Справа № 646/13417/16-а
Суддя: Чудновська І. І.
Дата ухвалення: 2017-03-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження 2-а/646/49/2017
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.03.17 року м. Харків

Червонозаводський районний суд м. Харкова у складі:

Головуючого судді: Чудновська І.І.

за участю секретаря судового засідання Жура О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Червонозаводського районного суду м. Харкова адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до адміністратора центру надання адміністративних послуг Тимошенко Т.Г. про оскарження рішення суб'єкта владних повноважень щодо постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення від 17.12.2016 року за ч.1 ст. 197 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в обґрунтування якого зазначив, що 17.12.2016 року, адміністратором центру надання адміністративних послуг Тимошенко Т.Г. винесено постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 197 КУПАП без врахування вимог ст. 33 КУпАП, а саме обставин, що пом'якшують відповідальність, не взявши до уваги те, що для підтвердження згоди на реєстрацію потрібна бути одночасна згода усіх співвласників ( дев'яті співвласників) шляхом їх спільної явки до центру протягом одного місяца. Крім того, у постанові про адміністративне правопорушення не вказано на підставі яких доказів адміністратор центру надання адміністративних послуг визнав ОСОБА_1 винним.

З посилання на порушення вимог чинного законодавства просить постанову адміністратора центру надання адміністративних послуг м. Харкова Тимошенко Т.Г. КРЦП № 582 від 17.12.2016 року скасувати, провадження закрити.

Позивач в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про слухання справи за його відсутності, позов підтримав, просив його задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, про що свідчать зворотні повідомлення почти про отримання судових повісток, причини своєї неявки суду не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи не надавав.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Згідно постанови по справі про адміністративне правопорушення серії КРЦП № 582 від 17.12.2016 позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1ст.197 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді попередження. Відповідно до мотивувальної частини вказаної постанови: ОСОБА_1 несвоєчасне звернувся для реєстрації нового місця проживання після спливу 30 календарних днів після зняття з реєстрації попереднього місця проживання, що є порушенням вимог ст. 6 ЗУ « Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні » за що передбачена адміністративна відповідальність відповідно до ч.1 ст. 197 КУпАП.

Частиною 1 статті 197 КУпАп передбачено адміністративну відповідальність за проживання громадян, зобов'язаних мати паспорт громадянина України, без паспорта громадянина України або за недійсним паспортом громадянина України, а також проживання громадян без реєстрації місця проживання.

Статтею 6 ЗУ « Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні » встановлено, що громадянин України, а також іноземець чи особа без

громадянства, які постійно або тимчасово проживають в Україні,

зобов'язані протягом тридцяти календарних днів після зняття з

реєстрації місця проживання та прибуття до нового місця проживання

зареєструвати своє місце проживання.

Відповідно ч.2 ст.69 КАС України докази суду надають особи, які беруть участь у справі. При цьому, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Згідно ч.ч.1, 4 ст.70 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування.

Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Положеннями ч.1ст.71 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її позовні вимоги та заперечення.

За нормою ч.2 цієї статті, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За приписами ч.ч.1, 2 ст.254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, іншими документами.

Відповідно до частини першої статті 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Відповідно до статті 256 КУпАП в протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання. При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснюються її права і обов'язки, передбаченістаттею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Згідно з частиною першою статті 268 Кодексу особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржувати постанову у справі. Крім того, у цій правовій нормі передбачено, що справа про адміністративне правопорушення повинна розглядатися в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; за відсутності такої особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

У частинах першій, другій статті 258 Кодексу визначено випадки, коли протокол про вчинення адміністративного правопорушення не складається, а адміністративне стягнення накладається і стягується на місці вчинення правопорушення, якщо особа не оспорює допущеного нею порушення і адміністративного стягнення, що на неї накладається, а розмір штрафу не перевищує передбаченого у Кодексі неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. Перелік адміністративних правопорушень, за які адміністративні стягнення накладаються на місці їх вчинення, є вичерпним і може бути змінений лише законом.

Статтею 258 КУпАп встановлено, що протокол не складається в разі вчинення адміністративних правопорушень, передбачених статтями 70, 77, частиною третьою

статті 85, статтею 153, якщо розмір штрафу не перевищує трьох

неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, частиною першою

статті 85, якщо розмір штрафу не перевищує семи неоподатковуваних

мінімумів доходів громадян, статтею 107 (у випадках вчинення

правопорушень, перелічених в частині третій статті 238) частиною

третьою статті 109, статтями 110, 115, частинами першою, третьою і

п'ятою статті 116, частиною третьою статті 116-2, частинами першою

і третьою статті 117 (при накладенні адміністративного стягнення у

вигляді попередження на місці вчинення правопорушення), статтями

118, 119, статтями 134, 135, 185-3, статтею 197 (при накладенні

адміністративного стягнення у вигляді попередження), статтею 198

(при накладенні адміністративного стягнення у вигляді

попередження) цього Кодексу, якщо особа не оспорює допущене

порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається.

В мотивувальній частині рішення Конституційного Суду України від 26.05.2015 р. у справі № 1-11/2015, Конституційний Суд України зазначив, що у частинах 1, 2 ст. 258 Кодексу визначено випадки, коли протокол про вчинення адміністративного правопорушення не складається, а адміністративне стягнення накладається і стягується на місці вчинення правопорушення, якщо особа не оспорює допущеного нею порушення і адміністративного стягнення, що на неї накладається, а розмір штрафу не перевищує передбаченого у Кодексі неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. Перелік адміністративних правопорушень, за які адміністративні стягнення накладаються на місці їх вчинення, є вичерпним і може бути змінений лише законом.

За Кодексом до цього переліку належать, зокрема, такі адміністративні правопорушення: порушення вимог пожежної безпеки в лісах (стаття 77); порушення правил полювання (частина перша статті 85); порушення правил рибальства (частина третя статті 85); порушення правил щодо карантину тварин, інших ветеринарно-санітарних вимог (стаття 107); викидання сміття та інших предметів з вікон і дверей вагонів поїздів, прохід по залізничних коліях у невстановлених місцях (частина третя статті 109); викидання за борт річкового або маломірного судна сміття та інших предметів (частина третя статті 116-2); провезення ручної кладі понад установлені норми і неоплаченого багажу (стаття 134); безквитковий проїзд (стаття 135); прояв неповаги до суду (стаття 185-3). Притягнення особи до адміністративної відповідальності у вказаних випадках фактично відбувається у скороченому провадженні.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 33 КУпАП передбачено, що при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

При малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням відповідно до статті 22 КУпАП.

Як вбачається з постанови про адміністративне правопорушення, особою, яка притягується до адміністративної відповідальності по суті порушення надані пояснення щодо відсутності можливості дати згоду на реєстрацію усіма співвласниками ( дев'яті) через перебування ними поза межами м. Харкова та України, із занятістю на роботі та по особистим справам.

Отже, особа була не згодна з допущеним порушенням і адміністративним стягненням, що на неї накладається, не було встановлено, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують, а також не з'ясовані інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідачем доказів, які б спростовували твердження позивача до суду не надано, хоча копія позовної заяви та доданих до неї матеріалів направлялись на адресу відповідача про що свідчить поштове повідомлення, що міститься в матеріалах справи, в судове засідання також не з'явився і не надав доказів правомірності свого рішення, що у відповідності до положень ч. 2 ст. 71 КАС України є його обов'язком

Крім того, в постанові відсутній підпис особи яка притягається до відповідальності.

З огляду на вищевикладене, оскаржувана постанова винесена відповідачем з порушенням порядку розгляду справ про адміністративні правопорушення, що призвело до порушення прав позивача, передбачених ст. 268 КУпАП.

Таким чином, суд дійшов висновку про скасування постанови відповідача про застосування до позивача адміністративного стягнення у вигляді попередження та закриття справи про адміністративне правопорушення.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.197,254,256,258,287-289 КУпАП, ст.ст.2,6,11,14,69,71,86,122,128,158-163,167,171-2 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Скасувати постанову серії КРЦП № 582 від 17.12.2016 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1ст.197 КУпАП, провадження закрити.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня її проголошення та з дня отримання копії постанови, у разі проголошення постанови суду, яка містить вступну та резолютивну частини, а також прийняття постанови у письмовому провадженні.

Якщо суб'єкта владних повноважень, у випадках та порядку, передбаченому частиною четвертоюстатті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова набирає законної сили після закінчення строків для подачі апеляційної скарги.

Суддя І.І. Чудновська