Справа № 175/4957/16-а
Суддя: Ребров С. О.
Дата ухвалення: 2017-03-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 175/4957/16-а
Провадження № 2-а/175/124/16
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 березня 2017 року смт. Слобожанське

Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Ребров С.О.

при секретарі Пренко А.В.,

за участю: представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - Чивіт Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Підгородненської міської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області про визнання протиправним та скасування рішення суб'єкта владних повноважень та зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання протиправним та скасування рішення суб'єкта владних повноважень та зобов'язання вчинити певні дії.

Представник позивача, у судовому засіданні пред'явлені вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити, визнавши протиправним дії комісії Підгородненської міської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області та зобов'язати державного кадастрового реєстратора Дніпропетровського району Дніпропетровської області вчинити певні дії.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечувала проти пред'явленого позову у повному обсязі, надавши відповідні письмові заперечення в яких зазначила про безпідставність та необґрунтованість позовних вимог ОСОБА_4, тому просила суд відмовити у їх задоволенні.

Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Встановлено, що в 1995 році Дніпропетровським філіалом інституту землеустрою ОСОБА_5 Аграрних наук було сформовано справу по наданню позивачу ОСОБА_3 земельної ділянки у приватну власність для будівництва і обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства на території м. Підгородне, Підгородненської міської Ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області.

В даній справі містяться наступні документи: витяг з рішення від 30 липня 1996 року за №158 з рішення «Про передачу земельних ділянок у приватну власність і користування», виконком міської Ради народних депутатів (яким вирішено передати безкоштовно у приватну власність та постійне користування земельної ділянки громадянину АДРЕСА_1, загальною площею 0,1508 га, ОСОБА_6 для будівництва та обслуговування житлових будинків, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) 0,10 га; для особистого підсобного господарства 0,0508 га); акт встановлення меж земельної ділянки, що передається у приватну власність громадянину ОСОБА_6 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і спору та план земельної ділянки, що надається у приватну власність ОСОБА_6 на території АДРЕСА_1, Підгородненської міської Ради Дніпропетровського район, Дніпропетровської області.

Як вбачається з матеріалів справи, згідно Акту встановлення меж земельної ділянки, що передається у приватну власність громадянину ОСОБА_6 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, визначено, що між інженером - землевпорядником Дніпропетровського філіалу інституту землеустрою ОСОБА_7 в присутності представників відділу по земельним ресурсам Дніпропетровського району: ОСОБА_8, Підгородненської міської Ради народних депутатів ОСОБА_9, землевласника ОСОБА_3, суміжних земелекористувачів: ОСОБА_15, ОСОБА_16 встановлені в натурі межі земельної ділянки, що передається у приватну власність ОСОБА_3 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та ведення особистого підсобного господарства на території Підгородненської міської Ради народних депутатів загальною площею 0,1508 га, з них ріллі 0,1072 га, багаторічних насаджень га, під забудову 0,0436 га та зазначений акт підписаний всіма сторонами без жодних зауважень.

В результаті чого, на підставі вищевказаної справи по наданню позивачу земельної ділянки у приватну власність ОСОБА_3 отримав Державний акт на право приватної власності на землю серія ДП ДН №007322 від 16 серпня 1996 року на земельну ділянку площею 0,1508 га, яка розташована території Підгородненської міської Ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області АДРЕСА_1, землю передано для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд - 0,10 га, для ведення особистого підсобного господарства - 0,0508 га (Акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №7639).

В опису меж вищезазначеного Державного акту на право приватної власності на землю серія ДП ДН №007322 від 16 серпня 1996 року зазначені ті ж самі сторони, що й в акті встановлення меж земельної ділянки, що передавався позивачу в приватну власність.

Відповідно до ст. 125 Земельного кодексу України «Право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Таким чином, з моменту отримання Державного акту на право приватної власності на землю від 16 серпня 1996 року, ОСОБА_3 став повноправним та законним власником своєї земельної ділянки, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідно до ч.ч. 1-4 ст. 16 Закону України «Про державний земельний кадастр» земельній ділянці, відомості про яку внесені до Державного земельного кадастру, присвоюється кадастровий номер, який є її ідентифікатором у Державному земельному кадастрі.

У зв'язку з чим, для реалізації своїх прав, а саме: розпорядження своєю земельною ділянкою ОСОБА_3 уклав договір з Фізичною - особою підприємцем ОСОБА_12 за №93 від 28 вересня 2016 року на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) земельної ділянки в натурі (на місцевості) для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) АДРЕСА_1 на території Підгородненської міської ради Дніпропетровського району, Дніпропетровської області.

На підставі чого, було виготовлено вищезазначену технічну документацію, але голова Підгородненської міської ради відмовилася підписувати Акт прийомки - передачі межових знаків на зберігання від 28 вересня 2016 року земельної ділянки, площею 0,1000 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) та Акт прийомки - передачі межових знаків на зберігання від 28 вересня 2016 року земельної ділянки площею 0,0508 га для ведення особистого селянського господарства, а землевпорядником, зазначив що вимірювання не відповідають даним в державному акті.

У зв'язку з чим, позивачем було подано заяву від 31 жовтня 2016 року з проханням направити погоджувальну комісію для обстеження його земельної ділянки.

Після чого, 24 листопада 2016 року було складено Акт обстеження земельної ділянки у складі: ОСОБА_13 - архітектора міської ради; ОСОБА_14 - керівника структурного підрозділу з земельних та архітектурних питань та Чивіт Т.В. - керівника загально-правового структурного підрозділу, в якому зазначено, що «заявнику в подальшому оформлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) здійснювати без врахування проходу загального користування. В разі самовільного зайняття проходу загального користування між вул. Калинова та провулками І-й, ІІ-й Дніпровський, до ОСОБА_6 буде вжито заходи адміністративного реагування та подано матеріали в відповідні служби для вжиття заходів по самовільному зайняттю частини земельної ділянки».

Проте, як вбачається з матеріалів справи, в жодному перерахованих та вищевказаних документах не значиться на його земельній ділянці проходу загального користування.

Крім того, даний Акт обстеження земельної ділянки складався без участі позивача і він не знав про це та Акт обстеження земельної ділянки не надавався.

Так, Статтею 41 Конституції України передбачено, що право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно зі ст. 152 Земельного кодексу України «Держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Згідно ст. 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод «Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном».

Відповідно до ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод Кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження».

Відповідно до ст. 158 Земельного кодексу України «Земельні спори вирішуються судами, органами місцевого самоврядування та центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин».

Як зазначено у частині 2 статті 71 КАС України: в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно з частиною 4 статті 71 КАС України, суб'єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

В частині 6 цієї статті визначено, що якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів.

Враховуючи викладені обставини справи та приймаючи до уваги норми чинного законодавства, суд приходить до висновку про обґрунтованість пред'явлених позовних вимог та можливість їх задоволення.

Відповідно до вимог ст.ст. 87, 94 КАС України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню сума судового збору в розмірі 1102,40 грн., сплачені ним при подачі позову.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 9, 11, 70, 86, 87, 94, 104, 158-163 КАС України, ст.ст. 14, 124 Конституції України, статтями 2, 79-1, 81, 116, 118, 121, 122 ЗК України, статтею 26 ЗУ «Про місцеве самоврядування», суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Позов ОСОБА_3 до Підгородненської міської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області про визнання протиправним та скасування рішення суб'єкта владних повноважень та зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати Акт обстеження земельної ділянки від 24.11.2016 року складений комісією Підгородненської міської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області.

Зобов'язати державного кадастрового реєстратора Дніпропетровського району Дніпропетровської області зареєструвати за ОСОБА_6 (ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт серії НОМЕР_2, виданий Дніпропетровським РВ УМВС України в Дніпропетровській області 19.07.2001 року, ІПН: НОМЕР_1):

-земельну ділянку, що знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, Дніпропетровський район, АДРЕСА_1 на території Підгородненської міської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області має площу 0,1000 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка);

-земельну ділянку, що знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, Дніпропетровський район, АДРЕСА_1 на території Підгородненської міської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області має площу 0,0508 га для ведення особистого селянського господарства.

Стягнути з Підгородненської міської ради Дніпропетровського району, Дніпропетровської області на користь ОСОБА_6 (ІПН:НОМЕР_1) суму судового збору у розмірі 1102,40 грн.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня її проголошення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених ч.4 ст.167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя С.О. Ребров