Справа № 185/8472/16-а
Суддя: Головін В. О.
Дата ухвалення: 2017-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 185/8472/16-а
Провадження № 2-а/185/39/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 березня 2017 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Головіна В.О. при секретарі судового засідання Мерцаловій Н.В., з участю позивача ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Павлограді адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Павлоградського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області про визнання неправомірними дій та зобов'язання вчинення певних дій

В С Т А Н О В И В

Позивач в позові просить суд визнати дії Павлоградського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області, щодо відмови від 28.09.2016 року № Л/230, про здійснення їй перерахунку раніше призначеної пенсії відповідно до ст.37-1 Закону України "Про державну службу", у зв'язку з підвищенням заробітної плати державним службовцям на підставі Постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 року №1013 - неправомірними та зобов'язати Павлоградське об'єднане управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області здійснити перерахунок раніше призначеної ОСОБА_1 пенсії, як державному службовцю, відповідно до ст.37-1 Закону України "Про державну службу" в редакції що діяла на дату призначення пенсії, у зв'язку з підвищенням заробітної плати державних службовців, згідно з Постановою Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2015 року №1013 "Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів" в редакції, що діяла на дату звернення до відповідача, починаючи з 01.10.2016 року, із збереженням проценту нарахування пенсії на момент виходу на пенсію у 2006 році, тобто у розмірі 81% місячного заробітку, зазначеного у довідці від 09 вересня 2016 року №11-84, без встановлення будь-якого строку та обмеження у часі та виплатити заборгованість, що виникла внаслідок такого перерахунку.

Обгрунтовуючі свої вимоги позивач зазначила, що відповідач не правомірно відмовив їй в проведенні перерахунку раніше призначеної пенсії. Відмова відповідача не ґрунтується на конституційному принципі верховенства права, вимогах закону, дії його в часі та обставинах справи, а тому є неправомірною.

В судовому засіданні позивач позов підтримала та пояснила, що вона народилася 08.12.1952 року. Працювала на посаді начальника контрольно-ревізійного відділу в Юр`івському районі Дніпропетровської області. Вийшла на пенсію державного службовця з 18.12.2006 року і з цього часу перебуває на обліку у відповідача та отримує пенсію за віком відповідно до вимог ст.37 Закону України "Про державну службу" у розмірі 81% від середньомісячного заробітку. Вважає, що має право на перерахунок раніше призначеної їй пенсії як державному службовцю, відповідно до ст.37-1 Закону України "Про державну службу".

Представник відповідача позов не визнав та суду пояснив, що згідно п.5 Розділу III Прикінцевих положень Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02.03.2015 року № 213, з 01.06.2015 року скасовано норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначаються, зокрема, відповідно до Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 року № 3723-ХІІ. Таким чином, починаючи з 01.06.2015 року органи Пенсійного фонду України пенсії відповідно до Закону України "Про державну службу" не призначають, а вже призначені - не перераховують.

Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що позов слід задовольнити за таких підстав.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, є пенсіонером за віком, перебуває на обліку в Павлоградському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України Дніпропетровської області та отримує пенсію за віком згідно Закону України "Про державну службу" зі змінами та доповненнями з 28.12.2016 року, у розмірі 81% від середнього заробітку. Пенсію отримує з 18.12.2006 року.

15.09.2016 року вона звернулася до управління з заявою про перерахунок пенсії державного службовця відповідно до ст.37-1 Закону України "Про державну службу". До письмової заяви була додана довідка про складові заробітної плати (надбавки, премії та інші виплати), яка видана Державною фінансовою інспекцією № 11-84 від 09.09.2016 року, що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України "Про державну службу".

Листом відповідача від 28.09.2016 року №15/230 позивачу відмовлено в перерахунку раніше призначеної їй пенсії.

Законом України від 28 грудня 2014 року «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність деяких законодавчих актів України» пункт 11 статті 37-1 Закону України «Про державну службу» викладена в наступній редакції, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій державних службовців визначаються Кабінетом Міністрів України.

Порядок перерахунку пенсій державних службовців врегульований пунктом постанови Кабінету Міністрів України від 31 травня 2000 року №865 «Про деякі питання вдосконалення визначення заробітку для обчислення пенсій», в якому зазначено, що у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям відповідно до рішень Кабінету Міністрів України (для службовців Національного банку України - відповідно до рішень його Правління) після набрання чинності Законом України від 16 січня 2003 року "Про внесення змін до Закону України «Про державну службу» заробітна плата для перерахунку пенсії пенсіонерам, яким пенсія призначена з дня набрання чинності Законом України «Про державну службу», визначається в такому порядку: пенсіонерам, які на момент перерахунку пенсії продовжують працювати на посаді, з якої призначено пенсію - на підставі поданої довідки про одержану заробітну плату на момент перерахунку; іншим пенсіонерам - на підставі документів, поданих на час перерахунку, виходячи із сум заробітної плати, яку одержує працюючий державний службовець на відповідній посаді, з якої призначено (перераховано) пенсію, на момент виникнення права на перерахунок.

09 грудня 2015 року Кабінетом Міністрів України прийнято постанову №1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів», яка набула чинності з дня опублікування з 15 грудня 2015 року, та застосовується з 1 грудня 2015 року (відповідно до пункту 6 постанови). Згідно пункту 3 постанови №1013 вбачається, що у межах видатків на оплату праці, затверджених у кошторисах органів виконавчої влади, місцевого самоврядування, прокуратури та інших органів, за рахунок виплат, пов'язаних з індексацією, надбавок, доплат, премій підвищуються на 25 відсотків посадові оклади керівних працівників, спеціалістів і службовців, розміри яких затверджено додатками 1-37, 431, 432, 48-55 до постанови Кабінету Міністрів України від 09 березня 2006 року №268 «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів». Цією постановою виключений пункт 4 постанови Кабінету Міністрів України від 31 травня 2000 року №865 «Про деякі питання вдосконалення визначення заробітку для обчислення пенсій».

Стаття 22 Конституції України визначає, що права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Рішенням Конституційного Суду України від 22 вересня 2005 року №5-рп/2005, роз'яснено розуміння словосполучення «звуження змісту та обсягу прав і свобод людини і громадянина», що міститься в частині третій статті 22 Конституції України. Так, Конституційний Суд України вважає, що конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані (частина друга), при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод (частина третя). Скасування конституційних прав і свобод - це їх офіційна (юридична або фактична) ліквідація. Звуження змісту та обсягу прав і свобод є їх обмеженням. Визнання законом правових актів такими, що втратили чинність, зупинення їх дії, внесення до них змін і доповнень стосовно закріплених в них прав і свобод людини і громадянина є скасуванням або обмеженням цих прав і свобод.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про те, що рішення відповідача по справі прийнято у спосіб, який не відповідає статті 22 Конституції України та статті 37-1 Закону України «Про державну службу», якою передбачено проведення перерахунку пенсій державних службовців. Пунктом_5 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 1 листопада 1996 року «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя» передбачено, що якщо при розгляді справи буде встановлено, що нормативно-правовий_акт, який підлягає застосуванню, не відповідає або суперечить_законові, суд зобов'язаний застосувати закон, який регулює_ці правовідносини.

Виходячи із загальних засад пріоритетності законів над іншими підзаконними нормативними актами при вирішенні питання перерахунку пенсії державного службовця, підлягає застосуванню Закон України «Про державну службу», а саме нормативні положення 37-1 цього закону, які були чинними на момент виникнення у позивача права на перерахунок пенсії державного службовця у зв'язку з підвищенням заробітної плати державних службовців з 1 грудня 2015 року.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із частиною першою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їх посадові та службові особи зобов'язані діяти лише в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Витрати на судовий збір підлягають стягненню з Павлоградського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 в сумі 551.20 гривень.

Керуючись ст.ст. 69, 159, 163 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В

Позов ОСОБА_1 до Павлоградського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області про визнання неправомірними дій та зобов'язання вчинення певних дій - задовольнити.

Визнати дії Павлоградського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області, щодо відмови, від 28.09.2016 року № Л/230 про здійснення їй перерахунку раніше призначеної пенсії відповідно до ст.37-1 Закону України "Про державну службу" у зв'язку з підвищенням заробітної плати державним службовцям на підставі Постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 року №1013 - неправомірними.

Зобов'язати Павлоградське об'єднане управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області здійснити перерахунок раніше призначеної ОСОБА_1 пенсії, як державному службовцю, відповідно до ст.37-1 Закону України "Про державну службу" в редакції що діяла на дату призначення пенсії, у зв'язку з підвищенням заробітної плати державних службовців, згідно з Постановою Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2015 року №1013 "Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів" в редакції, що діяла на дату звернення до відповідача, починаючи з 01.10.2016 року, із збереженням проценту нарахування пенсії на момент виходу на пенсію у 2006 році, тобто у розмірі 81% місячного заробітку, зазначеного у довідці від 09 вересня 2016 року №11-84, без встановлення будь-якого строку та обмеження у часі та виплатити заборгованість, що виникла внаслідок такого перерахунку.

Стягнути з Павлоградського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 витрати по судовому збору в сумі 551.20 гривень.

Постанова може бути оскаржена до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя В.О. Головін.