Справа № 810/1045/17
Суддя: Лиска І.Г.
Дата ухвалення: 2017-03-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

15 березня 2017 року № 810/1045/17

Суддя Київського окружного адміністративного суду Лиска І.Г., розглянувши позовну заяву Державної служби України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) до ОСОБА_1 про стягнення плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування великоваговим транспортним засобом,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернулась Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) з позовом до ОСОБА_1 про стягнення плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування великоваговим транспортним засобом у розмірі 3478,37 грн..

Відповідно до вимог п. 3 ч. 1 ст. 107 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим ст. 106 КАС України.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 106 КАС України, до позовної заяви додається, зокрема, документ про сплату судового збору, крім випадків, коли його не належить сплачувати.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" від 8 липня 2011 р. № 3674-VI (далі - Закон № 3674-VI) судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Розміри ставок судового збору визначені ст. 4 Закону № 3674-VI.

Так, за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру, який подано суб'єктом владних повноважень, розмір судового збору становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну особу, що встановлена законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява подана до суду.

Відповідно до абзацу 4 статті 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2017 рік" з 1 січня 2017 року встановлено прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць у розмірі 1600 гривень.

Як вбачається з позовної заяви, вона містить вимогу майнового характеру (стягнення плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування великоваговим транспортним засобом у розмірі 3478,37 грн.).

Отже, за вимогу майнового характеру про стягнення плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування великоваговим транспортним засобом у розмірі 3478,37 грн. позивачеві необхідно сплатити судовий збір в розмірі 1600,00 грн. (3478,37 грн. х 1,5% = 52,17 грн., що є менше 1 розміру прожиткового мінімуму).

Суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України. Суд також зауважує, що квитанція про сплату судового збору до позову приєднується обов'язково в оригіналі.

Зокрема, відповідно до Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 23 січня 2015 року № 2 "Про практику застосування адміністративними судами положень Закону України від 08 липня 2011 року № 3674-VI "Про судовий збір", правильність оформлення платіжного документа і надання доказів зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України покладається на платника судового збору. Платіжні документи повинні містити відомості про те, за яку саме позовну заяву (заяву, скаргу) сплачується судовий збір. Відповідні документи подаються до суду тільки в оригіналі.

Однак, Державна служба України з безпеки на транспорті до позовної заяви не додала документ про сплату судового збору за позов майнового характеру.

Разом з тим, позивач в адміністративному позові просить відстрочити сплату судового збору за подання даної позовної заяви до вирішення справи по суті. Клопотання мотивоване тим, що відповідно до кошторису Державної служби України з безпеки на транспорті на поточний місяць 2017 року "Інші видатки", за якими здійснюється оплата судового збору, бюджетних коштів за статтею розходів "судовий збір" на дату подачі позовної заяви не вистачило. Тому, на момент звернення до суду на рахунку позивача відсутні достатні кошти для сплати судового збору. На підставі вказаного, позивач просить відстрочити сплату судового збору.

Вирішуючи вказане клопотання, суд зазначає наступне.

Згідно з частиною першою статті 88 КАС України, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Отже, відстрочення сплати судового збору це перенесення строку виконання обов'язку сторони щодо сплати судових витрат на інший час. Позивач в клопотанні просить відстрочити сплату судового збору до прийняття рішення у справі, однак, не надав суду доказів того, коли у нього будуть відповідні бюджетні призначення.

Так, Пленум Вищого адміністративного суду України у постанові від 23.01.2015 №2 "Про практику застосування адміністративними судами положень Закону України від 8 липня 2011 року №3674-VI "Про судовий збір" зазначив, що визначення майнового стану сторони є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень майнового стану сторони. Якщо залежно від рівня майнового стану сторона позбавлена можливості сплатити судовий збір, то такі обставини є підставою на відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення сторони від сплати. Таке ж право мають і бюджетні установи. Водночас якщо ці бюджетні установи діють як суб'єкти владних повноважень, то обмежене фінансування такої установи не є підставою для відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від сплати.

Суд звертає увагу й на те, що позивач не надав до суду жодних доказів на підтвердження відсутності коштів на сплату судового збору за подання даного адміністративного позову до суду, зокрема, плану асигнувань чи кошторису позивача на 2017 рік.

Суд зазначає, що прийняття рішення щодо звільнення від сплати судового збору є правом суду. Вищевказані норми не передбачають обов'язку суду звільнити особу від сплати судового збору у випадку наявності відповідного клопотання.

Крім того, частинами 4, 5 ст.106 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що позовна заява підписується позивачем або його представником із зазначенням дати її підписання. Якщо позовна заява подається представником, то у ній зазначаються ім'я представника, його поштова адреса, а також номер засобу зв'язку, адреса електронної пошти, якщо такі є. Одночасно з позовною заявою подається довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження представника.

Відповідно до ч.1 ст.56 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що сторона, а також третя особа в адміністративній справі можуть брати участь в адміністративному процесі особисто і (або) через представника.

Представники беруть участь в адміністративному процесі на основі договору або закону (ч. 3 ст. 56 Кодексу адміністративного судочинства України).

Судом встановлено, що позовна заява підписана представником позивача, ОСОБА_2, який представляє інтереси позивача на підставі довіреності № 3882/05/14-16 від 20.12.2016, що підписана головою Державної служби України з безпеки на транспорті ОСОБА_3.

При цьому до позовної заяви всупереч вимог ч.5 ст.106 КАС України не додано належним чином засвідченого документа, що підтверджує повноваження особи, яка підписала довіреність представника позивача, а саме ОСОБА_3, як голову Державної служби України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) (витяг з ЄДР, свідоцтво про державну реєстрацію, статут товариства, наказ про призначення тощо).

Зазначені вище обставини вказують на невідповідність позовної заяви вимогам ст. 106 КАС України.

Згідно з вимогами ст. 108 КАС України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених ст. 106 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, у якій зазначає недоліки позовної заяви, спосіб їх усунення і встановлює строк, достатній для усунення недоліків.

За таких обставин суд вважає за необхідне залишити без руху позовну заяву Державної служби України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) з наданням часу для усунення зазначених недоліків.

Зазначені недоліки позовної заяви повинні бути усунуті протягом 10 днів з моменту отримання цієї ухвали, шляхом подання до суду: оригіналу документу про сплату судового збору за подання адміністративного позову до Київського окружного адміністративного суду та доказів зарахування його до спеціального фонду Державного бюджету України, у розмірі, передбаченому ст. 4 та ст. 6 Закону України "Про судовий збір", а також документів на підтвердження повноваження особи, яка підписала довіреність на представника позивача, а саме ОСОБА_3, як голову Державної служби України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) (витяг з ЄДР, свідоцтво про державну реєстрацію, статут товариства, наказ про призначення тощо).

Керуючись статтями 106, 108, 160, 165 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

у х в а л и в:

1. Позовну заяву Державної служби України з безпеки на транспорті (Уктрансбезпека) до ОСОБА_1 про стягнення плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування великоваговим транспортним засобом, - залишити без руху.

2.Встановити строк для усунення недоліків позовної заяви 10 днів з моменту отримання цієї ухвали.

3. Копію ухвали надіслати позивачу.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано в установлені строки. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Київський окружний адміністративний суд протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Лиска І.Г.