Справа № 804/4765/16
Суддя: Чередниченко В.Є.
Дата ухвалення: 2017-03-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 березня 2017 рокусправа № 804/4765/16
Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді Чередниченка В.Є.

суддів: Іванова С.М. Панченко О.М.

за участю секретаря судового засідання: Яковенко О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро адміністративну справу за апеляційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «Он Лайн Еір» на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29 листопада 2016 року у справі №804/4765/16 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Он Лайн Еір» до Криворізької південної об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області про визнання дій протиправними,-

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Он Лайн Еір» 15 червня 2012 року звернулось до суду з позовом до Криворізької південної об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області, згідно з яким, з урахуванням уточнень просить:

- визнати протиправними дії відповідача щодо формування в акті перевірки від 11 травня 2012 року № 178/232/32975543 про результати позапланової невиїзної документальної перевірки ТОВ «Он Лайн Еір» з питань достовірності формування податкових зобов'язань та податкового кредиту з податку на додану вартість по взаємовідносинах з ПП «Енерго - Комплекс», за період з 01 червня 2011 року по 30 червня 2011 pоку, висновків встановлених документальною позаплановою невиїзною перевіркою;

- визнати протиправними дії відповідача щодо коригування показників податкової звітності ТОВ «Он Лайн Еір» шляхом внесення змін до сум податкового кредиту та сум податкових зобов'язань цього платника податків в автоматизованій інформаційній системі органу державної податкової служби: «Детальна інформація по платнику податку на додану вартість щодо результатів автоматизованого співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПА України», на підставі акта перевірки від 11 травня 2012 року №178/232/32975543 про результати позапланової невиїзної документальної перевірки ТОВ «Он Лайн Еір» з питань достовірності формування податкових зобов'язань та податкового кредиту з податку на додану вартість по взаємовідносинах з ПП «Енерго-Комплекс», за період з 01 червня 2011 року по 30 червня 2011 pоку;

- зобов'язати відповідача відновити показники податкової звітності ТОВ «Он Лайн Еір» в автоматизованій інформаційній системі органу державної податкової служби: «Детальна інформація по платнику податку на додану вартість щодо результатів автоматизованого співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПА України», які були наявні в цій автоматизованій інформаційній системі до внесення змін на підставі акта перевірки від 11 травня 2012 року № 178/232/32975543 про результати позапланової невиїзної документальної перевірки ТОВ «Он Лайн Еір» з питань достовірності формування податкових зобов'язань та податкового кредиту з податку на додану вартість по взаємовідносинах з ПП «Енерго-Комплекс», за період з 01 червня 2011 року по 30 червня 2011 pоку.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що висновки перевіряючих осіб щодо нікчемності укладених правочинів є безпідставними, спірні господарські операції за наслідками яких позивачем визначено податкові зобов'язання з податку на податку на додану вартість є реальними, податковий кредит сформовано правомірно. Самостійне коригування відповідачем показників у автоматизованій системі є протиправним.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29 листопада 2016 року у задоволені адміністративного позову відмовлено повністю.

Постанова суду мотивована тим, що оскаржені дії відповідача не порушують прав та інтересів позивача.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції позивач оскаржив її до апеляційного суду з підстав порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права. Просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою позов задовольнити.

В апеляційній скарзі зазначає, що дії відповідача щодо складання спірного акта впливають на права та обов'язки позивача, а його висновки несуть негативні наслідки як для позивача, так і для його контрагентів. Суд першої інстанції неналежним чином розглянув адміністративний позов та заяву про зміну підстав та предмет позову.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника позивача який підтримав доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та знайшло підтвердження під час розгляду апеляційної скарги, що у період з 25.04.2012р. по 11.05.2012р. повноважними особами відповідача було проведено позапланову невиїзну документальну перевірку позивача (код за ) з питань достовірності формування податкових зобов'язань та податкового кредиту з ПДВ по взаємовідносинах з ПП «Енерго-Комплекс» (код за ) за період з 01.06.2011р. по 30.06.2011 року, за результатами якої складено акт №178/232/32975543 від 11.05.2012р. (далі - акт перевірки) (а.с. 11 -25).

В акті перевірки зроблено висновки про порушення позивачем:

- п. 185.1 ст. 185, п. 188.1 ст. 188, п. 187.1 ст. 187, п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3 ст. 198 ПК України дані, відображені ТОВ «Он Лайн Еір» у декларації з ПДВ за червень 2011 року завищено суму податкового кредиту у сумі 322970,00 грн. та завищено податкові зобов'язання з ПДВ у сумі 358856,00 грн.;

- ч. 1 ст. 203, ч. 1 ст. 207, ст. 208, ст. 215, п. 1 ст. 216, ст. 228 ЦК України у частині недодержання вимог зазначених статей в момент вчинення правочинів, які не спрямовані на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ними, по правочинах, здійснених ТОВ «Он Лайн Еір» зазначеними у акті перевірки ПП Енерго-Комплекс, враховуючи викладене, неможливо підтвердити реальність здійснення господарських операцій ТОВ «Он Лайн Еір» за червень 2011 року.

На підставі висновків акта перевірки податкове повідомлення-рішення про збільшення суми грошового зобов'язання з податку на додану вартість Криворізькою південною ОДПІ не приймалося.

Правомірність та обґрунтованість дії відповідача щодо формування в акті перевірки висновків встановлених документальною позаплановою невиїзною перевіркою, коригування показників податкової звітності позивача та зобов'язання їх відновити є предметом спору переданого на вирішення суду.

Вирішуючи спірні відносини між сторонами та відмовляючи у задоволені позову, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що оскаржені дії відповідача не порушують прав та інтересів позивача.

Колегія суддів, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при прийнятті оскарженої постанови, виходить з наступного.

Згідно із ч.1 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання ними делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.17 цього Кодексу компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів або правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Підпунктом 62.1.3 п. 6.1 ст. 62 ПК України передбачено, що податковий контроль здійснюється шляхом: перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин.

Згідно з п. 75.1 ст. 75 ПК України органи державної податкової служби мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Зібрана податкова інформація та результати її опрацювання використовуються для виконання покладених на органи державної податкової служби функцій та завдань.

Відповідно до п. 86.1 ст. 86 ПК України результати перевірок (крім камеральних) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами органу державної податкової служби та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка.

Згідно із п. 58.1 ст. 58 та п. 86.8 ст. 86 ПК України на підставі акта перевірки податковим органом приймається податкове повідомлення-рішення.

Акт перевірки не є рішенням (актом індивідуальної дії) в розумінні Кодексу адміністративного судочинства України, а є лише носієм інформації, встановленої під час проведення перевірки, та не порушує права платника. Отже і висновки податкового органу за наслідками проведення перевірки, викладені у відповідному акті, не породжують для суб'єкта господарювання певних юридичних наслідків та не змінюють фінансово-економічне становище платника.

При цьому, оцінка дій посадових осіб податкового органу щодо викладення висновків в акті перевірки та щодо змісту висновків надається при вирішенні спору щодо оскарження рішення, прийнятого на підставі акту.

З огляду на викладене, ані акт перевірки, ані зазначені у ньому висновки посадових осіб контролюючого органу не породжують правових наслідків для платника податків, тобто не змінюють стану його суб'єктивних прав та не створюють жодних додаткових обов'язків для платника, що, в свою чергу, виключає підстави для задоволення адміністративного позову в цій частині.

Отже вимоги позивача про визнання протиправними дій відповідач щодо формування в акті перевірки позивача висновків встановлених документальною позаплановою невиїзною перевіркою задоволенню не підлягають.

Щодо вимог про визнання протиправними дій відповідача щодо коригування показників податкової звітності позивача та зобов'язання їх відновити суд апеляційної інстанції вважає необхідним зазначити наступне.

Відповідно до ч.1 ст. 6 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Згідно з ч.1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

У частині 1 ст.2 КАС України та інших положеннях КАСУ йдеться про захист не будь-якого інтересу, а тільки того, що охороняється законом, визначення якого наведено у Рішенні Конституційного Суду від 01.12.2004р. № 18-рп/2004р.

Проте заявляючи позовні вимоги про визнання протиправними дій відповідача щодо коригування показників податкової звітності та зобов'язання їх відновити позивач не надав суду доказів які б підтверджували наявність обставин здійснення відповідачем такого коригування.

Отже позивачем не доведено наявність порушення його прав та інтерес які б підлягали захисту від порушень з боку відповідача.

З урахуванням приписів ст.ст. 2, 6 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист саме порушених прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку, в тому числі органів місцевого самоврядування, а не відновлення правопорядку в державі.

Відповідна правова позиція викладена в Постанові Верховного Суду України від 01.12.2009 року.

Крім того суд першої інстанції вірно звернув увагу на наступне.

Статтею 74 ПК України установлено, що податкова інформація, зібрана відповідно до цього Кодексу, може зберігатися та опрацьовуватися в інформаційних базах контролюючих органів або безпосередньо посадовими (службовими) особами контролюючих органів. Перелік інформаційних баз, а також форми і методи опрацювання інформації визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику (пункт 74.1 цієї статті); зібрана податкова інформація та результати її опрацювання використовуються для виконання покладених на контролюючі органи функцій та завдань (пункт 74.2 згаданої статті).

За змістом позиції Верховного Суду України, що висловлена у постанові від 9 грудня 2014 року у справі № 21-511а14, для інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності контролюючого органу використовується інформація, що надійшла за результатами податкового контролю, і така інформація не може бути виключена з баз даних, якщо дії зі здійснення такого контролю не визнані протиправними в установленому порядку.

Внесення контролюючим органом до електронної бази даних інформації є лише службовою діяльністю її працівників з виконання обов'язків зі збирання доказової інформації про наявність чи відсутність документального підтвердження господарських операцій.

Процес зіставлення даних податкової звітності з податку на додану вартість у розрізі контрагентів є формальним рівнем податкового контролю, на стадії якого податковий орган фактично порівнює задекларовані контрагентами кореспондуючі суми податкових зобов'язань та податкового кредиту з метою оперативного виявлення платників, що підлягають документальній перевірці.

Зазначений етап контрольно-перевірочної роботи не передбачає здійснення податковим органом оцінки дотримання платником вимог податкового законодавства та аналізу змісту та характеру правовідносин, що стали підставою для формування даних податкового обліку платника. Адже питання правильності відображення платником в обліку проведених господарських операцій досліджуються податковим органом при проведенні податкової перевірки платника з дослідженням фінансово-господарських документів, пов'язаних з нарахуванням і сплатою податку.

У разі використання такої статистичної інформації при прийнятті контролюючим органом рішень або здійснення певних дій їх правомірність може бути перевірена в судовому порядку за ініціативою платника податку, або його контрагентів, якщо такі рішення та дія прийняти/здійсненні відносно останніх з урахуванням такої податкової інформації.

Проте, про наявність таких наслідків позивач не заявляє, відповідних підтверджень суду не надав.

На підставі зазначеного, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції під час розгляду цієї справи об'єктивно, повно та всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, дав їм правильну юридичну оцінку і ухвалив законне, обґрунтоване рішення без порушень норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, тому постанову суду першої інстанції у цій справі необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись: пунктом 1 частини 1 статті 198, статтями 205, 206 КАС України, Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Он Лайн Еір» - залишити без задоволення, а постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29 листопада 2016 року у справі №804/4765/16 - без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання в повному обсязі, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст ухвали виготовлений 13 березня 2017 року.

Головуючий: В.Є. Чередниченко

Суддя: С.М. Іванов

Суддя: О.М. Панченко