Справа № 550/1182/16-а
Суддя: Антонов А. А.
Дата ухвалення: 2017-03-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 550/1182/16-а
Провадження № 2-а/550/4/17
ПОСТАНОВА

Іменем України

09 березня 2017 року смт. Чутове

Чутівський районний суд Полтавської області

в складі головуючого судді Антонова А.А., за участю секретаря судового засідання Бондаренко Т.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Чутове адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (надалі - ГУПФ) про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії, який обґрунтовував тим, що він з 23.12.2002 р. звільнений на пенсію за станом здоров'я та перебуває на обліку в ГУПФ, є пенсіонером органів внутрішніх справ України, учасник ліквідації ЧАЕС 1-категорії, інвалід війни 2-групи, та отримує пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». 01.08.2016 р., ознайомившись з матеріалами своєї пенсійної справи в адміністративному приміщенні ГУПФ, виявив, що ГУПФ при проведенні перерахунку пенсії в 2008 р. та 2012 р. провело невірне перерахування призначеної йому пенсії та про проведення цього перерахунку його не повідомило, що позбавляло його можливості знати про це та оскаржити дії відповідача у визначеному законом порядку. На його заяву від 05.11.2016 р. про перерахунок та виплати недоплаченої пенсії за період з 01.01.2008 р. пенсії ГУПФ 11.11.2016 р. надана відповідь про відмову в проведенні перерахунку пенсії. Вважаючи своє право порушеним, позивач просить суд визнати протиправною бездіяльність ГУПФ по не перерахуванню пенсії та зобов'язати здійснити перерахунок пенсії та виплати недоплачену пенсію.

В судове засідання позивач надав заяву, в якій позов підтримав і просив його задовольнити, а справу розглянути в його відсутності.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, надав заперечення проти позову, в якому просив суд в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши заперечення представника відповідача, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі ст. 22 Конституції України конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані.

При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Відповідно до преамбули Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (надалі - Закон України № 2262-ХІІ) держава гарантує перерахунок призначених пенсій у зв'язку із збільшенням рівня грошового забезпечення.

Тобто, незалежно від дати призначення пенсії розмір пенсії осіб, які мають право на неї відповідно до Закону України № 2262-ХІІ при інших рівних умовах (посада, військове звання, вислуга років тощо) повинен бути обчислений за єдиними нормами та умовами.

Відповідно до преамбули Закону України № 2262-ХІІ цей Закон спрямований на встановлення єдності умов та норм пенсійного забезпечення зазначеної категорії громадян України. Керуючись цим принципом, Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання, пов'язані з реалізацією права на соціальний захист, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція України виокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, які, відповідно до ст. 17 Конституції України, перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме: у Збройних Силах України, органах Служби безпеки України, міліції, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції, Управління державної охорони України, державної пожежної охорони, Державного департаменту України з питань виконання покарань тощо (рішення від 06.07.1999 р. № 8-рп/99 у справі щодо права на пільги та від 20.03.2002 р. № 5-рп/2002 у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій).

У зазначених рішеннях Конституційний Суд України вказав, що необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення зумовлена насамперед тим, що служба у Збройних Силах України, інших військових формуваннях та правоохоронних органах держави пов'язана з ризиком для життя і здоров'я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей. Це повинно компенсуватися наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексу організаційно-правових економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення.

Виходячи із висловленого у рішеннях Конституційного Суду України розуміння сутності соціальних гарантій працівників правоохоронних органів, зміст та обсяг досягнутих ними соціальних гарантій не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства.

Конституція України зобов'язує органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені нею та законами України, що закріплено в ст. 19 Основного Закону.

Суд вважає, що позиція відповідача по даній справі не відповідає наведеному принципу єдності умов пенсійного забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб, оскільки, позивач по справі поставлений у нерівні умови у порівнянні з військовослужбовцями та особами начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та деякими іншими особами відповідної категорії, що вийшли на пенсію після набуття чинності постанови Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 р. № 1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» та змін у законодавстві.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод 1950 р., Перший протокол та протоколи № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції ратифіковані Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 р., Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції від 17.07.1997 р.» Протоколи № 12 та № 14 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод ратифіковані Законом України «Про ратифікацію Протоколів № 12 та № 14 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» від 09.02.2006 р.

Згідно ст. 9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

30.03.2006 р. набрав чинності Закон України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» (надалі - Закон України № 3477-ІV), у ст. 2 якого зазначено, що рішення Європейського суду з прав людини є обов'язковим для виконання Україною відповідно до ст. 46 Конвенції. Застосування в Україні Конвенції та практики Суду врегульовано главою 4 Закону України № 3477-ІV, у ч. 1 ст. 17 якого зазначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Згідно практики Європейського суду з прав людини в категорії справ, яка розглядається, суд повинен керуватись принципом юридичної визначеності та відповідальності держави.

Як свідчить позиція Європейського Суду у справі Yvonne van Duym v. Home Office (Case 41/74 van Duym v. Home Office) принцип юридичної визначеності означає, що зацікавлені особи повинні мати змогу покладатися на зобов'язання, взяті державою, навіть якщо такі зобов'язання містяться у законодавчому акті, який загалом не має автоматичної прямої дії. Така дія зазначеного принципу пов'язана з іншим принципом відповідальності держави. При цьому, якщо держава чи орган публічної влади схвалили певну концепцію, в цьому випадку це встановлення єдності умов та норм пенсійного забезпечення зазначеної категорії громадян України (концепція схвалена у вступній частині та ч. 3 ст. 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», держава чи орган вважатимуться такими, що діють протиправно, якщо вони відступлять від такої політики чи поведінки, оскільки схвалення такої політики чи поведінки дало підстави для виникнення обґрунтованих сподівань у фізичних осіб стосовно додержання державою чи органом публічної влади такої політики чи поведінки.

Згідно ч. 5 ст. 19 Закону України № 3477-ІV міністерства, інші центральні органи виконавчої влади забезпечують систематичний контроль за додержанням у рамках відомчого підпорядкування адміністративної практики, що відповідає Конвенції та практиці Суду, чого відповідачем не забезпечено.

Виходячи із змісту позовних вимог та положень зазначених норм Конституції України і законів, що регулюють питання пенсійного забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб, суд констатує, що в порушення встановлених Законом України № 2262-ХІІ єдності умов та норм пенсійного забезпечення права позивача при проведенні перерахунків його пенсії ГУПФУ були грубо порушені.

Так, ч. 3 ст. 63 Закону України № 2262-ХІІ передбачено, що усі призначені за ним пенсії підлягають перерахунку у зв'язку зі зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідній категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, або у зв'язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством. Перерахунок здійснюється на момент виникнення права на перерахунок пенсій і провадиться у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, у строки, передбачені ч. 2 ст. 51 цього Закону.

Постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 р. № 45 «Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», та внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 р. № 393» (надалі - Порядок проведення перерахунку) визначено процедуру перерахунку пенсії та належні для цього підстави.

Питання щодо подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України № 2262-ХІІ, крім пенсій військовослужбовцям строкової служби та членам їх сімей, урегульовано Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженим постановою правління ПФУ від 30.01.2007р. № 3-1 (надалі - Порядок подання документів).

Відповідно до п. 4 Порядку подання документів заява про переведення з одного виду пенсії на інший, про перерахунок пенсії подається до органу, що призначає пенсію, заявником за місцем проживання, а при необхідності його законним представником за місцем проживання.

Системний аналіз зазначених норм права дозволяє дійти висновку, що підставою для вчинення дій, спрямованих на перерахунок раніше призначених пенсій, може бути як відповідна заява пенсіонера та додані до неї документи, так і рішення, прийняте Кабінетом Міністрів України, про що державні органи, визначені Порядком проведення перерахунку, повідомляють орган ПФУ.

На виконання вимог зазначеного Закону Кабінет Міністрів України прийняв постанову № 1294 від 07.11.2007 р. «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу» (надалі - Постанова № 1294), яка набула чинності з 01.01.2008 р.

Прийняття вказаної Постанови стало підставою для перерахунку пенсії позивачу, якому раніше була призначена пенсія за вислугу років згідно Закону № 2262-ХІІ з 01.01.2008 р. ГУПФУ здійснило перерахунок розміру пенсії позивачу відповідно до довідки № 4/10922, але при цьому врахувало лише посадовий оклад 750 грн., оклад за військове звання 120 грн., надбавку за вислугу років 35 %, надбавку за особливо важливі завдання 50 %, та частково премію, яку замість 33, 3% зменшено до 28, 29 %.

Утім, зовсім не було враховано таких видів грошового забезпечення, як надбавка 100 %, надбавка за особливі умови служби 50 %, надбавка за безперервну службу в ОВС 70 %, які передбачені висновком від 10.11.2007 р. про призначення йому пенсії за вислугою років довічно.

ГУПФ дійшло до хибного висновку про безпідставність проведення перерахунку пенсії, оскільки пенсія в такому випадку зменшилася, так як неврахована 100 % надбавка грошового забезпечення (Закон України № 2262-ХІІ в редакції закону № 1769 від 15.06.2004 р.) та скасовано 10 % пенсії від суми грошового забезпечення з 80 % до 70 %, що є незаконним та свідчить про порушення прав позивача і звуження його соціальних гарантій.

Аналогічне порушення прав позивача та пенсійного законодавства було допущено відповідачем і при перерахунку пенсії ОСОБА_1 з 23.07.2012 р.

В зв'язку з поданими документами у позивача, як пенсіонера, змінились розміри окремих видів грошового забезпечення, а саме надбавка за особливо важливі завдання з 50 % до 48 % та премія з 28, 29 % до 70 %.

Однак, перерахунок пенсії позивача з 23.07.2012 р. ГУПФ проведений з порушенням законодавства.

Відповідно до довідки № 4/10922, виданої УМВС України в Полтавській області про розмір його грошового забезпечення станом на 14.07.2012 р., згідно з якою було враховано лише посадовий оклад 750 грн., оклад за військове звання 120 грн., надбавку за вислугу років 35 %, надбавку за особливо важливі завдання 50 % та премію 28, 29 %, та зовсім не враховано такі види грошового забезпечення, як надбавку 100 %, надбавку за особливі умови служби 50 %, надбавку за безперервну службу в ОВС 70 %, які передбачені висновком про призначення позивачу пенсії довічно, чим також допущено звуження його соціальних гарантій пенсійного забезпечення, що є недопустимим.

Відповідно до протоколу за пенсійною справою № (МВС) від 24.07.2012 р. при визначення розміру пенсії враховані посадовий оклад 750 грн., оклад за військове звання 120 грн., надбавка за вислугу років 35 %, надбавка за особливо важливі завдання 50 %, премія 28, 29 %, а також був збільшений відсоток з 70 % до 80 % розміру пенсії від грошового забезпечення, але не враховано збільшення розміри окремих видів грошового забезпечення, а саме надбавки за особливо важливі завдання з 50 % до 48 % та премії з 28, 29 % до 70 %, та зовсім не враховані таки види грошового забезпечення як надбавка 100 % (передбачену Законом № 2262-ХІІ в редакції №1769 від 15.06.2004 р.), надбавка за особливі умови служби 50 %, надбавка за безперервну службу в ОВС 70 %, які передбачені висновком про призначення позивачу пенсії за вислугою років довічно, а також здійснено збільшено підвищення на 11 % відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України № 355 від 23.04.2012 р. «Про збільшення розмірів пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Частиною 3 ст. 51 Закону України № 2262-ХІІ передбачено, що перерахунок пенсій у зв'язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з цим Законом, або у зв'язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.

Оцінюючи інші твердження відповідача про відсутність підстав для задоволення позовних вимог, викладені ним в запереченнях, поданих на позовну заяву, та не приймаючи їх до уваги, суд виходить з наведеного вище аналізу змісту положень Конституції України та Законів України, а також прийнятих на їх виконання рішень Кабінету Міністрів України.

У ст. 71 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач в поданих ним запереченнях проти позову не спростував правомірності вимог позивача, а також тверджень останнього про протиправність дій ГУПФ та бездіяльності в питаннях, що стосуються перерахунку його пенсії.

Таким чином, судом встановлено, що ГУПФ при проведенні перерахування пенсії позивачу допустило звуження соціальних гарантій його пенсійного забезпечення, що суперечить вимогам ст. 22 Конституції України, Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та Закону України «Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ, деяких інших осіб та їх соціальний захист».

Держава гарантує кожному ветерану військової служби, ветерану органів внутрішніх справ, пенсійного забезпечення відповідно до законодавства.

Відповідно до довідки з пенсійної справи № 9410922 від 10.11.2007 р. з 01.10.2007 р. ОСОБА_1 був проведений перерахунок пенсії за вислугу років довічно виходячи з наступного грошового забезпечення: посадовий оклад 110 грн.; оклад за військове звання 120 грн.; надбавка за вислугу років 35 %; надбавка 100 % (за Законом України № 2262-ХІІ ( в редакції № 1769 від 15.06.2004 р.); надбавка за особливі умови служби 50 %; надбавка за безперервну службу в ОВС 70 %; надбавка за очік. пенсію 291 грн. 87 коп..; премія 33, 3 %. У висновку також зазначено, що пенсія йому призначена у розмірі 80 % від грошового забезпечення з урахуванням участі на ЧАЕС та інваліда війни 2-групи (інвалідність встановлена при виконанні службових обов'язків).

В розрахунку пенсії на станом на 10.11.2007 р. вказано, що пенсія позивачу призначена у розмірі 80 % від грошового забезпечення. Також йому була встановлена і виплачувалась надбавка в розмірі 100 % згідно із Законом України «Про внесення змін до статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб» № 1769-IV від 15.06.2004 р. Особи, яким раніше призначено пенсії відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб», мають право на перерахунок пенсій з урахуванням положень цього Закону та виплату 50 % перерахованої пенсії з 01.01.2005 р., а з 01.01.2006 р. - 100 % перерахованої пенсії. Вказана 100 % надбавка виплачувалась по 01.01.2008 р. по Указу Президента України «Про внесення змін до Указу Президента України від 04.10.1996 р. № 926» № 771/2001 від 31.08.2001 р. (який скасований Указом Президента України «Про визнання такими, що втратили чинність, деяких указів Президента України з питань оплати праці за № 272/2005 від 30.03.2006 р.) та введеного Законом України «Про внесення змін до статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб» № 1769-IV від 15.06.2004 р.

Згідно до ч. 3 ст. 63 Закону України № 2262-ХІІ усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв'язку зі зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, або у зв'язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок. доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством. Перерахунок пенсій здійснюється на момент виникнення права на перерахунок пенсій і провадиться у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, у строки, передбачені ч. 2 ст. 51 цього Закону.

Порядок проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України Закону України № 2262-ХІІ , визначено постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 року № 45 «Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», та внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 р. № 393» (далі - Порядок).

Пунктом 1, 2 Порядку передбачено, що перерахунок раніше призначених відповідно до Закону України № 2262-ХІІ пенсій проводиться у разі прийняття рішення Кабінету Міністрів України про зміну розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення для відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за Законом, або у зв'язку із введенням для них нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, установлених законодавством.

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» № 1294 від 07.11.2007 р. було змінено грошове забезпечення працівників ОВС України.

В зв'язку з прийняттям постанови Кабінету Міністрів України № 1294 від 07.11.2007 р. у позивача, як пенсіонера, не лише змінилися розміри окремих видів грошового забезпечення змінився посадовий оклад (з 110 грн. до 750 грн.), але з'явилось нові щомісячні додатковий вид грошового забезпечення - надбавка за особливо важливі завдання у розмірі 50 %, а премія у розмірі 33, 3 % було зменшено до 28, 29 %.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» до ч. 3 ст. 43 Закону України № 2262-ХІІ були внесені зміни, згідно яких пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, та у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

При проведенні перерахунку пенсії позивачу з 01.01.2008 р. відповідачем були враховані лише посадовий оклад в розмірі 750 грн., оклад за військове звання 120 грн., надбавка за вислугу років 35 %, надбавка за особливо важливі завдання 50 %, та частково премія, яка замість 33, 3 % зменшилась до 28, 29 %, а також скасовано 10 % пенсії від суми грошового забезпечення, яка зменшилась з 80 % на 70 %. Утім зовсім не було враховані таки види грошового забезпечення, як 100 % надбавка грошового забезпечення % (яку повинен був призначити та виплачувати відповідно до Закону України № 2262-ХІІ в редакції закону № 1769 від 15.06.2004 р.), 50 % надбавка за особливі умови служби та 70 % надбавки за безперервну службу в ОВС.

Разом з тим, рішенням Конституційного Суду України № 10-рп/2008 від 22.05.2008 р. зміни, внесені Законом України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» до ч. 3 ст. 43 Закону України № 2262-ХІІ були визнані такими, що не відповідають Конституції України, визнані неконституційними та втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Таким чином зміни, внесені до ч. 3 ст. 43 Закону України № 2262-ХІІ Законом України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» втратили чинність з 22.05.2008 р. та відновлено дію ч. 3 ст. 43 Закону України № 2262-ХІІ у редакції, що існувала до прийняття Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України».

Прийняття нормативно-правового акту про відновлення дії норми закону, яка існувала до внесення до неї змін, що в подальшому були визнані неконституційними, не вимагається.

Таким чином, з 22.05.2008 р. пенсія позивача повинна була обчислюватися з розміру грошового забезпечення за останньою штатною посадою перед звільненням, враховуючи щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством.

Відповідно до ст. 152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність. Матеріальна чи моральна шкода, завдана фізичним або юридичним особам актами і діями, що визнані неконституційними, відшкодовується державою у встановленому законом порядку.

Відповідач перерахунок пенсії відповідно до Рішення Конституційного Суду України № 10-рп/2008 від 22.05.2008 р. не здійснив.

Проводячи перерахунок пенсії позивачу з 24.07.2012 р. ГУПФ, незважаючи на те, що змінилися розміри окремих видів грошового забезпечення, зокрема надбавка за особливо важливі завдання з 50 % до 48 %, премія з 28, 29 % до 70 %, врахували позивачу лише посадовий оклад 750 грн., оклад за військове звання 120 грн., надбавку за вислугу років 35 %, надбавку за особливо важливі завдання 50 %, премію 28, 29 % та зовсім не врахували таких видів грошового забезпечення, як надбавка 100 % (передбачену Законом України № 2262-ХІІ), надбавка за особливі умови служби 50 %, надбавка за безперервну службу в ОВС 70 % та премію 70 %.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 63 Закону України № 2262-ХІІ у позивача наявне право на перерахунок пенсії відповідно до наказу МВС України від 31.12.2007 № 499 «Про впорядкування структури та умов грошового забезпечення осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ», оскільки підставою для проведення перерахунку пенсії є фактична зміна хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців.

Аналізуючи вказані обставини та відповідні норми матеріального права, суд вважає, що ГУПФ неправомірно відмовило позивачу у здійсненні перерахунку пенсії за довідкою № 4/10922, виданої УМВС України в Полтавській області, про розмір його грошового забезпечення станом на 14.07.2012 р.

На думку суду, звуження соціальних гарантій пенсійного забезпечення, є протиправним та недопустимим. Це є порушенням Закону України «Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ, деяких інших осіб та їх соціальний захист». Держава гарантує кожному ветерану військової служби, ветерану органів внутрішніх справ, пенсійного забезпечення відповідно до законодавства.

Тому, зменшення розміру пенсії позивачу з 80 % до 70 % при її перерахунку, неврахування змін в розмірах пенсії хоча б одного з видів грошового забезпечення суд розцінює як звуження його соціальних гарантій, що є протиправним та недопустимим.

У відповідності до ч. 2 ст. 6 Конституції України органи виконавчої влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України, визначається і діє принцип верховенства права. Конституція України є нормою прямої дії.

Стаття 24 Конституції України гарантує рівність конституційних прав і свобод та рівність всіх громадян перед законом.

Одночасно ст. 46 Конституції України гарантовано право особи на соціальний захист, що включає і право на забезпечення громадян у старості. Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ та організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення.

Враховуючи вищевикладене, суд, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, оскільки вони обґрунтовані та підтверджуються матеріалами справи.

Керуючись ст.ст. 2, 3, 7-11, 69-72, 86, 94, 99, 159-163, 167 КАС України, суд,

п о с т а н о в и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області щодо не проведення перерахунку ОСОБА_1 пенсії з 01 січня 2008 р. по 23 липня 2012 р.

Зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області здійснити перерахунок та виплату недоплаченої пенсії ОСОБА_1 без обмеження граничного розміру за період 01 січня 2008 р. по 21 травня 2008 р. відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 1294 від 07 листопада 2007 р. «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» в розмірі 80 % від наступного грошового забезпечення: посадового окладу 750 грн., окладу за військове звання 120 грн., надбавки за вислугу років 35 %, надбавки 100 %, надбавки за особливо важливі завдання 50 %, премія 28, 29 %; а з 22 травня 2008 р. по 23 липня 2012 р. у розмірі 80 % від наступного грошового забезпечення: посадового окладу 750 грн., окладу за військове звання 120 грн., надбавки за вислугу років 35 %, надбавки 100 %, надбавки за особливо важливі завдання 50 %, надбавки за особливі умови служби 50 %, надбавки за безперервну службу в ОВС 70 % та премія 28, 29 %.

Визнати протиправною бездіяльність управління Пенсійного фонду України в Полтавській області щодо не проведення перерахунку ОСОБА_1 пенсії за період з 23 липня 2012 р.

Зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області здійснити перерахунок та виплату недоплаченої ОСОБА_1 пенсії без обмеження граничного розміру за період з 23 липня 2012 р. відповідно до довідки УМВС України в Полтавській області від 14 червня 2012 р. № 410922 у відповідності до постанови Кабінету Міністрів України № 1294 від 07 листопада 2007 р. «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» та постанови Кабінету Міністрів України № 355 від 23 квітня 2012 року «Про збільшення розмірів пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» у розмірі 80 % від наступного грошового забезпечення: посадового окладу 750 грн., оклад за військове звання 120 грн., надбавка за вислугу років 35 %, надбавка 100 %, надбавка за особливі умови служби 50 %, надбавка за безперервну службу в ОВС 70 %, надбавка за особливо важливі завдання 48 % та премія 70 %, а також збільшити підвищення пенсій на 11 % пенсій, обчислених відповідно до ст. 21 Закону України № 2262-XII, з подальшим збільшенням пенсії з 01 вересня 2012 р. до 23 % та з 1 січня 2013 р. до 35 % відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 355 від 23 квітня 2012 року «Про збільшення розмірів пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня її проголошення. Апеляційна скарга подається через Чутівський районний суд з одночасним направленням копії скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення постанови, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії постанови.

Головуючий

Повний текст постанови виготовлений 13 березня 2017 року