Справа № 802/318/17-а
Суддя: Воробйова Інна Анатоліївна
Дата ухвалення: 2017-03-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

14 березня 2017 р. Справа № 802/318/17-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Воробйової І.А.,

за участю:

секретаря судового засідання: Фурмана В.В.

позивача: ОСОБА_1

у відсутності відповідача

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом: ОСОБА_1

до: Управління ДВС ГТУЮ у місті Києві

про: визнання протиправними дій та бездіяльності, визнання протиправною та скасування постанови, зобов'язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1, позивач) із позовом до Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві (далі - Управління ДВС ГТУЮ у місті Києві, відповідач), у якому з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог просив:

- визнати протиправною бездіяльність щодо не надсилання на електронну адресу ОСОБА_1 документів виконавчого провадження № 51996109.

- визнати протиправною та скасувати постанову про закінчення виконавчого провадження №51996109 від 14.02.17 р.

- визнати протиправними дії заступника начальника відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГТУЮ у місті Києві Магди Світлани Григорівни щодо складання постанови про закінчення ВП 51996109 від 14.02.17 р.

- зобов'язати Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві надіслати на електронну адресу ОСОБА_1: АДРЕСА_1 копії документів виконавчого провадження № 51996109.

Окрім того, просив встановити судовий контроль за виконанням рішення суду.

На обґрунтування позову зазначено, що постановою Вінницького окружного адміністративного суду від 11.01.2017 у справі №802/1971/16-а задоволено позов ОСОБА_1 до Управління ДВС ГТУЮ у місті Києві шляхом визнання протиправною та скасування постанови про закінчення ВП №51996109 від 07.11.2016 р., визнання протиправними дій заступника начальника Відділу примусового виконання рішень ВДВС ГТУЮ у м. Києві Магди С.В. щодо винесення постанови про закінчення ВП №51996109 від 07.11.2016 р.

Після отримання виконавчих листів позивач звернувся до начальника відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГТУЮ у місті Києві із заявою про виконання рішення суду у справі №802/1971/16-а. У заяві ОСОБА_1 просив відповідача повідомити його про скасування постанови ВП №51996109 від 07.11.2016 та про наступні виконавчі дії шляхом направлення листа на електронну адресу.

Однак, відповідачем не було направлено на електронну адресу ОСОБА_1 документів виконавчого провадження №51996109. У зв'язку із чим, на переконання позивача, управлінням ДВС ГТУЮ у місті Києві допущено протиправну бездіяльність.

18.02.2017 ОСОБА_1 отримав рекомендований лист із постановою про закінчення ВП №51996109 від 14.02.2017 р. На думку позивача, зазначена постанова не відповідає вимогам ч. 3 ст. 49 Закону України "Про виконавче провадження", оскільки не містить затвердження начальника відділу.

Крім того, позивач вказав, що оскаржувана постанова, в порушення вимог п. 1.5.1 Розділу 1 Інструкції з організації примусового виконання рішень, не містить відповідної норми Закону як обґрунтування рішення державного виконавця, натомість здійснено посилання на п. 8 ст. 49 Закону без зазначення частини відповідної статті. Позивач також вказав, що оскаржувана постанова не містить строку оскарження як то передбачено підпунктом "в" пункту 1.5.1 Розділу 1 Інструкції. Окрім того, вважає, що виконавче провадження закрито безпідставно, оскільки судове рішення не виконано.

Враховуючи викладене, ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом.

Ухвалою суду від 14.03.2017 задоволено клопотання позивача та залишено позовну заяву без розгляду в частині вимоги про визнання дій заступника начальника відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГТУЮ у місті Києві Магди Світлани Григорівни щодо складання постанови про закінчення ВП №51996109 від 14.02.17 протиправними.

Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та посилаючись на обставини, викладені в уточненій позовній заяві, та пояснення, надані в ході судового розгляду справи, просив позов задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча, як слідує з матеріалів справи, про час, дату та місце проведення судового засідання повідомлявся належним чином.

При цьому, 13.03.2017 р. на адресу суду надійшли письмові заперечення управління ДВС ГТУЮ у місті Києві відповідно яких відповідач просить суд у задоволенні позову відмовити у повному обсязі, вказуючи, що судове рішення виконано у повному обсязі, а тому наявні підстави для винесення оскаржуваної постанови, якою закінчено виконавче провадження.

Враховуючи належне повідомлення відповідача, суд протокольною ухвалою прийняв рішення про розгляд справи за його відсутності.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, ознайомившись із запереченнями відповідача, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

22 лютого 2016 року ОСОБА_1 звернувся до ВДВС Подільського РУЮ у м.Києві з заявою, у якій просив повідомити підставу відкриття виконавчого провадження №49994413 у м. Києві та надіслати на електронну пошту зазначену у листі копію виконавчого провадження. Крім того, просив надіслати відповідь у термін до 14 днів, оскільки така не потребує додаткової перевірки, та продублювати відповідь на пошту.

Факт отримання вказаної заяви відповідачем встановлено у постанові Вінницького окружного адміністративного суду від 24.06.16 р. у справі № 802/858/16-а, що набрала законної сили, а тому, відповідно до положень частини першої статті 72 КАС України, не доказується при розгляді цієї справи.

Цим же судовим рішенням, визнано протиправною бездіяльність державного виконавця Державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції у місті Києві Бондаренка Олександра Сергійовича, що полягає у ненаданні відповіді на звернення від 22 лютого 2016 року та зобов'язано державного виконавця Державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції у місті Києві Бондаренка Олександра Сергійовича надати відповідь на звернення від 22 лютого 2016 року.

На виконання цього рішення суду видано виконавчий лист про зобов'язання надати відповідь на звернення від 22.02.2016 р., який направлено до державної виконавчої служби на виконання та 19.08.2016 р. за ним відкрито ВП №51996109, про що винесено відповідну постанову.

14.02.2017 р. державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження № 51996109, мотивовану фактичним виконанням рішення.

Вважаючи вказану постанову безпідставною, протиправною та такою, що винесена з порушенням норм чинного законодавства, позивач звернувся з цим позовом до суду.

Визначаючись щодо позовних вимог, суд керується та виходить з наступного.

Частиною третьою статті 31 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що за письмовою заявою учасників виконавчого провадження документи виконавчого провадження можуть надсилатися адресатам каналами факсимільного зв'язку або електронною поштою. Документи виконавчого провадження, надіслані каналами факсимільного зв'язку або електронною поштою, вважаються врученими за наявності належного підтвердження їх одержання адресатами.

Відповідно до пункту 3.19 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 року № 512/5 (далі - Інструкція), надсилання документів виконавчого провадження здійснюється згідно з положеннями статті 31 Закону. За письмовою заявою учасника виконавчого провадження інформаційні повідомлення щодо складання документів виконавчого провадження можуть надсилатися йому каналами факсимільного зв'язку або електронною поштою, смс-повідомленням. Документи виконавчого провадження, надіслані каналами факсимільного зв'язку або електронною поштою, вважаються врученими за наявності належного підтвердження їх одержання адресатами.

Копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження, які державний виконавець зобов'язаний довести до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідними листами за адресами, зазначеними у виконавчому документі, або іншими адресами, про які стало відомо державному виконавцю, або зазначеними у письмовій заяві сторони виконавчого провадження, у тому числі шляхом факсимільного зв'язку або електронною поштою (п. 3.20 Інструкції).

З аналізу процитованих норм видно, що державний виконавець надсилає копії документів виконавчого провадження електронною поштою у разі зазначення про це у письмовій заяві сторони виконавчого провадження.

Як уже встановлено судом, позивач звернувся до відповідача із заявою від 22.02.16 р., в якій просив направити йому на електронну пошту відомості про підставу відкриття ВП № 49994413 та надіслати на електронну пошту копію виконавчого провадження.

На вказане звернення державний виконавець надав відповідь за №3/583, у якій з посиланням на статті 8, 12 Закону України «Про виконавче провадження» роз'яснив ОСОБА_1 хто є сторонами виконавчого провадження та їх право ознайомлюватись з матеріалами виконавчого провадження, робити з них копії, виписки, заявляти відводи, тощо. Також повідомив, що ознайомитись з матеріалами виконавчого провадження позивачу як стороні такого можна на прийомі у державного виконавця у відділ ДВС Подільського РУЮ у м. Києві кожну середу з 15:00 год. до 18:00 год. та п'ятницю з 9:00 год. До 12:00 год.

Вважаючи, що такою відповіддю державний виконавець виконав судове рішення, 14.02.2017 р. він і виніс постанову про закінчення виконавчого провадження.

Так, відповідно до пункту 8 частини першої статті 49 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Проте, на думку суду, підстави зазначені у процитованій нормі, а саме, фактичне виконання рішення суду, на момент прийняття оскаржуваної постанови були відсутні, адже, прохання позивача, висловлене у заяві від 22.02.2016 р. не виконано, оскільки на електронну адресу, зазначену у листі, не направлені відповідні документи та не повідомлено про підставу відкриття ВП №49994413.

Окрім того, всупереч вимог пункту 7 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України 02.04.2012 № 512/5, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 2 квітня 2012 р. за № 489/20802, оскаржувана постанова не містить строку і порядку її оскарження.

За наведених обставин, оскаржувана постанова є протиправною та підлягає скасуванню.

Оцінюючи позовні вимоги про визнання протиправною бездіяльність щодо не надсилання на електронну адресу документів виконавчого провадження № 51996109, суд виходить з наступного.

Як встановлено, 8 лютого 2017 року позивач звернувся до відповідача з заявою, у якій просив повідомити про скасування постанови про закінчення виконавчого провадження № 51996109 від 7.11.2016 р. та про всі виконавчі дії на його електронну адресу, вказану у заяві.

Проте, таке прохання позивача не виконано, на електронну адресу документи виконавчого провадження не направлено.

Вказане свідчить про те, що управлінням Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві не виконано обов`язку, покладеного на нього положеннями ч. 3 ст. 31 Закону України "Про виконавче провадження" та прийнятої на виконання її норм Інструкції з організації примусового виконання рішень. У зв'язку із чим допущено протиправну бездіяльність у вигляді не надсилання на електронну адресу ОСОБА_1 документів виконавчого провадження.

З урахуванням встановлених обставин, суд доходить висновку, що позовні вимоги в досліджуваній частині підлягають задоволенню.

З огляду на задоволення зазначеної позовної вимоги та з метою захисту порушених прав позивача в повній мірі, суд вважає, що вимогу щодо зобов'язання управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві надіслати на електронну адресу ОСОБА_1: АДРЕСА_1 копії документів виконавчого провадження №51996109 належить задовольнити також з огляду на наступне.

Завданням адміністративного судочинства згідно з положеннями частини 1 статті 2 КАС України є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абзац 10 пункту 9 Рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року № 3-рп/2003).

Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) гарантує, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому, на думку суду, під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тобто, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Відповідно до пункту 2 частини другої статті 162 КАС України у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про зобов'язання відповідача вчинити певні дії.

На підставі викладеного, з метою досягнення мети правосуддя - забезпечення ефективного поновлення порушеного права позивача, - суд вважає за необхідне зобов'язати відповідача надіслати на електронну адресу ОСОБА_1: АДРЕСА_1 копії документів виконавчого провадження № 51996109.

Окрім того, позивач в прохальній частині позовної заяви просить суд встановити судовий контроль за виконанням постанови (рішення) суду.

Визначаючись щодо вказаної вимоги, суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до змісту статті 267 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, має право зобов'язати суб'єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Зобов'язання суб'єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення є правом суду, має застосовуватися у виключних випадках.

Приймаючи до уваги обставини даної справи, суд вважає за необхідне зобов'язати суб'єкта владних повноважень подавати звіт про виконання даного судового рішення.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши надані ними докази, суд дійшов переконання про наявність підстав для задоволення адміністративного позову повністю.

Підстави для відшкодування судових витрат у справі відповідно до положень ст. 94 КАС України відсутні.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163, 167, 255, 257 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

позов задовільнити повністю.

Визнати протиправною бездіяльність Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві щодо не надсилання на електронну адресу ОСОБА_1 документів виконавчого провадження № 51996109.

Визнати протиправною та скасувати постанову Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві про закінчення виконавчого провадження №51996109 від 14.02.17 р.

Зобов'язати Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві надіслати на електронну адресу ОСОБА_1: АДРЕСА_1 копії документів виконавчого провадження № 51996109.

Зобов'язати Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві протягом тридцяти днів з дня набрання законної сили судовим рішенням подати звіт про його виконання.

Постанова набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Воробйова Інна Анатоліївна