Справа № 488/1057/16-а
Суддя: Золотніков О.С.
Дата ухвалення: 2017-03-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 березня 2017 р.м.ОдесаСправа № 488/1057/16-а

Категорія: 3.7.1 Головуючий в 1 інстанції: Безпрозванний В.В.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого Золотнікова О.С.,

суддів Осіпова Ю.В. та Скрипченка В.О.,

при секретарі Мадюді В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Управління патрульної поліції у м. Миколаєві Департаменту патрульної поліції на постанову Корабельного районного суду м. Миколаєва від 26 серпня 2016 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у м. Миколаєві Департаменту патрульної поліції про визнання дій протиправними та скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В:

У березні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Управління патрульної поліції у м. Миколаєві Департаменту патрульної поліції (далі Управління патрульної поліції у м. Миколаєві) про визнання протиправними дій інспектора патрульної служби 1-ї роти 1-го батальйону Управління патрульної поліції у м. Миколаєві Гришаєва О.О. при винесенні постанови від 2 березня 2016 року серії ПС1 № 918134 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП, а також скасування названої постанови у справі про адміністративне правопорушення.

В обґрунтування позову зазначалось, що 2 березня 2016 року позивач на автомобілі FORD FOCUS, номерний знак НОМЕР_1, рухався у м. Миколаєві по вул. Чигрина та біля будинку № 176 був зупинений патрульною поліцією з посиланням на те, що у транспортного засобу був забруднений задній номерний знак, що не дозволяло визначити його символи на відстані 20 метрів. Надалі інспектор попросив надати для огляду реєстраційні документи на транспортний засіб, а також страховий поліс, на що позивач правомірно відмовився, однак відповідачем винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ПС1 № 918134 із застосуванням до позивача адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП. На думку позивача, дії відповідача є протиправними, а названа постанова від 2 березня 2016 року серії ПС1 № 918134 підлягає скасуванню.

Постановою Корабельного районного суду м. Миколаєва від 26 серпня 2016 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено. Визнано неправомірними дії інспектора патрульної служби 1-ї роти 1-го батальйону Управління патрульної поліції у м. Миколаєві Гришаєва О.О. щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП. Скасовано постанову у справі про адміністративне правопорушення від 2 березня 2016 року серії ПС1 № 918134 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн..

Не погоджуючись з постановленим по справі судовим рішенням, представник відповідача в апеляційній скарзі зазначає, що судом порушено норми матеріального права. На думку апелянта, позивача обґрунтовано притягнуто до адміністративної відповідальності за відсутність полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. У зв'язку з викладеним в апеляційній скарзі ставиться питання про скасування постановленого по справі судового рішення з винесенням нової постанови про відмову у задоволенні позовних вимог.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку про наявність підстав для її задоволення.

Судом встановлено, що постановою від 2 березня 2016 року серії ПС1 № 918134, винесеною інспектором патрульної служби 1-ї роти 1-го батальйону Управління патрульної поліції у м. Миколаєві рядовим поліції Гришаєвим О.О., позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП з накладенням стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн..

Згідно названої постанови, ОСОБА_1, керуючи 2 березня 2016 року о 8 годині 55 хвилин транспортним засобом FORD FOCUS, номерний знак НОМЕР_1, рухався у м. Миколаєві по вул. Чигрина зі сторони автовокзалу у сторону вул. Садової із забрудненим номерним знаком, що не дозволяв чітко визначити його символи з відстані 20 метрів, та не мав при собі поліса цивільно-правової відповідальності, чим порушив вимоги пп. 2.1.ґ Правил дорожнього руху України.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не надано доказів про наявність підстав для зупинення транспортного засобу під керуванням позивача, і, крім того, в порушення вимог ст. 36 КУпАП не кваліфіковано дії позивача за ч. 6 ст. 121 КУпАП.

Проте, з таким рішенням суду першої інстанції погодитись не можна.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про Національну поліцію» поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Згідно п. 8 ч. 1 ст. 23 названого Закону поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Підпунктом 1 ч. 1 ст. 35 Закону передбачене право поліцейського зупинити транспортний засіб у разі порушення водієм Правил дорожнього руху.

На підставі ч. 1 ст. 222 Кодексу України про адміністративні правопорушення органи Національної поліції розглядають, серед іншого, справи про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 126 Кодексу.

Частиною 2 названої статті Кодексу визначено, що від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до ч. 2 ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Частинами 4 та 5 названої статті Кодексу встановлено, що у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі.

Процедуру оформлення поліцейськими патрульної поліції матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, визначає Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України від 7 листопада 2015 року № 1395 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року за № 1408/27853).

Відповідно до п. 4 Розділу І названої Інструкції у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п'ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП.

За таких даних, чинним законодавством України працівникам органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, надано право на місці вчинення адміністративного правопорушення від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення за адміністративні правопорушення, передбачені ст. 126 КУпАП, без складання відповідного протоколу.

Згідно пп. «ґ» п. 2.1 розділу 2 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі поліс (сертифікат) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення).

Частиною 1 ст. 126 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена картка») у вигляді накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

На підставі ч. 2 ст. 36 КУпАП якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Як встановлено матеріалами справи, 2 березня 2016 року інспектором патрульної служби 1-ї роти 1-го батальйону Управління патрульної поліції у м. Миколаєві рядовим поліції Гришаєвим О.О. винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ПС1 № 918134, якою до ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмір 425 грн. (двадцять п'ять неоподатковуваних мінімумів доходів громадян) за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП, а саме за відсутність поліса обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Відповідно до ст. 16 Закону України «Про дорожній рух» водій зобов'язаний мати, зокрема при собі та на вимогу поліцейського, а водії військових транспортних засобів - на вимогу посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, пред'являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Згідно п. 21.2 ст. 21 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» контроль за наявністю договорів обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється відповідними підрозділами Національної поліції при складанні протоколів щодо порушень правил дорожнього руху та оформленні матеріалів дорожньо-транспортних пригод.

Таким чином, законодавством визначено перелік випадків, коли працівник поліції має право вимагати, а водій зобов'язаний надати страховий поліс для перевірки.

Матеріалами справи встановлено, що транспортний засіб, яким керував ОСОБА_1, був зупинений інспектором патрульної служби Гришаєвим О.О. у зв'язку із забрудненням номерного знаку, що не дозволяло чітко визначити його символи з відстані 20 метрів. Адміністративна відповідальність за назване правопорушення передбачена ч. 6 ст. 121 КУпАП.

Після зупинення транспортного засобу у зв'язку з порушенням водієм правил дорожнього руху, інспектор патрульної поліції запропонував позивачу надати для огляду страховий поліс, однак ОСОБА_1 відмовив у цьому, про що прямо зазначено у позовній заяві (а. с. 1).

За таких обставин, із врахуванням наведених вище положень ч. 2 ст. 36 КУпАП, інспектором патрульної поліції обґрунтовано винесено постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП, тобто за більш тяжке правопорушення, а саме, за відсутність полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, із зазначенням в описовій частині постанови і про вчинення адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 6 ст. 121 КУпАП.

При цьому позивачем не заперечується відсутність у нього відповідного страхового полісу на транспортний засіб.

Отже, оскаржена постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності складена повноважною особою, за своєю формою і змістом відповідає нормам чинного законодавства, при цьому розмір штрафу відповідає санкції ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Названу постанову складено інспектором патрульної поліції на місці вчинення адміністративного правопорушення та негайно вручено позивачу, про що свідчить його підпис у постанові (а. с. 6).

Із врахуванням встановлених обставин та наведених вище положень чинного законодавства України, апеляційний суд приходить до висновку, що при винесенні постанови у справі про адміністративне правопорушення від 2 березня 2016 року серії ПС1 № 918134, якою на позивача накладено штраф у розмірі 425 грн., інспектор патрульної поліції рядовий поліції Гришаєв О.О. діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені законами України «Про Національну поліцію» та «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», а також Кодексом України про адміністративні правопорушення, що виключає можливість задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про скасування названої постанови.

Оскільки висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, і, крім того, судом порушено норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, постановлене судове рішення на підставі пунктів 3 та 4 ч. 1 ст. 202 КАС України підлягає скасуванню з винесенням нової постанови про відмову у задоволенні вимог позивача.

Керуючись ст. ст. 195, 196, 198, 202, 205, 207, 254 КАС України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Управління патрульної поліції у м. Миколаєві Департаменту патрульної поліції задовольнити.

Постанову Корабельного районного суду м. Миколаєва від 26 серпня 2016 року скасувати.

Прийняти нову постанову, якою відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили судовим рішенням апеляційного суду.

Головуючий: О.С. Золотніков

Судді: Ю.В. Осіпов

В.О. Скрипченко