Справа № П/811/1797/16
Суддя: Р.В. Жук
Дата ухвалення: 2017-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 березня 2017 року справа № П/811/1797/16

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді - Жука Р.В., судді - Хилько Л.І., судді - Момонт Г.М. розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "КАН"
до Державної служби геології та надр України
провизнання протиправним та скасування наказу, -
В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "КАН" звернулось до Кіровоградського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Державної служби геології та надр України про визнання протиправним та скасування наказу Державної служби геології та надр України від 01.09.2016 року №287 "Про встановлення термінів для усунення порушень" в частині встановлення Товариству з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "КАН" терміну 30 днів для усунення порушень щодо проведення повторної державної експертизи.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що наказом Державної служби геології та надр України від 01.09.2016 № 287 товариству було надано 30-денний строк для усунення виявленого порушення в сфері користування надрами щодо необхідності проведення повторної державної експертизи родовища (кожні п'ять років), що передбачено п.25 Положення про порядок проведення державної експертизи та оцінки запасів корисних копалин, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 22.12.1994 № 865. Однак, п.25 Положення про порядок проведення державної експертизи та оцінки запасів корисних копалин, у редакції, яка передбачала необхідність проведення повторної державної експертизи через кожних п'ять років, втратив свою чинність.

Таким чином, вимоги Державної служби геології та надр України щодо обов'язковості проведення додаткової експертизи не ґрунтуються на чинному законодавстві. З огляду на вказане, наказ в оспорюваній частині необхідно скасувати.

Представник відповідача надіслав до суду клопотання, в якому просив розглянути справу в порядку письмового провадження (а.с.71).

Згідно поданих письмових заперечень просив відмовити у задоволенні позову. Зазначив, що Постановою Кабінету Міністрів України від 26.03.2008 № 264 пункт 25 Положення про порядок проведення державної експертизи та оцінки запасів корисних копалин був викладений у редакції, що передбачала проведення повторної державної експертизи та оцінки запасів родовищ корисних копалин через кожні п'ять років експлуатації ділянки надр. Постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2010 № 1236, Постанова Кабінету Міністрів України від 26.03.2008 № 264 була визнана такою, що втратила свою чинність. В подальшому до Положення зміни та доповнення не вносились, попередня редакція пункту не відновлювалась, з огляду на що твердження позивача про незаконність оспорюваного наказу є необґрунтованим. Крім того, позиція щодо обов'язковості проведення повторної державної експертизи та оцінки запасів родовищ корисних копалин через кожні п'ять років, підтримується Державною Фіскальною службою України та Міністерством юстиції України та викладена в листах від 03.06.2016 № 9651/5/99-99-12-02-03-16 та від 18.09.2013 № 10140-0-26-13/10.2 (а.с.43-47).

Представник позивача надав до суду заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі відповідно до адміністративного позову (а.с.73).

Відповідно до ухвали Кіровоградського окружного адміністративного суду від 21.02.2017 року подальший розгляд адміністративної справи проведено у порядку письмового провадження.

Дослідивши подані документи і матеріали відповідно до положень ст. 86 КАС України, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, виходячи з положень ч. 1 ст. 138 КАС України, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Судом встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "КАН" є власником спеціального дозволу на користування надрами №5028 від 22.10.2009 року на родовище Шостаківське, а саме: видобування піску.

Листом від 04.10.2016 року №18623/13/14-16 Державна служба геології та надр України (Держгеонадра) повідомила товариство про те, що згідно з пунктом 25 Положення про порядок проведення державної експертизи та оцінки запасів корисних копалин, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 22.12.1994 №865 (далі - Положення № 865) власнику спеціального дозволу на користування надрами надається 30 календарних днів для проведення повторної державної експертизи (а.с.9).

У відповідь, оформлену листом №8 від 31.10.2016 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "КАН" зазначило, що пункт 25 Положення про порядок проведення державної експертизи та оцінки запасів корисних копалин у редакції, яку наводить Держгеонадра, не діє з 01.01.2011, а тому наразі не встановлений обов'язок гірничих підприємств (надрокористувачів) проводити повторну державну експертизу кожні п'ять років (а.с.12-13).

Державна служба геології та надр України, за підписом т.в.о.голови ОСОБА_1 на лист №8 від 31.10.2016 року надала відповідь в якій зазначила, що наказом Держгеонадр України від 23.12.2015 № 438 «Щодо проведення систематичного аналізу Державного балансу запасів корисних копалин» зобов'язано Державну комісію України по запасах корисних копалин спільно з Державним науково-виробничим підприємством «Державний інформаційний геологічний фонд України» провести аналіз Державного балансу запасів корисних копалин України щодо подання на повторну державну експертизу матеріалів геолого-економічної оцінки відповідних родовищ корисних копалин в частині діючих, в тому числі зупинених, спеціальних дозволів на користування надрами.

На виконання вказаного вище наказу ДНВП «Геоінформ України» спільно з ДКЗ України подав Держгеонадрам України перелік суб'єктів господарювання, яким рекомендовано подати матеріали геолого-економічної оцінки відповідних родовищ корисних копалин на повторну державну експертизу.

Відповідно до пункту 12 Положення про Державну службу геології та надр України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2015 року № 1174, Держгеонадра України відповідно до покладених на неї завдань здійснює державний контроль за геологічним вивченням надр (державний геологічний контроль) та раціональним і ефективним їх використанням, зокрема, за виконанням надрокористувачами рішень Державної комісії України по запасах корисних копалин.

Також, Державна служба геології та надр України у листі-відповіді №21900/13/14-16 від 24.11.2016 року звернуло увагу позивача на те, що інформація щодо роз'яснення умов та порядку проведення повторної державної експертизи та оцінки запасів родовищ корисних копалин з урахуванням положення пункту 25 Положення про порядок проведення державної експертизи та оцінки запасів корисних копалин, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22.12.1994 № 865 розміщена на офіційному сайті Держгеонадр (а.с.15-16).

Отже, як підставу для винесення спірного наказу Державною службою геології та надр України визначено п.25 Положення № 865, у редакції, яка передбачає проведення повторної державної експертизи та оцінки запасів родовищ корисних копалин через кожні п'ять років експлуатації ділянки надр.

Спірні правовідносини врегульовані Положенням про порядок проведення державної експертизи та оцінки запасів корисних копалин, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 22.12.1994 № 865.

Так, пунктом 25 Положення №865 (у редакції, чинній до 26.03.2008) було передбачено, що повторна державна експертиза та оцінка запасів родовищ корисних копалин проводиться обов'язково у тому разі, коли перегляд вимог стандартів і технічних умов щодо кількості або якості корисних копалин, технології їх переробки призводить до зменшення сумарних розвіданих запасів більш як на 20 відсотків або зростання їх обсягу більш як на 50 відсотків. Запаси родовищ, що розробляються, підлягають повторній експертизі та оцінці, якщо внаслідок гірничодобувних або додаткових геологорозвідувальних робіт сумарні розвідані запаси зростають більш як на 50 відсотків порівняно з раніше оціненими ДКЗ, або якщо списані та передбачені до списання розвідані запаси як такі, що не підтвердилися чи недоцільні для видобутку за техніко-економічними умовами родовищ, перевищують нормативи, встановлені законодавством.

Повторна і додаткова експертиза та оцінка запасів корисних копалин проводиться у порядку, передбаченому цим Положенням.

Постановою Кабінету Міністрів України від 26.03.2008 № 264 "Про заходи щодо справляння платежів за користування надрами для видобування корисних копалин" внесені зміни до пункту 25 Положення № 865 та викладено у наступній редакції:

"Повторна державна експертиза та оцінка запасів родовищ корисних копалин проводиться через кожні п'ять років експлуатації ділянки надр, а також у разі:

- коли перегляд вимог стандартів і технічних умов щодо кількості або якості корисних копалин, технології їх переробки призводить до зменшення сумарних розвіданих запасів більш як на 20 відсотків або зростання їх обсягу більш як на 50 відсотків. Запаси родовищ, що розробляються, підлягають повторній експертизі та оцінці, якщо внаслідок гірничодобувних або додаткових геологорозвідувальних робіт сумарні розвідані запаси зростають більш як на 50 відсотків порівняно з раніше оціненими Державною комісією по запасах корисних копалин або якщо списані та передбачені для списання розвідані запаси як такі, що не підтвердилися чи недоцільні для видобутку за техніко-економічними умовами родовищ, перевищують нормативи, встановлені законодавством;

- коли різниця у розмірі становить понад 20 відсотків порівняно з фактичними техніко-економічними та фінансовими показниками господарської діяльності, пов'язаної з видобуванням корисних копалин, а також коли зміни в технологічних схемах призводять до такої різниці".

Судом встановлено, що постановою Кабінету Міністрів України від 27.10.2010 № 1236 "Про визнання такими, що втратили чинність, деяких актів Кабінету Міністрів України" постанову Кабінету Міністрів України від 26.03.2008 № 264 визнано такою, що втратила чинність з 12.01.2011.

Разом з тим, відповідач стверджує, що оскільки зміни до Положення про порядок проведення державної експертизи та оцінки запасів корисних копалин не вносились, а попередня редакція п. 25 Порядку №865 не відновлювалась, тому вказаний пункт діє в редакції Постанови №264.

Суд, не погоджується з даними доводами відповідача з огляду на таке.

Відповідно до п.32 Правил підготовки проектів актів Кабінету Міністрів України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 870 від 06.09.2005, визнання таким, що втратив чинність, акта Кабінету Міністрів України чи його скасування не поновлює дію актів, які визнані ним такими, що втратили чинність, чи які скасовані таким актом.

Дія акта Кабінету Міністрів України поновлюється шляхом прийняття відповідного акта або із зазначенням в тексті акта про визнання таким, що втратив чинність, акта Кабінету Міністрів України чи про його скасування .

У мотивувальній частині рішення від 03.10.1997 № 4-зп Конституційний Суд України зазначив, що конкретна сфера суспільних відносин не може бути водночас врегульована однопредметними правовими актами однакової сили, які за змістом суперечать один одному. Звичайною є практика, коли наступний у часі акт містить пряме застереження щодо повного або часткового скасування попереднього. Загальновизнаним є й те, що з прийняттям нового акта, якщо інше не передбачено самим цим актом, автоматично скасовується однопредметний акт, який діяв у часі раніше.

У взаємозв'язку з вищенаведеним слід також зазначити, що дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце (пункт 2 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 09.02.1999 №1-рп/99, справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів).

Водночас, з прийняттям постанови Кабінету Міністрів України від 27.10.2010 № 1236 зміни та доповнення до Положення № 865 не вносились, попередня редакція пункту 25 Положення № 865 не відновлювалась.

З наведеного вбачається, що оскільки постанова Кабінету Міністрів України від 26.03.2008 №264 "Про заходи щодо справляння платежів за користування надрами для видобування корисних копалин", якою внесені зміни до пункту 25 Положення №865, втратила чинність 12.01.2011, а попередня редакція пункту 25 Положення № 865 не відновлювалась, тому з цього моменту попередня та наступна редакції пункту 25 Положення №865 не є чинними.

Таким чином, станом на момент виникнення спірних правовідносин, норма пункту 25 Положення №865 у жодній із вищевказаних редакцій не діяли.

Суд також зазначає, що листи Державної Фіскальної служби України та Міністерства юстиції України від 03.06.2016 № 9651/5/99-99-12-02-03-16 та від 18.09.2013 № 10140-0-26-13/10.2, на які посилається відповідач в обґрунтування своїх заперечень, мають лише інформаційний характер та не обов'язковими до застосування, а тому суд не бере їх до уваги.

Крім того, відповідачем жодним чином не доведено встановлення порушень ТОВ "Будівельна компанія "КАН", пов'язаних із дотриманням вимог Положення №865.

Згідно п.1 ч.3 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди, зокрема, перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Оскільки підставою для прийняття Державною службою геології та надр України наказу №287 від 01.09.2016 року визначений п.25 Положення №865 у недіючій редакції, відповідно зазначений наказ прийнятий не на підставі, що передбачені законом, та в цій частині підлягає скасуванню.

Згідно з частиною першою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

В свою чергу відповідач, як суб'єкт владних повноважень, не довів суду, що при прийнятті наказу №287 діяв на підставі та в межах чинного на момент виникнення спірних правовідносин законодавства України.

За таких обставин, колегія суддів, дійшла висновку, що оскаржуваний наказ є протиправним та підлягає скасуванню, а позовні вимоги задоволенню.

Положеннями статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

На підставі викладеного, керуючись статтями 7, 8, 9, 10, 11, 71, 160-165 Кодексу адміністративного судочинства України, -

П О С Т А Н О В И В:

1.Адміністративний позов - задовольнити.

2.Визнати протиправним та скасувати наказ Державної служби геології та надр України від 01.09.2016 року №287 "Про встановлення термінів для усунення порушень" в частині встановлення Товариству з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "КАН" терміну 30 днів для усунення порушень щодо проведення повторної державної експертизи.

3.Присудити Товариству з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "КАН" (код - 34894761) витрати по сплаті судового збору у розмірі 1378,00 грн. (одну тисячу триста сімдесят вісім) за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби геології та надр України (код - 37536031).

Постанова набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя Р.В. Жук

Суддя Л.І. Хилько

Суддя Г.М. Момонт