Справа № 804/1200/17
Суддя: Верба Ірина Олександрівна
Дата ухвалення: 2017-03-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

14 березня 2017 р.Справа №804/1200/17

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Верба І.О.

при секретарі судового засідання Чмоні А.О.

за участю представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі заяву про забезпечення доказів в адміністративній справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Державної податкової інспекції у Чечелівському районі м. Дніпра Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Дніпропетровського окружного адміністративного суду перебуває адміністративна справа №804/1200/17 за позовом ОСОБА_2 до Державної податкової інспекції у Чечелівському районі м. Дніпра Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 12 червня 2015 року №790-17 на суму транспортного податку за 2015 рік у розмірі 25000 грн.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначає, що:

- під час розгляду адміністративним судом справи №804/7294/16 дізнався про винесення ДПІ у Красногвардійському районі м. Дніпропетровська спірного податкового повідомлення-рішення від 12 червня 2015 року №790-17 на суму транспортного податку за 2015 рік у розмірі 25000 грн. на підставі наявності у власності позивача автомобіля TOYOTA LAND CRUISER, 2014 року випуску, колір чорний, номерний знак НОМЕР_1, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_3, номер двигуна НОМЕР_2, з об'ємом двигуна 4461 куб. см;

- вказаний транспортний засіб придбано позивачем 22 липня 2014 року та зареєстровано за ним на підставі свідоцтва НОМЕР_4, проте, такий транспортний засіб був неправомірно відчужений на користь третіх осіб та 23 липня 2015 року був зареєстрований на ім'я ОСОБА_3. За обставин володіння транспортним засобом з 1 січня 2015 року до 23 липня 2015 року нарахування позивачу сум податку за повний рік є несправедливим та суперечить вимогам закону;

- щодо позивача та членів його сім'ї скоєне кримінальне правопорушення, внаслідок якого зловмисники заволоділи належним йому майном, у тому числі вказаним вище транспортним засобом. 23 липня 2015 року автомобіль був зареєстрований на ім'я ОСОБА_3 у ВРЕВ-6 УДАІ в м. Києві на підставі довідки-рахунку серія ААЕ №293358 від 23 липня 2015 року, виданої ТОВ «Автопровайдер», за якою транспортний засіб придбано за ціною 149000 грн. та оплачено по безготівковому рахунку, що не відповідає дійсності та ринковим цінам на подібні транспортні засоби на дату проведення реєстраційних дій. 3 вересня 2015 року автомобіль знято з обліку для реалізації у ТСЦ №1202 згідно заяви №71601483 від 3 вересня 2015 року; 15 вересня 2015 року транспортний засіб зареєстровано на ім'я ОСОБА_4 у ТСЦ №1202, довідка-рахунок ААЕ №415434 від 15 вересня 2015 року. За вказаним фактом Головним управлінням Національної поліції України в Дніпропетровській області відкрито кримінальне провадження №0000664 за ознаками частини другої статті 189 Кримінального кодексу України;

- Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська розглядається цивільна справа №201/12569/16-ц за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_5 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ФОП ОСОБА_6, треті особи: ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, РСЦ МВС в Дніпропетровській області про визнання правочинів недійсними, витребування майна та вчинення інших дій;

- позивач не погоджується з прийнятим податковим повідомленням-рішенням, оскільки вважає, що правила стосовно визначення зобов'язання транспортного податку у розмірі 25000 грн. за легкові автомобілі, що використовувались до 5 років і мають об'єм циліндрів двигуна понад 3000 куб. см, встановлені статтею 267 Податкового кодексу України, не мали застосовуватись раніше 2016 року.

3 березня 2017 року на адресу суду надійшла заява представника позивача про забезпечення доказів у справі, у якій останній просить суд:

- зобов'язати Регіональний сервісний центр МВС в Дніпропетровській області надати суду інформацію та належним чином посвідчені копії документів, на підставі яких здійснювалось оформлення права власності та усі реєстраційні дії щодо транспортного засобу TOYOTA LAND CRUISER 4461, 2014 року випуску, колір чорний, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_3, номер двигуна НОМЕР_2, із часу ввезення на митну територію України по день отримання ухвали суду;

- зобов'язати Регіональний сервісний центр МВС в м. Києві надати суду інформацію та належним чином посвідчені копії документів, на підставі яких здійснювалось оформлення права власності та усі реєстраційні дії щодо транспортного засобу TOYOTA LAND CRUISER 4461, 2014 року випуску, колір чорний, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_3, номер двигуна НОМЕР_2, із часу ввезення на митну територію України по день отримання ухвали суду;

- зобов'язати ТОВ «Автопровайдер» надати суду належним чином посвідчені копії матеріалів, що стали підставою для видачі оформлення транспортного засобу TOYOTA LAND CRUISER 4461, 2014 року випуску, колір чорний, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_3, номер двигуна НОМЕР_2, та довідки-рахунку ААЕ №293358 від 23 липня 2015 року, у тому числі копії довідки-рахунку (лицьової та зворотної сторони із нанесеною підприємством інформацією про оціночну вартість такого транспортного засобу (номер та дата складення звіту про оцінку); звіт суб'єкта оціночної діяльності, що проводив оцінку транспортного засобу; біржова угода, договір комісії; договір купівлі-продажу транспортного засобу; фінансові документи про оплату комісії та вартості придбаного транспортного засобу; підписане власноручно письмове повідомлення власників транспортного засобу із зазначенням інформації про кількість легкових автомобілів та/або мотоциклів, та/або мопедів, що відчужені ним протягом поточного календарного року;

- зобов'язати фізичну особу-підприємця ОСОБА_6 надати суду копію реєстраційної справи та всіх документів, на підставі яких здійснювалось оформлення довідки-рахунку ААЕ №415434 від 15 вересня 2015 року, переоформлення права власності та всі реєстраційні дії щодо транспортного засобу: TOYOTA LAND CRUISER, 2014 року випуску, чорного кольору, VIN: НОМЕР_3, в тому числі повних реєстраційних справ транспортних засобів, договорів на здійснення комісійної торгівлі транспортних засобів з усіма додатками до нього та актами про виконані роботи і документів про прийняття транспортного засобу на комісійну торгівлю; журналу обліку надходження і реалізації або передачі для реалізації зазначених транспортних засобів; заяв власників, поданих особисто або через уповноважених представників, копій документів, що посвідчують їх особу, і підтверджують повноваження представників, а також правомірність придбання, отримання, ввезення, митного оформлення транспортних засобів, відповідність конструкції транспортних засобів установленим вимогам, які є підставою для внесення змін до реєстраційних документів; актів технічних оглядів транспортних засобів; довідок-рахунків; облікових карт для реалізації транспортних засобів, договорів купівлі-продажу транспортних засобів; витягів з Державного реєстру обтяжень рухомого майна щодо відсутності заборон на відчуження ТЗ; нотаріальної згоди іншого із подружжя покупців/продавців на набуття у власність ТЗ; звітів суб'єктів оціночної діяльності, що проводили оцінку транспортного засобу; актів приймання-передачі транспортного засобу; актів технічної експертизи про відповідність конструкції та технічного стану переобладнаного транспортного засобу вимогам дорожнього руху, біржових угод, договорів комісії; договорів купівлі-продажу транспортного засобу; фінансових документів про оплату комісії торгівельній організації, бюджетних платежів та вартості придбаного транспортного засобу; фінансових документів про внесення готівкових коштів на рахунок або в касу торгівельної організації за проданий транспортний засіб; фінансових документів про утримання із сторін угоди податку на доходи фізичних осіб; письмових повідомлень власників транспортних засобів із зазначенням інформації про кількість легкових автомобілів, що відчужені ним протягом поточного календарного року;

- зобов'язати слідчого Соборного відділення поліції ДВП м Дніпропетровська ГУНП в Дніпропетровській області, який здійснює досудове у кримінальному провадженні №0003661 (ОСОБА_10.) надати суду належним чином посвідчені копії документів, які 28 вересня 2016 року було вилучено у ФОП ОСОБА_6 та Регіонального сервісного центру МВС в Дніпропетровській області в рамках розслідування кримінального провадження №0003661.

В обґрунтування заяви позивачем зазначено, що ухвалою від 17 лютого 2017 року суд зобов'язав позивача надати суду до 10 березня 2017 року докази придбання, володіння транспортним засобом, а також докази на підтвердження відчуження транспортного засобу у липні 2015 року, проте, за неможливості надати суду оригінали документів позивач звернувся до суду із заявою про забезпечення доказів.

У зв'язку із перебуванням судді на лікарняному у період з 6 по 10 березня 2017 року заяву разом із реєстром про передачу передано на розгляд 13 березня 2017 року, та ухвалою суду призначено до розгляду у судовому засіданні 14 березня 2017 року.

Представник відповідача до суду не прибув, причин неявки не повідомив, що не перешкоджає судовому розгляду.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав подану заяву про забезпечення доказів та просив її задовольнити.

Відмовляючи у задоволенні розглянутої заяви суд виходить із наступного.

Згідно положень частин першої ста другої статті 69 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Докази суду надають особи, які беруть участь у справі. Суд може запропонувати надати додаткові докази або витребувати додаткові докази за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, або з власної ініціативи.

Статтею 70 цього Кодексу встановлені правила належності доказів, які визначають об'єктивну можливість доказу підтверджувати обставину, що має значення для вирішення справи, а також правила допустимості доказів, що визначають легітимну можливість конкретного доказу підтверджувати певну обставину у справі.

Правила належності доказів спрямовані на досягнення процесуальної економії через усунення з судового розгляду доказів, які не мають значення для вирішення справи. Належними вважаються докази, що містять інформацію щодо предмета доказування.

Предметом доказування, у свою чергу, є обставини (факти), якими обґрунтовуються позовні вимоги чи заперечення або які мають інше значення для вирішення справи та які належить встановити при ухваленні судового рішення у справі. Водночас, до предмета доказування не включають обставини, визнані сторонами, якщо у суду не виникає сумніву щодо достовірності цих обставин та добровільності їх визнання, а також інші обставини, які не належить доказувати.

Відповідно до статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. Якщо особа, яка бере участь у справі, не може самостійно надати докази, то вона повинна зазначити причини, через які ці докази не можуть бути надані, та повідомити, де вони знаходяться чи можуть знаходитися. Суд сприяє в реалізації цього обов'язку і витребовує необхідні докази.

Механізм забезпечення доказів, за яким звернувся до суду позивач, визначений статтями 73, 74, 75 Кодексу адміністративного судочинства України.

Так, особи, які беруть участь у справі та обґрунтовано вважають, що надання потрібних доказів стане згодом неможливим або ускладненим, мають право просити суд забезпечити ці докази.

Суд забезпечує докази допитом свідків, призначенням експертизи, витребуванням та оглядом письмових або речових доказів, у тому числі за місцем їх знаходження.

У заяві про забезпечення доказів повинні бути зазначені докази, які необхідно забезпечити; обставини, що можуть бути підтверджені цими доказами; обставини, які свідчать про те, що надання потрібних доказів може стати неможливим або ускладненим, а також справа, для якої потрібні ці докази, або з якою метою потрібно їх забезпечити.

Належить зазначити, що забезпеченням доказів є збір судом доказів до відкриття провадження у справі або на стадії підготовчого провадження, якщо надання цих доказів до початку судового розгляду стане неможливим або ускладненим. Докази може бути забезпечено також у період між судовими засіданнями щодо судового розгляду адміністративної справи.

Неможливість надання (одержання) доказу може бути пов'язана з майбутнім знищенням, зіпсуттям доказу, очікуваною смертю свідка тощо, а ускладнення у наданні доказу може бути зумовлене обставинами, які вимагатимуть додаткових зусиль, витрати часу та коштів.

Забезпечення доказів здійснюється у формі окремих процесуальних дій. Суд забезпечує докази: допитом свідка, призначенням судової експертизи, витребуванням письмових або речових доказів, оглядом письмових або речових доказів.

Заяву про забезпечення доказів відрізняє від звичайного клопотання про виклик свідка, витребування доказу чи призначення експертизи те, що у ній необхідно вказати на ті обставини, які свідчать про небезпеку того, що надання потрібних доказів може стати неможливим або ускладненим. Саме ці обставини зумовлюють необхідність забезпечення доказів, щоб вони все-таки змогли бути використані для з'ясування обставин у справі.

Суд зазначає, що позивачем не обґрунтовано належність заявлених до забезпечення доказів предмету доказування у переданому на розгляд адміністративного суду спорі, не наведено обставин, які свідчать про те, що надання потрібних доказів може стати неможливим або ускладненим, у судовому засіданні такі обставини не встановлені.

Натомість забезпеченням заявлених доказів представник позивача намагається отримати документи для подальшого захисту у кримінальній та цивільній справах.

У заявленому ж спорі ставиться питання щодо правомірності винесення податкового інспекцією податкового повідомлення-рішення про нарахування позивачу до сплати сум транспортного податку з фізичних осіб за 2015 рік.

Обов'язковими елементами транспортного податку є: платник податку, об'єкт оподаткування, податковий період.

Для вирішення спору суду необхідно встановити, чи підпадає транспортний засіб позивача під характеристики об'єкта оподаткування спірним податком, чи був у 2015 році позивач суб'єктом оподаткування, для чого є необхідним витребування документів на підтвердження придбання, володіння та відчуження такого транспортного засобу, які і були витребувані ухвалою суду від 17 лютого 2017 року. У разі неможливості надання таких доказів позивач має клопотати про їх витребування, проте помилково застосував інститут забезпечення доказів.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви про забезпечення доказів з огляду на її не обґрунтованість.

Керуючись статтями 69, 70, 71, 73, 74, 75, 160, 165 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви про забезпечення доказів в адміністративній справі №804/1200/17 - відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст ухвали складений 16 березня 2017 року.

Суддя І.О. Верба