Справа № 826/19937/16
Суддя: Аблов Є.В.
Дата ухвалення: 2017-03-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

02 березня 2017 року 11:57 № 826/19937/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Аблова Є.В.,

при секретарі судового засідання Мар'янченко Д.А.,

за участю сторін:

представника позивача - Махині М.В.,

представника відповідача - Хітька В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом підприємства зі 100 % іноземною інвестицією ТОВ «Мері Кей (Україна) Лімітед» до Офісу великих платників податків ДФС про визнання протиправною бездіяльності, зобов'язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

З позовом до Окружного адміністративного суду міста Києва звернулося підприємство зі 100 % іноземною інвестицією ТОВ «Мері Кей (Україна) Лімітед» до Офісу великих платників податків ДФС про визнання протиправною бездіяльності, зобов'язання вчинити дії, мотивуючи позовні вимоги тим, що оскаржувана бездіяльність відповідача є протиправною та призводить до порушення права позивача на повернення йому надміру сплачених сум податку на прибуток відповідно до ст. 43 Податкового кодексу України, а також завдає шкоди позивачу, який не має можливості скористатися належними йому грошовими коштами для ведення господарської діяльності та сплати податкових зобов'язань за іншими видами податків та зборів.

В позовній заяві позивач просить:

- визнати протиправною бездіяльність Офісу великих платників податків ДФС щодо неподання відповідному органові Державної казначейської служби України висновку про повернення Підприємству зі 100% іноземною інвестицією товариство з обмеженою відповідальністю «Мері Кей (Україна) Лімітед» (ідентифікаційний код 24733492) надміру сплачених сум грошового зобов'язання з податку на прибуток підприємств за заявою цього підприємства від 05 липня 2016 року №479 у сумі 2 331 006,00 грн. (два мільйони триста тридцять одна тисяча шість гривень нуль копійок);

- зобов'язати Офіс великих платників податків Державної фіскальної служби (ідентифікаційний код 39440996, місцезнаходження: вул. Дегтярівська, 11-Г, м. Київ, Україна) підготувати та подати до органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів висновок про повернення Підприємству зі 100% іноземною інвестицією товариство з обмеженою відповідальністю «Мері Кей (Україна) Лімітед» (ідентифікаційний код 24733492, місцезнаходження: вул. Нововокзальна, 2, м.Київ, Україна) надміру сплачених сум грошового зобов'язання з податку на прибуток підприємств у сумі 2 331 006,00 грн. (два мільйони триста тридцять одна тисяча шість гривень нуль копійок).

В ході судового розгляду даної справи представник позивача позовні вимоги та просив суд їх задовольнити.

Представник відповідача заперечував щодо задоволення позову з підстав того, що вимоги позивача про стягнення з відповідача помилково сплачених грошових зобов'язань з податку на прибуток задоволенню не підлягають, оскільки не відповідають правильному способу захисту порушеного права, з метою відновлення якого подано відповідний позов.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи, заслухавши пояснення позивача та представників сторін, суд дійшов висновків про наступне.

З матеріалів справи вбачається, що у зв'язку з виникненням значного позитивного сальдо за розрахунками з бюджетом щодо податку на прибуток підприємств 06.07.2016 року позивач звернувся до Міжрегіонального головного управління ДФС - Центральний офіс з обслуговування великих платників із заявою від 05.07.2016 №479 щодо повернення надміру сплаченої суми податку на прибуток на загальну суму 2 331 006,00 грн.

Як повідомив позивач, в порушення вимог Податкового кодексу України відповідач не вжив передбачених законом дій, необхідних для повернення вищезгаданої переплати податку позивачу.

Незгода позивача із бездіяльністю відповідача зумовила його звернення до суду з даним позовом, при вирішенні якого суд виходить з наступного.

З матеріалів справи вбачається та відповідачем не заперечується, що переплата з податку на прибуток на загальну суму 2 331 006,00 грн. виникла після сплати позивачем авансових платежів з цього податку за такі податкові періоди (місяці) 2014 року: за січень - 431 032,00 грн.; за лютий - 431 032,00 грн.; за березень - 734 471,00 грн.; за квітень - 734 471,00 грн., що підтверджується відповідними копіями платіжних доручень.

Розмір сплачених позивачем авансових платежів був розрахований за правилами, визначеними податковим законодавством, виходячи з розміру нарахованого податку на прибуток позивача за попередні звітні періоди - 2012 та 2013 роки.

При цьому, позивач зазначає, що в наступних податкових періодах (2014-2016 роки) та до моменту подання вказаної вище заяви відповідачу у позивача не виникло податкових зобов'язань з податку на прибуток підприємств, в рахунок погашення яких могли б бути зараховані авансові платежі за цим податком, що сплачені позивачем у січні-квітні 2014 року.

Вказана обставина зумовила звернення позивача до відповідача із заявою від 05.07.2016 року про повернення цієї переплати.

В заяві від 05.07.2016 року, посилаючись зокрема на статтю 43 Податкового кодексу України, позивач просив відповідача повернути надміру сплачені суми грошових зобов'язань з податку на прибуток підприємств у сумі 2 331 006,00 гривень у безготівковій формі на поточний рахунок позивача №7008 в ПАТ «Сітібанк», м.Київ, МФО 300584.

Листом №15440/10/28-10-42-2-11 від 15.07.2016 року повідомлено позивачу, що діючим бюджетним розписом не передбачено окремого ресурсу для повернення надміру сплачених сум з податку на прибуток підприємств, створених за участю іноземних інвесторів.

Додатково зазначено, що Законом України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» передбачено велику кількість соціально важливих програм, реалізація яких пов'язана з виконанням доходної частини бюджету та напруженість планових завдань зі збору платежів до загального фонду державного бюджету, у зв'язку з чим рекомендовано розглянути питання щодо можливості зарахування зазначених сум переплат рівномірними частинами на протязі поточного року.

Підпунктом 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України передбачено, що грошове зобов'язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов'язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв'язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Згідно з підпунктом 14.1.115 пункту 14.1 статті 14 Кодексу надміру сплачені грошові зобов'язання - суми коштів, які на певну дату зараховані до відповідного бюджету понад нараховані суми грошових зобов'язань, граничний строк сплати яких настав на таку дату.

Згідно з пп. 17.1.10 п. 17.1 ст. 17 цього Кодексу платник податків має право на залік чи повернення надміру сплачених, а також надміру стягнутих сум податків та зборів, пені, штрафів у порядку, встановленому цим Кодексом.

Умови повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань визначені положеннями статті 43 ПК України. Відповідно до пункту 43.1 цієї статті помилково та/або надміру сплачені суми грошового зобов'язання підлягають поверненню платнику відповідно до цієї статті та статті 301 Митного кодексу України, крім випадків наявності у такого платника податкового боргу.

Згідно з пунктами 43.3, 43.4 ст. 43 Кодексу обов'язковою умовою для здійснення повернення сум грошового зобов'язання є подання платником податків заяви про таке повернення (крім повернення надміру утриманих (сплачених) сум податку з доходів фізичних осіб, які розраховуються контролюючим органом на підставі поданої платником податків податкової декларації за звітний календарний рік шляхом проведення перерахунку за загальним річним оподатковуваним доходом платника податку) протягом 1095 днів від дня виникнення помилково та/або надміру сплаченої суми. Платник податків подає заяву на повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань у довільній формі, в якій зазначає напрям перерахування коштів: на поточний рахунок платника податків в установі банку; на погашення грошового зобов'язання (податкового боргу) з інших платежів, контроль за справлянням яких покладено на контролюючі органи, незалежно від виду бюджету; повернення готівковими коштами за чеком у разі відсутності у платника податків рахунку в банку.

Як визначено п. 43.5 ст.43 Податкового кодексу, контролюючий орган не пізніше ніж за п'ять робочих днів до закінчення двадцятиденного строку з дня подання платником податків заяви готує висновок про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету та подає його для виконання відповідному органові, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів. На підставі отриманого висновку орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, протягом п'яти робочих днів здійснює повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань платникам податків у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику. Контролюючий орган несе відповідальність згідно із законом за несвоєчасність передачі органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, для виконання висновку про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету.

Отже, з аналізу наведених норм випливає, що умовою повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань, окрім відсутності податкового боргу у платника податку незалежно від виду боргу, є воля самого платника податків, яка виражається у подачі до відповідного контролюючого органу заяви про таке повернення.

На виконання положень статті 43 Податкового кодексу України наказом Міністерства фінансів України від 03.09.2013 №787, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 25.09.2013 за №1650/24182, було затверджено Порядок повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів (надалі - «Порядок № 787»).

Пунктом 5 цього Порядку закріплено, що повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету податків, зборів, платежів та інших доходів бюджетів здійснюється за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету. Подання на повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету зборів, платежів та інших доходів бюджетів (крім зборів та платежів, контроль за справлянням яких покладено на органи Державної фіскальної служби України (далі - органи ДФС)) подається до відповідного органу Казначейства за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку. У разі повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету податків, зборів, платежів, контроль за справлянням яких покладено на органи ДФС, подання подається до відповідного органу Казначейства за формою згідно з додатком 1 до Порядку взаємодії територіальних органів Державної фіскальної служби України, місцевих фінансових органів та територіальних органів Державної казначейської служби України у процесі повернення платникам податків помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов'язань, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 15.122015 №1146, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 31.12.2015 за№ 1679/28124 (надалі - «Порядок №1146»),

Пунктом 1 Порядку №1146 визначено, що цей Порядок регламентує взаємовідносини територіальних органів Державної фіскальної служби України (далі - органи ДФС) з місцевими фінансовими органами та територіальними органами Державної казначейської служби України (далі - органи Казначейства) в процесі повернення платникам податків помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов'язань за платежами, контроль за справлянням яких покладено на органи ДФС, з метою належного виконання положень статей 43, 102 Податкового кодексу України, частини другої статті 45 та частини другої статті 78 Бюджетного кодексу України.

Аналогічно положенням Податкового кодексу України у пункті 5 Порядку №1146 закріплено, що повернення помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов'язань у випадках, передбачених законодавством, здійснюється виключно на підставі заяви платника податку (за винятком повернення надміру утриманих (сплачених) сум податку на доходи фізичних осіб, які розраховуються органом ДФС на підставі поданої платником податків податкової декларації за звітний календарний рік шляхом проведення перерахунку за загальним річним оподатковуваним доходом платника податку), яка може бути подана до територіального органу ДФС за місцем адміністрування (обліку) помилково та/або надміру сплаченої суми протягом 1095 днів від дня її виникнення.

Згідно з пунктом 8 Порядку №1146 за платежами, належними державному бюджету, орган ДФС у строк не пізніше ніж за п'ять робочих днів до закінчення двадцятиденного строку з дня подання платником податків заяви передає висновки згідно з реєстром висновків за платежами, належними державному бюджету, для виконання відповідному органу Казначейства. За платежами, належними місцевим бюджетам, та платежами, які підлягають розподілу між державним та місцевими бюджетами, орган ДФС у строк не пізніше ніж за дев'ять робочих днів до закінчення двадцятиденного строку з дня подання платником податків заяви передає висновки згідно з реєстром висновків за платежами, належними місцевим бюджетам, та платежами, які підлягають розподілу між державним та місцевими бюджетами, для погодження відповідному місцевому фінансовому органу.

Отже, з викладених правових норм вбачається, що законодавством регламентовано чіткий порядок повернення суб'єктам господарювання надмірно сплачених податкових платежів, який включає в себе сукупність послідовних дій учасників даних правовідносин, а саме: 1) звернення суб'єкта господарювання до податкового органу із відповідною заявою; 2) встановлення податковим органом наявності факту переплати; 3) складання ним відповідного висновку та його надіслання органам Державної казначейської служби України для повернення заявнику надміру сплачених коштів або винесення обґрунтованої відмови у задоволенні заяви.

Аналогічна правова позиція викладена в рішенні Верховного Суду України від 24.03.2015 у справі №21-3а15к, який відповідно до ч. 1 ст.244-2 КАС України, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, що застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, який містить зазначені норми права.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач виконав вимоги Податкового кодексу України (ст.43), що необхідні для виникнення у нього права на повернення з бюджету надміру сплачених сум грошового зобов'язання, а саме:

- у позивача виникла переплата з податку на прибуток підприємств у сумі 2 331 006,00 грн., що підтверджується листом відповідача від 17.11.2016 року №8102/10/28-10-07-03-20 та роздруківкою з веб-сайту Державної фіскальної служби «Електронний кабінет платника: 24733492 ТОВ «Мері Кей (Україна) Лтд.»;

- 06.07.2016 року позивач подав відповідачу письмову заяву від 05.07.2016 року №479, в якій попросив повернути переплату та зазначив напрям перерахування коштів (на поточний рахунок позивача в установі банку);

- заява була подана позивачем 06.07.2016 року, тобто протягом (в межах) 1095 днів від дня виникнення надміру сплаченої суми у 2014 році.

При цьому, на день подання заяви у позивача був відсутній податковий борг, що підтверджується копією довідки про відсутність заборгованості з податків, зборів, платежів, що контролюються органами доходів і зборів від 17.11.2016 року №8084/10/28-10-17-02-24.

За таких обставин, в силу пунктів 43.1, 43.2 ст.43 ПК України відсутня підстава для затримки з поверненням позивачу надміру сплаченої суми податку до моменту погашення податкового боргу.

Вищенаведене свідчить, що у відповідача немає законних підстав не підготувати висновок про повернення позивачу переплати у сумі 2 331 006,00 грн. з відповідного бюджету та не подати його для виконання відповідному органові державного казначейства.

Водночас, з наявного в матеріалах справи листа від 15.07.2016 №15440/10/28-10-42-2-11 вбачається, що відповідач не посилається на існування будь-яких законних підстав для неповернення позивачу переплати з податку на прибуток.

При цьому, представник відповідача і в ході судового розгляду даної справи не заперечував щодо виникнення у позивача права на повернення з бюджету переплати податку у сумі 2 331 006,00 гривень.

За таких обставин, суд погоджується з доводами позивача щодо протиправності оскаржуваної бездіяльності відповідача щодо неповернення коштів (переплати) позивачу всупереч вимог пп. 17.1.10 п. 17.1 ст. 17, ст. 43 Податкового кодексу України, пункту 5 Порядку №787, пунктів 5, 8 Порядку №1146.

З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що належним способом захисту порушених прав та інтересів позивача є зобов'язання відповідача щодо надання органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів висновку про повернення позивачу відповідних сум коштів із відповідного бюджету.

При цьому, вказаний спосіб відновлення порушеного права позивача відповідає способам захисту порушених прав та інтересів, що визначені у пункті 2 ст. 162 КАС України та узгоджується з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду України від 01.03.2016 року у справі № 21-3669а.

В силу ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачем як суб'єктом владних повноважень не доведено суду правомірність оскаржуваної бездіяльності.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову повністю.

Керуючись ст.ст. 94, 158-163 КАС України, Окружний адміністративний суд міста Києва,-

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги підприємства зі 100 % іноземною інвестицією ТОВ «Мері Кей (Україна) Лімітед» задовольнити повністю.

Визнати протиправною бездіяльність Офісу великих платників податків ДФС щодо неподання відповідному органові Державної казначейської служби України висновку про повернення Підприємству зі 100% іноземною інвестицією товариство з обмеженою відповідальністю «Мері Кей (Україна) Лімітед» (ідентифікаційний код 24733492) надміру сплачених сум грошового зобов'язання з податку на прибуток підприємств за заявою цього підприємства від 05 липня 2016 року №479 у сумі 2 331 006,00 грн. (два мільйони триста тридцять одна тисяча шість гривень нуль копійок).

Зобов'язати Офіс великих платників податків ДФС підготувати та подати до органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів висновок про повернення Підприємству зі 100% іноземною інвестицією товариство з обмеженою відповідальністю «Мері Кей (Україна) Лімітед» (ідентифікаційний код 24733492, місцезнаходження: вул. Нововокзальна, 2, м. Київ) надміру сплачених сум грошового зобов'язання з податку на прибуток підприємств у сумі 2 331 006,00 грн. (два мільйони триста тридцять одна тисяча шість гривень нуль копійок).

Присудити на користь підприємства зі 100 % іноземною інвестицією ТОВ «Мері Кей (Україна) Лімітед» () понесені ним судові витрати у розмірі 2756,00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Офісу великих платників податків ДФС ().

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі в Окружний адміністративний суд міста Києва апеляційної скарги на постанову протягом десяти днів з дня її проголошення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає до Київського апеляційного адміністративного суду.

Якщо апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений ст. 186 КАС України, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку.

Суддя Є.В. Аблов