Справа № 607/12379/16-а
Суддя: Святецький Віктор Валентинович
Дата ухвалення: 2017-03-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 березня 2017 року Справа № 876/905/17

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Святецького В.В.

суддів Гудима Л.Я., Довгополова О.М.,

з участю секретаря судового засідання Гнідець Р.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Управління патрульної поліції у м. Тернополі Департаменту патрульної поліції на постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 21 грудня 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у м. Тернополі, інспектора роти №3 батальйону Управління патрульної поліції у м. Тернополі Департаменту патрульної поліції рядового поліції Біла Н.Р. про скасування постанови про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И В :

02 листопада 2016 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Управління патрульної поліції у м. Тернополі, інспектора роти №3 батальйону Управління патрульної поліції у м. Тернополі Департаменту патрульної поліції рядового поліції Біла Н.Р., в якому просив скасувати постанову інспектора роти №3 батальйону Управління патрульної поліції у м. Тернополі рядового поліції Біла Н.Р. по справі про адміністративне правопорушення серії АР №260853 від 29.10.2016 року, якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП, а провадження в справі закрити.

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області постановою від 21 грудня 2016 року позов задовольнив частково.

Постанову в справі про адміністративне правопорушення серії АР №260853 від 29 жовтня 2016 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУПАП та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 425 гривень скасував.

Адміністративну справу відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст.122 КУпАП провадженням закрив, у зв'язку із малозначністю вчиненого правопорушення і обмежився усним зауваженням. У задоволенні решти вимог відмовив.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, Управління патрульної поліції у м. Тернополі Департаменту патрульної поліції оскаржило його в апеляційному порядку, оскільки вважає, що постанова прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Вимоги за апеляційною скаргою відповідач обґрунтовує тим, що факт порушення позивачем Правил дорожнього руху, а саме проїзд на заборонний сигнал світлофора, за що він і був притягнутий до адміністративної відповідальності, встановлений, підтверджений відеозаписом з нагрудного відеореєстратора поліцейського (запис долучений відповідачем в суді першої інстанції, проте навіть не був оглянутий в судовому засіданні), а також не спростований позивачем.

Апелянт вважає недоречним посилання позивача на ст.ст. 33, 34, 35 КУпАП. Згідно ч.2 ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують та обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Також, зазначає, що до компетенції суду при вирішенні справ за правилами КАС України не належить вирішення питання про звільнення правопорушника від адміністративної відповідальності, оскільки такі повноваження надані особам, уповноваженим вирішувати справи про адміністративні правопорушення.

Крім того, ч. 1 ст. 247 КУпАП не передбачена така підстава, як закриття провадження у зв'язку із звільненням від адміністративної відповідальності через малозначність правопорушення.

Таким чином, надавши докази вчинення позивачем адміністративного правопорушення, відповідач просить скасувати постанову суду першої інстанції та постановити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити повністю.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч. 1 ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України, у зв'язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та проаналізувавши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Суд першої інстанції встановив, що постановою інспектора роти №3 батальйону УПП у м. Тернополі ДПП рядового поліції Біла Н.Р. серії АР №260853 від 29.10.2016 року громадянина ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в сумі 425 гривень. Підставою для притягнення позивача до адмінвідповідальності стало те, що він 29 жовтня 2016 року о 10.00 год. керуючи автомобілем «Mitsubishi Lancer», номерний знак НОМЕР_1 в м. Тернополі по вул. Руська, 29, здійснив рух на заборонений сигнал світлофора, а саме, жовтий, чим порушив вимоги п.8.7.3 (ґ) ПДР України.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції зазначив, що згідно ст.22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Враховуючи особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, та те що позивач притягується вперше, обставини, за яких було вчинено правопорушення, незначний характер даного правопорушення, суд першої інстанції визнав за можливе звільнити позивача від адміністративної відповідальності, обмежившись усним зауваженням.

Такі висновки суду першої інстанції, на думку апеляційного суду, не відповідають фактичним обставинам справи, нормам матеріального права та є помилковими.

Згідно ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням ПДР його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

За змістом пункту 22 частини першої статті 92 Конституції України виключно законами України визначаються, зокрема, діяння, які є адміністративними правопорушеннями.

Відповідно до ч.1 ст.11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

В п. 1 ст. 69 КАС України вказано, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до п. 2 ст. 69 КАС України докази суду надають особи, які беруть участь у справі.

В п. 1 ст. 71 КАС України вказано, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Поняття адміністративного правопорушення викладено в частині першій статті 9 КУпАП, за змістом якої адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

З відео з нагрудного реєстратора інспектора патрульної поліції, долученого до матеріалів справи, апеляційний суд вбачає, що 29 жовтня 2016 року о 10.00 год. ОСОБА_1, керуючи автомобілем «Mitsubishi Lancer», номерний знак НОМЕР_1 в здійснив рух на заборонений сигнал світлофора, а саме жовтий, чим порушив вимоги п.8.7.3 (ґ) ПДР України.

Відповідно до ч. 2 ст. 122 КУпАП порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз'їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

У відповідності до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозаписуючих засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Постановляючи оскаржуване судове рішення, суд першої інстанції керувався ст. 22 КУпАП, якою передбачено, що при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Разом з тим, суд не врахував, що в даній справі він не є органом, який уповноважений вирішувати справу про притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП, оскільки в силу ч.1 ст. 222 КУпАП органами уповноваженими розглядати справи про адміністративні правопорушення, передбачені частинами першою, другою і третьою статті 122 КУпАП є органи Національної поліції.

Таким чином, суд першої інстанції, приймаючи спірну постанову, вийшов за межі наданих йому повноважень та прийняв протиправне рішення.

На підставі наведеного суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що суд першої інстанції, вирішуючи даний публічно-правовий спір, допустив порушення норм матеріального права, а тому у частині звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП оскаржувану постанову необхідно скасувати.

Статтею 159 КАС України визначено, що судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

В силу п. 4 ч. 1 ст. 202 КАС України підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Оскільки суд першої інстанції допустився помилки в частині застосування норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, апеляційний суд визнає правильним апеляційну скаргу задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог повністю.

Керуючись ч.3 ст.160, ст.ст. 195, 196, 198, 202, 205, 207, 254 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Управління патрульної поліції у м. Тернополі Департаменту патрульної поліції задовольнити.

Постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 21 грудня 2016 року у справі № 607/12379/16-а - скасувати та прийняти нову постанову.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у м. Тернополі, інспектора роти №3 батальйону Управління патрульної поліції у м. Тернополі Департаменту патрульної поліції рядового поліції Біла Н.Р. про скасування постанови про адміністративне правопорушення - відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до касаційного суду протягом двадцяти днів після набрання законної сили рішенням суду апеляційної інстанції шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції, а в разі складення ухвали в повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України - з дня складенні ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя В.В. Святецький

Судді Л.Я. Гудим

О.М. Довгополов

Постанова в повному обсязі складена 13 березня 2017 року.