Справа № 820/2269/14
Суддя: Штульман І.В.
Дата ухвалення: 2017-03-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 березня 2017 року м. Київ К/800/37743/14

Вищий адміністративний суд України в складі колегії суддів:

головуючого:Штульман І.В. (доповідач),
суддів:Олексієнка М.М.,
Рецебуринського Ю.Й., -

розглянувши в касаційній інстанції в порядку письмового провадження справу за позовом Державного підприємства «Завод імені В.О. Малишева» до Управління Пенсійного фонду України в Комінтернівському районі міста Харкова про скасування рішення, за касаційною скаргою Управління Пенсійного фонду України в Комінтернівському районі міста Харкова на постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 17 червня 2014 року, -

встановив:

У лютому 2014 року Державне підприємство «Завод імені В.О. Малишева» звернулося в суд з позовом, у якому просило скасувати рішення Управління Пенсійного фонду України в Комінтернівському районі міста Харкова від 9 серпня 2013 року № 888 про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок).

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 23 квітня 2014 року позов залишено без задоволення.

Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 17 червня 2014 року постанову Харківського окружного адміністративного суду від 23 квітня 2014 року змінено в частині підстав та мотивів відмови в задоволенні позову. В іншій частині постанову суду першої інстанції залишено без змін.

У касаційній скарзі Управління Пенсійного фонду України в Комінтернівському районі міста Харкова, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм права, просить Вищий адміністративний суд України скасувати постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 17 червня 2014 року та залишити в силі постанову Харківського окружного адміністративного суду від 23 квітня 2014 року.

Державне підприємство «Завод імені В.О. Малишева» подало письмове заперечення на зазначену касаційну скаргу, просить таку залишити без задоволення, а рішення апеляційного суду - без змін.

Касаційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що Державне підприємство «Завод імені В.О. Малишева» зареєстроване в Управлінні Пенсійного фонду України в Комінтернівському районі міста Харкова як платник єдиного внеску.

Господарський суд Харківської області ухвалою від 27 грудня 2011 року порушив провадження у справі про банкрутство Державного підприємства «Завод імені В.О. Малишева» та ввів мораторій на задоволення вимог кредиторів, який згідно із статтею 1 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» від 14 травня 1992 року № 2343-XII (у редакції, яка діяла на час постановлення ухвали; далі - Закон № 2343-XII) передбачає зупинення виконання боржником, стосовно якого порушено справу про банкрутство, грошових зобов'язань і зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), термін виконання яких настав до дня введення мораторію, і припинення заходів, спрямованих на забезпечення виконання цих зобов'язань та зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), застосованих до прийняття рішення про введення мораторію.

9 серпня 2013 року Управлінням Пенсійного фонду України в Комінтернівському районі міста Харкова прийнято рішення № 888 про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску, яким до Державного підприємства «Завод імені В.О. Малишева» застосовано штраф у розмірі 433736,21 гривень та нараховано пеню у розмірі 396360,48 гривень за період з 25 лютого 2013 року по 5 липня 2013 року.

Не погоджуючись із цим рішенням Державне підприємство «Завод імені В.О. Малишева» оскаржило його до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області.

За результатами розгляду скарги Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області 21 жовтня 2013 року прийнято рішення № 14180-07/20, яким скаргу Державного підприємства «Завод імені В.О. Малишева» залишено без задоволення, а рішення Управління Пенсійного фонду України в Комінтернівському районі міста Харкова від 9 серпня 2013 року № 888 - без змін.

Так, відповідно до пункту 1 частини 2 статті 6 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» від 8 липня 2010 року № 2464-VI (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин; далі - Закон № 2464-VI) платник єдиного внеску зобов'язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Згідно з частиною 8 статті 9 Закону № 2464-VI платники єдиного внеску, крім платників, зазначених у пунктах 4 і 5 частини 1 статті 4 цього Закону, зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця, крім гірничих підприємств, які зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 28 числа наступного місяця.

Єдиний внесок підлягає сплаті незалежно від фінансового стану платника (частина 12 статті 9 Закону № 2464-VI).

Відповідно до пункту 2 частини 11 статті 25 Закону № 2464-VI за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску накладається штраф у розмірі 10 відсотків своєчасно не сплачених сум.

За приписами частини 10 статті 25 Закону № 2464-VI на суму недоїмки нараховується пеня з розрахунку 0,1 відсотка суми недоплати за кожний день прострочення платежу.

З урахуванням часу, коли було порушено провадження у справі про банкрутство позивача та введено мораторій на задоволення вимог кредиторів, часу прийняття Управлінням Пенсійного фонду України в Комінтернівському районі міста Харкова оспорюваного рішення від 9 серпня 2013 року № 888 та періоду, що перевірявся відповідачем (з 25 лютого 2013 року по 5 липня 2013 року), відповідні правовідносини були предметом регулювання Закону № 2343-XII у двох редакціях.

У період до 19 січня 2013 року питання забезпечення вимог кредиторів і мораторій на задоволення вимог кредиторів регламентувалися, зокрема, статтею 12 Закону № 2343-XII, якою, крім іншого, передбачено, що протягом дії мораторію на задоволення вимог кредиторів не нараховуються неустойка (штраф, пеня), не застосовуються інші санкції за невиконання чи неналежне виконання грошових зобов'язань і зобов'язань щодо сплати єдиного внеску, податків і зборів (обов'язкових платежів).

19 січня 2013 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» від 22 грудня 2011 року № 4212-VI, яким Закон № 2343-XII викладено в новій редакції. Зокрема, з цієї дати мораторій на задоволення вимог кредиторів було врегульовано статтею 19, яка була чинною на час прийняття Управлінням Пенсійного фонду України в Комінтернівському районі міста Харкова оспорюваного рішення від 9 серпня 2013 року № 888 та у період, що перевірявся

відповідачем.

Частиною 5 зазначеної вище статті Закону № 2343-XII передбачено, що дія мораторію на задоволення вимог кредиторів не поширюється на вимоги поточних кредиторів, на виплату заробітної плати та нарахованих на ці суми страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування.

За змістом наведених норм Закону № 2343-XII мораторій на задоволення вимог кредиторів, уведений у зв'язку з порушенням провадження у справі про банкрутство, не зупиняє виконання боржником грошових зобов'язань і зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), які виникли після його введення, а відтак, і не припиняє заходів, спрямованих на їх забезпечення.

Невиконання таких зобов'язань є правопорушенням. Отже, нарахування санкцій, застосування заходів забезпечення за невиконання зазначених зобов'язань і примусове стягнення на підставі виконавчих документів коштів на виконання таких грошових зобов'язань та зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), а також штрафних санкцій, ґрунтується на законі.

За приписами Закону № 2343-XII нарахування неустойки (штрафу, пені), процентів та інших економічних санкцій за всіма видами заборгованості за зобов'язаннями, строк виконання яких настав після порушення справи про банкрутство та введення мораторію, припиняється лише з дня прийняття господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури.

Ураховуючи наведене, суд касаційної інстанції дійшов висновку про правомірність оспорюваного рішення Управління Пенсійного фонду України в Комінтернівському районі міста Харкова від 9 серпня 2013 року № 888 про застосування до Державного підприємства «Завод імені В.О. Малишева» штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску за період з 25 лютого 2013 року по 5 липня 2013 року, що правильно встановлено судами попередніх інстанцій.

Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні позову, не прийняв до уваги посилання Державного підприємства «Завод імені В.О. Малишева» на те, що рішення від 21 жовтня 2013 року № 14180-07/20 не було направлено Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області на дійсну адресу підприємства.

Суд апеляційної інстанції не погодився з таким висновком суду першої інстанції, зазначивши, що відповідачем не надано суду доказів направлення на належну адресу скаржника поштою або під розписку вмотивованого рішення, а тому у відповідності до вимог пункту 6.8 Порядку розгляду органами Пенсійного фонду України скарг на рішення про накладення штрафу, нарахування пені та заяв платників при узгодженні ними вимоги про сплату недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 8 жовтня 2010 року № 22-7, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 12 листопада 2010 року за № 1096/18391, рішення Управління Пенсійного фонду України в Комінтернівському районі міста Харкова від 9 серпня 2013 року № 888 є скасованим у зв'язку із задоволенням скарги Державного підприємства «Завод імені В.О. Малишева», а тому позов не підлягає задоволенню також у зв'язку з тим, що позивач оскаржує рішення суб'єкта владних повноважень, яке є скасованим у процедурі адміністративного оскарження.

Згідно пункту 6.8 зазначеного Порядку (був чинний на час розгляду скарги позивача) якщо вмотивоване рішення за скаргою (заявою) не надсилається скаржнику протягом строку, встановленого для розгляду його скарги (заяви), або протягом строку, продовженого за рішенням органу Пенсійного фонду України, така скарга (заява) вважається повністю задоволеною на користь скаржника з дня, наступного за останнім днем зазначених строків. Скарга (заява) вважається також повністю задоволеною на користь скаржника, якщо рішення органу Пенсійного фонду України про продовження строків її розгляду не було надіслано скаржнику до закінчення двадцятиденного строку.

Як встановлено апеляційним судом, рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 21 жовтня 2013 року № 14180-07/20, за результатами розгляду скарги Державного підприємства «Завод імені В.О. Малишева» на рішення Управління Пенсійного фонду України в Комінтернівському районі міста Харкова від 9 серпня 2013 року № 888, було направлено підприємству за адресою: місто Харків, вулиця Достоєвського, 3.

Проте юридичною та фактичною адресою Державного підприємства «Завод імені В.О. Малишева» є: місто Харків, вулиця Плеханівська, 126.

Доказів направлення позивачеві вказаного рішення у встановлений строк за належною адресою поштою або під розписку, до суду надано не було.

За змістом частини 2 статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів попередніх інстанцій у межах касаційної скарги.

За таких обставин та з урахуванням наведеного колегія суддів Вищого адміністративного суду України вважає, що касаційна скарга Управління Пенсійного фонду України в Комінтернівському районі міста Харкова задоволенню не підлягає, доводи, викладені у ній відповідачем, не спростовують встановлених апеляційним судом обставин справи та його висновків про відсутність підстав для задоволення позову.

Згідно частини 1 статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

У відповідності до частини 2 статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України не може бути скасовано судове рішення з мотивів порушення судом норм процесуального права, якщо це не призвело і не могло призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

у х в а л и в :

Касаційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Комінтернівському районі міста Харкова - залишити без задоволення.

Постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 17 червня 2014 року у справі за позовом Державного підприємства «Завод імені В.О. Малишева» до Управління Пенсійного фонду України в Комінтернівському районі міста Харкова про скасування рішення - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, і може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строк та у порядку, визначеними статтями 237-2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: Штульман І.В.

Судді: Олексієнко М.М.

Рецебуринський Ю.Й.