Справа № 816/190/17
Суддя: С.С. Бойко
Дата ухвалення: 2017-03-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

15 березня 2017 рокум. ПолтаваСправа №816/190/17

Полтавський окружний адміністративний суд у складі судді Бойка С.С., розглянувши у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області, треті особи без самостійних вимог на предмет спору: Лукімська сільська рада Оржицького району Полтавської області, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 про визнання протиправними рішень, зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

Позивачі звернулись до суду з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області, третя особа без самостійних вимог на предмет спору - Лукімська сільська рада Оржицького району Полтавської області, у якому просили визнати протиправною відмову Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою, викладену у листах від 29.09.2016 вих. №№7994/6-16, 7995/6-16, 7996/6-16, 7997/6-16; зобов'язати відповідача надати дозволи на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність площею 1,00 га кожному із земель сільськогосподарського призначення державної власності для ведення особистого селянського господарства на території Лукімської сільської ради Оржицького району Полтавської області за межами населених пунктів.

В обґрунтування позовних вимог зазначили, що упродовж 2016 року неодноразово звертались до органів Держгеокадастру з метою одержання у власність земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства. За результатами звернення до Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області отримали відмови, що мотивовані посиланнями на резервування земельних ділянок з метою відведення учасникам антитерористичної операції.

Відповідач позов не визнав, у наданих до суду письмових запереченнях представник відповідача просила відмовити у задоволенні позовних вимог. Зазначила, що бажані земельні ділянки включено до переліку зарезервованих земельних ділянок, які можуть бути передані у власність учасникам антитерористичної операції на території Оржицького району Полтавської області. Наразі Головним управлінням Держгеокадастру у Полтавській області надані дозволи на розроблення документації із землеустрою гр. ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, земельні ділянки яких перетинаються з бажаним місцем розташування земельних ділянок позивачів.

Сільський голова Лукімської сільської ради Оржицького району Полтавської області надав до суду заяву, у якій зазначив, що позовні вимоги підтримує, справу просив розглядати без його участі.

Треті особи ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 надали до суду заяви, у яких зазначили, що позовні вимоги не визнають, просили відмовити у задоволенні позову. При цьому зауважили, що на підставі наказів Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області про надання дозволів на виготовлення документації із землеустрою уклали договори з ПП "Інститут агрономії" на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок площею 2,00 га кожному для ведення особистого селянського господарства на території Лукімської сільської ради Оржицького району Полтавської області за межами населених пунктів та провели оплату вищезазначених робіт. Справу просили розглядати без їх участі.

Представники позивачів та відповідача надали до суду клопотання про розгляд справи без їх участі, у порядку письмового провадження.

Третя особа ОСОБА_5 до суду не з'явився, поштове відправлення №729 з повісткою про виклик до суду повернуто відправнику з відміткою оператора поштового зв'язку "за закінченням встановленого терміну зберігання".

Як визначено частиною одинадцятою статті 35 Кодексу адміністративного судочинства України, розписку про одержання повістки (повістку у разі неможливості вручити її адресату чи відмови адресата її одержати) належить негайно повернути до адміністративного суду. У разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.

З урахуванням наведеного, суд визнав за можливе розглядати справу без участі третьої особи ОСОБА_5

Згідно з частиною четвертою статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі особи, які беруть участь у справі, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

За змістом частини шостої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

А відповідно до частини першої статті 41 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Зважаючи на викладене, судовий розгляд справи здійснено у порядку письмового провадження, без фіксації за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив такі обставини та відповідні до них правовідносини.

29.08.2016 позивачі звернулись до Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області із заявами про надання дозволів на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність для ведення особистого селянського господарства, орієнтовною площею 1,0 га кожному, за рахунок земель сільськогосподарського призначення за межами населених пунктів на території Лукімської сільської ради Оржицького району Полтавської області /а.с. 81, 83, 85, 87/. До заяв додали викопіювання з графічного матеріалу із зображенням бажаного місця розташування земельної ділянки та зазначенням її орієнтовного розміру /а.с. 82, 84, 86, 88/. Також повідомили, що право на безоплатну приватизацію земельної ділянки за вказаним цільовим призначенням не використали.

Листами від 29.09.2016 відповідач повідомив позивачів, що на виконання розпорядження Кабінету Міністрів України від 19.08.2015 №898 за окремими дорученнями Держгеокадастру в області резервуються земельні ділянки державної та комунальної власності, що перебувають у запасі, з метою відведення учасникам АТО та членам родин загиблих в АТО військовослужбовців. Оскільки по Оржицькому районі Полтавської області надходить велика кількість клопотань про надання дозволів на розробку землевпорядної документації від учасників АТО та членів родин загиблих в АТО військовослужбовців, з метою уникнення соціальної напруги Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області вважає неможливим надати позивачам дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на території Лукімської сільської ради Оржицького району Полтавської області /а.с. 100-103/.

З наведених підстав, позивачам відмовлено у наданні дозволів на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок із земель державної власності у власність для ведення особистого селянського господарства.

Надаючи правову оцінку спірним відносинам та відповідним доводам сторін, суд виходить з такого.

Правовідносини у сфері забезпечення права громадян на землю урегульовано Земельним кодексом України.

Так, згідно з частиною першою статті 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

Пунктом "б" частини першої статті 121 Земельного кодексу України визначено, що громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності в таких розмірах: для ведення особистого селянського господарства - не більше 2,0 гектара.

Отже, позивачі мають право на безоплатне отримання у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення особистого селянського господарства у розмірі не більше 2,0 гектара.

За приписами частини шостої статті 118 Земельного кодексу України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Як визначено частиною сьомого згаданої статті, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Таким чином, Земельний кодекс України визначає вичерпний перелік підстав для відмови особі в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у межах безоплатної приватизації, при цьому зобов'язує орган державної влади або орган місцевого самоврядування у випадках ухвалення рішення про відмову в надані такого дозволу належним чином мотивувати причини цієї відмови.

Зі змісту листів Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області від 29.09.2016 суд встановив, що підставою для відмови у наданні позивачам дозволів на виготовлення проектів землеустрою відповідач зазначив загальні обставини про ведення роботи з резервування земельних ділянок з метою їх відведення учасникам АТО та членам родин загиблих в АТО військовослужбовців.

При цьому листи-відповіді не містять посилань на конкретні факти резервування бажаних земельних ділянок чи їх відведення конкретним особам.

За таких обставин, враховуючи наведені вище положення Земельного кодексу України, суд дійшов висновку, що відповідач не навів належних та достатніх мотивувань відмови позивачам у наданні дозволів на розробку документації із землеустрою.

Матеріалами справи підтверджено, що спірну земельну ділянку включено до Переліку зарезервованих земельних ділянок, які можуть бути передані у власність учасникам АТО на території Оржицького району, наказом Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області від 12.10.2016 №323 на підставі листа відділу Держгеокадастру в Оржицькому районі Полтавської області від 10.10.2016 вих. №24-1606-99.3-986/2-16 /а.с. 95-99/.

Таким чином, на дату надання відповіді позивачам (29.09.2016) бажані земельні ділянки не були включені до Переліку зарезервованих земельних ділянок, які можуть бути передані у власність учасникам АТО на території Оржицького району.

У ході судового розгляду справи відповідачем надані копії наказів Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області про надання дозволів гр. ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 на розроблення документації із землеустрою та матеріалів, що стали підставою для їх видання (заяв, графічних зображень місця розташування земельної ділянки) /а.с. 104-150/.

Дослідивши надані представником відповідача докази суд встановив, що:

наказом Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області від 28.10.2016 №8187-СГ "Про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою" надано дозвіл гр. ОСОБА_9 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 2,00 га земель сільськогосподарського призначення державної власності для ведення особистого селянського господарства на території Лукімської сільської ради Оржицького району Полтавської області за межами населених пунктів /а.с. 107/;

наказом Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області від 28.10.2016 №8269-СГ "Про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою" надано дозвіл гр. ОСОБА_7 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 2,00 га земель сільськогосподарського призначення державної власності для ведення особистого селянського господарства на території Лукімської сільської ради Оржицького району Полтавської області за межами населених пунктів /а.с. 104/;

наказом Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області від 28.10.2016 №8277-СГ "Про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою" надано дозвіл гр. ОСОБА_8 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 2,00 га земель сільськогосподарського призначення державної власності для ведення особистого селянського господарства на території Лукімської сільської ради Оржицького району Полтавської області за межами населених пунктів /а.с. 106/;

наказом Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області від 28.10.2016 №8280-СГ "Про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою" надано дозвіл гр. ОСОБА_6 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 2,00 га земель сільськогосподарського призначення державної власності для ведення особистого селянського господарства на території Лукімської сільської ради Оржицького району Полтавської області за межами населених пунктів /а.с. 108/;

наказом Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області від 28.10.2016 №8278-СГ "Про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою" надано дозвіл гр. ОСОБА_5 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 2,00 га земель сільськогосподарського призначення державної власності для ведення особистого селянського господарства на території Лукімської сільської ради Оржицького району Полтавської області за межами населених пунктів /а.с. 105/.

Зі змісту наданого відповідачем викопіювання з кадастрової карти (плану) встановлено, що бажані земельні ділянки для відведення позивачам візуально перебувають в одній площині із земельними ділянками, дозволи на виготовлення документації із землеустрою щодо яких надані гр. ОСОБА_5 та ОСОБА_7 /а.с. 165, у т.ч. зворот/.

Заплановані до відведення гр. ОСОБА_6, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 земельні ділянки візуально знаходяться поза межами розташування бажаних земельних ділянок для відведення позивачам.

Водночас суд зауважує, що згідно зі статтею 125 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

На вимогу суду відповідач листом від 09.03.2017 вих. №1698/2-17 повідомив, що гр. ОСОБА_5 та ОСОБА_7 до Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області з клопотаннями про затвердження проектів землеустрою не звертались /а.с. 164/. На момент розгляду справи судом державну реєстрацію права власності на такі земельні ділянки за їх набувачами не проведено.

Отже, зареєстровані у встановленому законом порядку права на спірні земельні ділянки відсутні.

За повідомленням гр. ОСОБА_7 на підставі наказу Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою ним укладений договір з ПП "Інститут агрономії" на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 2,00 га для ведення особистого селянського господарства на території Лукімської сільської ради Оржицького району Полтавської області за межами населених пунктів та проведено оплату вищезазначених робіт /а.с. 177/.

Однак, Верховний Суд України у постанові від 10.12.2013 у справі №21-358а13 зазначив, що для передачі земельної ділянки у власність зацікавлена особа звертається до відповідних органів із заявами для отримання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та для надання її у власність, за результатами розгляду яких визначені в статті 118 Земельного кодексу України органи приймають одне з відповідних рішень. Отримання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки не означає позитивного рішення про надання її у власність.

Як наслідок, сам лише факт надання іншій особі дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність чи користування не є безумовною підставою для відмові іншій особі щодо надання аналогічного дозволу.

З урахуванням наведеного вище, суд дійшов висновку, що відмова Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області у наданні позивачам дозволів на розроблення проектів землеустрою, оформлена листами від 29.09.2016, не ґрунтується на вимогах чинного законодавства.

В силу частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із частиною першою статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Водночас, суд акцентує увагу на тому, що відповідно до вимог частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач у ході судового розгляду справи не довів, що у спірних відносинах він діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, відповідачем не доведено, що ним досліджені всі фактичні обставини справи під час розгляду заяв позивачів про надання дозволів на розроблення проектів землеустрою.

Відмова Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області у наданні позивачам дозволів на розроблення проектів землеустрою є немотивованою та не містить аналізу підстав для такої відмови, визначених безпосередньо у законі.

Отже, така відмова не ґрунтується на вимогах закону, а тому є протиправною.

За таких обставин, позов в частині вимог про визнання протиправною відмови у наданні позивачам дозволів на розробку проектів землеустрою, викладеної у листах Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області від 29.09.2016, належить задовольнити.

Що стосується вимог позивачів в частині зобов'язання Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області надати дозволи на розробку проектів землеустрою щодо відведення у власність бажаної земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства у розмірах не більше 1,0 га на території Лукімської сільської ради Оржицького району Полтавської області, суд дійшов такого висновку.

Верховний Суд України у постанові від 16.09.2015 у справі №21-1465а15 вказав, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень.

Разом з цим суд зауважує, що завдання правосуддя полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання вимог права, інакше порушується принцип розподілу влади. Так, єдиним критерієм здійснення правосуддя є право. А завданням адміністративного суду є контроль за легітимністю прийняття рішень.

У даному спорі відповідач не довів, що ним у повному обсязі проведено перевірку заяв позивачів на відповідність вимогам закону. У ході судового розгляду справи встановлено, що відмова відповідача ґрунтується виключно на загальній інформації, на дату розгляду клопотань позивачів відповідні об'єктивні обставини не існували.

Як вже зазначав суд вище, відповідно до частини сьомої статті 118 Земельного кодексу України підставою відмови у наданні дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Однак, відповіді Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області від 29.09.2016 не містять аналізу відповідності поданих позивачами заяв наведеним вимогам закону.

Оскільки відповідач не виконав приписи закону щодо перевірки заяв позивачів на відповідність вимогам Земельного кодексу України, суд, виходячи зі змісту положень Кодексу адміністративного судочинства України щодо компетенції адміністративного суду, не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу влади.

А тому, позовні вимоги в частині зобов'язання відповідача надати позивачам дозволи на розроблення проектів землеустрою не можуть бути задоволені судом.

Натомість, згідно з частиною другою статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

А відповідно до частини другої статті 162 названого Кодексу, суд може прийняти іншу постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Зважаючи на суть порушено права позивачів, належним способом його захисту буде зобов'язання відповідача повторно розглянути заяви від 29.08.2016 про надання позивачам дозволів на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність для ведення особистого селянського господарства, орієнтовною площею 1,0 га кожному, за рахунок земель сільськогосподарського призначення за межами населених пунктів на території Лукімської сільської ради Оржицького району Полтавської області з урахуванням висновків суду.

З огляду на викладене вище, адміністративний позов належить задовольнити частково.

Згідно з частиною третьою статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

А відповідно до частини першої вказаної статті, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 2, 7-11, 41, 69-71, 86, 94, 122, 128, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, Полтавський окружний адміністративний суд

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправною відмову у наданні ОСОБА_1 дозволу на розроблення проекту землеустрою, викладену у листі Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області від 29.09.2016 вих. №7995/6-16.

Визнати протиправною відмову у наданні ОСОБА_3 дозволу на розроблення проекту землеустрою, викладену у листі Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області від 29.09.2016 вих. №7997/6-16.

Визнати протиправною відмову у наданні ОСОБА_2 дозволу на розроблення проекту землеустрою, викладену у листі Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області від 29.09.2016 вих. №7996/6-16.

Визнати протиправною відмову у наданні ОСОБА_4 дозволу на розроблення проекту землеустрою, викладену у листі Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області від 29.09.2016 вих. №7994/6-16.

Зобов'язати Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області повторно розглянути заяви ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 від 29.08.2016 про надання дозволів на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність для ведення особистого селянського господарства, орієнтовною площею 1,0 га кожному, за рахунок земель сільськогосподарського призначення за межами населених пунктів на території Лукімської сільської ради Оржицького району Полтавської області з урахуванням висновків суду.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області () на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) судові витрати у розмірі 640,00 грн (шістсот сорок гривень).

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області () на користь ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2) судові витрати у розмірі 640,00 грн (шістсот сорок гривень).

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області () на користь ОСОБА_3 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3) судові витрати у розмірі 640,00 грн (шістсот сорок гривень).

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області () на користь ОСОБА_4 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4) судові витрати у розмірі 640,00 грн (шістсот сорок гривень).

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Полтавський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання її копії з одночасним надісланням копії апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції.

Суддя С.С. Бойко