Справа № 431/690/17
Суддя: Пелих О. О.
Дата ухвалення: 2017-03-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа 431/690/17
Провадження 2-а/431/39/17
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
(в порядку письмового провадження)
10 березня 2017 року Старобільський районний суд Луганської області у складі:
головуючого судді Пелиха О.О.,
при секретарі Чесаловій О.Є.,
позивач не зявився,
відповідач не зявився,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Старобільську адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ст. інспектора Новопсковської ВП ГУНП України в Луганській області ОСОБА_2 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,
ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до ст. інспектора Новопсковської ВП ГУНП України в Луганській області ОСОБА_2 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.
В обґрунтування позову посилається на те, що 09.02.2017 року ст. інспектором Новопсковського ВП ГУНП ОСОБА_2 винесено постанову серія АР № 934726 у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП України, про порушення вимог п. 9.8, п. 1.3 ПДР, та застосоване адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 гривень. Вважав зазначену постанову незаконною та необґрунтованою пояснивши, що він дійсно 09.02.2017 року о 14 год. 50 хв. на автомобільній дорозі Т-13-07, керував автомобілем HYUNDAI ACCENT, номерний знак НОМЕР_1 з ввімкненим ближнім світлом фар і був зупинений відповідачем, який повідомив йому про те, що він їхав без увімкнених світлових фар. Просить суд скасувати постанову про притягнення до адміністративної відповідальності серія АР № 934726 від 09.02.2017 року, справу закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, оскільки ст. інспектором неправильно кваліфіковано правопорушення за ч. 2 ст. 122 КУпАП, тому що диспозиція цієї норми передбачає притягнення до відповідальності водіїв за порушення правил користування попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку.
Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не зявився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності.
Відповідач ст. інспектор Новопсковської ВП ГУНП України в Луганській області ОСОБА_2 в судове засідання не зявився. В своїй письмовій заяві просить суд розглянути справу у його відсутності з позовними вимогами не згоден, просить суд долучити до матеріалів справи відеозапис про вчинене адміністративне правопорушення.
Відповідно до вимог ч.4 ст.122 КАС України судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження без участі сторін.
Дослідивши матеріали справи, відеозапис від 09.02.2017 року суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав:
Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.
Ст. інспектором Новопсковської ВП ГУНП України в Луганській області ОСОБА_2 було винесено постанову про адміністративне правопорушення серія АР № 934726 від 09.02.2017 року відносно ОСОБА_1 за те, що він 09.02.2017 року о 14 год. 50 хв. на автомобільній дорозі Т-13-07, керував автомобілем HYUNDAI ACCENT, номерний знак НОМЕР_1, рухаючись поза населеного пункту не ввімкнув ближнє світло фар, чим порушив вимоги п. 9.8, п. 1.3 ПДР, та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП у звязку з чим на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 гривень (а.с.5).
З наданого відповідачем відеозапису видно, що позивач ОСОБА_1 рухаючись на автомобілі HYUNDAI ACCENT, номерний знак НОМЕР_1, поза населеним пунктом не ввімкнув ближнє світло фар (а.с. 13).
Суд вважає, що наданий відповідачем відеозапис не відповідає критеріям належності і допустимості у розумінні ст. 70 КАС України і не може бути прийняти до уваги, оскільки його зафіксовано на невстановлений пристрій, при цьому будь-яких документів на цей пристрій ані позивачеві на його вимогу під час винесення постанови, ані суду надано не було.
Відповідно до статті 14 Закону України "Про дорожній рух" учасники дорожнього руху зобов'язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.
Відповідно до ч. 2 п. 9.8 Правил дорожнього руху: «З 1 жовтня по 1 травня на всіх механічних транспортних засобах поза населеними пунктами повинні бути ввімкнені денні ходові вогні, а в разі їх відсутності в конструкції транспортного засобу ближнє світло фар».
Зі змісту спірної постанови про адміністративне правопорушення випливає, що позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП у зв'язку із порушенням позивачем ч. 2 п. 9.8 Правил дорожнього руху, а саме вказано, що 09.02.2017 ОСОБА_1М, керуючи транспортним засобом, рухався поза межами населеного пункту із вимкненим ближнім світлом фар.
Згідно із ч. 2 ст. 122 КУпАП порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз'їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.
Отже, диспозиція наведеної правової норми передбачає притягнення до відповідальності водіїв транспортних засобів за порушення ними, зокрема, правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку.
За наведеного нормативного регулювання, суд вважає обґрунтованими доводи позивача з приводу того, що правопорушення, зафіксоване інспектором в оскаржуваній постанові, а саме рух поза межами населеного пункту із вимкненим ближнім світлом фар не може бути кваліфіковане за ч. 2 ст. 122 КУпАП, оскільки не є порушенням правил користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку.
Таким чином, судом було достовірно встановлено, що ст. інспектором Новопсковської ВП ГУНП України в Луганській області ОСОБА_2 при винесенні постанови у адміністративній справі стосовно ОСОБА_1 від 09.02.2017 року помилково кваліфікував дії правопорушника за ч. 2 ст. 122 КУпАП, що потягло за собою притягнення позивача до відповідальності, вид якої за таке порушення правил дорожнього руху не передбачений.
Водночас, статтею 125 КУпАП передбачено, що інші порушення правил дорожнього руху, крім передбачених статтями 121 - 128, частинами першою і другою статті 129, статтями 139 і 140 цього Кодексу, - тягнуть за собою попередження.
Згідно до ст.71 КАСУ, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.
Згідно ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган(посадова особа)встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчинені та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до відповідальності,потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил,норм і стандартів, що стосується забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Згідно до ст. 2 КАСУ завдання адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.
Що стосується позовної вимоги закриття провадження по справі за відсутності складу правопорушення, то в цій частині в задоволенні позову слід відмовити, оскільки відповідно до статті 284 КУпАП вирішення питання про закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення належить до компетенції органу, що приймав рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення. Поряд із цим даний спір, згідно з п. 1 ч. 1 ст. 17 КАС України, являється спором фізичної особи із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішення (акту індивідуальної дії) та не є справою про адміністративне правопорушення. Суд не наділений повноваженнями щодо закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення, оскільки вирішення спору із ухваленням судового рішення по суті позовних вимог виключає можливість одночасного закриття провадження щодо тих самих вимог.
Отже позовні вимоги у цій частині задоволенню не підлягають.
Суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 14 Закона України «Про дорожній рух», п. 1.3, п. 9.8 Правил Дорожнього Руху, ч.2 ст. 122, ст.ст. 251, КУпАП, керуючись ст.ст.10,11, 12, 86, 159-163, ст.171-2, 186 КАС України, суд
Позов ОСОБА_1 до ст. інспектора Новопсковської ВП ГУНП України в Луганській області ОСОБА_2 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення задовольнити частково.
Скасувати постанову про притягнення до адміністративної відповідальності серія АР № 934726 від 09 лютого 2017 року.
В задоволені позовних вимог щодо закриття справи про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 122 КУпАП щодо ОСОБА_1 за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення відмовити .
Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя О.О. Пелих