Справа № 199/759/17(8-а/199/1/17)
Суддя: Семененко Я.В.
Дата ухвалення: 2017-03-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
і м е н е м У к р а ї н и
14 березня 2017 рокусправа № 199/759/17 провадження №8-а/199/1/17
Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Семененка Я.В.
суддів: Бишевської Н.А. Добродняк І.Ю
за участю секретаря судового засідання: Сколишева О.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1
на ухвалу Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 01 лютого 2017 року у справі №199/759/17 (провадження 8а-199/1/17) за заявою ОСОБА_1 про перегляд постанови Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 29 травня 2007 року за нововиявленими обставинами, -

Постановою Амур-Нижньодніпровського районного суду м Дніпропетровська від 29 травня 2007 року, за результатами розгляду позову ОСОБА_1 до Дніпропетровського обласного військового комісаріату та Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій та бездіяльності незаконною і зобов`язання здійснити перерахунок пенсії , задоволено частково, а саме: визнано незаконною відмову Дніпропетровського обласного військового комісаріату в перерахунку та виплаті пенсії; зобов`язано Дніпропетровський обласний військовий комісаріат перерахувати ОСОБА_1 пенсію з урахуванням: з 01.01.2000 року 90% грошового забезпечення при визначенні розміру пенсії згідно п. б ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького та рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб» від 09.04.92 року з відповідними змінами і доповненнями; з 01.01.1999 року 150% мінімальної пенсії за віком, передбаченої п. г ст.15 Закону України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького та рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб» від 09.04.92 року з відповідними змінами і доповненнями.
Постанова набрала законної сили 11.06.2007р.
31.01.2017р. ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про перегляд вказаної постанови суду за нововиявленими обставинами. В обґрунтування заяви посилався на те, що під час розгляду справи та винесення постанови Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 29 травня 2007 року, судом неправильно було визначено належного відповідача у справі, а саме замість належного відповідача - Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, зазначено - Дніпропетровський обласний військовий комісаріат, що було з`ясовано лише під час виконання постанови та підтверджено судовим рішенням в іншій справі постанова Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 22.11.2016р. (справа№199/3160/16-а (2-а/199/96/16), у зв`язку з чим постанову суду від 29.05.2007р. не можливо виконати. З цих підстав ОСОБА_1 просив переглянути постанову Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 29 травня 2007 року за нововиявленими обставинами.
Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 01 лютого 2017 року відмовлено у відкритті провадження за нововиявленими обставинами з підстав пропущення строків подання заяви, які визначені ст..247 КАС України.
Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм процесуального права, неповне з`ясування обставин справи, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та задовольнити заяву. Апеляційна
скарга фактично обґрунтована доводами, які викладено у заяві про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами.
Перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Вичерпний перелік підстав для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами викладено в ч.2 ст.245 КАС України:
1) істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи;
2) встановлення вироком суду, що набрав законної сили, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправильного перекладу, фальшивості документів або речових доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного або необґрунтованого рішення;
3) встановлення вироком суду, що набрав законної сили, вини судді у вчиненні злочину, внаслідок якого було ухвалено незаконне або необґрунтоване рішення;
4) скасування судового рішення, яке стало підставою для прийняття постанови чи постановлення ухвали, що належить переглянути;
5) встановлення Конституційним Судом України неконституційності закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконано.
Встановлені судом першої інстанції, які з огляду на доводи апеляційної скарги не спростовуються позивачем, свідчать про те, що підставою для звернення до суду з заявою про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами визначено п.1 ч.2 ст.245 КАС України, а саме - істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.
Згідно з ч.1 ст. 247 КАС України, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами може бути подано протягом одного місяця після того, як особа, яка звертається до суду, дізналася або могла дізнатися про ці обставини. При цьому заява про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами з підстави, передбаченої пунктом 1 частини другої статті 245 цього Кодексу, може бути подана не пізніше ніж через три роки з дня набрання судовим рішенням законної сили. У разі якщо така заява подана до адміністративного суду після закінчення цього строку, адміністративний суд відмовляє у відкритті провадження за нововиявленими обставинами, незалежно від поважності причини пропуску цього строку.
Таким чином, вказаною нормою процесуального права імперативно визначено граничні строки для подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами з підстави, передбаченої пунктом 1 частини другої статті 245 цього Кодексу, а також наслідки не дотримання цього строку.
Отже, встановивши підстави, визначені позивачем для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами, встановивши дату набрання законної сили рішенням, яке позивач просить переглянути за нововиявленими обставинами, а також прийнявши до уваги положення ч.1 ст.247 КАС України, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність правових підстав для відмови у відкритті провадження за нововиявленими обставинами.
При цьому, з огляду на доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити те, що у спірному випадку є неважливим те, коли особа дізналася про наявність обставин, що зумовили звернення з заявою про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, визначальним, з огляду на положення ч.1 ст.247 КАС України, є те, що заява може бути подана не пізніш ніж через три роки з дня набранням судовим рішенням законної сили. Оскільки, з дня набрання судовим рішенням законної сили пройшло більше ніж 9 років, то суд першої інстанції ухвалив законне і обґрунтоване рішення про відмову у відкритті провадження за нововиявленими обставинами.
Крім цього, враховуючи доводи заявника, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити наступне. Невірне (помилкове) визначення судом належного відповідача у судовому рішенні, що за позицією позивача є підставою для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами, оскільки унеможливлює виконання рішення суду, фактично не може бути підставою для перегляду такого судового рішення за нововиявленими обставинами, оскільки вказане свідчить не про наявність істотних обставин справи, які не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи, а вказує на можливе неправильне вирішення судом справи по суті заявлених вимог. Такі обставини можуть бути підставою для оскарження судового рішення у встановленому законом порядку, як і оскарження інших рішень судів, на які посилається позивач у поданій заяві та апеляційній скарзі.
Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування оскарженої ухвали суду першої інстанції.
На підставі викладеного, керуючись п.1 ч.1 ст.199, ст.ст. 200, 205 КАС України, суд, -
Апеляційну ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 01 лютого 2017 року у справі №199/759/17 (провадження 8а-199/1/17) без змін.
Ухвала суду апеляційної інстанції може бути оскаржена до касаційного суду в порядку, передбаченому ст..212 КАС України.
(Повний текст ухвали виготовлено 15.03.2017р.)

Головуючий: Я.В. Семененко

Суддя: Н.А. Бишевська

Суддя: І.Ю. Добродняк