Справа № 159/4109/16-а, 2-а/159/129/16
Суддя: Заверуха Олег Богданович
Дата ухвалення: 2017-03-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2017 року Справа № 876/244/17

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Заверухи О.Б.,

суддів Гінди О.М., Ніколіна В.В.,

за участю секретаря судового засідання Андрушківа І.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Ковельського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області на постанову Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 30 листопада 2016 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Ковельського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

02 листопада 2016 року ОСОБА_1 звернулася в суд з адміністративним позовом до Ковельського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області, в якому просила: визнати дії відповідача неправомірними щодо відмови в перерахунку призначеної пенсії згідно ст. 37-1 Закону України «Про державну службу» з врахуванням підвищення з 01 грудня 2015 року відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2015 року № 1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів», якою встановлені нові розміри посадових окладів(тарифних ставок, ставок заробітної плати) працівників установ, закладів та організацій окремих галузей бюджетної сфери та довідки Ковельського управління державної казначейської служби України Волинської області про заробітну плату, що подається для перерахунку пенсії непрацюючим державним службовцям; зобов'язати відповідача провести з 01 грудня 2015 року перерахунок розміру призначеної пенсії згідно до ст. 37-1 Закону України «Про державну службу» з врахуванням підвищення з 01 грудня 2015 року відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2015 року № 1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів», якою встановлені нові розміри посадових окладів(тарифних ставок, ставок заробітної плати) працівників установ, закладів та організацій окремих галузей бюджетної сфери в розмірі 90% від суми заробітної плати, викладеної в довідці Ковельського управління державної казначейської служби України Волинської області про заробітну плату, що подається для перерахунку пенсії непрацюючим державним службовцям від 23 серпня 2016 року за номером № 04-36/323-813.

На обґрунтування позовних вимог зазначає, що з 24 червня 2009 року перебуває на обліку в Ковельському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України (далі УПФ) та отримує пенсію за віком, призначену в розмірі 90% заробітної плати на підставі статті 21 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування», згідно якої пенсійне забезпечення посадових осіб органів місцевого самоврядування здійснювалось відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу». 06 жовтня 2016 року позивач звернулась до УПФ із письмовою заявою про перерахунок пенсії державного службовця відповідно до положень ст. 37-1 Закону України "Про державну службу" у зв'язку із підвищенням посадових окладів працюючих державних службовців згідно постанови Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2015 року №1013. Однак, листом від 12 жовтня 2016 року УПФ відмовив у проведенні перерахунку з посиланням на відсутність підстав для такого перерахунку. Таку відмову вважає неправомірною, оскільки норми пункту 5 розділу ІІІ «Прикінцеві положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02 березня 2015 року №213, на які посилається відповідач у вищевказаній відмові, поширюються тільки на осіб, яким пенсії призначаються за спеціальним законом після 01 червня 2015 року, а не на тих, яким вони вже були призначені до того. Також, вважає, що має правові підстави на проведення їй перерахунку пенсії у зв'язку із підвищенням розміру заробітної плати працюючого державного службовця, оскільки Кабінетом Міністрів України не визначено умови та порядок перерахунку призначених пенсій непрацюючим державним службовцям, чим звужено та обмежено Конституційне право на пенсійне забезпечення.

Постановою Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 30 листопада 2016 року адміністративний позов задоволено частково. Визнано дії Ковельського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області щодо відмови ОСОБА_1 в перерахунку пенсії згідно зі ст. 37-1 Закону України «Про державну службу» протиправними. Зобов'язано Ковельське об'єднане управління Пенсійного фонду України Волинської області провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 відповідно до ст. 37-1 Закону України «Про державну службу» на підставі довідки Ковельського управління державної казначейської служби України Волинської області № 04-36/323-813 від 23 серпня 2016 року, виходячи з розрахунку 90% від суми заробітку працюючого державного службовця відповідної посади та рангу, починаючи з 01 жовтня 2016 року. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Постанова суду першої інстанції мотивована тим, що відмова Ковельського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області у проведенні позивачу перерахунку пенсії є протиправною, оскільки право на перерахунок пенсії надано позивачу з моменту призначення пенсії та на підставі діючого на той час законодавства, а тому не може бути обмежене чи скасоване при прийнятті нових законів чи інших нормативно-правових актів, оскільки це б суперечило статті 22 Конституції України, яка є нормою прямої дії.

Не погодившись з прийнятою постановою, Ковельське об'єднане управління Пенсійного фонду України Волинської області подало апеляційну скаргу, в якій просило скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою в задоволенні адміністративного позову відмовити.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовує тим, що пунктом 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про державну службу", який набрав чинності з 10 грудня 2015 року, скасовано статтю 37-1 Закону України "Про державну службу". Також постановою КМ України від 09 грудня 2015 року № 1013 "Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів" скасовано п.4 постанови КМ України від 31 травня 2000 року № 865 "Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії", яким визначено механізм перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про державну службу". Окрім цього, відповідно до п.5 Прикінцевих положень Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" з 01 червня 2015 року скасовані норми пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до Закону України "Про державну службу" та ін. Тобто, з 01 червня 2015 року раніше призначені пенсії згідно Закону України "Про державну службу" не перераховуються. Разом з тим, постановою КМ України від 14 вересня 2016 року № 622 затверджено порядок призначення пенсій деяким категоріям осіб, однак не передбачено проведення перерахунку пенсій державним службовцям.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч. 1 ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України у зв'язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу слід задовольнити повністю з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції, позивач перебуває на обліку в Ковельському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України Волинської області з 24 червня 2009 року та отримує пенсію за віком, призначену згідно із ст.21 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» та ст.37 Закону України «Про державну службу»(а.с.9). Пенсія позивачу призначена в розмірі 90 % заробітку.

06 жовтня 2016 року позивач звернулася до відповідача з проханням здійснити перерахунок пенсії, у зв'язку з підвищенням посадових окладів державних працівників, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2015 року № 1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів».

Листом від 12 жовтня 2016 року №8681/02-21-22 позивачу відмовлено у проведенні перерахунку з посиланням на те, що пунктом 5 розділу ІІІ «Прикінцеві положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» №213-VІІІ норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначено відповідно до Закону України «Про державну службу», скасовані. Підстави для видачі довідки для перерахунку пенсії та підстави для проведення перерахунок пенсій у зв'язку із підвищенням заробітку працюючого державного службовця відсутні(а.с.10).

Приймаючи оскаржувану постанову суд першої інстанції прийшов до висновку про обгрунтованість позовних вимог.

Однак, колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

На час призначення позивачу пенсії за віком як державному службовцю діяли норми Закону України "Про державну службу" від 16 грудня 1993 року. Приписами ст.37-1 цього Закону було передбачено, що у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв'язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій. Перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

Відповідно до п.4 постанови КМ України від 31 травня 2000 року № 865 "Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії" (у редакції, чинній на час призначення пенсії позивачу) у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям відповідно до рішень Кабінету Міністрів України (для службовців Національного банку України відповідно до рішень його Правління) після набрання чинності Законом України "Про внесення змін до Закону України "Про державну службу" від 16 січня 2003 року, заробітна плата для перерахунку пенсії пенсіонерам, яким пенсія призначена з дня набрання чинності Законом України "Про державну службу", визначається в такому порядку: 1) пенсіонерам, які на момент перерахунку пенсії продовжують працювати на посаді, з якої призначено пенсію, - на підставі поданої довідки про одержувану заробітну плату на момент перерахунку; 2) іншим пенсіонерам - на підставі документів, поданих на час перерахунку, виходячи із сум заробітної плати, яку одержує працюючий державний службовець на відповідній посаді, з якої призначено (перераховано) пенсію, на момент виникнення права на перерахунок. При цьому: посадовий оклад, надбавки за ранг та вислугу років враховуються в розмірах, установлених Кабінетом Міністрів України (для службовців Національного банку України у розмірах, установлених його Правлінням) на момент виникнення права на перерахунок за відповідною посадою та рангом на момент призначення (перерахунку) пенсії; надбавки за знання та використання в роботі іноземної мови, за почесне звання "заслужений", за роботу з таємними документами залежно від ступеня таємності інформації, доплата за науковий ступінь кандидата або доктора наук враховуються в розмірах, установлених Кабінетом Міністрів України на момент виникнення права на перерахунок, якщо вони були фактично встановлені особі; премія, крім премій, зазначених у другому реченні цього абзацу, та інші надбавки враховуються в середніх розмірах відносно визначених законодавством таких виплат за відповідною посадою (посадами) у тому державному органі, звідки особа вийшла на пенсію, на момент виникнення права на перерахунок. Премія до державних, професійних свят та ювілейних дат, виплачена у місяці підвищення заробітної плати, враховується в розмірі 1/12 середнього розміру цієї премії (премій), визначеного за відповідною посадою (посадами), з якої призначено (перераховано) пенсію.

За бажанням осіб, під час перерахунку пенсій виплати, отримані на час призначення (перерахунку) пенсії (крім посадових окладів, надбавок за ранг, вислугу років), визначаються у порядку, передбаченому абзацами першим і другим пункту 1 та пунктом 2 цієї постанови.

На час звернення позивача до пенсійного органу із заявою про перерахунок пенсії норми наведених нормативно-правових актів зазнали змін.

Відповідно до п.5 Прикінцевих положень Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02 березня 2015 року у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України "Про державну службу", "Про прокуратуру", "Про судоустрій і статус суддів" та ін.

Згідно п.2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про державну службу" від 10 грудня 2015 року визнано таким, що втратив чинність, Закон України "Про державну службу" (Відомості Верховної Ради України, 1993р., № 52, ст. 490 із наступними змінами), крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 цього розділу.

Відповідно до ст. 90 цього Закону пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється згідно Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Згідно постанови КМ України від 09 грудня 2015 року № 1013 "Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів" виключено п.4 постанови КМ України від 31 травня 2000 року № 865 "Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії".

Разом з тим, постанова КМ України від 31 травня 2000 року № 865 втратила чинність у зв'язку з прийняттям постанови КМ України від 14 вересня 2016 року № 622, якою не передбачено проведення перерахунку пенсій державним службовцям.

Згідно рішення Конституційного Суду України від 11 жовтня 2005 року № 8-рп/2005 закріплені статтею 22 Конституції України права і свободи не є вичерпними, гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Зміст прав і свобод людини - це умови і засоби, які визначають матеріальні та духовні можливості людини, необхідні для задоволення потреб її існування і розвитку. Обсяг прав людини - це кількісні показники відповідних можливостей, які характеризують його множинність, величину, інтенсивність і ступінь прояву та виражені у певних одиницях виміру.

Право на пенсійне забезпечення є складовою конституційного права на соціальний захист. Згідно зі статтею 46 Конституції України це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення.

Зміст та обсяг права громадян на пенсійне забезпечення полягає у їх матеріальному забезпеченні шляхом надання трудових і соціальних пенсій, тобто щомісячних пенсійних виплат відповідного розміру, в разі досягнення особою передбаченого законом віку чи визнання її інвалідом або отримання членами її сім'ї цих виплат у визначених законом випадках.

Встановивши в законі правові підстави призначення пенсій, їх розміри, порядок обчислення і виплати, законодавець може визначати як загальні умови їх призначення, так і особливості набуття права на пенсію, включаючи для окремих категорій громадян пільгові умови призначення пенсії залежно від ряду об'єктивно значущих обставин, що характеризують трудову діяльність (особливості умов праці, професія, виконувані функції, кваліфікаційні вимоги, обмеження, ступінь відповідальності тощо). Законодавець повинен робити це з дотриманням вимог Конституції України, в тому числі принципів рівності та справедливості.

Таким чином, на момент звернення позивача до пенсійного органу із заявою про перерахунок пенсії законодавцем скасовані норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до Закону України "Про державну службу" та установлено, що пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Нормами останнього передбачені випадки проведення перерахунку призначених пенсій.

Також, позивачем не доведено, що зміна законодавцем умов пенсійного забезпечення державних службовців призвела до зменшення розміру її пенсії або до звуження її права на пенсійне забезпечення.

За наведених умов правові підстави для застосування пенсійним органом у розглядуваному випадку приписів ст.37-1 Закону України "Про державну службу" від 16 грудня 1993 року в редакції, яка діяла на момент призначення пенсії позивачу, відсутні.

Окрім цього, виходячи із висловленого у рішеннях Конституційного Суду України та Верховного Суду України розуміння сутності гарантій, недопущення звуження змісту та обсягу прав громадян на пенсійне забезпечення, слід підкреслити, що правовідносини по пенсійному забезпеченню (у розгляду випадку - щодо перерахунку пенсії) виникають не в момент звернення за перерахунком пенсії, а в момент виникнення права на проведення такого перерахунку.

Оскільки з 01 червня 2015 року скасовані норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначаються відповідно до Закону України "Про державну службу", тому на момент підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям (тобто, станом на 01 грудня 2015 року - згідно довідки Ковельського управління Державної казначейської служби України Волинської області № 04-36/323-813 від 23 серпня 2016 року про заробітну плату) у позивача не виникло право на перерахунок призначеної їй пенсії.

З огляду на викладене, колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову.

За наведених обставин колегія суддів дійшла висновку, що оскаржувану постанову слід скасувати, оскільки вона прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.160, ст. 195, ст. 196, п. 3 ч. 1 ст. 198, ст. 202, ч. 2 ст. 205, ст. 206, ст. 254 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Ковельського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області задовольнити повністю.

Постанову Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 30 листопада 2016 року у справі № 159/4109/16-а - скасувати та прийняти нову постанову, якою в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовити повністю.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: О.Б. Заверуха

Судді: О.М. Гінда

В.В. Ніколін