Справа № 386/1029/16-а(2-а/386/3/17)
Суддя: Семененко Я.В.
Дата ухвалення: 2017-03-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

16 березня 2017 рокусправа № 386/1029/16-а провадження №2-а/386/3/17

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Семененка Я.В.

суддів: Бишевської Н.А. Добродняк І.Ю

за участю секретаря судового засідання: Сколишева О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1

на постанову Голованівського районного суду Кіровоградської області від 31 січня 2017 року по справі №386/1029/16-а (провадження №2-а/386/3/17) за позовом ОСОБА_1 до Благовіщенського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії,-

в с т а н о в и В:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до суду, в якому просила зобовязати відповідача провести донарахування до пенсії та стягнути моральну шкоду, посилаючись на те, що з 04 травня 2011 року вона перебуває на обліку у відповідача та отримує пенсію як інвалід другої групи, призначену за нормами Закону України «Про державну службу» №3723-ХІІ від 16.12.1993 року в розмірі 82% від суми заробітної плати за посадою, з якої призначено пенсію. ОСОБА_1 вказувала на те, що з 01.12.2015 року у неї виникло право на перерахунок пенсії у зв'язку зі збільшенням заробітної плати відповідним категоріям державних службовців, відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України «Проупорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» від 09.12.2015 року №1013, яка застосовується з 01.12.2015 року, у звязку з чим, вона звернулась до відповідача з відповідною заявою. Відповідач листом від 16.12.2016 року відмовив позивачу в проведенні перерахунку призначеної пенсії у зв'язку з відсутністю на це законних підстав. Вказану відмову ОСОБА_1 вважала незаконною, оскільки її право на перерахунок пенсії, у звязку з підвищенням заробітної плати працюючих державних службовців, було визначено Законом на час призначення пенсії.

Крім того, ОСОБА_1 зазначала, що відповідач, при визначенні пенсії, не включив їй до стажу період вимушеного прогулу, який становить з 17 січня 2008 року по 20 травня 2009 року, та відповідає одному відсотку суми заробітної плати державного службовця, у звязку з чим розмір пенсії повинен становити 83% від суми заробітної плати за посадою, з якої призначено пенсію.

Постановою Голованівського районного суду Кіровоградської області від 31 січня 2017 року позов задоволено частково, а саме зобовязано Благовіщенське обєднане управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з урахуванням виплаченої їй заробітної плати за час вимушеного прогулу за період з 17.01.2008 року по 20.05.2009 року, з якої було сплачено страхові внески.

В частині заявлених вимог щодо перерахунку пенсії, у звязку з підвищенням заробітної плати працюючим державним службовцям, відмовлено.

Постанова суду, в частині відмови у задоволенні позову, мотивована відсутністю у позивача права на перерахунок пенсії у разі підвищення заробітної плати працюючим державним службовцям.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 звернулась з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції, в частині відмови у

задоволенні позову, та в цій частині прийняти нову постанову про задоволення позову у повному обсязі. Апеляційна скарга фактично обґрунтована незгодою з висновками суду першої інстанції щодо відсутності у позивача права на перерахунок пенсії. Заявник апеляційної скарги, з посилання на положення ст..22, ст.58 Конституції України, вказує на те, що при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод. Закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони помякшують або скасовують відповідальність особи. З цих підстав, позивач зазначає про те, що оскільки право на перерахунок пенсії, у звязку з підвищенням заробітної плати працюючим державним службовцям, існувало на час призначення пенсії, то такого права особа не може бути позбавлена.

Відповідача своїм процесуальним правом щодо оскарження рішення суду в частині задоволених позовних вимог, не скористався.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду, в межах доводів апеляційної скарги позивача та заявлених вимог, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 перебуває на облiку в Благовіщенському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України Кіровоградської області з 04 травня 2011 року як одержувач пенсії згідно Закону України «Про державну службу», призначеної у розмірі 82% суми заробітної плати державного службовця

13 грудня 2016 року ОСОБА_1 звернулася до Благовіщенського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області із заявою, в якій, зокрема, просила здійснити перерахунок пенсії у звязку з підвищенням розміру заробітної плати працюючим державним службовцям.

Листом від 16.12.2016 року Благовіщенське об'єднане управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області відмовило позивачу у перерахунку пенсії у звязку з підвищенням розміру заробітної плати працюючим державним службовцям через відсутність на те законодавчих підстав.

Вважаючи вказану відмову відповідача протиправною, ОСОБА_1 звернулася до суду з даним позовом.

Вирішуючи спірні правовідносини та відмовляючи в задоволенні позову, в частині заявлених вимог щодо перерахунку пенсії у звязку з підвищенням заробітної плати працюючим державним службовцям, суд першої дійшов висновку про те, що у позивача відсутнє право на перерахунок пенсії у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, у звязку з чим вказав на те, що дії відповідача щодо відмови у перерахунку позивачу пенсії згідно ст.37-1 Закону України «Про державну службу», у зв'язку з підвищенням посадових окладів постановою Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2015 року №1013, є правомірними.

З такими висновками суду першої інстанції колегія суддів погоджується з огляду на наступне.

Статтею 37-1 Закону України «Про державну службу» №3723-XII від 16 грудня 1993 року (в редакції, яка діяла на час призначення позивачу пенсії (до набрання чинності Законом України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» №76-VIII від 28.12.2014 року)) було передбачено, що у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв'язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій. Перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

Таким чином, зазначеною нормою права було визначено таку підставу (умову) для перерахунку раніше призначених пенсій як підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям.

Разом з тим, Законом України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» №76-VIII від 28.12.2014 року, який набрав чинності 01 січня 2015 року, статтю 37-1 Закону України «Про державну службу» викладено у новій редакції, відповідно до якої умови та порядок перерахунку призначених пенсій державним службовцям визначаються Кабінетом Міністрів України.

Таким чином, починаючи з 01 січня 2015 року змінилося правове регулювання перерахунку пенсій колишніх державних службовців. Така підстава (умова) для перерахунку раніше призначених пенсій як підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям відсутня в новій редакції статті 37-1 Закону України «Про державну службу», а визначення умов перерахунку раніше призначених пенсій делеговано Кабінету Міністрів України.

Згідно пункту 4 Постанови Кабінету Міністрів України від 31 травня 2000 року №865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії» (далі Постанова №865) у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям відповідно до рішень Кабінету Міністрів України заробітна плата для перерахунку пенсії пенсіонерам, яким пенсія призначена з дня набрання чинності Законом України «Про державну службу», визначається в такому порядку:

1) пенсіонерам, які на момент перерахунку пенсії продовжують працювати на посаді, з якої призначено пенсію, - на підставі поданої довідки про одержувану заробітну плату на момент перерахунку;

2) іншим пенсіонерам - на підставі документів, поданих на час перерахунку, виходячи із сум заробітної плати, яку одержує працюючий державний службовець на відповідній посаді, з якої призначено (перераховано) пенсію, на момент виникнення права на перерахунок.

Отже, вказана норма права передбачала проведення перерахунку пенсій, призначених державним службовцям, у звязку з підвищенням розміру заробітної плати працюючим державним службовцям.

Однак, Постановою Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2015 року №1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» до Постанови №865 внесено зміни, які застосовуються з 01 грудня 2015 року та якими, зокрема, виключено пункт 4.

01 травня 2016 року набрав чинності Закон України "Про державну службу" №889-VIII від 10 грудня 2015 року.

Згідно Прикінцевих та Перехідних положень Закону № 889-VIII втратив чинність Закон України "Про державну службу" (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами), крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 розділу XI Закону №889-VIII.

Відповідно до ст. 90 Закону України "Про державну службу" від 10.12.2015 року №889-VIII пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

В свою чергу, Законом України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" не передбачено такої підстави для перерахунку пенсії як підвищення заробітної плати працюючих державних службовців.

Отже, у період часу, з якого позивач просив здійснити перерахунок пенсії (з 01.12.2015р.), такої підстави (умови) перерахунку раніше призначених пенсії як підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям законодавством визначено не було.

Доводи позивача щодо необхідності, при вирішенні питання про наявність у особи права на перерахунок раніш призначеної пенсії, застосовувати положення Закону, які діяли на момент призначення пенсії, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки «право на призначення пенсії» та «право на перерахунок пенсії» не є тотожними за юридичним змістом і підстави для їх виникнення є різними. Оскільки такої підстави для перерахунку пенсії, як підвищення заробітної плати працюючим державним службовцям, на момент звернення позивача до УПФУ, не існувало, то відповідач обґрунтовано вказав на відсутність у позивача права на перерахунок пенсії.

Таким чином, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції, що на час звернення позивача до пенсійного органу із заявою про перерахунок пенсії державного службовця у відповідача були відсутні законодавчі підстави для перерахунку пенсії ОСОБА_1 через збільшення заробітної плати працюючим державним службовцям з 01 грудня 2015 року, у звязку з чим відмова Благовіщенського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області є обґрунтованою та правомірною.

При цьому, суд першої інстанції правильно вказав про безпідставність посилань позивача на положення ст..22 Конституції України, згідно якої при прийнятті нових законів або внесення змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Так, відповідно до ст..46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

За змістом ст..22 Конституції України звуження змісту прав і свобод означає зменшення ознак, змістових характеристик можливостей людини, які відображаються відповідними правами та свободами, тобто якісних характеристик права. Звуження обсягу прав і свобод це зменшення кола субєктів, розміру території, часу, розміру або кількості благ чи будь-яких інших кількісно вимірюваних показників використання прав і свобод, тобто їх кількісної характеристики.

В даному випадку наділення в установленому порядку Кабінету Міністрів України повноваженнями щодо встановлення умов перерахунку призначених пенсій державним службовцям, не є свідченням звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод вказаних осіб.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що судом першої інстанції в достатньому обсязі з'ясовано обставини справи та ухвалено законне і обґрунтоване рішення, у зв'язку з чим підстав для його скасування не існує.

На підставі викладеного, керуючись п.1 ч.1 ст.198, ст.ст.200, 205, 206 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Голованівського районного суду Кіровоградської області від 31 січня 2017 року по справі №386/1029/16-а (провадження №2-а/386/3/17) - без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з часу її проголошення, але може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку, передбаченому ст..212 КАС України.

(Повний текст ухвали виготовлено 17.03.2017р.)

Головуючий: Я.В. Семененко

Суддя: Н.А. Бишевська

Суддя: І.Ю. Добродняк