Справа № 826/10316/16
Суддя: Мазур А.С.
Дата ухвалення: 2017-03-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

01 березня 2017 року № 826/10316/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Мазур А.С., суддів: Балась Т.П., Літвінової А.В., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовомЗаступника керівника Київської місцевої прокуратури №3 в інтересах ОСОБА_1, ОСОБА_2
до третя особаМіністерства юстиції України в особі Департаменту державної виконавчої служби Департамент будівництва та житлового забезпечення виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації)
про визнання протиправними дій, зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернувся заступник керівника Київської місцевої прокуратури №3 в інтересах ОСОБА_1, ОСОБА_2 з позовом до Міністерства юстиції України в особі Департаменту державної виконавчої служби, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Департамент будівництва та житлового забезпечення виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), в якому просить:

- визнати незаконними дії посадових осіб відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України щодо відмови у скасуванні постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження від 12.05.2016 (ВП №51081581) та скасувати постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження від 12.05.2016 (ВП №51081581);

- зобов'язати відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України відкрити виконавче провадження з виконання виконавчого листа в адміністративній справі №2а-12111/12/2670 від 29.03.2013.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що оскаржуваною постановою про відмову у відкритті виконавчого провадження від 12.05.2016 (ВП №51081581) безпідставно позбавлено стягувача у даному виконавчому провадженні на виконання судового рішення, оскільки, за твердженням позивача, приписи ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» не містять заборони на відкриття нового виконавчого провадження за виконавчим листом, який вже перебував на примусовому виконанні в органах державної виконавчої служби.

Під час судового розгляду справи позивач заявлені позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив суд задовольнити їх з підстав, викладених у позовній заяві.

Відповідач явку свого представника у судове засідання не забезпечив, проте надав суду письмові заперечення проти позову, в яких зазначено про правомірність оскаржуваної постанови, прийнятої у межах та на підставі наявних у відповідача повноважень, з огляду на попереднє перебування виконавчого листа на примусовому виконанні в органах державної виконавчої служби, за наслідками чого закінчено виконавче провадження, що виключає можливість повторного відкриття провадження.

Враховуючи неприбуття представника відповідача у призначене судове засідання, суд ухвалив про перехід до розгляду справи у порядку письмового провадження на підставі ч. 6 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно з'ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов та заперечення, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Київська місцева прокуратура №3 звернулась до начальника відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України із заявою від 11.04.2016 №1474вих16, в якій просила відкрити виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа Окружного адміністративного суду міста Києва від 30.10.2013 №2а-12111/12/2670 (з урахуванням ухвали Київського апеляційного адміністративного суду від 10.03.2016 про поновлення строку пред'явлення виконавчих листів до виконання) про зобов'язання Департаменту будівництва та житлового забезпечення виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) вирішити питання про поліпшення житлових умов громадян ОСОБА_1 та ОСОБА_2, які перебувають з 13.10.1992 у пільговій черзі за категорією «Інваліди 1-ї та 2-ї групи з числа військовослужбовців».

За результатами розгляду вказаної заяви, головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Борейком М.В. винесено постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження від 12.05.2016 (ВП №51081581) з примусового виконання виконавчого листа №2а-12111/12/2670, виданого 30.10.2013 Окружним адміністративним судом міста Києва, про зобов'язання Департаменту будівництва та житлового забезпечення виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) вирішити питання про поліпшення житлових умов громадян ОСОБА_1 та ОСОБА_2, які перебувають з 13.10.1992 у пільговій черзі за категорією «Інваліди 1-ї та 2-ї групи з числа військовослужбовців».

У мотивувальній частині вказаної постанови зазначено, що згідно з Єдиним державним реєстром виконавчих проваджень, виконавчий лист Окружного адміністративного суду міста Києва №2а-12111/12/2670 від 30.10.2013 пред'являвся до виконання, в ході чого державним виконавцем було вжито всіх можливих заходів та направлено до правоохоронних органів подання (повідомлення) про притягнення винних осіб до відповідальності. Вказане виконавче провадження завершено, у відповідності до п. 11 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження», постановою від 21.08.2013, яка є чинною та не скасованою у встановленому порядку. Відповідно до ч. 1 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження», завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом. Крім того, ст. 61 Конституції України визначено, що ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Наведене, як зазначено в оскаржуваній постанові, виключає можливість здійснення виконавчого провадження, оскільки на підставі рішення, що підлягає виконанню, вже вжито всіх можливих заходів.

Скориставшись правом на адміністративне (досудове) оскарження постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження від 12.05.2016, позивач звернувся з відповідною скаргою від 26.05.2016 до заступника директора Департаменту - начальника відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, за результатами розгляду якої позивача листом від 16.06.2016 №8922-0-26-16 повідомлено про відсутність підстав для скасування даної постанови.

Вважаючи постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження від 12.05.2016 необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню, позивач звернувся з позовом до суду.

Розглядаючи справу по суті, суд виходить з такого.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 №606-XIV (тут і надалі у редакції, яка діяла станом на момент виникнення спірних правовідносин), виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Приписами ч. 1 ст. 6 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

При цьому, державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії (ч. 1 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження»).

Згідно з ч. 1 ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

У силу ч. 1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження у разі: 1) пропуску встановленого строку пред'явлення документів до виконання; 2) неподання виконавчого документа, зазначеного у статті 17 цього Закону, та неподання заяви про відкриття виконавчого провадження у випадках, передбачених цим Законом; 3) якщо рішення, на підставі якого видано виконавчий документ, не набрало законної (юридичної) сили, крім випадків, коли воно у встановленому законом порядку допущено до негайного виконання; 4) пред'явлення виконавчого документа до органу державної виконавчої служби не за місцем або не за підвідомчістю виконання рішення; 5) якщо не закінчилася відстрочка виконання рішення, надана судом, яким постановлено рішення; 6) невідповідності виконавчого документа вимогам, передбаченим статтею 18 цього Закону; 6-1) офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури; 7) якщо виконавчий документ повернуто стягувачу за його заявою, крім виконавчих документів про стягнення аліментів та інших періодичних платежів; 8) наявності інших передбачених законом обставин, що виключають здійснення виконавчого провадження.

Про відмову у відкритті виконавчого провадження державний виконавець виносить постанову протягом трьох робочих днів, а за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - не пізніше наступного робочого дня з дня надходження виконавчого документа і не пізніше наступного дня надсилає її заявникові разом з виконавчим документом (ч. 2 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження»).

Як вбачається зі змісту оскаржуваної постанови, підставою для відмови у відкритті виконавчого провадження слугували приписи п. 8 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження», тобто наявність інших передбачених законом обставин, що виключають здійснення виконавчого провадження, оскільки виконавчий лист Окружного адміністративного суду міста Києва №2а-12111/12/2670 від 30.10.2013 пред'являвся до виконання, в ході чого державним виконавцем було вжито всіх можливих заходів, направлено до правоохоронних органів подання (повідомлення) про притягнення винних осіб до відповідальності та, як наслідок, завершено виконавче провадження.

Так, постановою старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України Думанською А.Л. від 21.05.2014 при примусовому виконанні виконавчого листа №2а-12111/12/2670, виданого 30.10.2013 Окружним адміністративним судом міста Києва, про зобов'язання Департаменту будівництва та житлового забезпечення виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) вирішити питання про поліпшення житлових умов громадян ОСОБА_1 та ОСОБА_2, які перебувають з 13.10.1992 у пільговій черзі за категорією «Інваліди 1-ї та 2-ї групи з числа військовослужбовців» (ВП №41238382), з огляду на не виконання рішення боржником і неможливість його виконання без участі боржника, на підставі чого підготовлено подання (повідомлення) до правоохоронного органу (п. 11 ч. 1 т. 49 Закону України «Про виконавче провадження»), постановлено закінчити вказане виконавче провадження.

Відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження підлягає закінченню, зокрема, у разі повернення виконавчого документа до суду чи іншого органу (посадової особи), який його видав, у випадку, передбаченому частиною третьою статті 75 цього Закону.

У разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв'язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом (ч. 1 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження»).

З аналізу наведених законодавчих положень вбачається, що завершене виконавче провадження (у тому числі у разі повернення виконавчого документа до суду чи іншого органу (посадової особи), який його видав, у випадку, передбаченому частиною третьою статті 75 цього Закону) не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених Законом України «Про виконавче провадження».

У той же час, суд звертає увагу, що безпосередньо положеннями ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження», якими врегульовано порядок закінчення виконавчого провадження, не передбачено можливості повторного звернення стягувача із заявою про відкриття виконавчого провадження на підставі виконавчого листа, який вже був пред'явлений до виконання.

При цьому, у разі якщо постанова державного виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована начальником відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або керівником відповідного органу державної виконавчої служби або якщо до державного виконавця надійшло рішення суду про скасування заходів до забезпечення позову, а також у разі повернення виконавчого документа з іншого відділу державної виконавчої служби, виконавче провадження підлягає відновленню протягом трьох робочих днів з дня надходження рішення суду, виконавчого документа чи постанови керівника відповідного органу державної виконавчої служби (ч. 1 ст. 51 Закону України «Про виконавче провадження»).

Таким чином, у межах спірних правовідносин можливе лише відновлення виконавчого провадження у разі визнання судом протиправною та скасування постанови про закінчення виконавчого провадження від 21.05.2014 (ВП №41238382), проте, доказів вказаного суду не надано, з огляду на що суд виходить з правомірності такої постанови.

У той же час, повторне пред'явлення виконавчого листа до виконання у разі його попереднього закінчення на підставі п. 11 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» положеннями даного Закону не передбачено.

Враховуючи викладене, суд дійшов до висновку про відсутність правових підстав для скасування постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження від 12.05.2016 (ВП №51081581) та, як наслідок про необґрунтованість позовних вимог та відмову у задоволенні останніх.

Згідно з ч. 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їх посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу.

Керуючись ст.ст. 69-71, 94, 158-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили у відповідності зі ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова може бути оскаржена за правилами, встановленими ст. ст. 185 - 187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя А.С. Мазур

Судді Т.П. Балась

А.В. Літвінова