жовтні було ТОВ "Самфорт" (), яке на момент проведення перевірки зареєстровано в ДПІ у Шевченківському районі, має стан - 0 - основний платник, свідоцтво податку на додану вартість від 17 лютого 2014 року діюче. Основним постачальником ТОВ "Самфорт" в серпні 2014 року було ТОВ "Крокус трейд", а згідно податкової інформації від 30 січня 2015 року №49/26-57-22-01/10/38760975 "...встановлено декларування ТОВ "Крокус Трейд" безтоварних операцій...". Також, за даними акта перевірки, основним постачальником ТОВ "Маккон" у вересні 2014 року було ТОВ "УЕЛЬС" (), яке має стан - 9 - направлено повідомлення про відсутність за місцезнаходженням, свідоцтво платника податку на додану вартість від 01 серпня 2014 року діюче.

Щодо операцій з ТОВ "КМ ДІСТІ" в акті перевірки вказано, що "..на момент проведення перевірки від ДПІ у Подільському районі ГУ ДФС у м. Києві отримано податкову інформацію від 27 січня 2015 року №303/26-56-22-01-03/38922231, відповідно до якої встановлено завищення ТОВ "КМ ДІСТІ" задекларованих показників податкового кредиту на загальну суму 31943 75 грн. Відповідно до номенклатури товару, зазначеного у податкових накладних ТОВ "КМ ДІСТІ" придбавало у ТОВ "Макролоджик" комплектуючі до комп'ютерів, офісну техніку та інші периферійні пристрої, однак в ході проведеного аналізу було встановлено, що за період з 01 серпня 2014 року по 30 вересня 2014 року відбувся "обрив" ланцюга постачання імпортних товарів з кодами УКТ ЗЕД , , . ТОВ "Макролоджик" не здійснювало операції з придбання товарів у вересні 2014 року, а реалізовувало на адресу ТОВ "КМ ДІСТІ" товари, які були придбані раніше. У зв'язку з вищевикладеним неможливо зробити висновок про невідповідність придбаного та реалізованого товару та відсутність фактів реального здійснення господарських операцій з контрагентами - постачальниками...".

Стосовно операцій з ТОВ "Глад", в акті перевірки вказано, що основним постачальником ТОВ "Глад" в вересні 2014 року було ТОВ "Компанія "Аурумінвест" (37474096), яке взято на облік в ДПІ у Києво-Святошинському районі, стан - 28 - триває процедура припинення, припинення за рішенням власника. Згідно протоколу допиту свідка від 02 лютого 2015 року ОСОБА_3 ніколи не був директором, бухгалтером, засновником ТОВ "Компанія Аурумінвест". Дане підприємство було зареєстровано на його прізвище незаконно за грошову винагороду без мети ведення фінансово-господарської діяльності. До органів ДФС України ніколи не звертався, до статутного фонду нічого не вносив, печаток не отримував, установчих документів не підписував. Покупці та продавці ТОВ "Компанія Аурумінвест" не відомі. Крім того, під час перевірки не надані товарно-транспортні накладні, що не дає можливості з'ясувати ким саме та на якому транспорті перевозився товар, не надано документів про оприбуткування товару на складі.

З приводу операцій з ТОВ "Колективне мале науково-виробниче підприємство "Тріада-В" в акті перевірки вказано, що одним із основних постачальників ТОВ "КМНВП "Тріада-В" (0) в жовтні-грудні 2014 року було ТОВ "ІТС-Торг" (), яке має стан - 9 - направлено повідомлення про відсутність за місцезнаходженням, свідоцтво платника податку на додану вартість від 23 травня 2014 року діюче. Декларація про податок на прибуток підприємств за 2014 рік не подавалась, встановити наявність основних фондів не можливо. Встановлено, що одним з найбільших постачальників ТОВ "КМНВП "Тріада -В" в жовтні-листопаді 2014 року було ПП "Нікон-Торг" (), яке на момент проведення перевірки має стан 9 - направлено запит про встановлення за місцезнаходженням. Отримано податкову інформацію від 17 листопада.2014 року №38847/7/15-53-22-3-/17, відповідно до якої зустрічна звірка не проведено у зв'язку з тим, що стан платника - 9 - (направлено повідомлення про відсутність за місцезнаходженням).

Відносно операцій з ПП "Вітос Принт" в акті перевірки вказано, що основним постачальником ТОВ "Вітос Принт" в жовтні 2014 року було ТОВ "ДІАС АГРО" (), свідоцтво платника податку на додану вартість якого анульовано 12 травня 2015 року за ініціативою податкової (причина анулювання - до ЄДР внесено запис про відсутність за місцезнаходженням). Декларація про податок на прибуток підприємств за 2014 рік не подавалась, встановити наявність основних фондів не можливо. Кількість працюючих на підприємстві встановити не можливо. Одним із основних постачальників ТОВ "ДІАС-Агро" в жовтні 2014 року було ТОВ "Дабл Флейм компані" (), свідоцтво платника податку на додану вартість якого анульовано 29 січня 2015 року за ініціативою податкової (причина анулювання - до ЄДР внесено запис про відсутність за місцезнаходженням). Декларація про податок на прибуток підприємств за 2014 рік не подавалась, встановити наявність основних фондів не можливо. Кількість працюючих на підприємстві встановити не можливо. Окрім того, основним постачальником ПП "Вітос Принт" в листопаді 2014 року було ТОВ "Волгобалт" (), свідоцтво платника податку на додану вартість якого анульовано 12 лютого 2015 року за ініціативою податкової (причина анулювання - до СДР внесено запис про відсутність за місцезнаходженням). Декларація про податок на прибуток підприємств за 2014 рік не подавалась, встановити наявність основних фондів не можливо. Кількість працюючих на підприємстві встановити не можливо. Основним постачальником ТОВ "Волгобалт" в листопаді 2014 року було ТОВ "Петбар" (), яке має стан - 8 - до ЄДР внесено запис про відсутність за місцезнаходженням, свідоцтво платника податку на додану вартість анульовано 07 травня 2015 року за ініціативою податкової (причина анулювання - до ЄДР внесено запис про відсутність за місцезнаходженням). Декларація про податок на прибуток за 2014 рік не подавалась. Кількість працюючих на підприємстві встановити не можливо.

По операціям з ТОВ "Чіп і Зіп" в акті перевірки вказано, що одним із основних постачальників ТОВ "Чіп і Зіп" було ТОВ "Глад" (). Основним постачальником ТОВ "Глад" в грудні 2014 року було ТОВ "Компанія "Аурумінвест", яке має стан - 28 - триває процедура припинення, припинення за рішенням власника. Згідно протоколу допиту свідка від 02 лютого 2015 року ОСОБА_3 ніколи не був директором, бухгалтером, засновником ТОВ "Компанія Аурумінвест", а тому не мав жодного відношення до його діяльності.

Щодо операцій з ІП "Логін" в акті перевірки вказано, що з метою отримання податкової інформації щодо документального підтвердження господарських відносин з ІП "Логін", а також підтвердження відносин, виду, обсягу і якості операцій та розрахунків, що здійснювались між ТОВ "Ворлдвайд Мануфакчурінг, І.Д" та ІП "Логін", для з'ясування їх реальності та повноти відображення в податковому обліку, ДПІ в Оболонському районі надіслано до ДПІ у Шевченківському районі запит щодо проведення зустрічної звірки/перевірки ІП "Логін". Станом на момент перевірки інформація від ДПІ за місцем реєстрації ІП "Логін" щодо документального підтвердження/не підтвердження взаємовідносин ТОВ "Ворлдвайд Мануфакчурінг, І.Д" з ІП "Логін" в січні 2014 року не надходила.

Крім того, у акті перевірки вказується, що під час перевірки не надані товарно-транспортні накладні, що не дає можливості з'ясувати, ким саме та на якому транспорті перевозився товар, не надано документів про оприбуткування товару на складі.

Позивач вважає протиправними податкові повідомлення-рішення, оскільки господарські операції підтверджені первинними документами та податковими накладними, а ТОВ "Ворлдвайд Мануфакчурінг, І.Д." дотримано передбачені Податковим кодексом України умови для формування витрат, що враховуються при визначенні об'єкта оподаткування, та податкового кредиту.

Відповідач у письмовому запереченні проти позову повністю підтримав висновки акта перевірки.

Окружний адміністративний суд міста Києва, виходячи зі змісту пред'явлених позовних вимог, звертає увагу на наступне.

Згідно усталеної позиції Верховного Суду України при розгляді справ даної категорії судам належить з'ясовувати, зокрема, такі обставини: рух активів у процесі здійснення господарської операції (фактичне здійснення господарських операцій); підтвердження господарських операцій належним чином оформленими первинними бухгалтерськими документами; установлення спеціальної податкової правосуб'єктності учасників господарської операції зв'язку між фактом придбання товарів (послуг), спорудженням основних фондів, імпортом товарів (послуг), понесенням інших витрат і господарською діяльністю платника податку.

Таким чином, в межах даного спору слід встановити факт здійснення (реальність) господарських операцій ТОВ "Ворлдвайд Мануфакчурінг, І.Д." з його контрагентами - ТОВ "Крокус трейд", ТОВ "Макролоджик", ТОВ "Кросс-сервіс", з ТОВ "Маккон", ТОВ "КМ ДІСТІ", ТОВ "Глад", ТОВ "Колективне мале науково-виробниче підприємство "Тріада-В", ПП "Вітос Принт", ТОВ "Чіп і Зіп" та ІП "Логін"; мету придбання та обставини використання придбаних товарів/послуг у власній господарській діяльності позивача, встановити спеціальну податкову правосуб'єктність учасників господарської операції.

На підставі наявних у справі доказів суд встановив, що між ТОВ "Ворлдвайд Мануфакчурінг, І.Д." (покупець) і ТОВ "Крокус трейд" (продавець) укладено договір поставки №07/03-п від 07 березня 2014 року, відповідно до умов якого продавець зобов'язується продати та поставити покупцю товар, асортимент, номенклатура, кількість і вартість якого зазначається в товарних накладних на передачу конкретної партії товару.

Згідно пунктів 2.1 та 2.2 договору поставка здійснюється на склад покупця, або за побажанням покупця на адресу третіх осіб. Передача товару здійснюється шляхом підписання товарних накладних на партію товару.

На виконання умов вказаного договору ТОВ "Крокус трейд" протягом липня 2014 року поставило на адресу позивача товарно-матеріальні цінності (фото барабани для лазерних принтерів) на загальну суму 267 705,00 грн., у тому числі податок на додану вартість 44 617,50 грн., що підтверджується наявними у справі копіями видаткових накладних та оборотно-сальдовою відомістю.

ТОВ "Крокус трейд" виписало позивачу податкові накладні на загальну суму 267 705,00 грн. у тому числі податок на додану вартість 44 617,50 грн.

Згідно наданих до матеріалів справи митних декларацій вбачається, що товар, який був предметом поставок за спірними операціями, імпортувався ТОВ "Крокус трейд", що свідчить про реальність поставки такого товару позивачу.

Взаємовідносини ТОВ "Ворлдвайд Мануфакчурінг, І.Д." із контрагентом ТОВ "Макролоджик" здійснювалися на підставі рахунків фактур від 24 липня 2014 року №V3664Т7376, від 18 липня 2014 року №V3664Т7362, від 17 липня 2014 року №V3664Т7351 та від 15 липня 2014 року №V3664Т7341, згідно яких ТОВ "Макролоджик" поставило позивачу товар (картриджі, папір, друкуюча головка тощо). По вищевказаним рахункам-фактурам ТОВ "Макролоджик" у липні 2014 року виписані видаткові та податкові накладні на загальну суму 188 995,38 грн., у тому числі податок на додану вартість 31 499,23 грн.

Між ТОВ "Ворлдвайд Мануфакчурінг, І.Д." (покупець) і ТОВ "Кросс-сервіс" (продавець) укладений договір купівлі-продажу №215 від 15 квітня 2014 року, відповідно до умов якого продавець зобов'язується передати у власність покупця товари, кількість та часткове співвідношення яких (асортимент. номенклатура) за сортами, групами, підгрупами, видами, марками, типами, розмірами визначаються в рахунку, який складається на підставі замовлення покупця.

Згідно пункту 3.2 договору умови поставки: самовивіз товару покупцем зі складу постачальника своїм транспортом та за свій рахунок. Сторони встановлюють, що факт прийняття товарів покупця від продавця є підтвердженням виникнення правовідношення між сторонами, обумовленого цим договором. Відсутність вказівки на реквізити даного договору в будь-яких товаророзпорядчих документах за умови отримання товарів покупцем не є підставою вважати, що поставку здійснено не на виконання даного договору.

У відповідності до підпункту 4.1.2 договору продавець зобов'язаний надати покупцеві при поставці товару такі, документи: оригінал рахунку; оригінал видаткової накладної на товар; оригінал податкової накладної на товар.

На виконання умов вказаного договору ТОВ "Кросс-сервіс" протягом серпня 2014 року-січня 2015 року поставило на адресу позивача товарно-матеріальні цінності (тонер, фільтр для тонера, стисне повітря, очисний шкребок тощо) на загальну суму 680 401,16 грн., у тому числі податок на додану вартість 113 400,19 грн., що підтверджується наявними у справі копіями видаткових накладних та оборотно-сальдовою відомістю.

ТОВ "Кросс-сервіс" виписало позивачу податкові накладні на загальну суму 680 401,16 грн., у тому числі податок на додану вартість 113 400,19 грн.

Взаємовідносини ТОВ "Ворлдвайд Мануфакчурінг, І.Д." із контрагентом ТОВ "Маккон" у серпні-жовтні 2014 року здійснювалися на підставі рахунків фактур, згідно яких ТОВ "Маккон" поставило позивачу товар (тонер, оболонка магнітного валу, дозуюче лезо, чіп, втулка магнітного валу, вал первинного заряду тощо). По вищевказаним рахункам-фактурам ТОВ "Маккон" у серпні-жовтні 2014 року виписані видаткові та податкові накладні на загальну суму 795 146,64 грн., у тому числі податок на додану вартість 132 524,44 грн.

Взаємовідносини ТОВ "Ворлдвайд Мануфакчурінг, І.Д." із контрагентом ТОВ "КМ ДІСТІ" у вересні 2014 року також здійснювалися на підставі рахунків фактур, згідно яких ТОВ "КМ ДІСТІ" поставило позивачу товар (картриджи). По вищевказаним рахункам-фактурам ТОВ "КМ ДІСТІ" у вересні 2014 року виписані видаткові та податкові накладні на загальну суму 137 624,70 грн., у тому числі податок на додану вартість 22 937,45 грн.

Що ж до взаємовідносин ТОВ "Ворлдвайд Мануфакчурінг, І.Д." із ТОВ "Глад", то останнє здійснювало на користь позивача поставку товару у вересні 2014 року на підставі рахунку-фактури №СФ909290015 від 29 вересня 2014 року. По вказаній рахунку-фактурі ТОВ "Глад" у вересні 2014 року виписані видаткові та податкові накладні на загальну суму 124 746,00 грн., у тому числі податок на додану вартість 20 791,00 грн., номенклатура поставки - тонер HP.

Відповідно до договору поставки продукції №9/01 від 08 січня 2014 року, укладеному між ТОВ "КМНВП ТРІАДА-В" (постачальник) та ТОВ "Ворлдвайд Мануфакчурінг, І.Д." (покупець), постачальник бере на себе зобов'язання поставити та передати у власність, а покупець бере на себе зобов'язання прийняти та оплатити витратні матеріали, офісну техніку, та аксесуари до неї (товар) відповідно до товарно-супроводжувальних документів, оформлених у встановленому порядку.

Поставка товару здійснюється зі складів постачальника, безоплатно до складів покупця (пункт 3.1 договору).

Право власності на товар переходить до покупця з моменту отримання його на складі постачальника, після підписання видаткової накладної або на складі перевізника, на якому покупець отримує товар, після підписання документа про приймання товару (вантажної декларації) (пункт 3.5 договору).

На виконання умов вказаного договору ТОВ "КМНВП ТРІАДА-В" протягом жовтня-грудня 2014 року поставило на адресу позивача товарно-матеріальні цінності (картридж, тонер, драмоніт, вал гумовий, девелопер тощо) на загальну суму 2 710 899,31 грн., у тому числі податок на додану вартість 461 803,16 грн., що підтверджується наявними у справі копіями видаткових накладних та товарно-транспортних накладних.

ТОВ "КМНВП ТРІАДА-В" виписало позивачу податкові накладні на вказану суму коштів.

Між ТОВ "Ворлдвайд Мануфакчурінг, І.Д." (покупець) і ПП "Вітос Принт" (продавець) укладений договір поставки продукції №71 від 03 січня 2013 року, відповідно до умов якого продавець зобов'язується передати у власність покупця витратні матеріали, офісну техніку та аксесуари до неї.

Пунктом 3.1 договору передбачено, що поставка товару здійснюється зі складу постачальника, розташованого за адресою: м. Київ, вул. Клименко, 4; умова поставки - самовивіз зі складу постачальника.

Право власності на товар переходить до покупця з моменту отримання його на складі після підписання видаткової накладної або на складі перевізника, після підписання вантажної декларації (пункт 3.5 договору).

На виконання умов вказаного договору ПП "Вітос Принт" протягом жовтня-листопада 2014 року поставило на адресу позивача товарно-матеріальні цінності (тонер, вал нагріву, підшипник гумового валу, оболонка магнітного валу, гальмівний майданчик в зборі тощо) на загальну суму 840 056,81 грн., у тому числі податок на додану вартість 140 309, 25 грн., що підтверджується наявними у справі копіями видаткових накладних та оборотно-сальдовою відомістю.

ПП "Вітос Принт" виписало позивачу податкові накладні на загальну суму 840 056,81 грн., у тому числі податок на додану вартість 140 309,25 грн.

Взаємовідносини ТОВ "Ворлдвайд Мануфакчурінг, І.Д." із контрагентом ТОВ "Чіп і Зіп" у грудні 2014 року здійснювалися на підставі договору на поставку продукції №33 від 02 січня 2013 року, відповідно до умов яких ТОВ "Чіп і Зіп" (продавець) зобов'язується передати у власність покупця витратні матеріали, офісну техніку та аксесуари до неї.

Умовами договору передбачається, що поставка товару здійснюється зі складу постачальника на умовах EXW "Франко-завод", розташованого за адресою: м. Київ, вул. Академіка Білецького, 9-В.

На виконання умов вказаного договору ТОВ "Чіп і Зіп" у грудні 2014 року поставило на адресу позивача товарно-матеріальні цінності (змазка, вал, термоплівка, заправочний комплекс тощо) на загальну суму 975 423,70 грн., у тому числі податок на додану вартість 162 570,60 грн., що підтверджується наявними у справі копіями видаткових накладних та оборотно-сальдовою відомістю. ТОВ "Чіп і Зіп" виписало позивачу податкові накладні на вказану суму коштів.

Між ТОВ "Ворлдвайд Мануфакчурінг, І.Д." (покупець) і ІП "Логін" (продавець) укладений договір поставки №60/В-1885-2013 від 20 листопада 2012 року, відповідно до умов якого продавець, здійснюючи оптову торгівлю непродовольчими товарами, зобов'язується продати та поставити покупцю товар, асортимент, номенклатура, кількість і вартість якого зазначається в накладних на товар, що є невід'ємними частинами договору.

Згідно умов договору поставка товару здійснюється зі складу постачальника на умовах EXW "Франко-завод", розташованого за адресою: м. Київ, вул. Марка Вовчка, 18-а, шляхом само вивозу транспортом покупця.

На виконання умов вказаного договору ІП "Логін" протягом січня 2015 року поставило на адресу позивача товарно-матеріальні цінності (багатофункціональний пристрій A4, фото барабан, чорнильниця, ноутбук, картридж, монітор, батарейки тощо) на загальну суму 686 820,60 грн., у тому числі податок на додану вартість 114 470,10 грн., що підтверджується наявними у справі копіями видаткових накладних, прибуткових накладних та оборотно-сальдовою відомістю.

За поставлений товар із вказаними вище контрагентами позивач здійснював оплату безготівковими грошовим коштами, що підтверджується наявними у справі копіями розрахункових документів.

Підпункт 14.1.27 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України (тут і далі в редакції, чинні на момент виникнення спірних правовідносин) визначає витрати як суму будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних для провадження господарської діяльності платника податку, в результаті яких відбувається зменшення економічних вигод у вигляді вибуття активів або збільшення зобов'язань, внаслідок чого відбувається зменшення власного капіталу (крім змін капіталу за рахунок його вилучення або розподілу власником).

Відповідно до пункту 138.1 статті 138 Податкового кодексу України витрати, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування, складаються із: витрат операційної діяльності, які визначаються згідно з пунктами 138.4, 138.6 - 138.9, підпунктами 138.10.2 - 138.10.4 пункту 138.10, пунктом 138.11 цієї статті: інших витрат, визначених згідно з пунктом 138.5, підпунктами 138.10.5, 138.10.6 пункту 138.10, пунктами 138.11, 138.12 цієї статті, пунктом 140.1 статті 140 і статтею 141 цього Кодексу; крім витрат, визначених у пунктах 138.3 цієї статті та у статті 139 цього Кодексу.

Згідно з підпунктом 138.1.1 пункту 138.1 статті 138 Податкового кодексу України витрати операційної діяльності включають: собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг та інші витрати беруться для визначення об'єкта оподаткування з урахуванням пунктів 138.2, 138.11 цієї статті, пунктів 140.2 - 140.5 статті 140, статей 142 і 143 та інших статей цього Кодексу, які прямо визначають особливості формування витрат платника податку.

Відповідно до пункту 138.2 статті 138 Податкового кодексу України визначено, що витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

За правилами пунктів 138.4 та 138.5 статті 138 Податкового кодексу України передбачено, що витрати, що формують собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг, крім нерозподільних постійних загальновиробничих витрат, які включаються до складу собівартості реалізованої продукції в періоді їх виникнення, визнаються витратами того звітного періоду, в якому визнано доходи від реалізації таких товарів, виконаних робіт, наданих послуг; інші витрати визнаються витратами того звітного періоду, в якому вони були здійснені, згідно з правилами ведення бухгалтерського обліку.

Згідно з пунктом 138.6 статті 138 Податкового кодексу України собівартість придбаних та реалізованих товарів формується відповідно до ціни їх придбання з урахуванням ввізного мита і витрат на доставку та доведення до стану, придатного для продажу.

Підпункт 139.1.9 пункту 139.1 статті 139 Податкового кодексу України встановлює, що не включаються до складу витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Наведені правові норми вказують, що визначальною умовою правомірності формування витрат, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування, є їх здійснення для провадження господарської діяльності платника податку, та підтвердження відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

За правилами підпункту 134.1.1 пункту 134.1 статті 134 Податкового кодексу України (в редакції, яка діє з 01 січня 2015 року) об'єктом оподаткування є:

прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього розділу.

Якщо відповідно до цього розділу передбачено здійснення коригування шляхом збільшення фінансового результату до оподаткування, то в цьому разі відбувається:

зменшення від'ємного значення фінансового результату до оподаткування (збитку);

збільшення позитивного значення фінансового результату до оподаткування (прибутку).

Якщо відповідно до цього розділу передбачено здійснення коригування шляхом зменшення фінансового результату до оподаткування, то в цьому разі відбувається:

збільшення від'ємного значення фінансового результату до оподаткування (збитку);

зменшення позитивного значення фінансового результату до оподаткування (прибутку).

Таким чином, фінансовий результат до оподаткування визначається платником податку на прибуток у фінансовій звітності відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності з урахуванням відповідних коригувань.

За визначенням статті 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Відповідно до частини першої статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Частина друга статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" визначає, що первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Суд встановив, що первинні документи, складені у межах спірних правовідносин (видаткові накладні), відповідають вимогам частини другої статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", оформлені належним чином, містять відмітки та підписи уповноважених осіб, відображають суть спірних операцій, а тому вказані документи мають юридичну силу та підтверджують участь контрагентів у виконанні обумовлених поставок.

Висновки акта перевірки про те, що первинні документи, виписані постачальниками, не мають юридичної сили суд вважає безпідставними, тому що ймовірні порушення при створенні чи під час діяльності постачальників не позбавляють правового значення виписаних ними первинних документів.

З приводу ж посилання відповідача на відсутність у позивача документів, які б підтверджували транспортування та зберігання товару, суд зазначає, що в більшості випадках товар передавався на умовах EXW (франко-склад, завод) на складі постачальника та перевозився позивачем власним транспортом. Тобто, у даних конкретних випадках позивач не мав обов'язку в оформленні товарно-транспортних накладних, оскільки достатнім було оформлення поставки накладною, актом, іншим подібним документом про прийняття товару на складі. Відповідно, у позивача був відсутній обов'язок по оформленню складських документів, оскільки товар зберігався контрагентами.

Натомість до матеріалів справи позивачем залучено докази наявності у нього транспортних засобів, подорожні листи щодо роботи автомобілів, акти списання пального, товарно-транспортні накладні тощо, що у сукупності підтверджує фактичну поставку спірного товару власними силами позивача. Відповідачем ж не надано суду доказів, які б спростовували ці обставини.

Досліджуючи питання пов'язаності придбаних позивачем товарів з його господарською діяльністю та реальність господарських операцій, суд зазначає про наступне.

Відповідно до визначення частини першої статті 3 Господарського кодексу України під господарською діяльністю у цьому Кодексі розуміється діяльність суб'єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

Підпункт 14.1.36 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України визначає господарську діяльність як діяльність особи, що пов'язану з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямовану на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Як встановлено судом на підставі матеріалів справи, ТОВ "Ворлдвайд Мануфакчурінг, І.Д." здійснює діяльність у сфері виробництва комп'ютерів і периферійного устаткування, роздрібної торгівлі комп'ютерами, периферійним устаткуванням та програмним забезпеченням у спеціалізованих магазинах, ремонту комп'ютерів і периферійного устаткування, що узгоджується із видом поставленого контрагентами товару.

При цьому з наявних в матеріалах справи документів вбачається, що ТОВ "Ворлдвайд Мануфакчурінг, І.Д." на підставі договору оренди №2511 від 25 листопада 2014 року орендує у ТОВ "СНВК «Юпітер" частину будівлі, яка знаходиться за адресою: 08131, Україна, Київська область, Києво-Святошинський район, с. Софіївська Борщагівка, вул. Леніна, 114, та складається з складських, побутових та технічних приміщень, загальною площею 1451,0 кв. м. Згідно з актами звірки взаєморозрахунків між ТОВ "Ворлдвайд Мануфакчурінг, І.Д." та ТОВ "СНВК "Юпітер" за періоди липень 2014 року - грудень 2014 року та листопад 2014 року - квітень 2014 року ТОВ "Ворлдвайд Мануфакчурінг, І.Д." щомісяця проводить оплату за оренду відповідних приміщень.

Матеріалами справи підтверджується, що позивач здійснює господарську діяльність з купівлі-продажу товарів та відповідного виробництва. Так, згідно наданих паспортів виробів даним підприємством проводиться виробництво тонерів, картриджів. Для ведення господарської діяльності у ТОВ "Ворлдвайд Мануфакчурінг, І.Д." наявні необхідні основні засоби.

Так, відповідно до оборотно-сальдової відомості ТОВ "Ворлдвайд Мануфакчурінг, І.Д." по рахунку 10 за липень 2014 року-січень 2015 року, позивач має в своєму розпорядженні значну кількість основних засобів, як відповідного обладнання, в тому числі для виробництва (група 4 "Машини і обладнання", група 6 "Інструменти прибори та інвентар", група 9 "Інші основні засоби"), так і транспорт (група 5 "Транспортні засоби").

Крім того, надані до справи матеріали вказують на наявність у позивача значних товарних запасів, які рахуються на бухгалтерському рахунку 281 "Товари на складі".

На підставі наявних у справі доказів суд також встановив, що придбаний у ТОВ "Ворлдвайд Мануфакчурінг, І.Д." у його контрагентів - ТОВ "Крокус трейд", ТОВ "Макролоджик", ТОВ "Кросс-сервіс", з ТОВ "Маккон", ТОВ "КМ ДІСТІ", ТОВ "Глад", ТОВ "Колективне мале науково-виробниче підприємство "Тріада-В", ПП "Вітос Принт", ТОВ "Чіп і Зіп" та ІП "Логін", товар в подальшому реалізовано позивачем на адресу третіх осіб, зокрема таких як: Підприємство ВГО "УСІ "Інвасервіс", ПП "Лібра-Лайн", ФОП ОСОБА_4, ТОВ "ВМК", ТОВ "СІНТ", ТОВ "Скайлайн Електронікс Лтд", ТОВ "АІР", ТОВ "Айріка", ТОВ "Біос-Тернопіль", ТОВ "Фірма "Бест Електронікс", ФОП ОСОБА_6 та інші.

Наведене загалом свідчить про пов'язаність спірних операцій із господарської діяльністю позивача та про їх реальний характер.

На підтвердження реальності господарських операцій та мети придбання товарів для провадження господарської діяльності позивач надав до суду копії наступних документів: господарські договори поставки та купівлі-продажу, специфікації, рахунки-фактури, видаткові накладні, товарно-транспортні накладні, подорожні листи вантажного автомобіля, податкові накладні, журнал реєстрації довіреностей на отримання товарно-матеріальних цінностей, розрахункові документи; господарські договори поставки, специфікації щодо подальшого продажу придбаного товару; договори оренди з додатками та додатковим угодами до них, бухгалтерські документи тощо, які у сукупності не дають підстав для сумніву щодо фактичного здійснення спірних операцій, підстав для висновку про нездійснення спірних операцій контрагентами позивача та про відсутність у позивача підстав для формування спірних сум податкових вигод.

Фактичну наявність придбаного товару підтверджують також наявні у справі копії висновків державної санітарно-епідеміологічної експертизи, патентів на промислові зразки, інвентарні картки обліку основних засобів, докази фотофіксації їх наявності тощо.

Співставлення змісту первинних документів та доказів підтвердження фактичного здійснення господарських операцій вказує, що ТОВ "Ворлдвайд Мануфакчурінг, І.Д." здійснювало витрати на придбання у ТОВ "Крокус трейд", ТОВ "Макролоджик", ТОВ "Кросс-сервіс", з ТОВ "Маккон", ТОВ "КМ ДІСТІ", ТОВ "Глад", ТОВ "Колективне мале науково-виробниче підприємство "Тріада-В", ПП "Вітос Принт", ТОВ "Чіп і Зіп" та ІП "Логін" товарів для провадження своєї господарської діяльності; спірні господарські операції є реальними, відповідають дійсному економічному змісту та підтверджуються необхідними документами, що є свідченням добросовісності позивача при здійсненні вказаних операцій. Доказів на підтвердження зворотного відповідачем до суду не надано.

Крім того, у зв'язку зі здійсненням спірних операцій позивач отримав економічний ефект від подальшого продажу придбаного товару у вигляді прибутку, що відображено ним у відповідних податкових деклараціях з податку на прибуток у складі доходу за звітний період; у свою чергу в акті перевірки відповідачем не встановлено порушень з приводу формування ТОВ "Ворлдвайд Мануфакчурінг, І.Д." доходу, що враховується при визначенні об'єкта оподаткування податком на прибуток.

За таких підстав, суд вважає, що позивач правомірно формував витрати за перевірений період по взаємовідносинам із ТОВ "Крокус трейд", ТОВ "Макролоджик", ТОВ "Кросс-сервіс", з ТОВ "Маккон", ТОВ "КМ ДІСТІ", ТОВ "Глад", ТОВ "Колективне мале науково-виробниче підприємство "Тріада-В", ПП "Вітос Принт", ТОВ "Чіп і Зіп" та ІП "Логін".

При вирішенні даного спору суд враховує вимоги статті 18 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців" (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), яка встановлює: якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін; якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, є недостовірними і були внесені до нього, то третя особа може посилатися на них у спорі як на достовірні. Третя особа не може посилатися на них у спорі у разі, якщо вона знала або могла знати про те, що такі відомості є недостовірними; якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, не були до нього внесені, вони не можуть бути використані в спорі з третьою особою, крім випадків, коли третя особа знала або могла знати ці відомості.

Так, на момент здійснення спірних господарських операцій ТОВ "Крокус трейд", ТОВ "Макролоджик", ТОВ "Кросс-сервіс", з ТОВ "Маккон", ТОВ "КМ ДІСТІ", ТОВ "Глад", ТОВ "Колективне мале науково-виробниче підприємство "Тріада-В", ПП "Вітос Принт", ТОВ "Чіп і Зіп" та ІП "Логін" були зареєстровані як юридичні особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

Суд не приймає до уваги посилання відповідача на дані податкової звітності постачальників щодо відсутності інформації про трудові ресурси, складські приміщення, транспорт та устаткування, тому зазначене є лише припущенням контролюючого органу та не підтверджується будь-якими доказами.

Відповідачем всупереч вимог частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України не доведено недостатності кількості трудових ресурсів для виконання спірних операцій та не доведено обсягів інших ресурсів, які були необхідні контрагентам для виконання спірних операцій, але були відсутні, враховуючи при цьому те, що вказані операції по суті носили характер перепродажу продукції, що не заборонено законодавством та не потребує значних трудових та організаційних ресурсів для організації виконання таких операцій.

Помилковими є також твердження відповідача про відсутність здійснення господарських операцій, зроблене на підставі отриманої податкової інформації щодо порушень постачальниками та по ланцюгу постачання вимог оподаткування, виходячи з того, що зазначені обставини не підтверджується належними доказами, а ймовірні порушення постачальниками та їхніми контрагентами податкового чи іншого законодавства не створюють юридичних наслідків для добросовісного покупця.

У матеріалах справи відсутні докази обізнаності позивача щодо протиправного характеру діяльності підприємств у ланцюгах постачання, прямої чи опосередкованої причетності до такої протиправної діяльності з метою отримання податкової вигоди, а відтак правовідносини учасників попередніх поставок не можуть впливати на оцінку реальності операції, вчиненої останнім у ланцюгу постачання платником (позивачем у справі) та його безпосереднім постачальником.

Суд звертає увагу, що протокол допиту чи наявність кримінального провадження не є достатніми та допустимими доказами фіктивної діяльності контрагентів, на що посилається відповідач. Аналогічна правова позиція викладена, зокрема, в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 03 квітня 2012 року №К-9574/08.

До того ж, суд зазначає, що висновки відповідача стосовно порушення позивачем податкового законодавства по взаємовідносинам із ІП "Логін" взагалі ґрунтуються на обставинах здійснення відповідачем запиту до іншого контролюючого органу з метою отримання податкової інформації щодо документального підтвердження господарських відносин позивача із ІП "Логін", та неотримання такої інформації станом на момент проведення перевірки і складання акта перевірки, тобто по суті доводи відповідача про порушення позивачем податкового законодавства ґрунтуються на відсутності у податкового органу податкової інформації щодо діяльності вказаного підприємства.

Враховуючи викладене, беручи до уваги наявність підтверджуючих розрахункових та інших документів, а також придбання товарів з метою провадження господарської діяльності, висновки акту перевірки про порушення Податкового кодексу України у цій частині є помилковими, а збільшення позивачу суми податкового зобов'язання з податку на прибуток - протиправним.

Оцінюючи правомірність висновків акта перевірки про безпідставне включення до складу податкового кредиту з податку на додану вартість відповідних сум податку по відносинах із постачальниками, суд керується наступним.

Згідно з підпунктом 14.1.181 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податковий кредит - це сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Відповідно до пункту 198.1 статті 198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Пункт 198.3 статті 198 Податкового кодексу України встановлює, що податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

З аналізу вказаних правових норм та обставин справи суд приходить до висновку, що необхідними та достатніми підставами для включення позивачем до складу податкового кредиту відповідних сум податку на додану вартість є: придбання ним товару, робіт чи послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності; сплата чи нарахування сум податку на додану вартість у зв'язку з таким придбанням.

Судом встановлено вище, що придбання позивачем у ТОВ "Крокус трейд", ТОВ "Макролоджик", ТОВ "Кросс-сервіс", з ТОВ "Маккон", ТОВ "КМ ДІСТІ", ТОВ "Глад", ТОВ "Колективне мале науково-виробниче підприємство "Тріада-В", ПП "Вітос принт", ТОВ "Чіп і Зіп" та ІП "Логін" товарів безпосередньо пов'язано з його господарською діяльністю, а здійснені господарські операції є реальними та підтверджуються необхідними документами.

Відповідно до пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Згідно з пунктом 198.2 статті 198 Податкового кодексу України дою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається: дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Податковий кодекс України передбачає лише такі випадки для не включення до складу податкового кредиту суми сплаченого (нарахованого) податку у зв'язку з придбанням товарів (послуг), як не підтвердження податковими накладними та/або відсутність факту реєстрації платником податку - продавцем товарів/послуг податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, та/або порушення порядку заповнення податкової накладної оформлення їх з порушенням вимог (пункт 198.6 статті 198, пункт 201.10 статті 201).

Згідно з пунктом 201.1 статті 201 Податкового кодексу України платник податку зобов'язаний надати покупцю (отримувачу) на його вимогу підписану уповноваженою платником особою та скріплену печаткою (за наявності) податкову накладну, складену за вибором покупця (отримувача) в один з таких способів: а) у паперовому вигляді; б) в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та умови реєстрації податкової накладної у Єдиному реєстрі податкових накладних.

У податковій накладній зазначаються в окремих рядках такі обов'язкові реквізити: а) порядковий номер податкової накладної; б) дата виписування податкової накладної; в) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - продавця товарів/послуг; г) податковий номер платника податку (продавця та покупця); ґ) місцезнаходження юридичної особи - продавця або податкова адреса фізичної особи - продавця, зареєстрованої як платник податку; д) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - покупця (отримувача) товарів/послуг; е) опис (номенклатура) товарів/послуг та їх кількість, обсяг; є) ціна постачання без урахування податку; ж) ставка податку та відповідна сума податку в цифровому значенні; з) загальна сума коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку; и) вид цивільно-правового договору; і) код товару згідно з УКТ ЗЕД (для підакцизних товарів та товарів, ввезених на митну територію України).

За приписом пункту 201.8 статті 201 Податкового кодексу України право на нарахування податку та складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку в порядку, передбаченому статтею 183 цього Кодексу.

Як встановлено судом, на момент складання податкових накладних контрагенти позивача - ТОВ "Крокус трейд", ТОВ "Макролоджик", ТОВ "Кросс-сервіс", з ТОВ "Маккон", ТОВ "КМ ДІСТІ", ТОВ "Глад", ТОВ "Колективне мале науково-виробниче підприємство "Тріада-В", ПП "Вітос Принт", ТОВ "Чіп і Зіп" та ІП "Логін", були зареєстровані як платники податку на додану вартість у встановленому законодавством порядку, а тому мали право нараховувати податок на додану вартість та складати податкові накладні на кожну поставку послуг; в свою чергу, податкові накладні, на підставі яких позивач формував податковий кредит, та копії яких знаходяться в матеріалах справи, відповідають вимогам, встановленим пунктом 201.1 статті 201 Податкового кодексу України.

При цьому суд враховує, що Податковий кодекс України не містить положень, які б визначали можливість нівелювання сум податкового кредиту з податку на додану вартість, сформованих на підставі податкових накладних, виданих зареєстрованим платником податку на додану вартість, у разі подальшого анулювання реєстрації такого контрагента-постачальника платником з податку на додану вартість.

Порушень ж з приводу реєстрації податкових накладних, виписаних підприємствами-постачальниками, у Єдиному реєстрі податкових накладних в акті перевірки не встановлено.

Відповідно до приписів статті 8 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Так, в контексті спірних правовідносин належить відмітити рішення Європейського Суду з прав людини у справах "Інтерсплав" проти України (2007 рік, заява №803/02),"Булвес" АД проти Болгарії (2009 рік, заява №3991/03) і "Бізнес Супорт Центр" проти Болгарії (2010 рік, заява №6689/03), у яких, перевіряючи відповідність позбавлення права на податковий кредит/бюджетне відшкодування вимогам статті 1 Протоколу №1, Європейський суд з прав людини застосовував принцип пропорційності. Цей принцип є складовою частиною принципу верховенства права і вимагає додержання "справедливого балансу" між вимогами публічного інтересу та захистом прав приватних осіб, у реалізацію яких здійснюється втручання держави.

Провівши відповідну оцінку, Європейський Суд з прав людини визнав, що "справедливий баланс" не додержується, коли платника податку на додану вартість позбавляють права на податковий кредит/бюджетне відшкодування за відсутності доказів його залучення до протиправної діяльності, пов'язаної з незаконним отриманням бюджетного відшкодування, чи доказів того, що йому було відомо/повинно було відомо про таку діяльність його постачальників.

Таким чином, за змістом норм Податкового кодексу України право покупця на податковий кредит з податку на додану вартість не ставиться в залежність від дотримання контрагентами вимог законодавства та вчинення ймовірних зловживань за ланцюгом постачання товару.

Враховуючи викладене, на думку суду, позивач правомірно відносив до складу податкового кредиту відповідні суми податку на додану вартість по відносинам із ТОВ "Крокус трейд", ТОВ "Макролоджик", ТОВ "Кросс-сервіс", з ТОВ "Маккон", ТОВ "КМ ДІСТІ", ТОВ "Глад", ТОВ "Колективне мале науково-виробниче підприємство "Тріада-В", ПП "Вітос Принт", ТОВ "Чіп і Зіп" та ІП "Логін", тому, висновки актів перевірки про заниження податку на додану вартість є помилковими, а збільшення суми грошового зобов'язання з податку на додану вартість протиправним.

Крім того до матеріалів справи додано висновок експерта №1568 від 15 січня 2016 року, складений за результатами проведення судово-економічної експертизи, на вирішення якої експерту ставилися питання, крім іншого, щодо підтвердження висновків акта перевірки.

Так, згідно з висновком експерта, останній при дослідженні вказаного питання загалом прийшов до висновку, що зазначені в акті перевірки порушення податкового законодавства ТОВ "Ворлдвайд Мануфакчурінг, І.Д." та, відповідно, висновки контролюючого органу про заниження позивачем податку на прибуток підприємства і податку на додану вартість документально та нормативно не підтверджуються.

Відтак, вказані обставини додатково свідчать на користь висновку про необґрунтованість висновків акта перевірки та протиправності визначення суми грошового зобов'язання.

Таким чином, на переконання суду, податкові повідомлення-рішення ДПІ в Оболонському районі від 01 липня 2015 року № та № є протиправними та підлягають скасуванню.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною першою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

На думку Окружного адміністративного суду міста Києва, ДПІ в Оболонському районі не доведено правомірність та обґрунтованість оскаржуваних податкових повідомлень-рішень з урахуванням вимог встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, адміністративний позов ТОВ "Ворлдвайд Мануфакчурінг, І.Д." підлягає задоволенню.

Відповідно до частини першої статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 69, 70, 71, 158 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Ворлдвайд Мануфакчурінг, І.Д." задовольнити повністю.

2. Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Державної податкової інспекції в Оболонському районі Головного управління ДФС у місті Києві від 01 липня 2015 року № та №.

3. Присудити з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Ворлдвайд Мануфакчурінг, І.Д." понесені ним витрати по сплаті судового збору у розмірі 43 215,17 грн. (сорок три тисячі двісті п'ятнадцять гривень сімнадцять копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової інспекції в Оболонському районі Головного управління ДФС у місті Києві.

Постанова набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.А. Кузьменко