Справа № 192/2995/16-а(2-а/192/2/17)
Суддя: Дадим Ю.М.
Дата ухвалення: 2017-03-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

09 березня 2017 рокусправа № 192/2995/16-а(2-а/192/2/17)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Дадим Ю.М.

суддів: Богданенка І.Ю. Уханенка С.А.

за участю секретаря судового засідання: Сколишева О.О.,

за участю:

представника позивача: ОСОБА_1,

представника позивача: ОСОБА_2,

представника відповідача: Копильцова В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро апеляційні скарги ОСОБА_4 та Микільської сільської ради Солонянського району Дніпропетровської області на постанову Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 13.01.2017 року за позовом ОСОБА_4 до Микільської сільської ради Солонянського району Дніпропетровської області, третя особа: відділ Дерземагенства у Солонянському районі Дніпропетровської області про скасування рішення та зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 звернувся до суду з адміністративним позовом до Микільської сільської ради Солонянського району Дніпропетровської області, відділу Держземагенства у Солонянському районі Дніпропетровської області, третя особа: відділ Дерземагенства у Солонянському районі Дніпропетровської області, в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати рішення Відповідача від 22.06.2016 року №1-7/VII "Про виконання рішення суду щодо розгляду заяв гр. ОСОБА_4." щодо відмови у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства площею 0.50 га на території Микільської сільської ради Солонянського району Дніпропетровської області в с. Микільське-на-Дніпрі вул. Ленінградська, 1-а у зв'язку з тим, що передача земельної ділянки у власність у межах норм визначених ст.121 Земельного кодексу України для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель комунальної власності вже проводилась відповідно до ч.6 ст.116 Земельного кодексу України та невідповідністю проекту положень вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів;

- зобов'язати Відповідача затвердити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки на території Микільської сільської ради АДРЕСА_1 площею 0.50 га., кадастровий номер НОМЕР_1, у приватну власність для ведення особистого селянського господарства;

Постановою Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 13.01.2017 року адміністративний позов було задоволено частково. Скасовано рішення Микільської сільської ради Солонянського району Дніпропетровської області від 22 червня 2016 року № 1-7/VІІ "Про виконання рішення суду щодо розгляду заяв гр. ОСОБА_4.".

ОСОБА_4, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, посилаючись на порушенням судом норм матеріального та процесуального права, звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняте нове рішення, яким адміністративний позов задовольнити у повному обсязі.

Микільська сільська рада Солонянського району Дніпропетровської області, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, посилаючись на порушенням судом норм матеріального та процесуального права, звернулась з апеляційною скаргою, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняте нове рішення, яким в задоволенні адміністративного позову відмовити.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційних скарг, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного судового рішення норм матеріального та процесуального права, суд вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_4 підлягає частковому задоволенню, а апеляційна скарга Микільської сільської ради підлягає залишенню без задоволення з огляду на настунпе.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 29 липня 2010 року Микільська сільська рада Солонянського району Дніпропетровської області прийняла рішення № 10 про надання дозволу складання проекту відведення земельної ділянки для передачі ОСОБА_4 у власність, для ведення особистого селянського господарства загальною площею 0,9947 га, що складається з двох окремих земельних ділянок. Одна земельна ділянка площею 0,4947 га, знаходиться в АДРЕСА_2, а інша площею 0,50 га в АДРЕСА_1

Згідно вказаного рішення, позивачем було виготовлені два проекти землеустрою. Відповідно до рішення Микільської сільської ради Солонянського району Дніпропетровської області № 10-8/6 від 02 вересня 2011 року було затверджено проект землеустрою щодо відведення позивачу земельної ділянки площею 0,4947 га у власність для ведення особистого селянського господарства АДРЕСА_2.

У зв'язку з не розглядом вказаних проектів землеустрою, Позивач звертався до суду з метою захисту своїх порушених прав та інтересів.

Постановою Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 27 лютого 2015 року визнано протиправною бездіяльність Микільської сільської ради Солонянського району Дніпропетровської області, щодо не розгляду заяв ОСОБА_4 про затвердження проекту відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства та зобов'язано Микільську сільську раду Солонянського району Дніпропетровської області розглянути заяви ОСОБА_4 з вищезазначеного питання.

На виконання вказаного рішення суду, Микільською сільською радою Солонянського району Дніпропетровської області було прийнято рішення № 1-7/VІІ від 22 червня 2016 року про відмову ОСОБА_4 у затверджені проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства площею 0,50 га на території Микільської сільської ради Солонянського району Дніпропетровської області, в АДРЕСА_1, у зв'язку з тим, що передача земельної ділянки у власність у межах норм визначених ст. 121 ЗК України для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель комунальної власності вже проводилась, відповідно до ч. 4 ст. 116 ЗК України та невідповідністю проекту положень законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів.

Не погодившись з вказаним рішенням, Позивач звернувся до суду з метою захисту своїх порушених прав та інтересів.

Вирішуючи спір між сторонами та частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що висновок відповідача про те, що позивач вже використав своє право на приватизацію є помилковим, враховуючи ту обставину, що позивачу було надано дозвіл на виготовлення проектів землеустрою на земельні ділянки розташовані в АДРЕСА_2, та АДРЕСА_1, загальна площа яких дорівнює 0,9947 га, що не перевищує встановлені ст. 121 ЗК України норми безоплатної передачі землі громадянам не більше 2,0 га.

Суд апеляційної інстанції погоджується з зазначеними висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Приписами ч.ч. 1, 4 ст. 116 Земельного кодексу України визначено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх в користування, при цьому безоплатна передача земельних ділянок у власність громадянам здійснюється в тому числі і у разі : в) одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом, яка проводиться один раз по кожному виду використання. Передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, провадиться один раз по кожному виду використання.

Відповідно до ст. 121 Земельного кодексу України, громадяни України мають право на безоплатну передачу їм у власність земельних ділянок із земель державної або комунальної власності в таких розмірах: б) для ведення особистого селянського господарства - не більше 2,0 гектара.

Згідно ч. 1 ст. 122 ЗК України сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Положеннями ст. 118 Земельного кодексу України (в редакції чинній на період виникнення спірних правовідносин), передбачено, що громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення особистого селянського у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідної районної, Київської чи Севастопольської міської державної адміністрації або сільської, селищної, міської ради за місцезнаходженням земельної ділянки. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). Рада міністрів Автономної Республіки Крим, районна, Київська чи Севастопольська міська державна адміністрація або сільська, селищна, міська рада розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян особами, які мають відповідні дозволи (ліцензії) на виконання цих видів робіт, у строки, що обумовлюються угодою сторін. Розроблений проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки подається Комісії з розгляду питань, пов'язаних з погодженням документації із землеустрою (далі - Комісія). Комісія протягом трьох тижнів з дня одержання проекту надає відповідному органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування свій висновок щодо погодження проекту або відмови у його погодженні. У разі відмови у погодженні проект повертається заявнику у зазначений у цій частині строк. Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а в разі необхідності здійснення обов'язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи) приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність. Відмова органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення клопотання без розгляду можуть бути оскаржені до суду.

Зі змісту зазначених норм вбачається, що підставою для отримання особою у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності є наявність проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, який погоджується Комісією з розгляду питань, пов'язаних з погодженням документації із землеустрою шляхом надання органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування свого висновку щодо погодження проекту та на підставі якого уповноважений орган приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.

Як свідчать встановлені обставини справи, відповідно до проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства ОСОБА_4 на території Микільської сільської ради Солонянського району Дніпропетровської області, АДРЕСА_1 розробленого ВАТ "НВП "ОРБІТА" та доданого до нього висновку № 80 від 22 листопада 2012 року, комісія з розгляду питань, пов'язаних з погодженням документації із землеустрою при Солонянській районній державній адміністрації, враховуючи позитивні погодження відповідних служб, погодила проект землеустрою та рекомендувала Микільській сільській раді Солонянського району Дніпропетровської області затвердити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0.5000 га., розташованої за адресою вул.. Ленінградська, 1-а.

Однак, рішенням Микільської сільської ради Солонянського району Дніпропетровської області № 1-7/VІІ "Про виконання рішення суду щодо розгляду заяв ОСОБА_4.", відмовлено ОСОБА_4 у затверджені проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства площею 0,50 га на території Микільської сільської ради Солонянського району Дніпропетровської області у зв'язку з невідповідністю його положень вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів документації із землеустрою та використанням права на безоплатну приватизацію відповідно до п. 4 ст. 116 ЗК України.

В апеляційній скарзі Микільська сільська рада зазначає, що Позивачу відповідно до рішення Микільської сільської ради №10-08/6 від 02.09.2011 року вже була передана у власність порядку безоплатної приватизації земельна ділянка площею 0.4947 га. для ведення особистого селянського господарства.

Однак, суд апеляційної інстанції зауважує, що рішенням Микільської сільської ради Солонянського району Дніпропетровської області від 29.07.2010 року №10-ХХХХ1V/V, ОСОБА_5 було надано дозвіл на розробку проекту відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства у АДРЕСА_2 загальною площею 0.4947 га. та у АДРЕСА_1, загальною площею 0.50 га.

Тобто, Позивачу був наданий дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо двох різних земельних ділянок, загальна площа яких становить 0.9947 га., що в свою чергу відповідає розмірам земель, які можуть бути передані безоплатно у власність із земель державної або комунальної власності, передбачене ст.121 Земельного кодексу України.

Отже, виходячи з встановлених обставин справи, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції щодо обґрунтованості скасування рішення Микільської сільської ради Солонянського району Дніпропетровської області від 22 червня 2016 року № 1-7/VІІ "Про виконання рішення суду щодо розгляду заяв гр. ОСОБА_4.".

Що стосується вимог Позивача про зобов'язання Микільської сільської ради Солонянського району Дніпропетровської області затвердити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у приватну власність для ведення особистого селянського господарства, то суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Вирішуючи спір між сторонами та частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що затвердження проекту землеустрою віднесено до виключної компетенції органу місцевого самоврядування, у зв'язку з чим, зобов'язуючи вчинити певні дії, суд фактично перебере на себе функції, пов'язані із розпорядженням земельними ділянками.

Суд апеляційної інстанції погоджується з вказаними висновками з огляду на наступне.

Приписами п.34 ч. 1 ст. 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" передбачено, що виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються питання вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.

Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх в користування, при цьому безоплатна передача земельних ділянок у власність громадянам здійснюється в тому числі і у разі : в) одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом, яка проводиться один раз по кожному виду використання.

Зі змісту зазначених норм вбачається, що зокрема питання щодо затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки підлягає вирішенню виключно на пленарних засіданнях відповідної сільської, селищної або міської ради.

Як вбачається з матеріалів справи, Позивач обґрунтовує необхідність зобов'язання Відповідача затвердити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки посиланням на те, що в даному випадку судовим рішенням було встановлено факт протиправності рішення Відповідача, у зв'язку з чим вказаний спосіб захисту є належним способом відновлення його прав.

Однак, суд апеляційної інстанції зазначає, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень зокрема з боку органів державної влади, при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Тобто, звернення до суду є способом захисту порушених суб'єктивних прав фізичної особи, який породжує контроль за правомірністю прийняття суб'єктом владних повноважень рішення або вчинення певних дій.

При цьому, судовий орган не може брати на себе обов'язок вирішенню в односторонньому порядку питань, які відносяться до виключних повноважень органів державної влади або органів місцевого самоврядування.

В даному випадку, як було встановлено судом, питання щодо зокрема затвердження проекту землеустрою відноситься до виключної компетенції відповідної сільської, селищної або міської ради, яке вирішується на їх пленарному засіданні, у зв'язку з чим суд не може їх підміняти і вирішувати питання про затвердження проекту землеустрою.

Отже, підстави для зобов'язання Відповідача прийняти рішення про відведення земельної ділянки у приватну власність в даному випадку відсутні.

Поряд з цим, виходячи з встановлених обставин справи в частині протиправності рішення Відповідача від 22.06.2016 року №1-7/VII "Про виконання рішення суду щодо розгляду заяв гр. ОСОБА_4.", суд апеляційної інстанції, з метою повного захисту прав Позивача, вважає за необхідне зобов'язати Микільську сільську раду Солонянського району Дніпропетровської області здійснити розгляд заяв ОСОБА_4 від 25.04.2013 року, 21.10.2013 року та від 21.05.2014 року про затвердження проекту щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства з врахування викладених висновків суду по даній справі.

Що стосується вимог позивача про стягнення з Відповідача вартості послуг з надання правової допомоги адвокатом у розмірі 6200.00 грн., то суд апеляційної інстанції зазначає.

У відповідності до ч. 1 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно із ч. 1, 3 ст. 90 КАС України, витрати, пов'язані з оплатою допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, які надають правову допомогу за договором, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги, передбачених законом.

Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом.

У відповідності до ст. 1 ЗУ "Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах", розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати станом на 1 січня календарного року, за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.

Станом на 01.01.2016 року розмір мінімальної заробітної плати складає 1378,00 грн.

Як вбачається з акту виконаних робіт до договору "Про надання правової допомоги" від 23.08.2016 року, кількість затрачених годин, пов'язаних з наданням правової допомоги становить 12 годин, у зв'язку з чим заявлена позивачем до стягнення сума правової допомоги у розмірі 6200.00 грн. відповідає приписам чинного законодавства та підлягає стягнення.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що постанова Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 13.01.2017 року підлягає частковому скасуванню.

Керуючись ч.3 ст.160, ст. 195, ст. 196, ст. 198, ст. 202, ст. 205, ст. 207 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Микільської сільської ради Солонянського району Дніпропетровської області - залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 - задовольнити частково.

Постанову Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 13.01.2017 року - скасувати в частині незадоволених позовних вимог та прийняти нову.

Зобов'язати Микільську сільську раду Солонянського району Дніпропетровської області повторно розглянути заяви ОСОБА_4 про затвердження проекту щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства з врахування викладених висновків суду по даній справі.

Стягнути на користь ОСОБА_4 судові витрати у розмірі 6200.00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Микільської сільської ради Солонянського району Дніпропетровської області.

В іншій частині постанову Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 13.01.2017 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів.

Головуючий: Ю.М. Дадим

Суддя: І.Ю. Богданенко

Суддя: С.А. Уханенко