Справа № 287/24/15-а
Суддя: Ковальчук М. В.
Дата ухвалення: 2015-12-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Олевський районний суд Житомирської області
Справа № 287/24/15-а
ПОСТАНОВА

іменем України

28.12.2015 року м.Олевськ

Олевський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого-судді Ковальчука М.В.

з участю секретаря Дворак Г.П.

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Олевську адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Кишинської сільської ради Олевського району Житомирської області про визнання незаконним та скасування рішення Кишинської сільської ради Олевського району Житомирської області та зобовязання затвердити технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі на місцевості для безоплатної передачі у власність,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить суд визнати незаконним та скасувати рішення Кишинської сільської ради Олевського району Житомирської області від 16.04.2015 року за №350 та зобовязати відповідача затвердити технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі на місцевості для безоплатної передачі у власність, загальною площею 0,3840 га. по вул.Леніна,57 в с. Кишин Олевського району Житомирської області.

Позивач та його представник вимоги позовної заяви підтримали і просять суд задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача відносно позову не заперечує.

Суд, в судовому засіданні заслухавши пояснення сторін, дослідивши та оцінивши докази по справі, вважає, що даний позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що на підставі заяви позивача (а.с.5), рішенням Кишинської сільської ради Олевського району Житомирської області від 30.01.2015 року за №319 йому було надано дозвіл на договірних умовах з проектною землевпорядною організацією, що має відповідну ліцензію, замовити розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для безоплатної передачі у власність земельних ділянок для будівництва та обслуговування площею 0,25 га., в с. Кишин, вул. Леніна,57 та ведення особистого селянського господарства загальною орієнтованою площею 0,15 га., за тою ж адресою (а.с.6), та в подальшому розроблену і погоджену технічну документацію подати на розгляд та затвердження чергової сесії Кишинської сільради.

Актом від 02.02.2015 року (а.с.7) представником ТОВ «Геозвягель+» в присутності замовника ОСОБА_1, представників суміжних землевласників та голови Кишинської сільради було проведено погодження встановлених в натурі меж землеволодіння в с. Кишин, вул. Леніна,57, Олевського району Житомирської області.

Крім того, актом було передано межові знаки на зберігання позивачу і власники (користувачі) суміжних земельних ділянок претензій до існуючих меж не заявляли (а.с8).

В подальшому позивач звернувся з заявою (а.с.9) до відповідача про затвердження розробленої і погодженої у встановленому законом порядку технічної документації.

Однак, із протоколу засідання Кишинської сільради за №341 від 03.04.2015 року «щодо вірності встановлення меж земельної ділянки та вірності прийняття рішення сільської ради №319 від 30.01.2015 року» слідує, що комісія вирішила рекомендувати сесії сільради скасувати вказане вище рішення як неправомірно прийняте, оскільки на момент прийняття даного рішення головою домогосподарства була записана ОСОБА_4 тобто не у звязку з вірністю встановлення меж земельної ділянки а з інших підстав (а.с.13).

Рішенням Кишинської сільради за №350 від 16.04.2015 року (а.с.14) було скасовано вказане вище рішення, на підставі того, що потрібно утворити комісію по вирішенню питання по вірності встановлення меж земельної ділянки в с. Кишин, вул. Леніна,57, Олевського району Житомирської області.

Тобто, рішенням Кишинської сільради за №350 від 16.04.2015 року (а.с.14) було скасовано рішення сільської ради №319 від 30.01.2015 року не увязку з порушеннями чинного законодавства, а у звязку з утворенням комісії, що є грубим порушенням ЗК України та Конституції України.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що за позивачем, згідно погосподарської книги станом на 03.04.2015 року рахується вказаний вище будинок, що підтверджується довідками Кишинської сільради (а.с.34-35).

Тобто з довідок слідує, що на час скасування рішення 16.04.2015 року за позивачем ОСОБА_1 рахувався жилий будинок в с. Кишин, по вул. Леніна, 57, Олевського району Житомирської області, який знаходиться на земельній ділянці яку мав отримати позивач у власність, хоча приймаючи рішення про скасування депутати на це уваги не звернули.

Згідно ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 55 Конституції України гарантовано право оскарження в суді рішень, дій, бездіяльності органів державної влади, їх посадових та службових осіб.

За змістом ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.3 Кодексу адміністративного судочинства України справами адміністративної юрисдикції є передані на вирішення адміністративного суду публічно-правові спори, в яких хоча б однією із сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність субєктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження (ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України). Юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення (ч.2 ст.4 Кодексу адміністративного судочинства України).

Згідно ч.3 ст.105 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративний позов може містити вимоги про скасування або визнання нечинним рішення відповідача суб'єкта владних повноважень, про зобовязання відповідача субєкта владних повноважень прийняти рішення або вчинити певні дії.

Відповідно до частини першої статті 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування, або державних органів приватизації, або центрального органу виконавчої влади з питань земельних ресурсів в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом.

Згідно з положеннями частини шостої статті 118 ЗК громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають заяву до відповідної районної, Київської чи Севастопольської міської державної адміністрації або сільської, селищної, міської ради за місцезнаходженням земельної ділянки. У заяві зазначаються бажані розміри та мета її використання.

Частиною сьомою вказаної статті ЗК встановлено, що відповідна місцева державна адміністрація або сільська, селищна, міська рада розглядає заяву, а при передачі земельної ділянки фермерському господарству - також висновки конкурсної комісії, і в разі згоди на передачу земельної ділянки у власність надає дозвіл на розробку проекту її відведення.

Відповідно до частини дев'ятої статті 118 ЗК проект відведення земельної ділянки погоджується з органом по земельних ресурсах, природоохоронним і санітарно-епідеміологічним органами, органами архітектури і охорони культурної спадщини та подається на розгляд відповідних місцевої державної адміністрації або органу місцевого самоврядування.

Районна, Київська чи Севастопольська міська державна адміністрація або сільська, селищна, міська рада у місячний строк розглядає проект відведення та приймає рішення про передачу земельної ділянки у власність (ч. 10 ст. 118 ЗК України).

Частиною одинадцятою статті 118 ЗК України встановлено, що у разі відмови органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення заяви без розгляду питання вирішується в судовому порядку.

Системний аналіз наведених норм права дає підстави вважати, що ними встановлені підстави, порядок, строки передачі земельної ділянки у власність громадян та органи, уповноважені розглядати ці питання. Вони передбачають, зокрема, що для передачі земельної ділянки у власність зацікавлена особа звертається до відповідних органів із заявами для отримання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та для надання її у власність, за результатами розгляду яких визначені в статті 118 ЗК органи приймають одне з відповідних рішень.

Таким чином, відповідач приймаючи рішення про скасування рішення сільської ради №319 від 30.01.2015 року його не обґрунтував та не послався на відповідні положення нормативно-правових актів, які регулюють ці питання та дають право на скасування зазначеного рішення.

Механізм розроблення проектів відведення землеустрою щодо відведення земельних ділянок врегульовано постановою Кабінету Міністрів України "Про затвердження Порядку розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок" від 26 травня 2004 року N 677.

Так, відповідно до п. 3 цієї постанови проект відведення земельної ділянки розробляється на підставі: рішення сільської, селищної, міської ради, районної, Київської або Севастопольської міської держадміністрації, до повноважень яких належить надання у користування або передача у власність земельних ділянок; укладених договорів між землевласниками і землекористувачами та розробником проекту відведення земельної ділянки; судового рішення.

На підставі наведеного суд прийшов до висновку, що рішення про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та про надання її у власність приймають органи, визначені в статтях 116, 118 ЗК. Надання земельної ділянки або відмова у її наданні здійснюється виключно органами, визначеними у статті 118 ЗК. Рішення, дію або бездіяльність цих органів щодо надання земельних ділянок може бути оскаржено до суду.

Утім суд вважає за необхідне зазначити, що правосуддя здійснюється за принципом верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини (частина 2 статті 8 Кодексу адміністративного судочинства України).

Законом України "Про ратифікацію Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, Першого протоколу та протоколів N 2, 4, 7 та 11 до Конвенції" N 475/97-ВР від 17 липня 1997 року ратифіковано Конвенцію про захист прав і основних свобод людини 1950 року, Перший протокол та протоколи N 2, 4, 7 та 11 до Конвенції.

Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Європейський суд з прав людини в Рішенні "Стретч проти Об'єднаного Королівства Великобританії і Північної Ірландії" від 24 червня 2003 року зазначив про те, що є неприпустимими визнання недійсним договору, відповідно до якого покупець отримав майно від держави, та подальше позбавлення його цього майна на підставі того, що державний орган порушив закон. "Суд дотримується такого погляду, що дії органу влади можуть бути розцінені як такі, що перешкоджають законним очікуванням заявника згідно із договором та позбавляють його частково тих міркувань, на підставі яких було укладено договір", зазначено в Рішенні "Стретч проти Об'єднаного Королівства Великобританії і Північної Ірландії".

Отже, правова позиція Європейського суду з прав людини полягає в тому, що особа - суб'єкт приватного права, не може відповідати за помилки державних органів при виконанні ними своїх повноважень, а державні органи не можуть вимагати повернення в попередній стан, посилаючись на те, що вони при виконанні своїх повноважень припустилися помилки.

Таким чином, надаючи позивачу дозвіл на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для безоплатної передачі у власність земельних ділянок для будівництва та обслуговування та ведення особистого селянського господарства, означає, що в подальшому говорити про неправомірність рішення Кишинської сільської ради Олевського району Житомирської області від 30.01.2015 року за №319, яким було надано відповідний дозвіл ОСОБА_1 яке не виключає у позивача змін у правовідносинах по відношенню до земельних ділянок, є порушенням принципу верховенства права.

Враховуючи принцип розумності, справедливості та законності, суд вважає, що рішення Кишинської сільської ради Олевського району Житомирської області від 16.04.2015 року за №350, яким скасовано рішення сільської ради від 30.01.2015 року за №319 було прийняте не з підстав передбачених ст.118 ЗК України та не було враховано, що внаслідок дій відповідача ОСОБА_1, крім моральних витрат, також було понесено матеріальні витрати по виготовленню технічної документації.

Керуючись вимогами ст. ст. 9-12, 17,18, 71, 86 159, 160, 161,186 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 до Кишинської сільської ради Олевського району Житомирської області про визнання незаконним та скасування рішення Кишинської сільської ради Олевського району Житомирської області та зобовязання затвердити технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі на місцевості для безоплатної передачі у власність- задовольнити частково.

Визнати рішення Кишинської сільської ради Олевського району Житомирської області від 16.04.2015 року за №350, яким скасовано рішення сільської ради від 30.01.2015 року за №319 -протиправним.

Скасувати рішення Кишинської сільської ради Олевського району Житомирської області від 16.04.2015 року за №350, яким скасовано рішення Кишинської сільської ради від 30.01.2015 року за №319.

Зобовязати Кишинську сільську раду Олевського району Житомирської області розглянути питання про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі на місцевості для безоплатної передачі у власність, загальною площею 0,3840 гектара, по вул. Леніна,57, в с. Кишин, Олевського району Житомирської області.

З постановою в повному обсязі сторони можуть ознайомитись 31 грудня 2015 року.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції може бути подана до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Олевський районний суд Житомирської області протягом десяти днів з дня її проголошення, а у разі застосування судом частини третьої ст. 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Ковальчук М. В.