Справа № 481/231/17
Суддя: Уманська О. В.
Дата ухвалення: 2017-03-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 481/231/17
Провадж.№ 2-а/481/8/2017
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.03.2017 року Новобузький районний суд Миколаївської області в складі:

головуючої - судді Уманської О.В.,

за участю секретаря Кузьміної Н.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Новому Бузі, Миколаївської області адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора 3-ї роти батальйону Управління патрульної поліції у м. Херсоні Департаменту патрульної поліції ОСОБА_2 про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

встановив:

У лютому 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до інспектора 3-ї роти батальйону Управління патрульної поліції у м. Херсоні Департаменту патрульної поліції про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

В обґрунтування своїх вимог вказував, що 18 лютого 2017 року інспектором 3-ї роти батальйону Управління патрульної поліції у м. Херсоні ОСОБА_2 відносно нього було складено постанову якою встановлено, що 18 лютого 2017 року о 03 годині 58 хвилин на 203 км. автодороги Одеса-Мелітополь-Новоазовськ позивач без узгодження з Укравтодором керував автомобілем «DAF XF 105.460» реєстр. номер НОМЕР_1 з спеціалізованим напівпричепом «VOCOL» цистерна, реєстр. номер НОМЕР_2 у якого перевозив вантаж з перевантаженням на строєну вісь № 3,4,5 22,950 кг, порушивши вимоги п. 22.5 ПДР України.

В постанові ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 132-1 КУпАП та на нього накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн.

Позивач вважає, що постанова винесена безпідставно та за відсутності в його діях ознак (складу) адміністративного правопорушення, а розгляд справи відбувався з грубими процесуальними порушеннями і виходячи з цього просив визнати оскаржувану постанову незаконною та скасувати.

Позивач ОСОБА_1В та його представник ОСОБА_3 у судове засідання не зявились, направили до суду заяви про розгляд справи без їх участі при цьому адміністративний позов підтримали та просили його задовольнити.

Відповідач, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи, у судове засідання не зявився та не повідомив суд про причини своєї неявки. Своїх письмових заперечень на позов до суду не направив, а тому, в силу вимог ч. 4 ст. 128 КАС України, суд вважає, що справу можливо вирішити за відсутності відповідача на підставі наявних у ній доказів.

Дослідивши матеріали справи в межах заявлених вимог та на підставі наданих сторонами доказів, суд прийшов до наступного.

Як видно із змісту оскаржуваної постанови 18 лютого 2017 року о 03 годині 58 хвилин на 203 км. автодороги Одеса-Мелітополь-Новоазовськ позивач без узгодження з Укравтодором керував автомобілем «DAF XF 105.460» реєстр. номер НОМЕР_1 з спеціалізованим напівпричепом «VOCOL» цистерна, реєстр. номер НОМЕР_2 у якого перевозив вантаж з перевантаженням на строєну вісь № 3,4,5 22,950 кг, порушивши вимоги п. 22.5 ПДР України.

Даною постановою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ст..132-1 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в сумі 510 грн 00 коп.

Згідно п. 22.5 ПДР України рух транспортних засобів та їх составів з навантаженням на одиночну вісь понад 11 т, здвоєні осі - понад 16 т, строєні осі - понад 22 т або фактичною масою понад 40 т (для контейнеровозів - навантаження на одиночну вісь - понад 11 т, здвоєні осі - понад 18 т, строєні осі - понад 24 т або фактичною масою понад 44 т, а на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією для них маршрутах - понад 46 т) у разі перевезення подільних вантажів автомобільними дорогами забороняється.

Порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів, правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами тягне за собою відповідальність, передбачену ст. 132-1 КУпАП.

Судом встановлено, що окремого фіксування обставин події в протоколі про адміністративне правопорушення представники патрульної поліції не здійснювали, що відповідає вимогам ч. 3 ст. 254, ч.ч. 2, 5 ст. 258 КУпАП та п. 4 наказу МВС України від 07 листопада 2015 року №1395 «Про затвердження Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі».

Згідно ч. 1 ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Як видно із оскаржуваної постанови доказом у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності слугувала лише квитанція № 50777 від 18.02.2017 року.

Однак, дослідивши дану квитанцію встановлено, що вона видана на автомобіль із державним номером ВЕ 4335 ВТ, тоді як автомобіль НОМЕР_3. Крім того, щодо причіпа зазначено модель «ппц», що не відповідає дійсності, оскільки згідно свідоцтва про реєстрацію його модель GI спеціалізований напівпричіп н/пр цистерна ОСОБА_4 номер причіпа в квитанції взагалі не вказаний.

Крім того, відповідно до п. 17 Порядку здійснення габаритно-вагового контролю регламентованого Постановою КМУ № 879 від 27.06.2007р у разі виявлення під час здійснення попереднього габаритно-вагового контролю на стаціонарних або автоматичних зважувальних пунктах факту перевищення установлених габаритно-вагових параметрів здійснюється точний габаритно-ваговий контроль.

Відповідно до п. 18 даного Порядку за результатами точного габаритно-вагового контролю на стаціонарному або пересувному пункті водієві транспортного засобу видається довідка результатів здійснення контролю із зазначенням часу і місця його проведення,

Чи здійснювався такий точний габаритно-ваговий контроль із матеріалів доданих до оскаржуваної постанови встановити неможливо, жодних довідок не додано, а тому суд вважає доведеним твердження позивача про відсутність з боку відповідача проведення зазначених дій, що в свою чергу підтверджує порушення порядку здійснення габаритно-вагового контролю.

Також заслуговують на увагу твердження ОСОБА_1 про відсутність в постанові та матеріалах адміністративної справи інформації про технічний стан приладу габаритно-вагового контролю на момент перевірки, зокрема проходження ним періодичної повірки.

Згідно п.п. 12, 13 «Порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27 червня 2007 року №879 вимірювальне і зважувальне обладнання для здійснення габаритно-вагового контролю повинне утримуватись у робочому стані; періодично проводиться повірка (метрологічна атестація) такого обладнання з подальшим клеймуванням (пломбуванням) та видачею відповідного свідоцтва спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері метрології.

Під час здійснення габаритно-вагового контролю не допускається використання вимірювального і зважувального обладнання, періодична повірка (метрологічна атестація) якого не проведена, а також обладнання, що перебуває у несправному стані.

Однак відповідної інформації та доказів адміністративна справа не містить.

В той же час згідно ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суб'єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі. У разі неподання доказів на пропозицію суду, справа вирішується на основі наявних доказів.

Відповідач ні самостійно, ні на пропозицію суду не надав жодних доказів, які б спростували твердження позивача в цій частині.

З огляду на вищевикладене та встановлені у справі обставини, суд вважає, що стороною відповідача не доведено правомірності винесення оскаржуваної постанови, оскільки викладені у ній факти належними та допустимими доказами, в порядку ст.251 КУпАП, які в даному випадку кореспондуються до Порядку, затвердженого постановою КМ України від 27.06.2007 року №879, не підтверджені, а наведені у ній висновки щодо переміщення позивачем великовагового вантажу розцінюються не інакше, як припущення, що в силу ст.62 Конституції України, є неприпустимим.

Таким чином, суд визнає, що відповідачем при винесенні оскаржуваної постанови не дотримано вимог ст.ст.245, 251, 280 КУпАП, що потягло за собою необґрунтоване притягнення позивача до адміністративної відповідальності, у звязку із чим оскаржувана постанова підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 2, 7, 158-163, 167, 171-2КАС України, суд,

постановив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до інспектора 3-ї роти батальйону Управління патрульної поліції у м. Херсоні Департаменту патрульної поліції ОСОБА_2 про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити.

Постанову серії АР № 081217 від 18 лютого 2017 року у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 132-1 КУпАП відносно ОСОБА_1 визнати незаконною та скасувати.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду через Новобузький районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення.

Суддя: