Справа № 2а-1447/11
Суддя: Кривенда О.В.
Дата ухвалення: 2017-02-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

20 лютого 2017 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України у складі:

судді-доповідача Кривенди О.В.,

суддів: Волкова О.Ф., Гриціва М.І., -

розглянувши заяву ОСОБА_2 про перегляд Верховним Судом України судового рішення в адміністративній справі за його позовом до управління Пенсійного фонду України в Амур-Нижньодніпровському районі

м. Дніпропетровська про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и л а:

Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська постановою від 15 квітня 2011 року, яка змінена постановою Дніпропетровського апеляційного адмінітративного суду від 13 березня 2012 року, позов задовольнив.

Вищий адміністративний суд України ухвалою від 2 березня 2016 року рішення судів попередніх інстанцій залишив без змін.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою, ОСОБА_2 звернувся до Верховного Суду України із заявою про її перегляд з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 237 Кодексу адміністративного судочинства України

(далі - КАС).

У заяві посилається на неоднакове застосування судом касаційної інстанції положень статей 23, 24 Закону України «Про наукову та науково-технічну діяльність».

Крім того, в заяві міститься клопотання про поновлення строку на її подання в зв'язку з несвоєчасним отриманням оскаржуваного рішення та незадовільним станом здоров'я заявника.

Колегія суддів визнає поважними причини пропуску строку і відповідно до частини п'ятої статті 238 КАС поновлює його.

На обґрунтування заяви додано копію ухвали Вищого адміністративного суду України від 6 березня 2014 року, яка, на думку ОСОБА_2, підтверджує неоднакове застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах.

Проте аналіз доданих судових рішень не дає підстав для висновку, що судом касаційної інстанції неоднаково застосовані зазначені вище норми матеріального права.

Так в оскаржуваному рішенні, як і в рішенні наданому на порівняння, суд, зобов'язуючи пенсійний орган нарахувати та виплатити наукову пенсію, виходив із фактичної дати звернення позивачів до пенсійного органу з відповідною заявою. Висновки касаційного суду в обох цих випадках є аналогічними та не містять різного тлумачення норм матеріального права, про які йдеться у заяві ОСОБА_2

Що стосується доводів заяви про те, що суди проігнорували факт невиплати ОСОБА_2 грошової допомоги у розмірі шести місячних окладів, то слід зауважити, що ні оскаржуване, ні надане на порівняння рішення суду касаційної інстанції не містять висновків з цього питання та тлумачення норм права, якими його врегульовано.

Зазначене не дає можливості дійти висновку про неоднакове застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, а доводи заяви зводяться до правової оцінки обставин у справі та дослідження доказів.

Керуючись пунктом 6 Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів», статтями 235-240 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

Поновити ОСОБА_2 строк для подання заяви про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 2 березня 2016 року.

Відмовити у допуску до провадження справи за позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії за заявою про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 2 березня 2016 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач О.В. Кривенда

Судді: О.Ф. Волков

М.І. Гриців