Справа № 229/3137/16-а
Суддя: Ханова Раїса Федорівна
Дата ухвалення: 2017-03-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Рагозіна С. О.
Суддя-доповідач - Ханова Р.Ф.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2017 року справа №229/3137/16-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд колегією суддів у складі:

головуючого судді: Ханової Р.Ф.

суддів: Василенко Л.А.

Гайдара А.В.

при секретарі

судового засідання Томах О.О.

за участю представників:

від позивача: не з'явилась

від відповідача: Лігуна Л.П. за довіреністю від 31.01.2017 р.

Оруська О.А. за довіреністю від 17.03.2017 р.

розглянувши у відкритому

судовому засіданні

апеляційну скаргу Управління соціального захисту населення Дружківської міської ради Донецької області

на постанову Дружківського міського суду Донецької області

від 31 січня 2017 року

по адміністративній справі № 229/3137/16-а

за позовом ОСОБА_6

до Управління соціального захисту населення Дружківської міської ради Донецької області

про визнання дій протиправними, зобов'язання здійснити

певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_6 (далі - позивач) у вересні 2016 року звернулась до суду з адміністративним позовом до Управління соціального захисту населення Дружківської міської ради Донецької області (далі - відповідач, управління), в якому просила визнати протиправними дії відповідача щодо припинення з 24 березня 2016 року виплат щомісячної адресної допомоги як внутрішньо переміщеній особі для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг; зобов'язати відповідача поновити ці виплати з моменту припинення - з 24 березня 2016 (а.с.1-3).

Постановою Дружківського міського суду Донецької області від 31 січня 2017 року позовні вимоги задоволені частково. Визнані протиправними дії управління щодо припинення виплати позивачу щомісячної адресної грошової допомоги як внутрішньо переміщеній особі для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг з 24 березня 2016 року, зобов'язано управління поновити виплату позивачу щомісячної адресної грошової допомоги як внутрішньо переміщеній особі для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, з 26 березня по 02 листопада 2016 року. В решті вимог відмовлено. (а.с.67-70).

Відповідач, не погодившись з постановою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просив скасувати постанову суду першої інстанції та постановити нову, якою в задоволенні позовних вимог відмовити.

Заявник апеляційної скарги зазначає, що позивач та її чоловік отримували щомісячну адресну грошову допомогу, яка була призначена за заявою уповноваженого представника сім'ї - чоловіка позивача ОСОБА_7. Вподальшому фахівцями управління було виявлено безпідставне подовження адресної допомоги на сім'ю з 07.07.2015 року по 31.03.2016 року у зв'язку з працевлаштуванням позивача, що суперечить вимогам пункту 7 «Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг», затвердженого постановою КМУ від 01.10.2014 року № 505 (далі - Порядок № 505). У зв'язку з вищезазначеним заявнику надміру перерахована щомісячна адресна допомога у сумі 3848,25 грн. за період з 07.07.2015 року по 31.03.2016 року.

До Департаменту соціального захисту населення Донецької обласної державної адміністрації 24.03.2016 року направлено запит № 01-12/1328-09 щодо правомірності дій управління, у відповідь на який Департаментом надісланий лист, в якому зазначено, що на наступний період допомога призначається без урахування дружини заявника (позивача по справі).

Апеляційний розгляд справи здійснювався із застосуванням засобів технічної фіксації судового процесу відповідно до статті 41 КАС України.

Представники відповідача у суді апеляційної інстанції доводи апеляційної скарги підтримали, просили оскаржуване судове рішення скасувати та відмовити в задоволенні позову.

Позивач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Надала заперечення на апеляційну скаргу, які долучені до матеріалів справи. Позивач просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін, а також зауважила про розгляд справи без її участі.

За правилами частини першої статті 195 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши суддю - доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, встановила наступне.

Позивач ОСОБА_6 взята на облік внутрішньо переміщених осіб, які переміщуються з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції та отримала довідку № від 03 листопада 2014 року, дію якої продовжено до 03 листопада 2016 року (а.с.5).

Як вбачається з матеріалів справи, позивач та її чоловік з 03.11.2014 року по 02.01.2015 року отримували щомісячну адресну допомогу на сім'ю, яка призначалась та виплачувалась уповноваженому представнику сім'ї - чоловіку позивача у розмірі 884,00 грн., з 03.01.2015 року по 02.03.2015 року грошова допомога виплачувалась у розмірі 663,00 грн. (зменьшено розмір допомоги позивача на 50 %, оскільки не надані данні про її працевлаштування); з 03.03.2015 року по 02.05.2015 року розмір допомоги складав 442 грн. (виплата допомоги на позивача припинена на підставі п.7 Порядку № 505 - не надання даних про працевлаштування).

У серпні 2015 року уповноважений представник сім'ї (чоловік позивача) звернувся до відповідача з заявою про перерахунок раніше призначеної допомоги у зв'язку з працевлаштуванням позивача з 07.07.2015 року. У звязку з цим з 07.07.2015 року по 02.11.2015 року допомога виплачувалася у розмірі 884,00 грн. (а.с. 8, 51).

З 06.11.2015 року по 02.05.2016 року допомога призначена у розмірі 884,00 грн. (а.с. 8, 53-54).

При проведенні перевірки спеціалістами відповідача було виявлено помилкове призначення допомоги позивачу з 07.07.2015 року та виплата допомоги на неї була припинена з березня 2016 року на підставі п. 7 Порядку № 505, оскільки позивач працевлаштувалась пізніше дати припинення допомоги (а.с. 53).

У зв'язку з вищевикладеним, управлінням нарахована переплата допомоги у сумі 3848,25 грн. за період з 07.07.2015 року по 31.03.2016 року, проте в листі Департаменту соціального захисту населення Донецької обласної державної адміністрації зазначено, що повернення надміру виплачених коштів буде вирішено за рахунок Управління соціального захисту населення Дружківської міської ради Донецької області.

Відповідно до довідки з місця роботи від 06.11.2015 року, позивач працює продавцем непродовольчих товарів у приватного підприємця ОСОБА_8 в м. Дружківці з 01.07.2015 (а.с.6).

Спірним питанням у даній справі є правомірність дій відповідача стосовно припинення з березня 2016 року виплати позивачу щомісячної адресної допомоги, як внутрішньо переміщеній особі для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг на підставі п.7 Порядку № 505.

Відповідно до статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Закон України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» від 20.10.2014 року № 1706-VII (далі-Закон № 1706-VII) встановлює гарантії дотримання прав, свобод та законних інтересів внутрішньо переміщених осіб.

Механізм надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг визначає Порядок надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг», затверджений постановою КМУ від 01.10.2014 року № 505 (далі - Порядок № 505).

Відповідно до пункту 2 Порядку № 505, грошова допомога надається внутрішньо переміщеним особам, які стоять на обліку в структурних підрозділах з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадімінстрацій, виконавчих органах з питань соціального захисту населення міських, районних у містах (у разі утворення) рад (далі - уповноважені органи), з дня звернення за її призначенням і виплачується по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше ніж шість місяців.

Абзацами 1, 5 пункту 3 Порядку № 505 визначено, що грошова допомога особам, які переміщуються, призначається на сім'ю та виплачується одному з її членів за умови надання письмової згоди довільної форми про виплату грошової допомоги цій особі від інших членів сім'ї (далі - уповноважений представник сім'ї) у таких розмірах, зокрема, для працездатних осіб - 442 гривні на одну особу (члена сім'ї).

Особам працездатного віку, яким грошова допомога була припинена відповідно до пункту 7 цього Порядку, грошова допомога на наступний строк не призначається.

Відповідно до пункту 7 Порядку № 505, якщо у складі сім'ї, якій призначено грошову допомогу, є особи працездатного віку, які не працевлаштувалися, в тому числі за сприянням державної служби зайнятості, або перебувають в трудових відносинах з роботодавцями на тимчасово окупованій території України, в районах проведення антитерористичної операції чи населених пунктах, що розташовані на лінії зіткнення, але фактично не працюють, протягом двох місяців з дня призначення виплати грошової допомоги, її розмір для працездатних членів сім'ї на наступні два місяці зменшується на 50 відсотків, а на наступний період - припиняється.

Особи працездатного віку, яким призначено грошову допомогу, зобов'язані інформувати у триденний строк уповноважений орган про факт працевлаштування або перебування на обліку як безробітних.

Аналіз вищезазначених норм свідчить, що грошова допомога у разі її припинення відповідно до пункту 7 цього Порядку не призначається лише на наступний строк, тобто чергові шість місяців. Положення Порядку № 505 не містять норми, яка б у подібних правовідносинах назавжди позбавляла права особу працездатного віку, яка працевлаштувалась та як і раніше має статус внутрішньо переміщеної особи на отримання грошової допомоги.

Отже, як зазначалось раніше, позивачу припинено виплату грошової допомоги в останні два місяці пероіду, на який вона була призначена - з 03.11.2014 року по 02.05.2015 року на підставі п.7 Порядку № 505 - не надання даних про працевлаштування. Тобто, позивач не мала права на отримання грошової допомоги в наступному періоді, а саме з 03.05.2015 року по 02.11.2015 року, проте відповідачем помилково була призначена грошова допомога на підставі заяви уповноваженого представника сім'ї у зв'язку з працевлаштуванням позивача з 07.07.2015 року. Колегія суддів зазначає, що зазначений період не є спірним у даній справі та врегульований в досудовому порядку.

Колегія суддів погоджує висновок суду першої інстанції стосовно того, що позивач має право на отримання грошової допомоги та визнає протиправними дії відповідача щодо не нарахування та не виплати їй сум грошової допомоги за заявами уповноваженого представника сім'ї від 06.11.2015 року та від 05.05.2016 року.

Також, є обгрунтованим висновок суду першої інстанції про задоволення позовних вимог з зазначенням кінцевої дати - 02.11.2016 року з огляду на те, що в подальшому уповноважений представник сімї (чоловік позивача) звертався до відповідача з заявою про призначення допомоги тільки на себе.

Колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції ухвалив постанову із дотриманням норм матеріального і процесуального права, внаслідок чого відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування постанови суду першої інстанції.

Керуючись ст. 24, ст. 41, ст. 167, ст. 184, ч.1 ст. 195, ст. 196, п.1 ч.1 ст. 198, ст. 200, п.1 ч.1 ст. 205, ст. 206, ст. 211, ст. 212, ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ :

Апеляційну скаргу Управління соціального захисту населення Дружківської міської ради Донецької області на постанову Дружківського міського суду Донецької області від 31 січня 2017 року по справі № 229/3137/16-а - залишити без задоволення.

Постанову Дружківського міського суду Донецької області від 31 січня 2017 року по справі № 229/3137/16-а - залишити без змін.

Вступна та резолютивна частини ухвали складені у нарадчій кімнаті та проголошені у судовому засіданні 17 березня 2017 року. Повний текст ухвали складений та підписаний 17 березня 2017 року.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий суддя : Р.Ф. Ханова

Судді: Л.А. Василенко

А.В. Гайдар