Справа № 466/10606/16-а
Суддя: Кузьмич Сергій Миколайович
Дата ухвалення: 2017-03-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2017 року Справа № 876/2117/17

Львівський апеляційний адміністративний суду складі колегії суддів:

головуючого-судді Кузьмича С. М.,

суддів Гулида Р. М.,Улицького В. З.,

за участю секретаря Мельничук Б. Б.

позивача ОСОБА_1

представника відповідача Перхач С.М.

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м. Львові справу за апеляційною скаргою Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Львова на постанову Шевченківського районного суду м. Львова від 23 січня 2017 року по справі № 466/10606/16-а за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Львова про визнання дій протиправними, зобов'язання до вчинення дій,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із адміністративним позовом до відповідача, яким просить визнати дії Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Львова протиправними щодо відмови від 01.12.2016 року ОСОБА_1 у перерахунку пенсії щодо його звернення від 29 листопада 2016 року; зобов'язати Управління Пенсійного фонду України у Шевченківському районі м. Львова провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 та виплату її з 13 жовтня 2015 року на підставі довідки військової прокуратури Західного регіону України від 25 листопада 2016 р. №18/2-222вих.-16 та Закону України «Про прокуратуру» № 1789-ХІІ від 05 листопада 1991 року, тобто, 90 відсотків від розміру грошового забезпечення визначеного у довідці, без обмежень.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що позивачем 29.11.2016 року було подано документи до Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Львова про перерахунок пенсії виходячи із грошового забезпечення визначеного у довідці військової прокуратури Західного регіону України від 25.11.2016 року №18/2-222вих.-16, та у відповідності до діючої на час призначення пенсії позивачу ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» № 1789-ХІІ від 05 листопада 1991 року станом на 01.10.2009 року.

Однак у задоволенні заяви позивача було відмовлено, у зв'язку з чим останній вважає таку відмову протиправну та такою, яка обмежує його конституційні права та інтереси.

Постановою Шевченківського районного суду м. Львова від 23 січня 2017 року адміністративний позов задоволено повністю.

Визнано ді управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Львова протиправними щодо відмови від 01.12.2016 року ОСОБА_1 у перерахунку пенсії щодо його звернення від 29 листопада 2016 року.

Зобов`язано управління Пенсійного фонду України у Шевченківському районі м.Львова провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 та виплату її з 13 жовтня 2015 року на підставі довідки військової прокуратури Західного регіону України від 25 листопада 2016 р. № 18/2-222вих.-16 та Закону України «Про прокуратуру» №1789-ХІІ від 05 листопада 1991 року,тобто,90 відсотків від розмірі грошового забезпечення визначеного у довідці, без обмежень.

Постанову суду першої інстанції в апеляційному порядку оскаржив позивач. У поданій апеляційній скарзі покликається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить вказану постанову скасувати та прийняти нову, якою в задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Зокрема в апеляційні скарзі вказує на те, що судом першої інстанції не взято до уваги той факт, що відповідно до чинної редакції ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» умови та порядок перерахунку пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України і на даний час проведення перерахунків не передбачено.

В судовому засіданні позивач заперечив щодо задоволення та надав пояснення. Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Представник відповідача в судовому засіданні підтримав апеляційну скаргу та надав пояснення, просив апеляційну скаргу задоволити, а рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні адміністративного позову.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід задоволити, а рішення суду першої інстанції - скасувати, з наступних підстав.

Вивчивши матеріали справи, судом апеляційної інстанції встановлено, що позивач з 01.10.2009 року перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Львова, як одержувач пенсії за вислугу років відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру».

29.11.2016 року позивач звернувся до Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Львова про перерахунок пенсії виходячи із грошового забезпечення визначеного у довідці військової прокуратури Західного регіону України від 25.11.2016 року №18/2-222вих.-16, та у відповідності до діючої на час призначення пенсії позивачу ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» №1789-ХІІ від 05 листопада 1991 року станом на 01.10.2009 року.

Рішенням Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Львова №11779/03-15 від 01.12.2016 року позивачу відмовлено у проведенні перерахунку пенсії, посилаючись на Закон України від 28.12.2014р. №76-VIII «;Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України з 01.01.2015р., у тому числі і ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру», та п. 5 розділу ІІІ Прикінцевих положень Закону України від 02.03.2015р. №213 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії (щомісячне довічне грошове утримання) призначаються відповідно до окремих законів, в тому числі і Закону України «Про прокуратуру».(а.с. 7).

Приймаючи оскаржене рішення суд першої інстанції виходив з того, що Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 р. №213-УІІІ(пункт 5 Прикінцевих положень) визначено, що у разі неприйняття до 01.06.2015р. закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до окремих Законів України, у тому числі за Законом України «Про прокуратуру».

Позивачу пенсія була призначена до набрання чинності вказаним законом.

Згідно зі ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативні акти не мають зворотної сили в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Отже при перерахунку пенсії працівникам прокуратури має застосовуватися норма, яка визначає розмір пенсії у відсотках без обмеження її граничного розміру, що діяла на момент призначення пенсії.

Проаналізувавши матеріали справи та наведені вище законодавчі положення, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про помилкове застосування норм матеріального права та неповне з'ясування обставин справи судом першої інстанції.

Згідно з ч. 18 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 року призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, у якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.

Законом України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України"» від 28.12.2014 року №76-VIII, який набрав чинності 01.01.2015 року, частину 18 ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 року викладено у наступній редакції: «Умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України».

15.07.2015 року набув чинності Закон України «Про прокуратуру» №1697-VII від 14.10.2014 року.

Відповідно до Розділу ХІІ Прикінцевих положень Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 року визнано такими, що втратили чинність із набранням чинності цим Законом положення: Закон України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 року, крім пункту 8 частини 1 статті 15, частини 4 статті 16, абзацу першого частини 2 статті 46-2, статті 47, частини першої статті 49, частини 5 статті 50, частин третьої, четвертої, шостої та одинадцятої статті 50-1, частини третьої статті 51-2, статті 53 щодо класних чинів (їх дія поширюється на осіб, яким присвоєно класні чини до набрання чинності цим Законом), статті 55 щодо посвідчення працівника прокуратури, статті 2 у частині підстав звільнення з посади Генерального прокурора України, а також статті 13 щодо функціонування в системі органів прокуратури міських, районних, міжрайонних, районних у містах прокуратур, яка втрачає чинність з 15 грудня 2015 року.

Таким чином, на час звернення позивача до відповідача із заявою про перерахунок пенсії частини 13, 17 та 18 ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 року, які регулювали порядок перерахунку пенсій, втратили чинність.

Правове регулювання питання пенсійного забезпечення працівників органів прокуратури закріплено статтею 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 року №1697-VII.

Закон України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 року №1697-VII не містить аналогічної норми, яка б визначала умови та порядок перерахунку пенсій у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників.

Наведені положення Закону України «Про прокуратуру» №1697-VII не були визнані неконституційними у встановленому порядку та є діючими.

Згідно з ч.20 ст.86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 року у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин, умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що зазначені зміни законодавства не позбавляють позивача права на перерахунок пенсії, який був йому гарантований ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 року при призначені пенсії, а лише покладають визначення умов та порядку перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури на Кабінет Міністрів України.

Поряд з цим, на час звернення позивача за перерахунком пенсії Кабінетом Міністрів України відповідний нормативно-правовий акт прийнято не було.

Таким чином з 15.12.2015 року та на час виникнення спірних правовідносин діючим законодавством України не було визначено механізму перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 року.

Відсутність на час звернення позивача до відповідача затвердженого Кабінетом Міністрів України порядку перерахунку пенсій, призначених працівникам прокуратури, не є доказом неправомірності дій відповідача, оскільки він має діяти на підставі закону та в межах наданих повноважень, та не може провести перерахунок пенсії позивачу за умови відсутності відповідного законодавства.

Судова колегія також враховує рішення Європейського суду з прав людини «Великода проти України»,в якому зазначено, що законодавчі норми можуть змінюватися, передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. зміна механізму нарахування певних видів соціальних виплат та допомоги є конституційно допустимою до тих меж, за якими ставиться під сумнів сама сутність змісту права на соціальний захист.

Крім цього, суд апеляційної інстанції звертає увагу, що до спірних правовідносин не підлягають застосуванню норми Закону України «Про прокуратуру» 05.11.1991 року в попередній редакції, оскільки на час звернення позивача із заявою про перерахунок пенсії набула чинності та діяла інша редакція ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 року, яка передбачала принципово інший порядок перерахунку пенсій, без можливості здійснення перерахунку у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників.

Враховуючи те, що на момент коли, як вважає позивач, виникло право на перерахунок пенсії, в законодавстві були відсутні норми, які б регламентували умови та порядок проведення такого перерахунку, у відповідача не було правових підстав для здійснення її перерахунку.

Зважаючи на вищевикладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції було неправильно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційну скаргу слід задоволити, а рішення суду першої інстанції - скасувати.

Керуючись статтями 160, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Львова задоволити.

Постанову Шевченківського районного суду м. Львова від 23 січня 2017 року по справі № 466/10606/16-а скасувати та прийняти нову, якою в задоволенні адміністративного позову відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, що беруть участь в справі та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції

Головуючий Кузьмич С. М.

Судді Гулид Р. М.

Улицький В. З.

Повний текст постанови складено 16 березня 2017 року