Справа № 360/3/17-а
Суддя: Аліменко В.О.
Дата ухвалення: 2017-03-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 360/3/17-а Головуючий у 1-й інстанції: Міланіч А.М. Суддя-доповідач: Аліменко В.О.
У Х В А Л А

Іменем України

14 березня 2017 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Аліменка В.О.,

суддів Безименної Н.В., Кучми А.Ю.,

за участю секретаря Лебедєвої Ю.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Департаменту соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації на постанову Бородянського районного суду Київської області від 01 лютого 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Бородянської районної державної адміністрації Київської області, Управління соціального захисту населення Бородянської районної державної адміністрації Київської області, Київської обласної державної адміністрації, Департаменту соціального захисту населення Київської області про визнання неправомірними дій та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_2 звернувся до Бородянського районного суду Київської області з адміністративним позовом про визнання протиправними дій відповідачів щодо відмови йому у видачі посвідчення постраждалого від наслідків Чорнобильської АЕС та зобов'язати УСЗН Бородянської РДА прийняти від нього і оформити документи для внесення подання до Департаменту соціального захисту населення Київської ОДА для вдачі зазначеного посвідчення, зобов'язати Бородянську РДА внести подання до Департаменту соціального захисту населення Київської ОДА для видачі йому посвідчення особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 4, зобов'язати Київську ОДА видати йому таке посвідчення.

Постановою Бородянського районного суду Київської області від 01 лютого 2017 року позовні вимоги задоволено.

Не погоджуючись з прийнятою постановою, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції, як таку, що ухвалена з порушенням норм матеріального права та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Свої вимоги апелянти аргументує тим, що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права та надано невірну правову оцінку діям відповідача щодо правомірності винесення оскаржуваного податкового повідомлення-рішення.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, перевіривши доводи апеляційної скарги наявними у справі доказами, колегія суддів приходить до наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, у зв'язку із досягненням позивачем віку виходу на пенсію на пільгових умовах у нього виникла необхідність в отриманні посвідчення постраждалого внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 4, і він звернувся до Управління соціального захисту населення Бородянської райдержадміністрації щодо оформлення подання для видачі йому цього посвідчення, однак, відповідач своїм листом № 5538/08 від 05.12.2016 року повідомив йому про те, що з 01 січня 2015 (з дати набрання чинності Законом України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» від 28.12.2014 №76-VІІІ) згідно листа-роз'яснення Департаменту соціального захисту населення Київської облдержадміністрації від 23 січня 2015 №05-49-143 Департаментом не приймаються подання райдержадміністрацій та міськвиконкомів на оформлення громадянам первинних та дублікатів посвідчень постраждалого внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 4.

Не погоджуючись із такими діями та рішенням відповідачів, позивач звернувся до суду із даним адміністративним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що у позивача наявні всі юридичні підстави для встановлення статусу потерпілого внаслідок Чорнобильської катастрофи 4 категорії та видачі посвідчення потерпілого 4 категорії, оскільки позивач, у відповідності до ст.. 14 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» проживав більше ніж 4 роки в зоні посиленого радіологічного контролю.

З таким висновком суду першої інстанції погоджується і колегія суддів апеляційної інстанції, з огляду на наступне.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров'я, соціального захисту потерпілого населення визначено Законом УРСР від 28 лютого 1991 року № 796-XII «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» із змінами і доповненнями (далі - Закон № 796 - XII).

Відповідно до статті 9 Закону № 796 - XII, особами, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, є: учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС - громадяни, які брали безпосередню участь у ліквідації аварії та її наслідків; потерпілі від Чорнобильської катастрофи - громадяни, включаючи дітей, які зазнали впливу радіоактивного опромінення внаслідок Чорнобильської катастрофи.

За приписами пункту 4 частини 1 статті 11 Закону №796 - XII до потерпілих від Чорнобильської катастрофи категорії 4 належать особи, які постійно проживають або постійно працюють чи постійно навчаються на території зони посиленого радіоекологічного контролю, за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали чи постійно навчалися у цій зоні не менше чотирьох років.

Зважаючи на те, що позивач постійно проживав та працював на території зони посиленого радіоекологічного контролю, і станом на 1 січня 1993 року прожив та відпрацював у цій зоні не менше чотирьох років, ОСОБА_3 в розумінні Закону №796 - XII безумовно є потерпілим від Чорнобильської катастрофи.

За змістом статей 14 і 65 Закону №796 - XII для встановлення пільг і компенсацій вказаним особам встановлюється категорія 4 та видаються посвідчення, виготовлені за зразками, затвердженими Кабінетом Міністрів України.

Правила видачі посвідчень учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і потерпілого внаслідок Чорнобильської катастрофи регулює Порядок видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 20 січня 1997 року № 51 із змінами і доповненнями (далі - Порядок № 51).

За визначенням, наведеним у Порядку № 51, посвідчення є документом, що підтверджує статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надає право користуватися пільгами й компенсаціями, встановленими Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», іншими актами законодавства.

Відповідно до пункту 6 Порядку №51 особам, які постійно проживають або постійно працюють чи постійно навчаються на території зони посиленого радіоекологічного контролю, за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 р. прожили або відпрацювали чи постійно навчалися у цій зоні не менше чотирьох років, і віднесеним до категорії 4, видаються посвідчення коричневого кольору, серія В.

Статтею 15 Закону №796 - XII передбачено, що підставою для визначення статусу потерпілих від Чорнобильської катастрофи, які проживають або працюють на забруднених територіях, є довідка про період проживання, роботи на цих територіях.

Положення статті 15 Закону №796-XII кореспондуються з приписами пункту 10 Порядку №51, відповідно до якого особам, які постійно проживають або постійно працюють чи постійно навчаються на території зони посиленого радіоекологічного контролю, за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 р. прожили або відпрацювали чи постійно навчалися у цій зоні не менше чотирьох років посвідчення видаються на підставі довідки встановленого зразка (додаток N 7).

Отже, особи, які станом на 1 січня 1993 року постійно проживали або працювали на території зони посиленого радіоекологічного контролю понад чотири роки, визнаються потерпілими від Чорнобильської катастрофи та мають право на встановлення пільг і компенсацій, передбачених Законом №796-XII.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, згідно копії паспорту, довідки Бородянської селищної ради № 2399 від 02.12.2016 року, довідки № 55 від 12.12.2016 року ВАТ «Борекс», копії трудової книжки позивач з 14.03.1983 року по 28.01.2000 рік працював на Бородянському екскаваторному заводі, та з 14.03.1983 року і по даний час проживає та зареєстрований в смт. Городянка Київської області, яке відповідно до постанови КМ УРСР від 23 липня 1991 р. N 106 «Про організацію виконання постанов Верховної Ради Української РСР про порядок введення в дію законів Української РСР «Про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи» та «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок чорнобильської катастрофи» відносилося до IV зони посиленого радіоекологічного контролю.

Таким чином, оскільки позивач за станом на 1 січня 1993 року прожив та пропрацював на території зони посиленого радіоекологічного контролю не менше 4 років, що підтверджується копією довідки Бородянської селищної ради від 02.12.2016 року та копією довідки ВАТ «Борекс» від 12.12.2016 року, то на підставі пункту 4 частини першої статті 11 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» він належить до осіб, потерпілих від Чорнобильської катастрофи категорії 4, а тому наявні достатні та необхідні правові підстави для прийняття від позивача документів для підготовки подання Бородянської райдержадміністрації до Департаменту соціального захисту населення Київської ОДА для видачі йому посвідчення особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 4.

Крім того, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що посилання відповідача на лист Департаменту соціального захисту населення Київської облдержадміністрації від 23.01.2015 за № 05-49-143, судом не приймається до уваги, оскільки вказаний лист не є нормативно-правовим актом і носить виключно рекомендаційний характер.

За таких обставин, враховуючи підтверджене наявними в матеріалах справи належними та допустимим доказами, колегія суддів підтримує висновок суду першої інстанції про наявне право позивача на оформлення та отримання посвідчення постраждалого внаслідок Чорнобильської катастрофи 4 категорії.

Підсумовуючи наведене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що доводи викладені в апеляційній скарзі не знайшли свого підтвердження, оскаржувана постанова прийнята відповідно до норм матеріального та процесуального права, враховано всі обставини справи, тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду першої інстанції немає.

Відповідно до ст. 200 КАС України - суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. 160, 183, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Департаменту соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації - залишити без задоволення, а постанову Бородянського районного суду Київської області від 01 лютого 2017 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складення Ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя В.О. Аліменко

Судді Н.В. Безименна

А.Ю. Кучма

Головуючий суддя Аліменко В.О.

Судді: Безименна Н.В.

Кучма А.Ю.