Справа № 806/2557/16
Суддя: Попова Оксана Гнатівна
Дата ухвалення: 2017-03-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 березня 2017 року м. Житомир справа № 806/2557/16

категорія 5.2.2

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Попова О. Г.,

секретар судового засідання Ясинська К.В.,

за участю:

представника позивача Невмержицького О.М.,

представників відповідача Омельчука М.М., Трофімчука О.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "РЦ" до Житомирської митниці ДФС про визнання протиправними та скасування рішення від 13.10.2016 року №101060002/2016/300016/2 і картки відмови від 13.10.2016 року №101060002/2016/00056,

встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю "РЦ" звернулося до суду з позовом, в якому, з урахуванням уточненого адміністративного позову, просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Житомирської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів від 13 жовтня 2016 року №101060002/2016/300016/2;

- визнати протиправним та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні чи пропуску товарів, транспортних засобів через митний кордон України від 13 жовтня 2016 року №101060002/2016/00056.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що ТОВ "РЦ" відповідно до контракту від 19.09.2016 №190916 укладеного з компанією "RBD S.A.S" (Франція) імпортує на митну територію України пили для обробки каменю без робочої частини 390 х 2,5 х 60 х z28 ER 3x14 L = 40.8 (товар). Вказує, що з метою проведення митного оформлення вказаного товару позивачем було подано Житомирській митниці ДФС: митні декларації, документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів, і обраний метод її визначення відповідно до вимог ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України, а саме: зовнішньоекономічний договір (контракт), накладні CMR, інвойс, платіжний документ, сертифікат про походження товару, копія митної декларації країни відправлення, договору про перевезення та інвойси на перевезення, та інші документи, перелік яких зазначено у графі 44 митної декларації. За твердженнями позивача, 13.10.2016 Житомирською митницею ДФС позивачу було направлено електронне повідомлення, в якому зазначено, що документи, зазначені в ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України, які подані до митного оформлення, містять розбіжності та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару. Всупереч вимогам п. 6 ч. 10 ст. 58 Митного кодексу України в поданих документах відсутні відомості про витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов'язані з їх транспортуванням до місця ввезення на митну територію України. За твердженнями позивача, 13.10.2016 підприємством було надано додаткові документи: квитанцію про попередню оплату, проформу-інвойс, комерційну пропозицію, прайс-лист, експортну декларацію. 13 жовтня 2016 року Житомирською митницею ДФС було надано картку відмови у митному оформленні №101060002/2016/00056, в якій, за твердженнями позивача, міститься лише перелік документів, поданих 12.10.2016 разом з митною декларацією та не зазначено жодних додаткових документів, поданих 13.10.2016. Крім того, 13 жовтня 2016 року відповідачем прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №101060002/2016/300016/2. За твердженнями позивача, дане рішення відповідач мотивував тим, що митна вартість товару не може бути визначена за ціною договору (контракту) щодо товару, що імпортується (вартість операції), оскільки документи, зазначені у ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України, подані до митного оформлення, містять розбіжності та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару. У зв'язку із рішенням про коригування митної вартості товару Житомирською митницею ДФС збільшено вартість товару 1/1 на 3 752,29 EUR (106 714,21 грн.) внаслідок чого підвищено митні платежі в розмірі 10 671,89 грн. (митний збір) та 23 477,13 грн. (ПДВ). З метою запобігання затримки оформлення та пропуску товарів через митний кордон України та у зв'язку із незгодою позивача з оспорюваними рішеннями Житомирської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів, ввезені товари, були випущені (оформлені) у вільний обіг під гарантійні зобов'язання шляхом сплати ТОВ «РЦ» до Державного бюджету України сум податків та зборів (обов'язкових платежів) відповідно до ст. 55 Митного кодексу України (різниці між сумою митних платежів (податку на додану вартість), обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною декларантом та сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною Житомирською митницею ДФС по вказаному рішенню, шляхом надання фінансових гарантів у формі фінансової застави). Позивач наголошує, що загальна сума сплачених коштів, як різниця між сумами платежів, нарахованими за митною вартістю визначеною декларантом і митною вартістю товарів, визначеною відповідачем складає 34 149,02 грн. Позивач вважає, що прийняті Житомирською митницею ДФС рішення про винесення картки відмови та про коригування митної вартості товарів є незаконними, необґрунтованими та безпідставними, прийнятими з порушенням вимог чинного законодавства, а тому підлягають скасуванню, надмірно сплачені позивачем кошти - поверненню. Зазначає, що відповідач при витребуванні додаткових документів не зазначив причини витребування даних документів, а також чітко не зазначив, які саме документи містять розбіжності та не містять всіх даних відповідно до обраного декларантом методу визначення митної вартості. Вказує, що картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні чи пропуску товарів, транспортних засобів через митний кордон України від 13 жовтня 2016 року №101060002/2016/00056 винесена передчасно, оскільки на момент прийняття рішення про відмову у митному оформленні десятиденний термін для надання ТОВ «РЦ» додаткових документів не сплинув. Також наголошує, що рішення про коригування митної вартості товарів від 13.10.2016 в порушення вимог ст. 55 Митного кодексу України не містить пояснень митного органу щодо з приводу зроблених коригувань на обсяг партії, умови поставки, комерційні умови тощо. Не зазначено митна вартість якого саме товару бралася за основу, країна експорту цього товару, час експорту в Україну, виробника тощо. На думку позивача, зазначені Житомирською митницею ДФС розбіжності не впливають на числові значення складових митної вартості товару і не позбавляють ТОВ "РЦ" права на застосування методу визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві та уточненому адміністративному позові.

Представники відповідача щодо задоволення позову заперечували у повному обсязі з підстав, викладених у письмових запереченнях на адміністративний позов. Зокрема, зазначали, що по митній декларації №101060002/2016/011514 спрацював критерій ризику автоматизованої системи аналізу та управління ризиками (АСАУР) Держмитслужби України, а саме:

- код 101-1 - "Витребувати оригінали документів зазначених у митній декларації або засвідчених у встановленому порядку копій, якщо законодавством не передбачено подання оригіналів";

- код 103-1 - "Перевірка поданих даних товаросупровідних та товаротранспортних документів (в тому числі наданих на вимогу митного органу) та/або відомостей про них на предмет розбіжностей у відомостях, що зазначені у цих документах, митній декларації чи документах, що їх заміщують, їх електронних копіях розміщених в ЄАІС Держмитслужби. Можливе заниження митної вартості товару. Здійснити перевірку правильності визначення митної вартості товару відповідно до Митного кодексу України, з урахуванням вимог наказу ДФС України від 11.09.2015 №689 "Про затвердження Методичних рекомендацій щодо роботи посадових осіб органів доходів і зборів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю за визначенням митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України". В результаті виявлених розбіжностей відповідачем 12.10.2016 була сформована вимога щодо надання додаткових документів. 13 жовтня 2016 року, після отримання від додаткових документів посадовою особою митного органу було виявлено, що вони містять розбіжності та в них відсутні повні відомості щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. У зв'язку з тим, що декларант своїми діями фактично відмовився від надання повного переліку фактичних документів, які підтверджують числові значення складових митної вартості заявленого товару, митним органом була проведена процедура консультації з метою обґрунтування методу визначення митної вартості товару на підставі поданої інформації. В результаті проведеної консультації з декларантом рівень митної вартості було скориговано. Зазначали, що митним органом правомірно було здійснено послідовних перехід від основного до резервного методу визначення митної вартості задекларованого позивачем товару та належним чином визначено митну вартість товару за резервним методом. З огляду на вищевикладене, на думку представників відповідача, при прийнятті оскаржуваного рішення про коригування митної вартості товару та картки відмови в митному оформленні Житомирська митниця ДФС діяла в межах повноважень, у відповідності та у спосіб, визначений чинним законодавством, а тому у задоволенні позовних вимог слід відмовити. (а.с. 72-80).

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог з таких підстав.

Судом встановлено, що ТОВ "РЦ" відповідно до контракту від 19.09.2016 №190916 укладеного з компанією "RBD S.A.S" (Франція) імпортує на митну територію України пили для обробки каменю без робочої частини 390 х 2,5 х 60 х z28 ER 3x14 L = 40.8 (товар). (а.с. 28-30).

З метою проведення митного оформлення вказаного товару позивачем до Житомирської митниці ДФС було подано:

- митну декларацію форми МД-2 №101060002/ від 12.10.2016 (а.с. 81-82),:

- зовнішньоекономічний договір (контракт) від 19.09.2016 №190916 (а.с. 95-97);

- міжнародну товаротранспортну накладну CMR A №216354 від 03.10.2016 (а.с.94);

- інвойс №2413 від 30.09.2016 (а.с. 88-89),

- довідку про транспортні витрати від 04.10.2016 вих. №102 (а.с. 86);

- пакувальний лист (а.с. 31);

- сертифікат про походження товару загальної форми е-СО №2016_10_07_1486760 від 07.10.2016 (а.с. 98).

Під час аналізу поданих документів по митній декларації №101060002/2016/011514 спрацював критерій ризику автоматизованої системи аналізу та управління ризиками (АСАУР) Держмитслужби України, а саме:

- код 101-1 - "Витребувати оригінали документів зазначених у митній декларації або засвідчених у встановленому порядку копій, якщо законодавством не передбачено подання оригіналів";

- код 103-1 - "Перевірка поданих даних товаросупровідних та товаротранспортних документів (в тому числі наданих на вимогу митного органу) та/або відомостей про них на предмет розбіжностей у відомостях, що зазначені у цих документах, митній декларації чи документах, що їх заміщують, їх електронних копіях розміщених в ЄАІС Держмитслужби. Можливе заниження митної вартості товару. Здійснити перевірку правильності визначення митної вартості товару відповідно до Митного кодексу України, з урахуванням вимог наказу ДФС України від 11.09.2015 №689 "Про затвердження Методичних рекомендацій щодо роботи посадових осіб органів доходів і зборів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю за визначенням митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України", що підтверджується наявною у матеріалах справи роздруківкою скріншоту «АСМО Інспектор» (а.с. 101).

13 жовтня 2016 року о 14 год. 41 хв. головним державним інспектором відділу митного оформлення №1 митного посту «Житомир-Центральний» Трофімчуком О.Г. було здійснено повідомлення від митниці декларанту. Зокрема, ТОВ «РЦ» повідомляється, що оскільки документи, зазначені в ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України, які подані до митного оформлення, містять розбіжності та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару. Всупереч вимогам п. 6 ч. 10 ст. 58 Митного кодексу України в поданих документах відсутні відомості про витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов'язані з їх транспортуванням до місця ввезення на митну територію України. Відповідно до ч.3 ст. 53 Митного кодексу України, декларанту необхідно надати наступні додаткові документи, що підтверджують заявлену митну вартість товару:

1) виписку з бухгалтерської документації;

2) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

3) копію митної декларації країни відправлення;

4) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини (а.с. 83).

Як встановлено із запису на повідомленні від 13.10.2016, здійсненого ОСОБА_4, декларант із змістом даного повідомлення ознайомлений та додатково надає:

- попередню оплату (платіжне доручення №446 від 22.09.2016) (а.с. 90);

- копію митної декларації країни відправлення (Франція) №16FR2295 від 03.10.2016 (а.с. 87);

- проформу-інвойс №160920.2 від 20.09.2016 (а.с. 91);

- комерційна пропозиція від 16.09.2016 (а.с. 92);

- прайс-лист від 19.09.2016 (а.с. 93).

Здійснивши аналіз поданих документів, 13 жовтня 2016 року о 16 год. 32 хв. головним державним інспектором відділу митного оформлення №1 митного посту «Житомир-Центральний» Трофімчуком О.Г. було здійснено повідомлення від митниці декларанту, відповідно до змісту якого повідомлено, що митна вартість товару не може бути визначена за ціною договору (контракту) щодо товару, який імпортується (вартість операції), оскільки документи, зазначені у ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України, подані до митного оформлення, містять розбіжності та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару: у графі 20 митної декларації "Умови поставки" зазначено EXW FR NIUSY LE SEC. Згідно із Офіційними правилами тлумачення торговельних термінів Міжнародної торгової палами ("Інкотермс 2010") за умови поставки EXW продавець вважається таким, що виконав свої зобов'язання по поставці, коли він надасть товар у розпорядження покупця на своєму підприємстві або в іншому визначеному місці. При цьому продавець не несе обов'язку не несе обов'язку з навантаження/розвантаження товару на транспортний засіб, що наданий покупцем. Витрати з навантаження/розвантаження товару на транспортний засіб несе покупець. Всупереч вимогам п. 6 ч. 10 ст. 58 Митного кодексу України в поданих документах відсутні відомості про витрати з навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов'язані з їх транспортуванням до місця ввезення на митну територію України. Крім того, у поданій на вимогу митного органу митній декларації країни відправлення (Франція) №16FR2295 від 03.10.2016 у графі 46 "Вартість" зазначена сума 1645 EUR, що не відповідає загальній вартості товару, у рахунку-фактурі (інвойсі) №2413 від 30.09.2016, у комерційній пропозиції від 16.09.2016, у рахунку-проформі №160920.2 від 20.09.2016 та сумі платіжного доручення №446 від 22.09.2016 - 1568 EUR. Встановлено, що у рахунку-фактурі (інвойсі) №2413 від 30.09.2016 для покупця передбачена знижка у розмірі 2%. В свою чергу, контракт №190916 від 19.09.2016 не передбачає можливості та конкретних умов, за яких продавцем може бути надана знижка покупцю. Комерційна пропозиція від 16.09.2016 не містить відомостей про те, що товар пропонується зі знижкою. Таким чином, ціна товару є індивідуальною для покупця та не сформована на умовах вільної конкуренції. Поданий декларантом прайс-лист від 19.09.2016 не може бути використаний як документ, що підтверджує митну вартість товару та обґрунтовує застосування знижки. Прайс-лист адресований покупцю товару, що суперечить юридичній природі даного документу, оскільки останній має бути адресований невизначеному колу потенційних покупців. Для підтвердження ціни, як "дійсної вартості" у розумінні статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 р. органом доходів та зборів може бути використано прайс-лист, в якому пропозиція продавця адресована невизначеному колу покупців, а також у зв'язку із ненаданням декларантом на письмову вимогу митного органу додаткових документів, що підтверджують заявлену митну вартість товару: 1) виписки з бухгалтерської документації; 2) висновку про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини. З метою обґрунтованого вибору другорядного методу визначення митної вартості оцінюваних товарів проводимо консультацію та пропонуємо надати, за наявності, інформацію для визначення основи вартості оцінюваних товарів та зазначити її джерела. У разі відсутності такої інформації чи неможливості її надання просимо повідомити про це. Методи 2а і 2б не можуть бути застосовані у зв'язку із відсутністю цінової інформації на ідентичні та подібні (аналогічні) товари, методи 2в і 2г - в зв'язку із відсутністю основи для віднімання вартості. Митна вартість визначена за резервним методом, за інформацією, яка ґрунтується на раніше визнаних (визначених) органами доходів і зборів митних вартостях по МД №100250001/2016/108234 від 10.06.2016 з дотриманням принципів та критеріїв, визначених Угодою про застосування статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року. Вартість схожих товарів становить 12,9484 USD/кг (МД №100250001/2016/108234 від 10.06.2016). (а.с. 84-85).

Як встановлено із запису на повідомленні від 13.10.2016, здійсненого ОСОБА_4, декларант із змістом даного повідомлення ознайомлений, консультацію проведено. Додаткових інших документів декларант надати не може. (а.с. 85).

На підставі вищевикладеного, за результатами перевірки митної декларації форми МД-2 №101060002/ від 12.10.2016 та інших документів, наданих декларантом відповідно до вимог Митного кодексу України, головним державним інспектором відділу митного оформлення №1 митного посту «Житомир-Центральний» Трофімчуком О.Г. було складено картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №101060002/2016/00056 від 13 жовтня 2016 року. (а.с. 100).

Крім того, на підставі виявлених розбіжностей (у поданій на вимогу митного органу митній декларації країни відправлення (Франція) №16FR2295 від 03.10.2016 у графі 46 "Вартість" зазначена сума 1645 EUR, що не відповідає загальній вартості товару, у рахунку-фактурі (інвойсі) №2413 від 30.09.2016, у комерційній пропозиції від 16.09.2016, у рахунку-проформі №160920.2 від 20.09.2016 та сумі платіжного доручення №446 від 22.09.2016 - 1568 EUR.) головним державним інспектором відділу митного оформлення №1 митного посту «Житомир-Центральний» Трофімчуком О.Г. прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №101060002/2016/300016/2 від 13 жовтня 2016 року. (а.с. 99).

У зв'язку із рішенням про коригування митної вартості товару Житомирською митницею ДФС збільшено вартість товару 1/1 на 3 752,29 EUR (106 714,21 грн.) внаслідок чого підвищено митні платежі в розмірі 10 671,89 грн. (митний збір) та 23 477,13 грн. (ПДВ). З метою запобігання затримки оформлення та пропуску товарів через митний кордон України та у зв'язку із незгодою позивача з оспорюваними рішеннями Житомирської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів, ввезені товари, були випущені (оформлені) у вільний обіг під гарантійні зобов'язання шляхом сплати ТОВ «РЦ» до Державного бюджету України сум податків та зборів (обов'язкових платежів) відповідно до ст. 55 Митного кодексу України (різниці між сумою митних платежів (податку на додану вартість), обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною декларантом та сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною Житомирською митницею ДФС по вказаному рішенню, шляхом надання фінансових гарантів у формі фінансової застави), різниця між сумами платежів, нарахованими за митною вартістю визначеною декларантом і митною вартістю товарів, визначеною відповідачем складає 34 149,02 грн.

Не погоджуючись із вказаними діями відповідача та вважаючи їх протиправними, позивач звернувся до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне.

У відповідності до частини 1 статті 246 Митного Кодексу України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, далі - МК України), метою митного оформлення метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.

Згідно зі ч. 1 ст. 248 МК України, Митне оформлення розпочинається з моменту подання органу доходів і зборів декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання органом доходів і зборів від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.

Декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії. (ч. 1 ст. 257 МК України).

Частиною 2 ст. 527 МК України встановлено, що електронне декларування здійснюється з використанням електронної митної декларації, засвідченої електронним цифровим підписом, та інших електронних документів або їх реквізитів у встановлених законом випадках.

Митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, згідно зі ст. 49 МК України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відомості про митну вартість товарів використовуються для: нарахування митних платежів; застосування інших заходів державного регулювання зовнішньоекономічної діяльності України; ведення митної статистики; розрахунку податкового зобов'язання, визначеного за результатами документальної перевірки. (стаття 50 МК України).

За приписами статті 52 МК України Заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою. Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов'язані:1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; 2) подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об'єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов'язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації.

Відповідно до ч. 1 ст. 57 МК України, визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами:

1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції);

2) другорядні:

а) за ціною договору щодо ідентичних товарів;

б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів;

в) на основі віднімання вартості;

г) на основі додавання вартості (обчислена вартість);

ґ) резервний.

Приписами частин другої - п`ятої статті 57 МК України встановлено, що основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов'язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу.

Підстава для незастосування основного методу визначення митної вартості товару передбачена частиною 2 статті 58 МК України.

Так, відповідно до вказаної правової норми, метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов'язковою при її обчисленні.

У статті 53 МК України визначено, що у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Частиною 2 цієї статті перелічені документи, які підтверджують митну вартість товарів: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п'ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Частиною 3 статті 53 МК України передбачено, що у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

В силу приписів частини 4 статті 53 МК України, у разі якщо митний орган має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв'язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи:

1) виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України;

2) довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам;

3) розрахунок ціни (калькуляцію).

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 54 МК України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

Згідно зі пунктом 1 частини 4 цієї статті МК України, митний орган під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов'язаний здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право: упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості (п. 1, 2 ч. 5 ст. 54 МК України).

Відповідно до частин першої та другої статті 361 МК України управління ризиками - це робота митних органів з аналізу ризиків, виявлення та оцінки ризиків, розроблення та практичної реалізації заходів, спрямованих на мінімізацію ризиків, оцінки ефективності та контролю застосування цих заходів. Під ризиком розуміється ймовірність недотримання вимог законодавства України з питань державної митної справи. Митні органи застосовують систему управління ризиками для визначення товарів, транспортних засобів, документів і осіб, які підлягають митному контролю, форм митного контролю, що застосовуються до таких товарів, транспортних засобів, документів і осіб, а також обсягу митного контролю.

Пунктом 2 частини 6 статті 54 МК України встановлено, що митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів (ч. 1 ст. 55 МК України).

Аналізуючи наведені положення Митного кодексу України суд зазначає, що митні органи мають виключну компетенцію в питаннях перевірки, контролю правильності обчислення декларантом та визнання митної вартості.

Контролюючий орган при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості зобов'язаний перевірити складові числового значення митної вартості, правильність розрахунку, здійсненого декларантом, упевнитись в достовірності та точності заяв, документів чи розрахунків, поданих декларантом, а також відсутності обмежень для визначення митної вартості за ціною договору, наведених у статті 58 Митного кодексу України.

Надаючи правову оцінку правомірності рішенню Житомирської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів від 13.10.2016 року №101060002/2016/300016/2 та картки відмови від 13.10.2016 року №101060002/2016/00056, суд погоджується із доводами відповідача та зазначає наступне.

Матеріалами справи підтверджено, що декларантом на вимогу митного органу не було надано увесь перелік додаткових документів, зазначених у повідомленні від 13 жовтня 2016 року. Зокрема, ТОВ "РЦ" не було надано: виписки з бухгалтерської документації; висновку про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Крім того, як пояснив в судовому засіданні представник відповідача головний державний інспектор відділу митного оформлення №1 митного посту «Житомир-Центральний» Трофімчук О.Г., у картці відмови від 13.10.2016 року №101060002/2016/00056 також хибно зазначено, що ТОВ "РЦ" було подано договір (контракт) про перевезення. Наголошував, що даний договір позивачем митному органу фактично не надавався, а інформація була встановлена із наданої довідки про транспортні витрати від 04.10.2016 вих. №102.

Таким чином, на підставі норм чинного законодавства та наявних у матеріалах у справі доказів суд дійшов висновку щодо правомірності винесення Житомирською митницею ДФС картки відмови від 13.10.2016 року №101060002/2016/00056.

Оцінюючи правомірність та обґрунтованість прийняття Житомирською митницею ДФС рішення про коригування митної вартості товарів від 13.10.2016 року №101060002/2016/300016/2, суд не погоджується із доводами позивача та зазначає наступне.

Матеріалами справи підтдвержується розбіжність у поданих декларантом документах:

- у митній декларації країни відправлення (Франція) №16FR2295 від 03.10.2016 у графі 46 "Вартість" зазначена сума 1645 EUR (а.с. 87);

- у рахунку-фактурі (інвойсі) №2413 від 30.09.2016 - 1568,00 EUR (а.с. 88);

- у комерційній пропозиції від 16.09.2016 (а.с. 92);

- у рахунку-проформі №160920.2 від 20.09.2016 - 1568,00 EUR (а.с. 91)

- сума платіжного доручення №446 від 22.09.2016 - 1568 EUR. (а.с. 90).

Крім того, суд критично ставиться до наданої позивачем довідки про транспортні витрати від 04.10.2016 вих. №102-1.

Так, відповідно до довідки про транспортні витрати від 04.10.2016 вих. №102 зазначено, що вартість транспортних послуг відповідно до договору №160602 від 23.06.2016 за маршрутами складає: "м. Нуазі-ле-Сек (Франція-93130) - м. Житомир (Україна)" - 14 850 грн.; "м. Нуазі-ле-Сек (Франція-93130) - митний перехід "Ягодин"- 9500 грн.; "митний перехід №Ягодин - м. Житомир (Україна)", у тому числі "экспедиционные услуги" - 5350 грн., включно з ПДВ. Експедиторські послуги надавалися на території України та не включені у вартість транспортних витрат до кордону. Страховка не надавалася. (а.с. 86).

Водночас, разом із позовною заявою позивачем було долучено довідку про транспортні витрати від 04.10.2016 вих. №102-1, зміст якої доповнено наступним: "В стоимость включены погрузочно-разгрузочные и таможенные услуги на территории Европы". (а.с. 36).

Враховуючи зміст поданих декларантом до Житомирської митниці ДФС документів та виявлені розбіжності, неподання усіх необхідних додаткових документів, відповідачем відповідно до положень Митного кодексу України було проведено консультацію, що підтверджується записом на повідомленні від 13.10.2016 (а.с. 84).

Здійснивши системний аналіз правових норм та наявних у матеріалах справи доказів, суд погоджується із доводами відповідача про правомірність поетапного переходу митним органом до резервного методу визначення митної вартості товарів.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку що відповідач при винесенні оскаржуваного рішення про коригування митної вартості товарів від 13.10.2016 року №101060002/2016/300016/2 діяв у межах, спосіб та в порядку, передбаченому чинним законодавством.

У відповідності до ч. 1 ст. 11 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Положеннями ч. 1 ст. 70 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування.

Статтею 86 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Згідно з ч.1 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України, В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Позивачем не доведено, відповідачем та наявними у матеріалах справи доказами спростовано протиправність дій Житомирської митниці ДФС при винесенні оскаржуваного рішення про коригування митної вартості товарів від 13.10.2016 року №101060002/2016/300016/2 та картки відмови від 13.10.2016 року №101060002/2016/00056, тому позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "РЦ" не підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 71, 86, 158-163, 167, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України,

постановив:

У задоволенні адміністративного позову відмовити.

Постанова набирає законної сили у строк та у порядку, що визначені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України, і може бути оскаржена до Житомирського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції у порядку, визначеному статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя О.Г. Попова

Повний текст постанови виготовлено: 14 березня 2017 р.