Справа № 398/4332/16-а(2-а/398/222/16)
Суддя: Юрко І.В.
Дата ухвалення: 2017-03-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

"14" березня 2017 р. справа № 398/4332/16-а (2-а/398/222/16)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Юрко І.В., суддів: Гімона М.М., Чумака С. Ю.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 27 січня 2017 року у справі № 398/4332/16-а за позовом ОСОБА_1 до Олександрійського обєднаного управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області про визнання протиправними дій щодо відмови у перерахунку пенсії та зобовязання здійснити перерахунок пенсії,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач 27.12.2016 року звернулась до Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області з позовом до Олександрійського обєднаного управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області, в якому просила:

- визнати відмову Олександрійського обєднаного управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області щодо перерахунку її пенсії згідно ст.37-1 Закону України «Про державну службу» №3723-XII від 16 грудня 1993 року протиправною;

- зобовязати Олександрійське обєднане управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області здійснити перерахунок її пенсії, обчисливши її в розмірі 80% її заробітку станом на 1 вересня 2015 року, зазначеного в довідці територіального управління Державної судової адміністрації в Кіровоградській області № 519 від 14.12.2015 року, і виплачувати в цьому розмірі, починаючи з 30.05.2016 року, та здійснити перерахунок пенсії в розмірі 80% заробітку працюючого судді за відповідною адміністративною посадою та вислугою років, зазначеного в довідці територіального управління Державної судової адміністрації в Кіровоградській області №1053 від 05.12.2016 року про складові заробітної плати, та виплачувати їй пенсію в цьому розмірі, починаючи з 01.12.2016 року без обмеження максимальним розміром, зарахувавши суми пенсійних виплат за цей період.

Ухвалою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 27 січня 2017 року позовні вимоги в частині зобовязання Олександрійського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області здійснити перерахунок пенсії, обчисливши її в розмірі 80% її заробітку станом на 1 вересня 2015 року, зазначеного в довідці територіального управління Державної судової адміністрації в Кіровоградській області № 519 від 14 грудня 2015 року, і виплачувати в цьому розмірі, за період з 30.05.2016 року по 26.06.2016 року залишено без розгляду.

Вказана ухвала сторонами не оскаржувалась.

Постановою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 27 січня 2017 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, позивач подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, задовольнивши позов з урахуванням меж судового розгляду, починаючи з 27 червня 2016 року.

До апеляційного суду відповідач надіслав заперечення на апеляційну скаргу, яким просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду першої інстанції залишити без змін.

Сторони в судове засідання апеляційної інстанції не прибули, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Відповідно до частини четвертої статті 196 Кодексу адміністративного судочинства України неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час та місце апеляційного розгляду, та явка яких у відповідності до статті 120 Кодексу адміністративного судочинства України не визнавалась судом обовязковою, не перешкоджає судовому розгляду справи.

За нормами пункту 2 частини першої статті 197 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, оскільки справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, так як не прибула жодна з осіб, які беруть участь у справі, у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Відповідно до частини першої статті 195 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції може вийти за межі доводів апеляційної скарги в разі встановлення під час апеляційного провадження порушень, допущених судом першої інстанції, які призвели до неправильного вирішення справи.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, встановила наступне.

Позивач - ОСОБА_1, з 25.05.2000 року по 27.05.2017 року працювала суддею Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області, перебуває на обліку в Олександрійському обєднаному управлінні Пенсійного фонду України Кіровоградської області з 01.02.2011 року та цього часу отримувала пенсію за віком (а.с.42).

Постановою Знамянського міськрайонного суду Кіровоградської області від 02.07.2015 року в адміністративній справі № 389/2515/15-а зобовязано управління Пенсійного фонду в м.Олександрії та Олександрійському районі Кіровоградської області здійснити переведення ОСОБА_1 на пенсію згідно Закону України «Про державну службу» з 12 травня 2015 року та нарахувати пенсію відповідно до цього Закону (а.с. 44-46).

Розпорядженням Управління Пенсійного фонду України в м.Олександрії та Олександрійському району Кіровоградської області №174460 від 16.11.2015 року ОСОБА_1 переведено на пенсію згідно Закону України «Про державну службу» з 12 травня 2015 року (а.с. 47).

08.12.2016 року ОСОБА_1 звернулась до пенсійного органу з заявою про перерахунок пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» з урахуванням складових заробітної плати, зазначеної в довідці від 05.12.2016 року №1053, виданої ТУ Державної судової адміністрації України в Кіровоградській області, в звязку зі збільшенням розміру заробітної плати працюючого судді (а.с.49).

Відповідач листом № 10419/04-26 від 14.12.2016 року відмовив ОСОБА_1 у здійсненні перерахунку, посилаючись на те, що Закон України «Про державну службу» від 10.12.2015 року №889-VIII, який набрав чинності 01.05.2016 року, не містить норми, якою б передбачалось можливість здійснення перерахунку призначених пенсій (а.с. 50).

22.12.2016 року ОСОБА_1 звернулася до з заявою про перерахунок пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» з урахуванням складових заробітної плати, зазначеної в довідці від 14.12.2015 року №519, виданої ТУ ДСА в Кіровоградській області (а.с.52).

Відповідач листом № 284/04-28 від 06.01.12.2016 року відмовив ОСОБА_1 у здійсненні перерахунку, посилаючись на те, що Законом України «Про державну службу» від 10.12.2015 року №889-VIII, який набрав чинності 01.05.2016 року, не передбачено порядку перерахунку раніше призначених пенсій державних службовців (а.с. 66).

Не погодившись з такими рішеннями пенсійного органу, ОСОБА_1 звернулась з позовом до суду.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що відповідачем обґрунтовано прийнято рішення про відмову в проведенні такого перерахунку, оскільки правові норми, які б передбачали перерахунок призначеної позивачеві пенсії на час звернення до відповідача відсутні.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» (в редакції, що діяла на момент переведення позивача на вказану пенсію) на одержання пенсії державних службовців мають право особи, які досягли встановленого законодавством України пенсійного віку, за наявності загального трудового стажу для чоловіків - не менше 25 років, для жінок - не менше 20 років, у тому числі стажу державної служби - не менше 10 років. Зазначеним особам призначаються пенсії в розмірі 80 відсотків суми їх посадового (чинного) окладу з урахуванням надбавок, передбачених цим Законом, без обмеження граничного розміру пенсії. Пенсія державному службовцю виплачується у повному розмірі незалежно від його заробітку (прибутку), одержуваного після виходу на пенсію. За кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на один відсоток заробітку, але не більше 90 відсотків посадового (чинного) окладу з урахуванням надбавок, передбачених цим Законом, без обмеження граничного розміру пенсії.

У відповідності до статті 37-1 Закону України «Про державну службу» у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у звязку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій. Перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообовязкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

Як зазначалося вище, пенсія за віком призначена позивачу з 12 травня 2015 року відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу».

До 01.05.2016 року пенсійне забезпечення державних службовців було врегульовано зазначеними нормами Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 року №3723-XII.

З 01.05.2016 року набув чинності Закон України «Про державну службу» від 10.12.2015 року №889-VIII.

У звязку з набуттям чинності Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 року №889-VIII, положення Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 року №3723-XII втратили чинність, в тому числі втратили чинність норми, якими було врегульоване пенсійне забезпечення державних службовців.

Відповідно до статті 90 Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 року, яка набрала чинності з 01.05.2016 року, пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування». Таким чином, з 01.05.2016 року Законом України «Про державну службу» від 10.12.2015 року, по-іншому врегульовані правовідносини, повязані із пенсійним забезпеченням державних службовців.

Закон України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року не містить такої підстави для перерахунку пенсії, як підвищення заробітної плати працюючих державних службовців.

Отже, враховуючи приписи статті 90 Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 року та Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року, з 01.05.2016 року відсутні підстави для перерахунку пенсії державним службовцям у звязку з підвищенням заробітної плати працюючих державних службовців.

Крім того, постановою Кабінету Міністрів України від 06 квітня 2016 року №292 «Деякі питання оплати праці державних службовців у 2016 році», яка застосовується з 01 травня 2016 року, відповідно до статей 51 і 52 нового Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 року було встановлено мінімальний розмір посадового окладу у державних органах, затверджено схему посадових окладів на посадах державної служби, розмір надбавок до посадових окладів за ранги державних службовців працюючим державним службовцям, але вказана постанова не передбачає ані можливості, ані механізму перерахунку пенсій державного службовця у звязку із змінами розміру заробітної плати.

Також Кабінетом Міністрів України 14 вересня 2016 року прийнято постанову №662 «Деякі питання пенсійного забезпечення окремих категорій осіб», яка застосовується з 01 травня 2016 року, та якою затверджений порядок призначення пенсій деяким категоріям громадян. Право державних службовців на перерахунок призначеної пенсії вказаною постановою не передбачено.

Крім того, зазначеною вище постановою Постанову Кабінету Міністрів України від 31 травня 2000 року №865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії», на яку посилається апелянт, визнано такою, що втратила чинність з 14.09.2016 року.

Посилання апелянта на те, що при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод та перебуваючи на посаді судді, позивач розраховувала на те, що може скористатися гарантіями соціального забезпечення, які надає їй держава, включаючи й право на перерахунок пенсії, сподіваючись при цьому на передбачуваність законодавства, колегією суддів до уваги не приймається з огляду на наступне.

Відповідно правової позиції Європейського суду з прав людини, викладеної в рішенні від 09.10.1979 року у справі «Ейрі проти Ірландії», здійснення соціально-економічних прав людини значною мірою залежить від становища в державах, особливо фінансового. Такі положення поширюються й на питання допустимості зменшення соціальних виплат, про що зазначено в рішенні цього суду у справі «Кйартан Асмундсон проти Ісландії» від 12.10.2004 року.

Європейський суд з прав людини в рішенні «Великода проти України» від 03.06.2014 року зазначив, що законодавчі норми можуть змінюватися, передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства.

Конституційний суд України в своєму рішенні від 26.12.2011 року №20-рп/2011 зазначив, що зміна механізму нарахування певних видів соціальних виплат та допомоги є конституційно допустимою до тих меж, за якими ставиться під сумнів сама сутність змісту права на соціальний захист. Отже, одним з визначальних елементів у регулюванні суспільних відносин у соціальній сфері є додержання принципу пропорційності між соціальним захистом громадян та фінансовими можливостями держави, а також гарантування права кожного на достатній життєвий рівень.

Судом першої інстанції вірно зроблений висновок, що прийняття відповідачем рішення про відмову у перерахунку пенсії позивача не призвело до зменшення розміру пенсії, яку вона отримувала до цього, і не є звуженням обсягу вже набутих нею прав та/або позбавленням її права на соціальний захист, з чим погоджується колегія суддів.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини першої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Олександрійським обєднаним управлінням Пенсійного фонду України Кіровоградської області доведено правомірність відмови щодо перерахунку пенсії ОСОБА_1 згідно ст.37-1 Закону України «Про державну службу» №3723-XII від 16 грудня 1993 року

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи та постанова прийнята з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування постанови суду відсутні.

Згідно частини першої статті 200 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 160, 167, 184, 195, 196, 197, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 27 січня 2017 року у справі № 398/4332/16-а залишити без задоволення.

Постанову Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 27 січня 2017 року у справі № 398/4332/16-а залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції постановлена в порядку письмового провадження, набирає законної сили через пять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили.

Головуючий суддя: І.В. Юрко

Суддя: М.М.Гімон

Суддя: С.Ю. Чумак