Справа № 127/2522/17
Суддя: Жмудь О. О.
Дата ухвалення: 2017-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 127/2522/17
Провадження №2-а/127/265/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" березня 2017 р. м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Жмудь О.О. розглянувши в порядку скороченого провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

06.02.2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач перебуває на пенсійному обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в м. Вінниці як учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, йому встановлено 2 групу інвалідності у зв'язку із захворюванням, пов'язаним з Чорнобильською катастрофою. Діючим на той час законодавством України були встановлені державні гарантії призначення та виплати позивачу як інваліду ЧАЕС, в якості відшкодування шкоди здоров'ю, втрати професійної працездатності, державних пенсій в розмірі не нижче восьми мінімальних пенсій за віком з розрахунку 80 % втрати професійної працездатності. Однак станом на сьогоднішній день Управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці нараховує та сплачує належні позивачу пенсії в розмірах, значно менших, ніж це визначено ст.ст. 22 та 46 Конституції України. Тому позивач звернувся до Управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці з письмовою заявою про перерахунок його пенсії відповідно до статей 22 та 46 Конституції України в розмірі, визначеному редакцією Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» № 796-ХІІ від 28.02.1991 року. У відповідь на своє звернення позивач 03.12.2016 року отримав від Управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці немотивовану відмову. Позивач вважає, що дана відмова є порушенням його прав, гарантованих Конституцією України.

У зв'язку з викладеним позивач просив суд: визнати протиправним порушення відповідачем статей 22 та 46 Конституції України, якими він відповідно до п. 2 Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також у містах та районах зобов'язаний керуватись у своїй діяльності, а також відповідно до підпунктів 7 та 8 даного положення, згідно яких відповідач призначає (здійснює перерахунок) і виплачує пенсії, і відповідно забезпечує своєчасне в повному обсязі фінансування та виплату пенсій за рахунок Державного бюджету України та зобов'язати управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці поновити його конституційні права, визначені статями 22 та 46 Конституції України, отримувати державні пенсії як ліквідатору наслідків Чорнобильської катастрофи в розмірі не меншому ніж 8 мінімальних пенсій за віком з розрахунку 80 % втрати працездатності і зобов'язати відповідача здійснити відповідний розрахунок, забезпечити своєчасне в повному обсязі фінансування та виплату цих пенсій за рахунок Державного бюджету України.

Ухвалою суду від 09.02.2017 року по справі відкрито провадження в порядку скороченого провадження.

28.02.2017 року до суду від Управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці надійшло письмове заперечення проти позову, в якому зазначено, що відповідно до Закону України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» від 28.12.2014 року № 76-ІІІ, що набрав чинність з 01.01.2015 року, внесено зміни до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». З огляду на зазначені зміни, текст статті 50 викладено у такій редакції: «Особам, віднесеним до категорії 1, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України», а текст статті 54 викладено в такій редакції: «Пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно із законодавством. В усіх випадках розмір середньомісячної заробітної плати для обчислення пенсії за роботу у зоні відчуження у 1986-1990 роках не може перевищувати 3,0 тис. карбованців.

Умови, порядок призначення та мінімальні розміри пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи визначаються актами Кабінету Міністрів України з відповідних питань». Таким чином, з 01.01.2015 року отримало своє чітке нормативно-правове регулювання визначення розмірів пенсій ліквідаторам наслідків аварії на ЧАЕС, яке віднесено до компетенції Кабінету Міністрів України. Тобто, відповідно до чинного нормативно-правового регулювання пенсійного забезпечення ліквідаторів наслідків аварії на ЧАЕС, а саме Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» чітко визначено право Кабінету Міністрів України встановлювати, розміри зазначених пенсійних виплат.

На реалізацію даних положень діє постанова Кабінету Міністрів України №1210 від 23.11.2011 року «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», відповідно до якої і визначається розмір пенсії позивача на даний час. Отже, чинним законодавчим регулюванням не передбачено норми щодо обрахунку пенсії ліквідаторам наслідків аварії на ЧАЕС у розмірі 8 мінімальних пенсій за віком. Наведені норми втратили чинність відповідно до вищевказаного Закону України від 28.12.2014 року № 76-ІІІ.

Відповідно до ч. 4 ст. 183-2 суддя розглядає справу в порядку скороченого провадження одноособово, без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі. За результатами розгляду справи у скороченому провадженні суддя, оцінивши повідомлені позивачем, відповідачем обставини, за наявності достатніх підстав приймає законне судове рішення.

Вивчивши матеріали справи та оцінивши повідомлені сторонами обставини, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на пенсійному обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в м. Вінниці як учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та отримує пенсію по 2 групі інвалідності відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

04.11.2016 року ОСОБА_1 звернувся до Управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці з письмовою заявою про поновлення його Конституційних прав, встановлених статтями 21, 22, 46 Конституції України та з вимогою розрахувати та сплатити невиплачені Управлінням Пенсійного фонду України в м. Вінниці кошти за весь час порушення відносно нього вимог Конституції України.

У відповідь на своє звернення позивач отримав письмову відмову від Управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці від 29.11.2016 року за № 180/Г-2, яка мотивована тим, що позивач отримує пенсію в повному обсязі відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 року № 1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а тому немає правових підстав для поновлення нарахування виплати пенсії відповідно до статей 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров'я, визначення соціального захисту потерпілого населення визначено в Законі України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Відповідно до ст. 49 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4, встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

У відповідності до Закону України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» від 28.12.2014 року №76-ІІІ, що набрав чинність з 01.01.2015 року, внесено зміни до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Зокрема, стаття 50 викладена у такій редакції: «Особам, віднесеним до категорії 1, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України», а стаття 54 викладена в такій редакції: «Пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно із законодавством.

В усіх випадках розмір середньомісячної заробітної плати для обчислення пенсії за роботу у зоні відчуження у 1986-1990 роках не може перевищувати 3,0 тис. карбованців. Умови, порядок призначення та мінімальні розміри пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання., і пенсії у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи визначаються актами Кабінету Міністрів України з відповідних питань».

З огляду на викладені положення законодавства, з 01.01.2015 року визначення розмірів пенсій ліквідаторам наслідків аварії на ЧАЕС віднесено до компетенції Кабінету Міністрів України.

На реалізацію даних положень діє постанова Кабінету Міністрів України №1210 від 23.11.2011 року «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Відповідно до п. 11 зазначеної постанови для учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС мінімальний розмір пенсії становить: II групи інвалідності - 160 відсотків прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Як роз'яснено в п. 3 резолютивної частини рішення Конституційного Суду України від 25 січня 2012 року № 3-рп/2012, в аспекті конституційного подання положення частини другої статті 95, частини другої статті 124, частини першої статті 129 Конституції України, пункту 5 частини першої статті 4 Бюджетного кодексу України та пункту 2 частини першої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України в системному зв'язку з положеннями статті 6, частини другої статті 19, частини першої статті 117 Конституції України треба розуміти так, що суди під час вирішення справ про соціальний захист громадян керуються, зокрема, принципом законності. Цей принцип передбачає застосування судами законів України, а також нормативно-правових актів відповідних органів державної влади, виданих на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, в тому числі нормативно-правових актів Кабінету Міністрів України, виданих у межах його компетенції‚ на основі і на виконання Бюджетного кодексу України, закону про Державний бюджет України на відповідний рік та інших законів України.

Відповідно до ст. 117 Конституції України Кабінет Міністрів України в межах своєї компетенції видає постанови і розпорядження, які є обов'язковими до виконання.

З огляду на викладене вище слід дійти висновку, що чинним законодавством не передбачено норми щодо обрахунку пенсій ліквідаторам наслідків аварії на ЧАЕС у розмірі 8 мінімальних пенсій за віком, а вказані виплати проводяться в порядку та у розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України у постанові №1210 від 23.11.2011 року «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

З огляду на викладене вище суд вважає, що відповідачем не було допущено порушень при нарахуванні та виплаті позивачеві пенсії. Визначаючи розмір пенсії позивача, Управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці діяло на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. За таких обставин не підлягають задоволенню вимоги позову щодо визнання протиправною відмови відповідача у перерахунку пенсії позивача та зобов'язання здійснити її перерахунок і виплату.

Оскільки судові витрати сторонами не понесені, питання про їх розподіл не вирішується.

На підставі викладеного, керуючись Конституцією України, Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 року № 1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», ст. ст. 4, 6-12, 71, 159-163 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії - відмовити.

Судові витрати сторонами не понесені.

Відповідно до ч. 8 ст. 183-2 КАС України постанова за результатами скороченого провадження може бути оскаржена сторонами в апеляційному порядку. Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку також іншими особами у зв'язку з тим, що суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси чи обов'язки. Строк для подання апеляційної скарги стороною або іншою особою, яка брала участь у справі, обчислюється з моменту отримання копії постанови.

Згідно зі ст. 186 КАС України апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення через Вінницький міський суд Вінницької області до Вінницького апеляційного адміністративного суду. У разі застосування судом ч. 3 ст. 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя О.О. Жмудь