Справа № 263/11406/16-а
Суддя: Томілін О. М.
Дата ухвалення: 2017-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/263/20/2017
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2017 року місто Маріуполь

Суддя Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області ОСОБА_1, розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Запорізької митниці ДФС про скасування постанови у справі про порушення митних правил,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2016 року позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з адміністративним позовом до Запорізької митниці ДФС, в якому просить скасувати постанову у справі про порушення митних правил № 0046/11200/15 від 24.03.2015 року, винесену заступником начальника Запорізької митниці ДФС ОСОБА_3 про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів, що складає 181100,79 гривень.

Позовні вимоги мотивує тим, що постановою у справі № 0046/11200/15 про порушення митних правил від 24.03.2015 року, складеною заступником начальника Запорізької митниці ДФС, його визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбачених ст. 485 Митного кодексу України, з накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів. У постанові зазначено, що згідно з ПІК «Інспектор 2006» та базою даних Єдиної Автоматизованої Інформаційної Системи транспортний засіб «VW PASSAT», реєстраційний номер 8175BJH, було ввезено 25.03.2013 року. У строк до 04.04.2013 року вказаний транспортний засіб повинно було вивезти. Згідно з базою даних ЄАІС 16.07.2013 року постановою Східної митниці Міндоходів у справі про порушення митних правил від 23.05.2013 року №273/70000/13 ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, за яке ч. 3 ст. 470 МК України передбачено адміністративну відповідальність на накладено штраф у розмірі 8500 гривень. Постановою зазначається також, що вказаний транспортний засіб ввезено в режимі «транзит», і відповідно до ст.ст. 90, 95 Митного кодексу України, який станом на 27.02.2015 року не вивезено за межі митної території України. За даним фактом 27.02.2015 року Запорізькою митницею ДФС було складено протокол, за результатами розгляду якого позивача визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбачених ст. 485 Митного кодексу України, та постановою накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів, що складає 181100,79 гривень. Із вказаною постановою позивач не згодний, оскільки він не викликався на розгляд справи, в постанові немає пояснення винної особи, немає підпису в отриманні постанови. Крім того, зазначає, що його вже було притягнуто до адміністративно відповідальності за ст. 470 МК України. В оскаржуваній постанові міститься тільки посилання на суму несплачених митних платежів. Інші фактичні обставини, які наведені у вказаній постанові, стосуються порушення позивачем встановленого Митним кодексом десятиденного строку транзитного перевезення автомобіля, що є аналогічними обставинами, зазначеними у постанові № 273/70000/13 від 16.07.2013 року, за що позивача вже було притягнуто до адміністративної відповідальності.

Позивач надіслав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, наполягав на їх задоволенні.

Представник відповідача надіслав до суду заперечення, в яких зазначив, що використання ОСОБА_2 транспортного засобу «VW PASSAT», реєстраційний номер 8175BJH, стосовно якого надані пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у звязку з якими було надано такі пільги, підтверджується наявними в матеріалах справи про порушення митних правил № 0046/11200/15 повідомленням відділу ДАІ з обслуговування м. Запоріжжя ГУМВС України в Запорізькій області МВС України від 11.02.2015 року № 10/16-603, а також протоколом про адміністративне правопорушення від 09.02.2015 року за ч. 6 ст. 121 КУпАП. ОСОБА_2 порушено вимоги щодо переміщення товарів у митному режимі транзиту, а саме факт використання транспортного засобу понад строки (10 діб з моменту ввезення на митну територію України), протягом яких діяла митна пільга щодо сплати митних платежів, надання якої передбачено ч. 1 ст. 381 Митного кодексу України. Зазначає, що притягнення особи до адміністративної відповідальності за ст. 470 Митного кодексу України не виключає підстави для притягнення особи за порушення митних правил, відповідальність за яке передбачена ст. 485 Митного кодексу України. Зазначив, що враховуючи вчинення ОСОБА_2 двох адміністративних правопорушень, відповідальність за які передбачено ст.ст. 470, 485 Митного кодексу України, ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 470 та ст. 485 Митного кодексу України відповідно.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 24.03.2015 року відповідачем винесена постанова у справі про порушення митних правил №0046/11200/15, якою громадянина ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ст. 485 МК України, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 181 100,79 грн. Підставою для прийняття вказаної постанови стали висновки відповідача про порушення позивачем вимог та обмежень, встановлених розділом V Митного кодексу України, а саме: використання товару стосовно якого надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у звязку з якими було надано такі пільги. Сума несплачених митних платежів згідно зі службовою запискою Управління митної вартості, класифікації товарів та заходів регулювання Запорізькоїмитницівід26.02.2015 року № 08-70-25-20/293-ЕП, з урахуванням положень ст. 296 МК України, складає 60366,93 грн. (ввізне мито2789,56 грн., акциз 42866,95 грн., ПДВ 14710,42 грн.).

Статтею 70 Митного кодексу України встановлені види митних режимів. Відповідно до положень статті 71 Митного кодексу України встановлено, що декларант має право обрати митний режим, у який він бажає помістити товари, з дотриманням умов такого режиму та у порядку, що визначені цим Кодексом. Поміщення товарів у митний режим здійснюється шляхом їх декларування та виконання митних формальностей, передбачених цим Кодексом. Митний режим, у який поміщено товари, може бути змінено на інший, обраний декларантом відповідно до частини першої цієї статті, за умови дотримання заходів тарифного та нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, встановлених відповідно до закону для товарів, що поміщуються у такий інший митний режим.

Таким чином, вибір митного режиму, поміщення у митний режим та зміна митного режиму є виключним правом декларанта.

Судом встановлено, що при митному оформленні в зоні діяльності Відділу митного оформлення № 3 митного поста «Доманово» Ягодинської митниці Міндоходів автомобіль «VW PASSAT», реєстраційний номер 8175BJH», був оформлений у режимі «транзит».

Згідно з ч.1 ст.90 МК України транзит це митний режим, відповідно до якого товари та/аботранспортнізасобикомерційногопризначенняпереміщуютьсяпідмитним контролем між двома органами доходів і зборів України або в межах зони діяльності одного органу доходів і зборів без будь-якого використання цих товарів, без сплати митних платежів та без застосуваннязаходівнетарифногорегулюваннязовнішньоекономічноїдіяльності.

У відповідності до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 91 Митного кодексу України переміщення товарів у митному режимі транзиту здійснюється як прохідний (від пункту ввезення (пропуску) на митну територію України до пункту вивезення (пропуску) за межі митної території України (у тому числі в межах одного пункту пропуску через державний кордон України), внутрішній транзит, або каботаж.

Згідно з ч. 1 ст. 93 Митного кодексу України товари, транспортні засоби комерційного призначення, що переміщуються у митному режимі транзиту, повинні:

1) перебувати у незмінному стані, крім природних змін їх якісних та/або кількісних характеристик за нормальних умов транспортування і зберігання;

2) не використовуватися з жодною іншою метою, крім транзиту;

3) бути доставленими у орган доходів і зборів призначення до закінчення строку, визначеного статтею 95 цього Кодексу;

4) мати неушкоджені засоби забезпечення ідентифікації у разі їх застосування.

Пунктом 1 частини 1статті 95 МК України встановлені строки транзитних перевезень залежно від виду транспорту, і для автомобільного транспорту такий строк складає 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці 5 діб).

Підставами для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил або про припинення провадження у справі про порушення митних правил, відповідно до ч. 1 ст. 531 МК України, є:

1) відсутність у діях особи, яка притягується до відповідальності, ознак порушення митних правил;

2) необ'єктивність або неповнота провадження у справі або необ'єктивність її розгляду;

3) невідповідність викладених у постанові висновків фактичним обставинам справи;

4) винесення постанови неправомочною особою, безпідставне недопущення до участі в розгляді справи особи, притягнутої до відповідальності, або її представника, а також інше обмеження прав учасників провадження у справі про порушення митних правил та її розгляду;

5) неправильна або неповна кваліфікація вчиненого правопорушення;

6) накладення стягнення, не передбаченого цим Кодексом.

Між тим, позивачем не наведено жодної з підстав, передбачених ст. 531 МК України, яка б вказувала на відсутність складу порушення митних правил, передбаченого ст. 485 МК України.

Таким чином, ОСОБА_2 порушені вимоги щодо переміщення товарів у митному режиму транзиту та використання транспортного засобу понад строк 10 діб з моменту ввезення на митну територію України, за що передбачена відповідальність ст. 485 Митного кодексу України, тому постанова в справі про порушення митних правил № 0046/11200/15 є законною та обґрунтованою.

При цьому не заслуговують на увагу твердження позивача про притягнення останнього до відповідальності одного виду (відповідальність за порушення митних правил) за одне й те саме діяння, оскільки з дослідженої постанови в справі про порушення митних правил вбачається, що позивача притягнуто до відповідальності за різні правопорушення: за перевищення встановленого ст. 95 МК України строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше ніж на 10 діб, а в даному випадку позивач притягнутий за протиправні дії спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, які передбачені ст. 485 МК України.

Відповідно до ч.4 ст.118 КАС України, якщо у задоволенні вимог позивачеві буде відмовлено, вжиті заходи забезпечення адміністративного позову зберігаються до набрання постановою суду законної сили. Проте суд може одночасно з прийняттям постанови або після цього постановити ухвалу про скасування заходів забезпечення адміністративного позову або заміну одного способу забезпечення адміністративного позову іншим.

Враховуючи викладене необхідно скасувати заходи забезпечення адміністративного позову, вжиті ухвалою суду від 17.11.2016р.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 8-11, 17, 18, 69, 71, 72, 94, 99, 118, 159-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 до Запорізької митниці ДФС про скасування постанови у справі про порушення митних правил відмовити.

Скасувати заходи забезпечення адміністративного позову, а саме, зупинення стягнення з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, які здійснюються на підставі виконавчого документа, постанови у справі про порушення митних правил № 0046/1200/15 від 24.03.2015 року (ВП № 51847296), вжиті ухвалою суду від 17.11.2016р.

Постанова може бути оскаржена до Донецького апеляційного адміністративного суду через Жовтневий районний суд міста Маріуполя Донецької області протягом десяти днів з дня отримання її копії.

Суддя О.М.Томілін