Справа № 813/1418/16
Суддя: Довга Ольга Іванівна
Дата ухвалення: 2017-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2017 року Справа № 876/5156/16

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі колегії:

головуючого-судді Довгої О.І.,

судді Каралюса В.М.,

судді Запотічного І.І.

секретар судового засідання Гнатик А.З.

за участю представників сторін:

від позивача ОСОБА_1, ОСОБА_2

від відповідача Ковальчук І.О.

від третьої особи ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_6 на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 17.06.2016р. по справі № 813/1418/16 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держпраці у Львівській області, третя особа - ОСОБА_6 про скасування наказу, виплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -

В С Т А Н О В И В:

25.04.2016 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Головного управління Держпраці у Львівській області, в якому просить скасувати наказ Територіального управління Держгірпромнагляду у Львівській області № 169-к від 05.10.2015р. "Про звільнення п. ОСОБА_1" та зобов'язати Головне управління Держпраці у Львівській області виплатити середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 06.10.2015р. по 10.12.2015р. у розмірі 5979,84 грн.

В обгрунтування позовних вимог ОСОБА_1 покликається на те, що оскарженим наказом позивача безпідставно звільнено із займаної посади на підставі п.2 ст. 40 КЗпП України - виявлення невідповідності працівника займаній посаді або виконуваній роботі внаслідок недостатньої кваліфікації або стану здоров'я які перешкоджають продовженню даної роботи. На момент звільнення не було жодних фактичних даних, які б свідчили про те, що стан здоров'я позивача перешкоджає подальшому виконанню трудових обов'язків. Зазначає, що після незаконного звільнення в подальшому був прийнятий на посаду головного державного інспектора відділу нагляду у вугільній промисловості Головного управління Держпраці у Львівській області за конкурсом, а відтак є підстави для стягнення середнього заробітку за час перебування у вимушеному прогулі з 06.10.2015р. по 10.12.2015р.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 17.06.2016 року позов задоволено: визнано протиправним та скасовано наказ Територіального управління Держгірпромнагляду у Львівській області № 169-к від 05.10.2015р. "Про звільнення п. ОСОБА_1"; стягнуто з Головного управління Держпраці у Львівській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 5979,84 грн. з відрахуванням обов'язкових податків та зборів.

Не погодившись із постановою суду першої інстанції, вважаючи її необгрунтованою та прийнятою із порушенням норм матеріального права, ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою у задоволенні позову відмовити.

Представник особи, яка подала апеляційну скаргу доводи апеляційної скарги підтримує та просить її задовольнити.

Позивач та його представник в судовому засіданні проти вимог апеляційної скарги заперечують, просять її відхилити.

Представник відповідача підтримує пояснення позивача, вимоги адміністративного позову визнає, просить апеляційну скаргу відхилити.

Заслухавши пояснення позивача, представника позивача, представника відповідача, представника третьої особи, дослідивши подані документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, колегія суддів апеляційного адміністративного суду приходить до висновку, в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити, а оскаржену постанову суду першої інстанції залишити без змін..

Як встановлено судом із матеріалів справи позивач, ОСОБА_1, з 10.12.2010р. працював головним державним гірничотехнічним інспектором Західної міжрегіональної державної інспекції нагляду у вугільній промисловості Територіального управління Держгірпромнагляду у Львівській області (згідно розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 вересня 2015 р. №1021-р "Питання Державної служби з питань праці" функції та повноваження Держгірпромнагляду, передано Державні службі України з питань праці).

05 жовтня 2015 року начальником Територіального управління Держгірпромнагляду у Львівській області ОСОБА_6 видано наказ № 169-к "Про звільнення п. ОСОБА_1" на підставі п.2 ст. 40 КЗпП України у зв'язку із виявленою невідповідністю позивача займаній посаді за станом здоров'я.

Надалі, 11.12.2015 року ОСОБА_1 був призначений на посаду головного державного інспектора відділу нагляду у вугільній промисловості Управління гірничого нагляду Головного управління Держпраці у Львівській області, як такий, що пройшов за конкурсом, наказ № 205-к від 11.12.2015 року. При цьому, згідно висновків проходження медичного огляду, позивач був придатний для роботи за професією «гірничотехнічний інспектор», що підтверджується відомостями зазначеними у копіях направлень на обов'язкові попередні медичні огляди працівника та карти працівника, який підлягав попередньому (періодичному) медичному огляду від 02.11.2010 року, від 29.11.2011 року, що містяться у матеріалах адміністративної справи.

Відповідно до копії відповіді Червоноградської центральної міської лікарні № 5653 від 14.09.2015 року, ОСОБА_1 являється інвалідом ІІІ групи по профзахворюванню з 01.07.2010 року і згідно рішення МСЕК йому протипоказана робота в умовах дії пилу і газу, а також важка фізична праця. За останніх 5 років стан здоров'я позивача не погіршився. Умови праці (згідно наданих даних) не змінилися. Згідно медичної документації (амбулаторної картки та журналів реєстрації видачі листків непрацездатності) ОСОБА_1 знаходився на амбулаторному лікуванні у лікаря терапевта з приводу загострення захворювання з 28.05.2015 року по 11.09.2015 року з видачею йому листка непрацездатності № 900942. Листок непрацездатності закрито і той мав стати до праці 12.09.2015 року.

Згідно посадової інструкції позивача відсутні застереження щодо стану здоров'я для зайняття такої посади, відповідні застереження щодо стану здоров'я працівників були відсутні і у Положенні про Західну міжрегіональну державну інспекцію нагляду у вугільній промисловості територіального управління Державної служби гірничого нагляду та промислової безпеки у Львівській області.

Відповідно до медичної довідки № 66 про стан здоров'я особи, яка претендує на зайняття посади, пов'язаної з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування від 26.10.2015 року, медична комісія прийшла до висновку, що позивач до роботи на посаді головного державного інспектора ТУ Держпраці у Львівській області придатний.

Як визначено Верховний судом України у постанові Пленуму від 06.11.1992, № 9 "Про практику розгляду судами трудових спорів" при розгляді справ про звільнення за п. 2 ст. 40 КЗпП суд може визнати правильним припинення трудового договору в тому разі, якщо встановить, що воно проведено на підставі фактичних даних, які підтверджують, що внаслідок недостатньої кваліфікації або стану здоров'я (стійкого зниження працездатності) працівник не може належно виконувати покладених на нього трудових обов'язків чи їх виконання протипоказано за станом здоров'я, або небезпечне для членів трудового колективу чи громадян, яких він обслуговує, і неможливо перевести, за його згодою, на іншу роботу.

Однак в матеріалах справи відсутні докази, які б підтверджували що внаслідок стану здоров'я (стійкого зниження працездатності) позивач не міг належним чином виконувати посадові обов'язки.

Крім того, як з'ясовано колегією суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в ході розгляду даної адміністративної справи представником відповідача безпосередньо в судовому засіданні було оголошено клопотання про визнання позову. При цьому, представником відповідача обставини справи та доводи позивача не оспорювалися та під сумнів не ставились.

Згідно частини 2 статті 51 КАС України, крім прав та обов'язків, визначених у статті 49 цього Кодексу, відповідач має право визнати адміністративний позов повністю або частково, подати заперечення проти адміністративного позову. Частиною 4 цієї ж статті визначено, що суд не приймає відмови позивача від адміністративного позову, визнання адміністративного позову відповідачем і не визнає умов примирення сторін, якщо ці дії суперечать закону або порушують чиї-небудь права, свободи чи інтереси. Разом з тим, судом не встановлено суперечностей закону чи порушення чиїх-небудь прав внаслідок визнання позову.

Таким чином наказ Територіального управління Держгірпромнагляду у Львівській області № 169-к від 05.10.2015р. винесено безпідставно та підлягає скасуванню.

Відповідно до ст. 235 КЗпП України, у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв'язку з повідомленням про порушення вимог Закону України "Про запобігання корупції" іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік.

У зв'язку із незаконним звільненням позивач перебував у вимушеному прогулі з 06.10.2015р. по 10.12.2015р., та відповідно на його користь слід стягнути з відповідача середній заробіток в сумі 5979,84 грн. з відрахуванням обов'язкових податків та зборів., виходячи з такого розрахунку: 2 544,77 грн. + 2 687,38 грн. = 5 232,15 грн. (середня з/п за серпень та вересень 2015 року), 5 232,15 грн. : 42 роб. дні = 124,58 грн. (з/п за 1 роб. день); 124,58 грн. (середньоденний заробіток) х 48 днів (вимушеного прогулу) =5979,84 грн.

Згідно ч.1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до частини 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Статтею 159 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

З огляду на встановлені обставини та викладені висновки, колегія суддів вважає оскаржену постанову суду першої інстанції про відмову в задоволенні позову винесеною з дотриманням вищеназваної правової норми.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_6 залишити без задоволення, а постанову Львівського окружного адміністративного суду від 17.06.2016р. по справі № 813/1418/16 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення. На ухвалу протягом двадцяти днів після набрання нею законної сили може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя О.І.Довга

Судді В.М. Каралюс

І.І.Запотічний

Повний текст ухвали складено та підписано 15.03.2017р.