Справа № 761/35628/16-а
Суддя: Волошин В. О.
Дата ухвалення: 2016-12-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/761/536/2016
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2016 року суддя Шевченківського районного суду м. Києва Волошин В.О., розглянувши у скороченому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання дій протиправними; скасування рішення; зобов'язання вчинити дії, -

в с т а н о в и в :

До Шевченківського районного суду м. Києва надійшов адміністративний позов, в якому позивач ОСОБА_1 просив суд: визнати протиправними дії та скасувати рішення ЦОУ ПФУ в м. Києві від 27 вересня 2016р., №24513/05 щодо відмови йому у перерахунку пенсії на підставі довідки від 06 вересня 2016р. № 18/67 ПФ, вих. 16, виданої військовою прокуратурою Центрального регіону України у зв'язку зі змінами розміру заробітної плати відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2015р. № 1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів»; зобов'язати ЦОУ ПФУ в м. Києві здійснити з 03 серпня 2016р. йому перерахунок та виплату пенсії відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (в редакції на час призначення пенсії) в розмірі 90 відсотків від місячного заробітку, вказаного у довідці від 06 вересня 2016р. № 18/67 ПФ, вих. 16, виданій військовою прокуратурою Центрального регіону України у зв'язку зі змінами розміру заробітної плати відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2015р. № 1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів», з урахуванням раніше проведених виплат.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що з 29 грудня 2010р. він перебуває на обліку в УПФ в Шевченківському районі м. Києва (правонаступником якого є ЦОУ ПФУ в м. Києві) та отримує пенсію за вислугу років, яка призначена йому відповідно до Закону України «Про прокуратуру» в розмірі 90 відсотків від суми заробітної плати. 21 вересня 2016р. у зв'язку з підвищенням заробітної плати працівникам прокуратури, він звернувся до ЦОУ ПФУ у м. Києві з заявою про проведення перерахунку пенсії за вислугу років на підставі довідки військової прокуратури Центрального регіону України від 06 вересня 2016р. № 18/67 ПФ, вих. 16. Листом від 27 вересня 2016р. відповідач відмовив у проведенні перерахунку пенсії з посиланням на пункт 5 прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02 березня 2015р. № 213-VIII, яким передбачено, що у разі неприйняття до 01 червня 2015р. закону про призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до Законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», «Про статус народного депутата України», «Про Кабінет Міністрів України», «Про судову експертизу», «Про Національний банк України», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про дипломатичну службу», Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України. Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» № 911-19 від 24 грудня 2015р. з 01 січня 2016р. до 31 грудня 2016р. продовжує дію Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення». Також, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2015р. № 1013 із постанови Кабінету Міністрів України від 31 травня 2000р. № 865 виключено пункт 4, яким було передбачено порядок проведення перерахунку пенсії у зв'язку із підвищенням заробітної плати державним службовцям. Отже, провести перерахунок пенсії згідно наданої заяви від 21 вересня 2016р. та довідки про заробітну плату від 06 вересня 2016р. № 18/67 ПФ, вих. 16 відсутні законні підстави, а отже відмовлено в перерахунку пенсії по заробітній платі. Позивач вважає відмову відповідача протиправною.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 13 жовтня 2016р. у справі було відкрито скорочене провадження.

Відповідачу у передбаченому законом порядку було направлено позовну заяву та надано строк для подачі письмових заперечень проти позову.

З письмових заперечень представника ЦОУ ПФУ в м. Києві вбачається, що проти задоволення позову він заперечує, посилаючись на те, що підстав для перерахунку пенсії ОСОБА_1 відповідно до Закону України «Про прокуратуру» не має.

Враховуючи вищевикладене, відповідач просив у задоволенні позову відмовити.

Згідно ч. 4 ст. 183-2 КАС України суддя розглядає справу в порядку скороченого провадження одноособово, без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі. За результатами розгляду справи у скороченому провадженні суддя, оцінивши повідомлені позивачем, відповідачем обставини, за наявності достатніх підстав приймає законне та обґрунтоване судове рішення. У разі недостатності повідомлених позивачем обставин або якщо за результатами розгляду поданого відповідачем заперечення суд прийде до висновку про неможливість ухвалення законного і обґрунтованого судового рішення без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі, суд розглядає справу за загальними правилами цього Кодексу, про що постановляє ухвалу, яка не підлягає оскарженню.

Оскільки розгляд справи відбувається в порядку скороченого провадження, судове засідання в справі не проводилось та особи, які беруть участь у справі не викликались.

Суд, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок по доказуванню правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З огляду на положення наведеної процесуальної норми, виходячи із суті позовних вимог, під час розгляду даної справи стороні відповідача необхідно довести правомірність своїх дій та бездіяльності.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є пенсіонером, перебуває на обліку в ЦОУ ПФУ в м. Києві та отримує пенсію за вислугу років, яка призначена відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» в розмірі 90% від суми заробітної плати.

21 вересня 2016р. позивач звернувся до ЦОУ ПФУ в м. Києві із заявою про перерахунок пенсії, відповідно до Закону України «Про прокуратуру» згідно довідки військової прокуратури Центрального регіону України від 06 вересня 2016р. № 18/67 ПФ, вих. 16.

27 вересня 2016р. листом ЦОУ ПФУ в м. Києві позивачу було відмовлено у проведенні перерахунку пенсії відповідно до Закону України «Про прокуратуру».

Пенсійне забезпечення прокурорів встановлено приписами ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру».

Відповідно до ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до ст. 24 Конституції України громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом. Не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

Так, як вбачається з ч. 1 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (в редакції станом на час призначення пенсії) прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку.

Згідно ч.12 цієї статті Закону України «Про прокуратуру» (в редакції чинної на час призначення пенсії) обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком.

Відповідно з ч. 17 ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру" (в редакції чинної на час призначення пенсії) призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.

Отже, при перерахунку пенсії працівникам прокуратури має застосовуватися норма, що визначає розмір пенсії у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії, а тому внесені Законом № 213-VII від 02 березня 2015р. "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" зміни до ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру" щодо розміру пенсії у відсотках стосуються порядку призначення пенсії прокурорам і слідчим у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії. Процедури призначення та перерахунку пенсії різні за змістом і механізмом їх проведення. Нормами, які визначають механізм проведення перерахунку пенсії за вислугу років прокурорам, є частини 12, 17 статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру", які змін у зв'язку із прийняттям Закону № 213-VII від 02 березня 2015р. не зазнали.

Як вбачається з матеріалів справи, звертаючись до відповідача, позивач просив зробити перерахунок пенсії, а тому, відповідач повинен був провести перерахунок, керуючись ч. 17 ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру" (в чинній редакції Закону станом на день виходу позивачем на пенсію).

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що відповідач повинен був перерахувати позивачу пенсію, згідно довідки військової прокуратури Центрального регіону України від 06 вересня 2016р. № 18/67 ПФ, вих. 16, відповідно до ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру», в редакції, яка діяла на час призначення пенсії, з розрахунку 90% від суми місячного (чинного) заробітку.

Отже, посилання відповідача на внесені зміни до положення ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру" є необґрунтованими, оскільки Управління застосувало нові положення до правовідносин, які виникли до набрання ними чинності.

Таке застосування норм права суперечить вимогам ч. 1 ст. 58 Конституції України, якою передбачено, що закони та нормативні акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність.

Крім того, суд, вирішуючи питання про застосування цього Закону в часі, виходить з того, що закріплені ст. 22 Конституції України права і свободи не є вичерпними, гарантуються і не можуть бути скасовані, а при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законодавчих актів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

При цьому, згідно ст.ст. 22, 64 Конституції України право на пенсійне забезпечення відповідних категорій громадян, встановлене законами України (в тому числі і Законом України «Про прокуратуру»), є таким, що не підлягає звуженню та обмеженню.

Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання, пов'язані з реалізацією права на соціальний захист і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція України виокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, які відповідно до статті 17 Конституції України перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме: у Збройних Силах України, органах Служби безпеки України, міліції, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції, Управління державної охорони України, державної пожежної охорони, Державного департаменту України з питань виконання покарань тощо (рішення Конституційного Суду України від 6 липня 1999 року № 8-рп/99 у справі щодо права на пільги та від 20 березня 2002р. № 5-рп/2002 у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій).

У зазначених рішеннях Конституційний Суд України вказав, що необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення зумовлена насамперед тим, що служба у Збройних Силах України, інших військових формуваннях та правоохоронних органах держави пов'язана з ризиком для життя і здоров'я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей. Це повинно компенсуватися наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексу організаційно-правових економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення.

Виходячи із висловленого у рішеннях Конституційного Суду України розуміння сутності соціальних гарантій працівників правоохоронних органів, зокрема працівників прокуратури, зміст та обсяг досягнутих ними соціальних гарантій не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд вважає, що дії відповідача щодо відмови у проведенні перерахунку пенсії позивачу є протиправними, а позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 9, 69-72, 94, 104, 158-163, 167, 183-2, 186 КАС України, рішенням Конституційного Суду України від 6 липня 1999 року №8- рп/99, Законом України «Про прокуратуру», суд, -

п о с т а н о в и в :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання дій протиправними; скасування рішення; зобов'язання вчинити дії - задовольнити.

Визнати протиправними дії та скасувати рішення Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 27 вересня 2016р., №24513/05 щодо відмови ОСОБА_1 у перерахунку пенсії на підставі довідки від 06 вересня 2016р. № 18/67 ПФ, вих. 16, виданої військовою прокуратурою Центрального регіону України у зв'язку зі змінами розміру заробітної плати відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2015р. № 1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів».

Зобов'язати Центральне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити з 03 серпня 2016р. ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії відповідно до ст.. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (в редакції на час призначення пенсії) в розмірі 90 відсотків від місячного заробітку, вказаного у довідці від 06 вересня 2016р. № 18/67 ПФ, вих. 16, виданій військовою прокуратурою Центрального регіону України у зв'язку зі змінами розміру заробітної плати відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2015р. № 1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів», з урахуванням раніше проведених виплат.

Стягнути з Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 551 /п'ятсот п'ятдесят одна/ грн. 20 коп.

Постанова суду може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Шевченківський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України.

У разі подання апеляційної скарги постанова суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили постановою суду за наслідками апеляційного провадження.

Суддя: