Справа № 308/10592/16-а
Суддя: Бенца К. К.
Дата ухвалення: 2017-03-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 березня 2017 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі:

Головуючої судді - Бенца К.К.

при секретарі - Бота О.І.

за участю:

позивача ОСОБА_1,

представника відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Ужгород справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Ужгородського обєднаного Управління пенсійного фонду України Закарпатської області про визнання неправомірними дій щодо відмови у перерахунку розміру пенсії та зобовязання здійснити перерахунок призначеної пенсії,-

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Ужгородського обєднаного Управління пенсійного фонду України Закарпатської області про визнання неправомірними дій щодо відмови у перерахунку розміру пенсії та зобовязання здійснити перерахунок призначеної пенсії.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що він перебуває на обліку та з 02.09.2002 року відповідачем йому призначена пенсія за вислугою років у розмірі 90% середнього заробітку на підставі ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру». Вказана пенсія періодично перераховувалась у зв'язку з підвищенням розміру заробітної плати працівникам органів прокуратури у розмірі 90 відсотків від суми місячного заробітку на підставі ст.50-1 даного Закону. Реалізовуючи своє право на перерахунок пенсії, 01 серпня 2016 року позивач звернувся до відповідача із заявою здійснити перерахунок його пенсії у зв'язку з підвищенням заробітної плати працівникам органів прокуратури, до якої долучив довідку прокуратури Закарпатської області від 21 липня 2016 року № 203 про заробітну плату станом на 01.12.2015 року .

Однак листом від 04.08.2016 року за № 02/г-118 Ужгородське обєднане управління Пенсійного фонду України Закарпатської області відмовило позивачу ОСОБА_1 у перерахунку призначеної пенсії. Свою відмову мотивували тим, що пунктом 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» №213 від 02.03.2015 року передбачено, що з 01.06.2015 року скасовано норми щодо пенсійного забезпечення осіб, які набули право на призначення пенсії відповідно до Законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», «Про статус народного депутата України», «Про Кабінет Міністрів України», «Про судову експертизу», «Про національний банк України», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про дипломатичну службу», Податкового та митного кодексів України, Положення помічника-консультанта народного депутата України. У зв'язку з викладеним з 01.06.2015 року пенсії в порядку та на умовах визначених вищезазначеними законами не призначаються, а раніше призначені пенсії не перераховуються.

Вважає, що дії Ужгородського обєднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області щодо відмови у перерахунку призначеної пенсії є протиправними з підстав викладених в адміністративному позові.

Позивач вважає, що діями посадових осіб Ужгородського обєднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області порушені його права та інтереси, а від так за захистом таких, вимушений звертатися до суду.

Позивач вказує на те, що відповідачем не враховано, що новий порядок виплати пенсії не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія призначена до набрання чинності цим законом. На думку позивача, відповідач протиправно поширює положення Закону про призначення пенсії на її перерахунок, тобто на пенсію, яка була призначена раніше, застосував нові положення Закону до правовідносин , які виникли задовго до набрання ними чинності. Позивач вказує , що частиною 3 ст. 22 Конституції України передбачено, що при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

З посиланням на викладене , на положення ст.ст. 22, ч.1 ст. 92 Конституції України, на положення Закону України «Про прокуратуру » позивач просить суд:

-визнати дії Ужгородського обєднаного Управління Пенсійного фонду України Закарпатської області при прийнятті рішення про відмову ОСОБА_1 у перерахунку розміру пенсії за вислугу років згідно постанови Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2015 року № 1013 неправомірними;

- зобовязати Ужгородське обєднане Управління Пенсійного фонду України Закарпатської області провести перерахунок та здійснити виплати пенсії ОСОБА_1 за вислугу років у відповідності до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» в редакції, що діяла станом на 01 вересня 2008 року, у розмірі 90 % від місячного заробітку, зазначеного у довідці прокуратури Закарпатської області від 21 липня 2016 року № 203, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2015 року № 1013 та виплатити різницю між фактично отриманою та належною до сплати сумою пенсії з 01 січня 2016 року;

- стягнути з Ужгородського обєднаного Управління Пенсійного фонду України Закарпатської області на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у сумі 551 гривня 20 копійок

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав і просив задовольнити їх в повному обсязі з підстав та мотивів викладених у позові. Зокрема надав суду пояснення аналогічні викладеним у позові.

Представник відповідача у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечувала з підстав наведених у письмових запереченнях на позовну заяву. Просила суд врахувати судову практику Вищого Адміністративного Суду України з розгляду аналогічних справ.

Заслухавши пояснення позивача, заперечення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, враховуючи принципи рівності сторін, суд приходить до наступного висновку.

Згідно ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Із змісту статті 6 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю субєкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Згідно ч. 2 ст. 11, ч. 2ст. 71 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до частини першої статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Передбачене Конституцією України право громадян на соціальний захист конкретизоване у Законі України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та Законі України «Про пенсійне забезпечення», якими встановлено порядок нарахування та виплати пенсії.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пенсійне забезпечення прокурорів та слідчих прокуратури, до яких законодавцем віднесено позивача, встановлено приписами ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру».

Судом встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на пенсійному обліку в Ужгородському обєднаному управлінні Пенсійного фонду України Закарпатської області , та з 02.09.2002 року йому призначено пенсію за вислугу років відповідно до ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» ( у редакції чинній на час призначення пенсії) виходячи із максимального розміру 90% від чинної на той час заробітної плати па посаді працівника прокуратури.

Відповідно до п.п. 1,5 п. 3 постанови Кабінету Міністрів України «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно правових актів» № 1013 від 09.12.2015 року, з 1 грудня 2015 року на 25% було збільшенопосадові оклади керівних працівників, спеціалістів і службовців органів прокуратури, що підтверджується виданою позивачу довідкою прокуратури Закарпатської області від 21.07.2016 року за № 203.

У зв'язку з цим 01.08.2016 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Ужгородського обєднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області із заявою про перерахунок йому пенсії призначеної відповідно до ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру», у звязку із підвищенням заробітної плати працівникам органів прокуратури. До даної заяви позивачем було надано довідку прокуратури Закарпатської області № 203 від 21.07.2016 року про заробітну плату станом на 01.12.2015 року.

Проте, листом від 04.08.2016 року за № 02/г-118 Ужгородське обєднане управління Пенсійного фонду України Закарпатської області повідомило позивача про те, що відповідно до п. 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» № 213 від 02 березня 2015 року, передбачено, що з 01.06.2015 року скасовано норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії / щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України "Про державну службу", "Про прокуратуру", "Про судоустрій і статус суддів". Також, у звязку з викладеним з 01.06.2015 року пенсії в порядку та на умовах визначених вищезазначеними законами, не призначаються, а раніше призначені пенсії не перераховуються, а відтак відмовив позивачу у перерахунку пенсії у звязку з відсутністю підстав.

Пенсійний фонд України і його територіальні органи у своїй діяльності повинні керуватися Конституцією України та законами України, актами Президента України та Кабінету Міністрів України, наказами Міністерства соціальної політики України, іншими актами законодавства України, а також дорученнями Президента України та Міністра.

Підстави та порядок перерахунку пенсій прокурорам були врегульовані частинами 13, 18 ст.50-1 Закону №1789 ХІІ.

Згідно із ч. 13 статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру" від 05.11.1991 року № 1789-ХІІ (далі - Закон № 1789), держава взяла на себе обов'язок забезпечити не лише нарахування але й перерахунок пенсії працівникам прокуратури виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за перерахунком.

Частиною 18 статті 50-1 було визначено, що призначені працівникам прокуратури пенсії перераховувалися у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадився з першого числа місяця, що йде за місяцем, у якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадився з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.

Разом з тим, Законом України "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України" від 28 грудня 2014 року № 76-VIII внесено зміни до статті 50-1 Закону № 1789 та частину вісімнадцяту викладено у такій редакції: "Умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України".

Даний Закон згідно пункту 1 Прикінцевих положень набрав чинності 01 січня 2015 року.

15 липня 2015 року набув чинності Закон України "Про прокуратуру" від 14.10.2014 року № 1697-VII (далі - Закон № 1697) згідно розділу ХІІ Прикінцевих положень якого визнано такими, що втратили чинність із набранням чинності цим Законом положення Закону № 1789, крім, зокрема, частин третьої, четвертої, шостої та одинадцятої статті 50- 1.

Положення статті 50-1 Закону № 1789, які визначали умови та порядок перерахунку пенсії працівникам прокуратури у зв'язку з підвищенням заробітної плати, втратили чинність з дня набрання чинності Законом № 1697, а саме з 15 липня 2015 року.

Отже, на час підвищення посадових окладів працівникам прокуратури постановою Кабінету Міністрів України від 9 грудня 2015 року № 1013 "Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів" (набрала чинності з 1 грудня 2015 року) та на час звернення позивача до пенсійного органу за перерахунком пенсії частини тринадцята та вісімнадцята статі 50-1 Закону № 1789 втратили чинність.

Внесені зміни до законодавства не позбавляють позивача права на перерахунок пенсії, який був йому гарантований статею 50-1 Закону № 1789 при призначені пенсії, проте визначення умов та порядку перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури покладено на Кабінет Міністрів України.

Оскільки, на момент звернення позивача до Ужгородського обєднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області за перерахунком пенсії ( серпень 2016 року), Кабінетом Міністрів України відповідний нормативно-правовий акт прийнято не було, то дії відповідача щодо відмови у перерахунку пенсії є правомірними, а стаття 50-1 Закону № 1789 (в редакції, що діяла на час призначення пенсії) застосуванню не підлягала.

Отже, відсутність на час звернення позивача до відповідача затвердженого Кабінетом Міністрів України порядку перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури, не є доказом неправомірності дій відповідача.

Також позивачем не доведено, що зміна законодавцем умов пенсійного забезпечення прокурорів та слідчих призвела до зменшення розміру його пенсії або до звуження його права на пенсійне забезпечення.

До спірних правовідносин не підлягають застосуванню норми ЗУ Про прокуратуру в попередній редакції, оскільки на час звернення позивача із заявою про перерахунок пенсії набула чинності та діяла інша редакція статті 50-1 ЗУ Про прокуратуру № 1789 ХІІ, яка передбачає принципово інший порядок перерахунку пенсій.

Слід звернути увагу на те, що згідно правової позиції Європейського суду з прав людини, викладеної в ухвалі «Великода проти України» від 03.06.2014 року, законодавчі норми можуть змінюватися, передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. зміна механізму нарахування певних видів соціальних виплат та допомоги є конституційно допустимою до тих меж, за якими ставиться під сумнів сама сутність змісту права на соціальний захист.

Верховний Суд України у своїй постанові від 12 липня 2016 року у справі № 21-1726а16 висловив правову позицію, відповідно до якої відсутність постанови Кабінету Міністрів України, яка чітко визначає розмір заробітної плати (чи пенсії) не є підставою для застосування вже недіючих норм Закону України для проведення перерахунку заробітної плати (пенсії).

За таких обставин та враховуючи вищевказане, суд вважає, що з 15.07.2015 року законодавчо встановлені підстави та умови для перерахунку пенсій працівникам прокуратури відсутні, у зв'язку з чим підстав для перерахунку пенсій немає, оскільки чинним законодавством України скасовано право на проведення перерахунку пенсій прокурорів, а Кабінетом Міністрів України не визначено умови та порядок проведення такого перерахунку, а відтак у задоволені адміністративного позову слід відмовити.

Окрім цього, виходячи із висловленого у рішеннях Конституційного Суду України та Верховного Суду України розуміння сутності гарантій, недопущення звуження змісту та обсягу прав громадян на пенсійне забезпечення, слід підкреслити, що правовідносини по пенсійному забезпеченню (у розгляду випадку - щодо перерахунку пенсії) виникають не в момент звернення за перерахунком пенсії, а в момент виникнення права на проведення такого перерахунку.

Оскільки з 01.06.2015 р. скасовані норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначені відповідно до Законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів» та ін., тому на момент підвищення розміру заробітної плати працюючим прокурорам у позивача не виникло право на перерахунок призначеної йому пенсії.

З урахуванням викладеного, виходячи з основоположних засад Конституції України, проаналізувавши чинне пенсійне законодавство, вивчивши матеріали справи , суд приходить до висновку, про відсутність правових підстав для задоволення адміністративного позову з підстав та мотивів наведених вище.

Відповідно до статті 8 КАС України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Забороняється відмова в розгляді та вирішенні адміністративної справи з мотивів неповноти, неясності, суперечливості чи відсутності законодавства, яке регулює спірні відносини.

Відповідно до ч.3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють зокрема, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обгрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значеня для прийняття рішення тощо.

Відповідно до статті 9 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом законності.Суд вирішує справи на підставі Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно зі ст. 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Виходячи із норм викладених в ст. 71 КАС України встановлено, що за загальним правилом, що випливає з принципу змагальності, кожна сторона повинна подати докази на підтвердження обставин, на які вона посилається, або на спростування обставин, про які стверджує інша сторона. При розгляді справи щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень встановлена презумпція його винуватості. Презумпція винуватості покладає на суб'єкта владних повноважень обов'язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод та інтересів.

Приймаючи до уваги викладене, з огляду на встановлені в судовому засіданні обставини та визначені відповідно до них правовідносини, а також те, що на час розгляду справи та винесення постанови по суті заявлених позовних вимог, відповідачем доведено правомірність свого рішення суду, а тому приходжу до висновку ,що позовні вимоги є необгрунтованими і не підлягають задоволенню.

Згідно до статті 159 КАС України, судом у встановленому процесуальним порядком з'ясовані обставини справи, що підтверджуються належними і допустимими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, враховані норми матеріального права, якими врегульовані спірні відносини. За результатами розгляду справи суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову .

Відповідно до ч.1 ст.94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

На підставі викладеного та керуючись Конституцією України, ст. ст. 2, 11, 69-71, 158-163,186,256 Кодексу адміністративного судочинства України, ЗУ Про прокуратуру, cуд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Ужгородського обєднаного Управління пенсійного фонду України Закарпатської області про визнання неправомірними дій щодо відмови у перерахунку розміру пенсії та зобовязання здійснити перерахунок призначеної пенсії - відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано в установлені строки. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Ужгородський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом ч.3 ст. 160 КАС України, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Повний текст постанови виготовлений і підписаний 20.03.2017 року з урахуванням вихідних днів.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_3