Справа № 807/1861/16
Суддя: Луцович М.М.
Дата ухвалення: 2017-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

про закриття провадження у адміністративній справі

13 березня 2017 рокум. Ужгород№ 807/1861/16

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Луцовича М.М.

при секретарі судового засідання Симканич Ю.В..

за участю сторін:

представника позивача - ОСОБА_1

відповідач - не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Закарпатського окружного адміністративного суду справу за позовною заявою ОСОБА_2 до Управління соціального захисту населення Перечинської районної державної адміністрації Закарпатської області про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернулася до Закарпатського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Управління соціального захисту населення Перечинської районної державної адміністрації Закарпатської області яким просить суд:, стягнути з Управління соціального захисту населення Перечинської районної державної адміністрації (03192862, юридична адреса: 89200, Закарпатська обл., Перечинський район, місто Перечин, вул. Червоноармійська, будинок 19) на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (НОМЕР_1, юридична адреса: 89200, АДРЕСА_1) 77,967.08 (сімдесят сім тисяч дев'ятсот шістдесят сім гривень 08 копійок) грн., з яких 60886,48 (шістдесят тисяч вісімсот вісімдесят шість тисяч гривень 48 копійок) - основний борг, 9,761.85 грн. - пеня, 1601.39 грн. - плата за користування чужими коштами (3% ), 5717.35 грн - інфляційні втрати.

Стягнути з Управління соціального захисту населення Перечинської районної державної адміністрації (03192862, юридична адреса: 89200, Закарпатська обл., Перечинський район, місто Перечин, вул. Червоноармійська, будинок 19) на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (НОМЕР_1, юридична алдреса: 89200, АДРЕСА_1) судові витрати, в т.ч. судовий збір та витрати на правову допомогу.

Судом на обговорення поставлено питання, щодо можливості вирішення даного спору в порядку адміністративного судочинства.

Представник позивача в судовому засіданні не заперечував про відсутність у даному випадку вимоги щодо вирішення публічно-правового спору, та зазначив, що між сторонами має місце господарський спір.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився.

Як вбачається з матеріалів справи до Закарпатського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом звернулася ОСОБА_2 до Управління соціального захисту населення Перечинської районної державної адміністрації Закарпатської області про стягнення заборгованості за перевезення пільгових категорій пасажирів.

За заявленими підставами позову предмет спору виник внаслідок невиконання відповідачем договору № 9 від 23.06.2015 р. про перевезення пільгових категорій пасажирів автомобільним транспортом та компенсацію витрат за перевезення окремих пільгових категорій громадян у зв'язку з чим станом на 01.01.2016 р. за ним утворилася заборгованість у сумі 60886,48 грн.

Відповідно до частини першої статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Згідно з частиною другою статті 2 КАС України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Таким чином, законодавець чітко визначив, що суттю адміністративного судочинства є судовий контроль за діяльністю органів влади та місцевого самоврядування в сфері дотримання прав та свобод громадян та юридичних осіб за допомогою процесуального закону з певними особливостями, зокрема, обов'язку доказування правомірності своєї діяльності органами влади чи самоврядування. Тобто, однією з визначальних особливостей адміністративного судочинства є те, що позивачем в адміністративній справі може бути фізична чи юридична особа, чиї права, свободи чи інтереси вони вважають порушеними, а відповідачем орган влади, орган місцевого самоврядування, їхні посадові чи службові особи.

Як встановлено статтею 50 КАС громадяни України, іноземці чи особи без громадянства, їх об'єднання, юридичні особи, які не є суб'єктами владних повноважень, можуть бути відповідачами лише за адміністративним позовом суб'єкта владних повноважень: 1) про тимчасову заборону (зупинення) окремих видів або всієї діяльності об'єднання громадян; 2) про примусовий розпуск (ліквідацію) об'єднання громадян; 3) про примусове видворення іноземця чи особи без громадянства з України; 4) про обмеження щодо реалізації права на мирні зібрання (збори, мітинги, походи, демонстрації тощо); 5) в інших випадках, встановлених законом.

Правовий аналіз пунктів 1-4 частини четвертої статті 50 КАС України свідчить, що всі наведені підстави, коли громадяни, іноземці чи особи без громадянства, їх об'єднання, юридичні особи, які не є суб'єктами владних повноважень, можуть бути відповідачами за адміністративним позовом суб'єкта владних повноважень лише у випадках превентивного (попереднього) судового контролю за рішеннями, діями органів влади, які при реалізації своїх владних управлінських повноважень можуть порушити права чи свободи фізичних чи юридичних осіб.

Однак і в цих випадках, водночас із перевіркою дій чи бездіяльності згаданих осіб, обставин, що стали підставою для втручання суб'єктів владних повноважень, суд має перевірити на відповідність чинному законодавству рішення, дії чи бездіяльність самих суб'єктів владних повноважень.

Логічний спосіб тлумачення частини четвертої статті 50 КАС дозволяє дійти висновку, що і пункт 5 частини четвертої статті 50 КАС, який є частиною норми процесуального права, існує як послідовне продовження випадків «превентивного» судового контролю і має розумітися та застосовуватися судами саме в такому значенні, а не як норма, що давала би право для розширеного тлумачення права суб'єкта владних повноважень на адміністративний позов. Такий безпідставний підхід до розуміння змісту пункту 5 частини четвертої статті 50 КАС по суті призводить до відмови органів влади від виконання своїх функціональних обов'язків та можливої дискреційної поведінки.

Оскільки позов заявлений про стягнення грошових коштів, то спірні правовідносини у даній справі, не підпадають під дію частини четвертої статті 50 КАС.

Крім того, приписи наведених норм кореспондуються з положеннями частини четвертої статті 21 КАС, згідно з якими вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень або іншим порушенням прав, свобод та інтересів суб'єктів публічно-правових відносин, розглядаються адміністративним судом, якщо вони заявлені в одному провадженні з вимогою вирішити публічно-правовий спір. Інакше вимоги про відшкодування шкоди вирішуються судами в порядку цивільного або господарського судочинства.

Аналіз припису наведеної норми дає підстави для однозначного висновку про те, що адміністративними судами можуть розглядатися вимоги про відшкодування шкоди лише за наявності таких умов: вимоги мають стосуватись шкоди, завданої лише суб'єктом владних повноважень; такі вимоги мають бути поєднанні з вимогою про визнання протиправними рішення, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

Частиною 2 статті 4 КАС України встановлено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

За наведених обставин та керуючись п.1 ч.1 ст.157 КАС України суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

УХВАЛИВ:

Закрити провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_2 до Управління соціального захисту населення Перечинської районної державної адміністрації Закарпатської області про стягнення заборгованості

Роз'яснити позивачеві, що дана справа повинна розглядатися в порядку господарського судочинства.

Ухвала суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали. Якщо ухвалу було постановлено у письмовому провадженні або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали. Апеляційна скарга подається через Закарпатський окружний адміністративний суд з одночасним надсиланням її копії до суду апеляційної інстанції. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

СуддяМ.М. Луцович