Справа № 804/9100/16
Суддя: Олійник Віктор Миколайович
Дата ухвалення: 2017-02-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 лютого 2017 р. Справа № 804/9100/16
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіОлійника В. М.
при секретаріСкупейко І.М.
представника позивача представника відповідача Зайцевої Г.С. Копань А.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпро адміністративну справу за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Голметресурс" до Державної податкової інспекції в Ленінському районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-
19 грудня 2016 року товариство з обмеженою відповідальністю "Голметресурс" звернулось до суду з позовом до Державної податкової інспекції у Ленінському районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області в якому, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, просить:
В обґрунтування позову позивач зазначив, що за результатами проведених перевірок підприємства контролюючим органом були зроблені протиправні висновки щодо нереальності здійснення господарських операцій між ТОВ "Голметресурс" та його контрагентами. В акті не наведено об'єктивних доводів, не викладено належних доказів наявності в його діях ознак протиправної діяльності.
На думку позивача, ним у повному обсязі були надані відповідачу під час перевірки всі необхідні первинні документи на підтвердження реальності проведених господарських операцій, тому, висновки податкової інспекції щодо не підтвердження реальності взаємовідносин ТОВ "Голметресурс" з контрагентами за перевіряємий період є безпідставними, а винесені на підставі таких висновків податкові повідомлення-рішення є протиправними та підлягають скасуванню.
Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, адміністративний позов просив задовольнити.
Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти позовних вимог позивача, просив відмовити у їх задоволенні, надавши письмові заперечення, та додатково пояснив, що суму податкового кредиту позивач сформував за рахунок господарських взаємовідносин на підставі наступних договорів:
договору від 30.05.2016 р. №300516 поставки інвентаря для прибирання, миючих засобів та інших побутових товарів з ТОВ «Сонкей» (Постачальник) всього на суму 2 324 830 грн. з яких ПДВ 387 472 грн;
договору від 29.07.2016 р. №07 поставки інвентаря для прибирання, миючих засобів та інших побутових товарів з ТОВ «Будпром-Інвест» (Постачальник) всього на суму 2 001 000 грн. з яких ПДВ 333 500 грн;
договору від 29.07.2016 року поставки інвентаря для прибирання, миючих засобів та інших побутових товарів з ТОВ «Будпром-Інвест» (Постачальник).
За результатом аналізу первинних документів наданих до перевірки, а саме ТТН, згідно яких здійснювалось перевезення товару від постачальників ТОВ "Сонкей" та ТОВ "Будпром-Інвест" на адресу ТОВ «Голметресурс» встановлено, що в ТТН відсутня будь - яка інформація, стосовно вантажно - розвантажувальних операцій.
Відповідно до п.8.25, п. 8.26, п. 11.9 Правил перевезення вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 5 січня 1995 р. №7, час прибуття автомобіля для завантаження встановлюється з моменту, коли водій подав подорожній лист в пункті вантаження, а час прибуття автомобіля для розвантаження - з моменту пред'явлення водієм товарно-транспортної накладної в пункті розвантаження. Завантаження і розвантаження вважаються закінченими після вручення водієві належним чином оформлених товарно-транспортних накладних на навантажений або вивантажений вантаж. Час прибуття (вибуття) автомобіля для завантаження і розвантаження Замовник зобов'язаний зазначати.
Таким чином виписані ТТН на постачання товару від ТОВ «Сонкей» та ТОВ "Будпром-Інвест" не можна вважати належно оформленими, так як не має можливості дослідити час прибуття вантажу, час вибуття вантажу, можливого простою, маси вантажу, який підлягав транспортуванню та ставить під сумнів факт перевезення товару.
Таким чином, представник відповідача зазначає, що є незрозумілим як саме транспортувався та зберігався товар (миючі засоби, інвентар для прибирання та засоби побутової гігієни та хімії в асортименті) з вказаної адреси.
Крім того в наданих до перевірки видаткових накладних відсутні обов'язкові реквізити, які необхідні бути в первинному документі, такі як: особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, а саме відсутні № та дата довіреності за якою представник (керівник по обслуговуванню об'єктів ОСОБА_5) ТОВ «Голметресурс» отримував товар.
Враховуючи той факт, що при відстеженні ланцюга постачання товарів (миючих засобів, інвентаря для прибирання та засобів побутової гігієни та хімії в асортименті) виявлено обрив ланцюга постачання даного виду товарів, неможливо підтвердити факт отримання товарів підприємством ТОВ «Голметресурс» та власне підтвердити реальність здійснення фінансово-господарської операції з постачальниками ТОВ «Сонкей» та ТОВ «Будпром-Інвест».
Таким чином, внаслідок дефектності наданих ТОВ «Голметресурс» до перевірки видаткових накладних та товарно-транспортних накладних, які оформлені неналежним чином та у зв'язку з відсутністю ланцюга постачання товарів, ТОВ «Голметресурс» безпідставно віднесено до складу податкового кредиту ПДВ у червні 2016 року на загальну суму 387 471,61 грн., по податковим накладним виписаним ТОВ «Сонкей» у червні 2016 року та у липні 2016 року на загальну суму 333 500,0 грн., по податковим накладним виписаним ТОВ «Будпром-Інвест» у липні 2016 року.
Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши чинне законодавство, суд встановив наступні обставини.
Згідно висновків акту перевірки від 05.09.2016 року встановлено:
порушення ст.1, п.2 ст.3, п.1, п. 2 ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні"; п.п.1.1 п.1, п.п.1.2. п.1, п.2.16 ст.2 Положення про документальне забезпечення записів в бухгалтерському обліку, затвердженим Наказом Мінфіну України від 24.05.1995 р. № 88 та зареєстрованим в Мін'юсті України 05.06.1995 р. за №168/704; п.п.14.1.181 п.14.1 ст.14, п.201.1 ст.201, п.198.2, 198.3 ст.198 Податкового кодексу України, встановленими актом перевірки, не має права на віднесення до складу податкового кредиту в наступних податкових періодах сум ПДВ по взаємовідносинам з ТОВ «Сонкей» за червень 2016 року у розмірі 387 472 грн. та по взаємовідносинам з ТОВ «Будпром-Інвест» за липень 2016 року у розмірі 333 500 грн., а також занижено податок на додану вартість на загальну суму 720 972 грн., у т.ч. у червні 2016 р. на загальну суму 387 472 грн. та у липні 2016 р. на загальну суму 333 500 грн.
Таким чином, в акті перевірки № 784/04-67-14-00/34561966 від 16.11.2016 року стверджується, що внаслідок дефектності наданих ТОВ "Голметресурс" до перевірки видаткових накладних та товарно-транспортних накладних, які оформлені неналежним чином, а також у зв'язку з відсутністю ланцюга постачання товарів від ТОВ «Сонкей», ТОВ «Будпром-Інвест» до ТОВ "Голметресурс", підприємством безпідставно віднесено до складу податкового кредиту суму податку на додану вартість по податковим накладним, виписаним по господарським операціям з зазначеними контрагентами.
Згідно висновків акту перевірки від 12.09.2016 року встановлено:
порушення ст.1, п.2 ст.3, п.1, п. 2 ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні"; п.п.1.1 п.1, п.п.1.2. п.1, п.2.16 ст.2 Положення про документальне забезпечення записів в бухгалтерському обліку, затвердженим Наказом Мінфіну України від 24.05.1995 р. №88 та зареєстрованим в Мін'юсті України 05.06.1995 р. за №168/704; п.п.14.1.181 п.14.1 ст.14, п.201.1 ст.201, п.198.2, 198.3 ст.198 Податкового кодексу України, внаслідок чого занижено податок на додану вартість у серпні 2016 року в сумі 4215 030,00 грн.
Такі висновки відповідач обґрунтовує тим, що в ході проведеної перевірки ним встановлена неможливість підтвердити реальність господарських операцій між ТОВ "Голметресурс" з ТОВ "Будпром-Інвест", оскільки в ході проведення перевірки встановлено, що ТОВ "Голметресурс" отримувало від постачальника ТОВ "Будпром-Інвест" товари, а саме: миючі засоби, інвентар для прибирання та засоби побутової гігієни та хімії в асортименті, однак у платника податків відсутні належним чином оформлені видаткові накладні, так як відсутні обов'язкові реквізити, які необхідні бути в первинному документі (особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, а саме відсутні № та дата довіреності, за якою представник ТОВ "Голметресурс" отримував товар) та товарно-транспортні накладні, так як в них відсутня будь-яка інформація стосовно вантажно-розвантажувальних операцій.
Внаслідок наданих ТОВ "Голметресурс" до перевірки видаткових накладних та товарно-транспортних накладних, які оформлені неналежним чином та у зв'язку з відсутністю ланцюга постачання товарів від ТОВ "Будпром-Інвест" до ТОВ "Голметресурс", підприємством безпідставно віднесено до складу податкового кредиту суму податку на додану вартість по податковим накладним, виписаним по господарським операціям з зазначеним контрагентом.
Вирішуючи даний спір по суті суд виходить з наступного.
Так, між ТОВ «Голметресурс» (покупець) та ТОВ «Сонкей» (постачальник) було укладено договір поставки від 30.05.2016 року №300516, згідно з умовами якого постачальник зобов'язується поставити покупцю інвентар для прибирання, миючі засоби та інші побутові товари, а покупець зобов'язується прийняти та оплатити товар в порядку та на умовах, передбачених даним договором. Кількість, асортимент та ціна товару узгоджуються сторонами у відповідності до умов даного договору і відображаються у видаткових накладних на кожну партію товару.
На виконання вищезазначеного договору ТОВ «Сонкей» поставило, а позивач прийняв товар, зазначений у видаткових накладних, складених у відповідності до договору.
Транспортування товару здійснювалось силами покупця, про що було складено та підписано товарно-транспортні накладні.
Оплата поставленого за договором поставки від 30.05.2016 року №300516 товару на сьогоднішній день здійснена частково, що підтверджується відповідними платіжними дорученнями.
Таким чином, виконання обома сторонами умов договору поставки від 30.05.2016 року №300516 підтверджується первинними бухгалтерськими документами, які фіксують здійснення господарської операції, а саме: видатковими накладними, податковими накладними, товарно-транспортними накладними, платіжними дорученнями, які були надані до перевірки.
Також між позивачем (покупець) та ТОВ «Будпром-Інвест» (постачальник) було укладено договір поставки від 29.07.2016 року №07.
Відповідно до умов зазначеного договору постачальник зобов'язується поставити покупцю інвентар для прибирання, миючі засоби та інші побутові товари, а покупець зобов'язується прийняти та оплатити товар в порядку та на умовах, передбачених даним договором.
Кількість, асортимент та ціна товару узгоджуються сторонами у відповідності до умов даного договору і відображаються у видаткових накладних на кожну партію товару.
На виконання умов договору поставки від 29.07.2016 року №07, постачальник поставив та передав у власність, а покупець прийняв обумовлений договором товар.
Оплата поставленого за вищевказаним договором товару, на сьогоднішній день здійснена частково, що підтверджується відповідними платіжними дорученнями.
Факт здійснення господарської операцій з поставки товару за вищевказаним договором, підтверджується відповідними первинними бухгалтерськими документами складеними та підписаними обома сторонами, згідно з вимогами Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».
Крім того 29.07.2016 року між ТОВ «Голметресурс» (покупець) та ТОВ «Будпром- Інвест» (постачальник) було укладено договір поставки №07.
Відповідно до умов зазначеного договору постачальник зобов'язується поставити покупцю інвентар для прибирання, миючи засоби та інші побутові товари, а покупець зобов'язується прийняти та оплатити товар в порядку та на умовах, передбачених даним договором.
Кількість, асортимент та ціна товару узгоджуються сторонами у відповідності до умов даного договору і відображаються у видаткових накладних на кожну партію товару.
На підтвердження фактичного здійснення господарських операцій з поставки товару згідно з договором №07 від 29.07.2016 року, позивачем до перевірки надано копії видаткових накладних, товарно-транспортних накладних.
Крім того, ТОВ «Будпром-Інвест» були виписані в адресу позивача податкові накладні. Також, наданими до перевірки платіжними дорученнями щодо отриманих коштів, підтверджується проведення покупцем оплати за відвантажений постачальником товар.
Пунктом 1 ст. 9 Закону №996-XIV встановлено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.
Відповідно до п. 2 ст. 9 Закону №996-XIV первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити:
назву документа (форми);
дату і місце складання;
назву підприємства, від імені якого складено документ;
зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції;
посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення;
особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.
Так, відповідно до п.198.1 ст.198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає, зокрема, у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.
При цьому п.198.2 ст.198 цього Кодексу передбачено, що датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.
Згідно з п.198.3 ст.198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку. Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.
Отже, необхідною умовою для віднесення сплачених у ціні товарів (послуг) сум податку на додану вартість є факт придбання товарів та послуг із метою їх використання в господарській діяльності.
Не відносяться до податкового кредиту, згідно з пунктом 198.6. цієї статті, суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність" підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.
Таким чином, податковий кредит для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на додану вартість має бути підтверджений належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків.
Як вбачається з матеріалів справи, в ході проведення перевірки ТОВ "Голметресурс" встановлені фінансово-господарські взаємовідносини з ТОВ «Сонкей» та ТОВ «Будпром-Інвест» на підставі договорів поставки інвентаря для прибирання, миючих засобів та інших побутових товарів.
Факт здійснення господарської операції між позивачем та ТОВ «Сонкей», ТОВ «Будпром-Інвест» підтверджується відповідними первинними документами, копії яких наявні в матеріалах справи ( видатковими накладними, товарно-транспортними накладними, платіжними дорученнями), які відображають зміст та обсяг цих господарських операцій, а також свідчать про зміни в майновому стані позивача, що відбувалися у зв'язку із здійсненням оплати за отриманий товар.
Безпосередньо в акті перевірки ДПІ в Ленінському районі м. Дніпропетровська констатує факт того, що усі товари придбані у постачальників (миючі засоби, інвентар для прибирання, засоби побутової гігієни та хімії), є складовими для здійснення суб'єктом господарювання ТОВ "Голметресурс" своєї господарської діяльності. Також, згідно зареєстрованих податкових накладних на реалізацію товарів (робіт, послуг) встановлено, що ТОВ "Голметресурс" в адресу контрагентів - покупців надавало послуги прибирання виробничих та службових приміщень, послуги з утримання та обслуговування помешкань та будівель, послуги вивезення сміття, послуги з клінінгового обслуговування приміщень, послуги з комплексного прибирання службових, виробничих і санітарно-побутових приміщень та інші подібні послуги.
Як на час укладення правочинів позивача із контрагентами, так і під час їх виконання, сторони були належним чином зареєстрованими в ЄДРПОУ та були платниками податку на додану вартість; ні установчі документи контрагентів позивача, ні їх свідоцтва про реєстрацію платником податку на додану вартість не визнані в установленому порядку недійсними. Вказане відповідачем не спростоване.
При цьому в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження факту розірвання, визнання недійсними чи неукладеними вказаних правочинів. Також відповідачем не було надано належних та допустимих доказів нікчемності зазначених договорів, фіктивної господарської діяльності зазначених підприємств, безтоварності господарських операцій, відсутності зв'язку укладених угод з господарською діяльністю позивача, притягнення до кримінальної відповідальності посадових осіб позивача за ухилення від сплати податків або за інші податкові правопорушення, а також, що укладені правочини порушують публічний порядок відповідно до ч. 2 ст. 228 Цивільного кодексу України.
Необхідними умовами для визнання угоди нікчемною в силу вимог ст.228 Цивільного кодексу України є її укладання з метою, завідомо суперечною інтересам держави і суспільства та наявність умислу хоча б у однієї із сторін щодо настання відповідних протиправних наслідків. При кваліфікації правочину за статтею 228 Цивільного кодексу України має враховуватися вина, яка виражається в намірі порушити публічний порядок сторонами правочину або однією зі сторін. Доказом вини може бути вирок суду, постановлений у кримінальній справі, щодо знищення, пошкодження майна чи незаконного заволодіння ним тощо. Проте, існування відповідних обставин у даній справі податковим органом не доведено.
Зміст укладених позивачем з зазначеними контрагентами договорів не суперечить актам цивільного законодавства, а відповідачем не надано доказів, які б підтверджували, що зміст цих угод не відповідає дійсним намірам сторін щодо набуття цивільних прав і обов'язків чи свідчить про намір сторін ухилитися від оподаткування доходів, отриманих внаслідок виконання договорів або приховування дійсного об'єкту оподаткування, зменшення бази оподаткування, створення штучних підстав для незаконного відшкодування сум сплачених податків за рахунок коштів бюджету, отримання незаконних пільг з оподаткування тощо.
Суд критично ставиться до посилань відповідача на дефектність первинної документації (видаткових та товарно-транспортних накладних), оскільки відповідно до Постанови Вищого адміністративного суду України від 28.01.2016 року по справі №2а- 3530/11/1070 наявність або відсутність окремих документів, як і деякі помилки чи неточності в їх оформленні, не є підставою для висновків про відсутність господарської операції, якщо з інших даних випливає, що фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов'язаннях платника податків у зв'язку з його господарською діяльністю відбулись. Певні недоліки в заповненні первинних документів носять оціночний характер та не є безумовною підставою для висновку про позбавлення їх юридичної сили та доказовості.
Крім того, товарно-транспортна накладна є обов'язковим документом для господарських операцій з надання послуг перевезення, тому у разі не заповнення деяких граф такої накладної, не можна вважати, що поставка товару не відбулась.
Суд критично також оцінює посилання відповідача на порушення вимог чинного законодавства України контрагентами позивача - ТОВ "Сонкей" та TOB "Будпром-Інвест" (не встановлено придбання товарів контрагентами згідно Єдиного реєстру податкових накладних, порушення податкової дисципліни щодо ведення податкового обліку та звітності) при здійсненні своєї господарської діяльності, оскільки чинним законодавством України не передбачено обов'язку суб'єкта господарювання перевіряти ділову репутацію та податкову дисципліну контрагента під час укладення та виконання договорів між ними.
Відповідно обов'язкових до застосування, в силу приписів ст. 244-2 Кодексу адміністративного судочинства України, правових висновків Верховного Суду України, викладених в постановах від 31.01.2011 у справі № 21-47а10 від 09.09.2008 у справі № 21-500во08, від 01.06.2010 у справі № 21-573во10 чинне законодавство України не ставить в залежність виникнення у платника ПДВ права на податковий кредит від дотримання вимог податкового законодавства іншим суб'єктом господарювання, зокрема тим, який не був постачальником товарів (послуг), на вартість яких нарахований ПДВ, що включений платником податку до податкового кредиту.
В свою чергу, реальність господарської операції визначається фактом руху активів та зміною стану зобов'язань суб'єкта господарювання, а не повноваженнями осіб із складання первинних документів, що засвідчують здійснення господарської операції.
В свою чергу, в матеріалах справи відсутні будь-які докази щодо узгоджених дій позивача з його контрагентом, які б вказували на вчинення умисного порушення податкового законодавства, так само як і відсутні докази того, що позивач міг знати про порушення, які вчиняються його контрагентом.
За ст. 61 Конституції України межі юридичної відповідальності кожного платника податків мають індивідуальний характер та поширюються на діяння, що визначаються законом протиправними та були вчинені саме цим платником податків. При цьому, не передбачено юридичної відповідальності суб'єкта права за порушення податкової дисципліни іншими особами згідно із законом.
З огляду на викладене, поняття "добросовісний платник", яке вживається у сфері податкових правовідносин, не передбачає виникнення у платника додаткового обов'язку з контролю за дотриманням контрагентами контрагента правил оподаткування, а сам платник не наділений повноваженнями податкового контролю для виконання функцій, покладених на податкові органи, а тому не може володіти інформацією відносно виконання контрагентами його контрагента податкових зобов'язань.
Згідно ч.1 ст.69, ч.1 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.
Разом з тим, відповідно до частини 2 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Відповідач, який за визначенням Кодексу адміністративного судочинства України є суб'єктом владних повноважень, правомірність своїх рішень не довів.
Натомість, позивач надав суду належні докази на підтвердження реальності проведення господарських операцій поставки миючих засобів, інвентаря для прибирання та засобів побутової гігієни та хімії в асортименті, надав суду всі необхідні докази цього. А доводи відповідача не знайшли свого підтвердження.
У зв'язку з цим адміністративний позов підлягає задоволенню в повному обсязі.
Крім того, на підставі ст. 94 КАС України суд вважає за необхідне присудити на користь позивача судові витрати у сумі 16 236,88 грн.
Керуючись ст.ст. 158 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Адміністративний позов задовольнити повністю.
Постанова суду першої інстанції набирає законної сили відповідно до вимог ст. 254 КАС України та може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені ст. 186 КАС України, до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд.

Повний текст постанови складено 24 лютого 2017 року.

Суддя (підпис) Постанова не набрала законної сили 24 лютого 2017 року. Суддя З оригіналом згідно. Суддя В.М. Олійник В.М. Олійник В.М. Олійник