Справа № 12665/09/2170
Суддя: Хом'якова В.В.
Дата ухвалення: 2010-07-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
____________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" липня 2010 р. 9 год.58 хв.Справа № 2-а-12665/09/2170

Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Хом'якової В.В.,

при секретарі: Мельник О.О., за участю представників позивача: ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, представника відповідача: ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

Приватного підприємства "ОСВ Технологія"

до Державної податкової інспекції у Цюрупинському районі Херсонської області

про визнання нечинним податкового повідомлення - рішення,

встановив:

Приватне підприємство "ОСВ Технологія" звернулось до суду з позовом про визнання нечинним податкового повідомлення - рішення Державної податкової інспекції у Цюрупинському районі Херсонської області від 07.08.2009 № НОМЕР_1 про застосування до підприємства штрафних санкцій в сумі 10103 грн. 44 коп. за порушення ст. 2 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті" від 23.09.1994 № 185/94-ВР, згідно з якою строк поставки імпортної продукції не повинен перевищувати 180 днів з моменту здійснення авансового платежу. Відповідно до контракту № 17 від 15.05.2008 з нерезидентом "Pozzi-Arosio di A.Pozzi & C.s.a.s." підприємство здійснило попередню оплату: 20.05.2008 в сумі 15895,9 євро (граничний термін надходження товару 16.11.2008), 11.07.2008 в сумі 23604 євро (граничний термін надходження товару 07.01.2009). Згідно ВМД підтверджено надходження на територію України 09.06.08 товару на суму 9930,90 євро згідно ВМД № 508000001/8/003749 типу ІМ-40 ТД від 10.06.2008; 06.08.08 товару на суму 8098 євро згідно ВМД № 508000001/8/005523 типу ІМ-40 від 07.08.2008; 06.08.2008 товару на суму 21471 євро згідно ВМД № 508000001/8/005515 типу ІМ-40 ТД від 07.08.2008. Товар фактично надійшов на територію України своєчасно, порушення встановлених строків надходження імпортного товару не сталося. Позивач посилається на ст. 1 Закону України "Про зовнішньоекономічну діяльність" від 16.04.1991 № 959-XII, відповідно до якої моментом здійснення експорту (імпорту) є момент перетину товаром митного кордону України або переходу права власності на зазначений товар, що експортується чи імпортується, від продавця до покупця. Пунктом 2 ст. 1 Митного кодексу України ввезення товарів і транспортних засобів на митну територію України, вивезення товарів і транспортних засобів за межі митної території України - сукупність дій, пов'язаних із переміщенням товарів і транспортних засобів через митний кордон України у відповідному напрямку. Тобто, підтвердженням фактичного здійснення експорту або імпорту - є фактичне (фізичне) переміщення товарів через кордон України. Згідно п. 3.1 Інструкції про порядок здійснення контролю та отримання ліцензій за експортним, імпортними та лізинговими операціями, затвердженою постановою Національного банку України від 24.03.1999 № 136, (далі Інструкція № 136) імпортні операції резидентів, які здійснюються на умовах відстрочення поставки, в разі, коли таке відстрочення перевищує 180 календарних днів з моменту здійснення авансового платежу, потребують одержання ліцензії. Відлік цього строку, відповідно до п. 3.2 Інструкції банк починає з наступного календарного дня після дня здійснення операцій, вказаних у п. 3.1 цієї Інструкції. Пункт 1.1 Інструкції визначає термін поставки - як поставку продавцем-нерезидентом товару (робіт, послуг) відповідно до умов імпортного договору. Здійсненням поставки є дата виконання нерезидентом усіх зобов'язань щодо поставки, покладених на нього за договором. За умовою контракту від 15.05.2008 № 17 продавець зобов'язується поставити товар на умовах EXW, тобто нерезидент виконав умови контракту у момент завантаження товару та надання перевізнику відповідних товарно-супровідних документів. Позивач зазначає, що підставою для переміщення через митний кордон України в режимі імпорту є наявність товаросупровідного документа на вантаж. На цьому документі проставляється відтиск штампа "Під митним контролем", виписується провізна відомість в митницю повного митного оформлення, на ній проставляється штамп "Під митним контролем" і особиста номерна печатка інспектора митниці на кордоні, через яку вантаж переміщувався. Згідно пп. 3.3 п. 3 Інструкції уповноважений банк знімає імпортну операцію резидента з контролю після пред'явлення останнім акта (іншого документа), що засвідчує поставку нерезидентом продукції, виконання робіт, отримання послуг, що оплачені резидентом. Якщо цим документом є ВМД, то банк знімає операцію з контролю за наявності інформації про цю операцію у реєстрі ВМД. Позивач вважає, що оформлена ВМД не є єдиним документом, що засвідчує поставку нерезидентом продукції. Інструкцією встановлюється можливість її використання для зняття з контролю, але допускає і інші документи. Позивач зазначає, що перевірка проведена податковою інспекцією незаконна, а також у відповідності до п. 2 ст. 16 Декрету КМУ від 19.02.1993 № 15-93 "Про систему валютного регулювання і валютного контролю", штрафні санкції за невиконання резидентом вимог щодо декларування валютних цінностей застосовує НБУ та його підпорядковані установи, податкова інспекція не мала права накладати на підприємство штрафні санкції.

Представники позивача в судовому засіданні підтримали позовні вимоги та просили суд їх задовольнити.

Відповідач позов не визнає, мотивуючи тим, що згідно акту позапланової невиїзної документальної перевірки дотримання вимог валютного законодавства ПП "ОСВ Технологія", підприємство порушило ст. 2 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті" від 23.09.1994 № 185/94-ВР. ПП "ОСВ Технологія" порушило термін ввезення імпортної продукції в Україну. На початок перевірки дебіторська заборгованість за контрактом від 15.05.08 № 17 складає 9930,90 євро. Відповідно до ВМД від 13.07.09 позивач отримав продукцію вартістю 9365,50 євро (70860,36 грн.), дебіторська заборгованість склала 565,4 євро. Відповідно до ст. 4 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті" від 23.09.1994 № 185/94-ВР сума пені за прострочку терміну надходження імпортної продукції склала з 11.06.09 по 31.07.09 - 10103 грн. 44 коп., розрахунок пені наведений в додатку № 2 до акту перевірки.

Виходячи з положень Митного кодексу України, Положення про вантажну митну декларацію, затвердженої КМУ від 09.06.1997 № 574, датою імпорту у випадку ввезення продукції на територію України, якщо така продукція згідно із законодавством України підлягає митному оформленню, слід вважати дату завершення оформлення ВМД (типу ІМ-40 "Імпорт", ІМ-41 "Реімпорт", ІМ -72 "Магазин безмитної торгівлі", ІМ-75 "Відмова на користь держави", ІМ-76 "Знищення або руйнування"), таким чином належним документом, що засвідчує юридичний факт поставки товару за імпортною операцією, є відповідна, належним чином оформлена вантажна митна декларація. Знаходження поставлених товарів на території зони митного контролю не може вважатись завершенням імпортної операції (поставки товарів) в значенні Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті", оскільки термін "імпортна операція" не зводиться лише до фізичного перетину товаром митного кордону України. Сам факт перетину товаром митного кордону не дає отримувачу права вільного розпорядження товаром до завершення всіх митних процедур і не свідчить про належну поставку товару. Просить відмовити в задоволенні позову за його необгрунтованності.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, заслухавши пояснення їх представників, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив:

Стаття 2 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті" передбачала, що імпортні операції резидентів, які здійснюються на умовах відстрочення поставки, в разі, коли таке відстрочення перевищує 90 календарних днів з моменту здійснення авансового платежу або виставлення векселя на користь постачальника продукції (робіт, послуг), що імпортується, потребують висновку центрального органу виконавчої влади з питань економічної політики. Порушення резидентами строків, передбачених статтями 1 і 2 цього Закону, тягне за собою стягнення пені за кожний день прострочення у розмірі 0,3 відсотка від суми неодержаної виручки (вартості недопоставленого товару) в іноземній валюті, перерахованої у грошову одиницю України за валютним курсом Національного банку України на день виникнення заборгованості ( стаття 4 Закону).

З огляду на викладені сторонами правові обґрунтування, суд вважає, що спір виник через різні тлумачення сторонами дати припинення 180-денного строку, тобто дати поставки імпортної продукції. Позивач вважає дату фактичного ввезення (імпорту) товару, оскільки товар фактично був ввезений на митну територію України завчасно, а термін його митного оформлення затримувався за незалежних від позивача обставин. Відповідач вважає, що перебіг 180 денного строку припиняється тільки оформленням ВМД.

Для встановлення дати імпорту слід керуватися нормами валютного, митного законодавства та законодавчими актами, яким регулюється зовнішньоекономічна діяльність, оскільки нормами цього Закону не передбачено конкретної дати надходження товару по імпорту, яка застосовується для відрахування 180-денного терміну розрахунків. Норма статті 2 Закону є імперативною, якою не ставиться надходження в Україну товару в залежність від переходу права власності на товар. Юридичний перехід права власності перебуває за межами валютного контролю.

Згідно статті 1 Закону України "Про зовнішньоекономічну діяльність" імпорт ( товарів) - купівля (у тому числі з оплатою в не грошовій формі) українськими суб'єктами зовнішньоекономічної діяльності в іноземних суб'єктів господарської діяльності товарів з ввезенням або без ввезення цих товарів на територію України, включаючи купівлю товарів, призначених для власного споживання установами та організаціями України, розташованими за її межами. Згідно зі ст. 37 Митного кодексу України переміщення через митний кордон України товарів та інших предметів підлягає митному оформленню, яке здійснюється службовими особами митниці з метою забезпечення митного контролю та для застосування засобів державного регулювання ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через територію України товарів та інших предметів. Згідно пункту 14 статті Митного кодексу України митне оформлення - виконання митним органом дій (процедур), які пов'язані із закріпленням результатів митного контролю товарів і транспортних засобів, що переміщуються через митний кордон України, і мають юридичне значення для подальшого використання цих товарів і транспортних засобів. Згідно зі ст. 72 Митного кодексу України митне оформлення розпочинається після подання митному органу митної декларації, а також усіх необхідних для здійснення митного контролю та оформлення документів, відомостей щодо товарів і транспортних засобів, які підлягають митному оформленню. Засвідчення митним органом прийняття товарів, транспортних засобів та документів на них до митного контролю та митного оформлення здійснюється шляхом проставлення відповідних відміток на митній декларації та супровідних документах.

Національний банк, виходячи з повноважень та на виконання Декрету Кабінету Міністрів України від 19.02.93 № 15-93 "Про систему валютного регулювання і валютного контролю", вимог вищезазначеного Закону, визначив порядок здійснення уповноваженими банками контролю за дотримання резидентами встановлених законодавством строків розрахунків за експортними та імпортними операціями, виклавши їх в Інструкції про порядок здійснення контролю за експортними, імпортними операціями, затвердженій постановою Правління Національного банку України від 24.03.99 № 136 та зареєстрованій в Міністерстві юстиції України 28.05.99 за № 338/3631 (далі - Інструкція № 136). Згідно з пунктами 3.1 і 3.2 розділу 3 Інструкції відлік законодавчо встановленого строку розрахунків банк починає з наступного календарного дня після дня здійснення авансового платежу (виставлення векселя на користь постачальника товару, що імпортується). У разі ненадходження на адресу резидента у законодавчо встановлені строки розрахунків товару за імпортною операцією виникає порушення законодавчо встановленого строку розрахунків. У цьому випадку банк має інформувати податкові органи про виявлені у звітному місяці факти порушень ненадходження в законодавчо встановлені строки товарів згідно з розділом 5 (пункт 5.9) Інструкції.

Суд погоджується з доводами відповідача про те, що імпортна операція може бути знята з контролю уповноваженим банком або іншою уповноваженою фінансовою установою за наявності належним чином оформлених документів про припинення зобов'язань за цими операціями. При імпорті після завершення 180-денного строку банк знімає операцію з контролю після фактичного ввезення на територію України товару на підставі оформленої ВМД і за наявності інформації про цю операцію в реєстрі ВМД, а в інших випадках - після пред'явлення резидентом акта чи іншого документа, що засвідчує виконання нерезидентом робіт або надання послуг. Це підтверджується нормами пп. 3.3 Інструкції № 136, в якому зазначено, що "банк знімає з контролю операцію резидента в разі імпорту продукції з увезенням її на територію України, якщо така продукція згідно із законодавством України підлягає митному оформленню, на підставі ВМД (типу IM-40 "Імпорт", IM-41 "Реімпорт", IM-72 "Магазин безмитної торгівлі", IM-75 "Відмова на користь держави", IM-76 "Знищення або руйнування") та за наявності інформації про цю операцію в реєстрі ВМД, а в інших випадках - після пред'явлення резидентом документа, який згідно з умовами договору засвідчує здійснення нерезидентом поставки продукції, виконання робіт, надання послуг." Інструкція № 136 дає тлумачення терміну "реєстр ВМД" - це реєстр увізних або вивізних вантажних митних декларацій, на підставі яких продукція, що експортується (імпортується), перетнула митний кордон України. Реєстр отримується банком від відповідного митного органу в порядку, установленому чинним законодавством України.

Таке формулювання в пп. 3.3 Інструкції № 136 з'явилося після змін, внесених до неї постановою НБУ від 13.12.2006 № 455, що набула чинності 28 січня 2007 року. Попередня редакція пп. 3.3 Інструкції № 136 містила іншу норму, відповідно до якої банк знімав імпортну операцію резидента з контролю після пред'явлення останнім "документа, який згідно з умовами договору засвідчує здійснення нерезидентом поставки продукції, виконання робіт, надання послуг". Це давало можливість стверджувати, що у разі ввезення товару на територію України, що підлягає митному оформленню, фактом поставки можна було вважати товаросупровідні документи з відбитком штампа "Під митним контролем", а не належним чином оформлену ВМД. Такої ж позиції дотримувалася судова практика, на яку посилається позивач, при розгляді спорів, які стосувались порушень, скоєних до січня 2007 року. На сьогодні, на думку суду, неможливо трактувати норми Інструкції двозначно. Тепер, за наявності на момент проведення документальної перевірки в імпортера лише товаросупровідних документів із відбитком штампа "Під митним контролем" і за відсутності належним чином оформленої ВМД з резидента стягуватиметься пеня. Це підтверджує і термін "поставка" в оновленому пп. 1.1 Інструкції № 136. Якщо раніше під поставкою розумілася "дата виконання нерезидентом усіх зобов'язань щодо поставки, покладених на нього за договором", то відтепер здійснення поставки це "оформлення ВМД (у випадку ввезення продукції на територію України, якщо така продукція згідно із законодавством України підлягає митному оформленню) або виконання нерезидентом усіх зобов'язань щодо поставки, покладених на нього за договором (в інших випадках)". ВМД в розумінні Інструкції № 136 це належним чином оформлена вантажна митна декларація. ВМД, заповнена у звичайному порядку, вважається оформленою за наявності на всіх її аркушах відбитка особистої номерної печатки посадової особи митниці, що здійснила митне оформлення товарів і транспортних засобів.

На підставі викладеного вище суд вважає, що закінчення відліку 180 днів припиняється тільки після належним чином оформленої ВМД. Наведений у пп. 3.3 Інструкції № 136 додатковий перелік підстав для зняття банком імпортної операції з контролю стосується випадків, які до даного спору відношення не мають. Додатковою підставою для зняття операції з контролю, крім реєстру ВМД, наприклад, може бути: письмове повідомлення іншого банку, якому митний орган надіслав інформацію про цю операцію резидента, про отримання такого реєстру; або письмове повідомлення митного органу, а також засвідчена копія ВМД, що отримані на письмовий запит резидента (для операцій, контроль за якими здійснюється згідно з пунктом 3.7 Інструкції); документи, що підтверджують поставку продукції на користь резидента-реципієнта (одержувача) міжнародної технічної допомоги відповідно до міжнародних договорів України. Отримати товар, що імпортується, пізніше ніж через 180 днів без нарахування пені можливо також при наявності індивідуальної ліцензії НБУ; доказів подання позову до суду, при підтвердженні форс-мажорних обставин тощо. Позивач не заперечує тієї обставини, що тільки у лютому 2009 року була оформлена ВМД типу ІМ-40 "Імпорт".

Посилання позивача на порушення проведення перевірки та відсутність у відповідача компетенції щодо застосування штрафних санкцій суд вважає необґрунтованими, оскільки ч.5 ст. 4 Закону "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті" встановлено, що державні податкові інспекції вправі за наслідками документальних перевірок безпосередньо стягувати з резидентів пеню, передбачену статтею 4. Таким чином, штрафна санкція в сумі 10103 грн. 44 коп. до позивача згідно рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій державної податкової інспекції у м. Херсоні рішення ДПІ у Цюрупинському районі Херсонської області № НОМЕР_1 від 07.08.09 застосована законно, тому дане рішення є таким, що відповідає вимогам чинного законодавства України,

Приймаючи до уваги викладене, позов задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 94,158-163,167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд-

постановив:

Відмовити приватному підприємству "ОСВ Технологія" в задоволенні позовних вимог до Державної податкової інспекції у Цюрупинському районі Херсонської області про визнання нечинним податкового повідомлення - рішення від 07.08.2009 № НОМЕР_1 про застосування до приватного підприємства "ОСВ Технологія" штрафних санкцій в сумі 10103грн. 44коп.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України - з дня складення в повному обсязі заяви про апеляційне оскарження і подання після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, з подачею її копій відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі. Якщо постанову було проголошено у відсутності особи, яка бере участь у справі, то строк подання заяви про апеляційне оскарження обчислюється з дня отримання нею копії постанови.

Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Постанова набирає законної сили після закінчення строків подання заяви про апеляційне оскарження та апеляційної скарги, якщо вони не були подані у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови виготовлений та підписаний 22 липня 2010 р..

Суддя Хом'якова В.В.

кат. 2.11.11