Справа № 814/1856/16
Суддя: Крусян А.В.
Дата ухвалення: 2017-03-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 березня 2017 р.м.ОдесаСправа № 814/1856/16

Категорія: 12.3 Головуючий в 1 інстанції: Гордієнко Т. О.
Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Крусяна А.В.,

суддів Вербицької Н.В., Ступакової І.Г.,

за участю секретаря Сємак О.В.,

позивача ОСОБА_1, представника відповідача Зарицької О.В., представника третої особи Руснакової Т.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги Національної поліції України, Головного управління Національної поліції в Миколаївській області на постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 09 грудня 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Національної поліції України, третя особа Головне управління Національної поліції в Миколаївській області про визнання протиправним та скасування наказу, -

В С Т А Н О В И В:

22.09.2016р. ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Національної поліції України, третя особа Головне управління Національної поліції в Миколаївській області про визнання протиправним та скасування п.3 наказу Голови Національної поліції України №1093 від 01.09.2016р. про звільнення його зі служби в поліції з посади заступника начальника Головного управління начальника слідчого управління.

Постановою Миколаївського окружного адміністративного суду від 09.12.2016р. позов задоволений.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішення, Національна поліція України, Головне управління Національної поліції в Миколаївській області подали апеляційні скарги, в яких посилаються на помилкове застосування судом першої інстанції, при вирішенні справи, вимог законодавства, внаслідок чого просять постанову суду скасувати та прийняти нову про відмову у задоволенні позову.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційних скарг, законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що вони задоволенню не підлягають.

Судом першої інстанції встановлено, що наказом Національної поліцій України №404 о/с від 16.06.2016 року відповідно до ст.69 Закону України «Про Національну поліцію» покладено тимчасове виконання обов'язків за вакантною посадою начальника Головного управління Національної поліції в Миколаївській області на заступника начальника Головного управління Національної поліції в Миколаївській області - начальника слідчого управління полковника поліції ОСОБА_1

Наказом Національної поліції № 748 від 24.08.2016 року з метою повної, всебічної та об'єктивної перевірки обставин надзвичайної події, яка сталася 24.08.2016 року у смт. Криве Озеро Миколаївської області за участю окремих працівників Головного управління Національної поліції в Миколаївській області призначено службове розслідування.

У висновку службового розслідування за фактом порушення службової дисципліни працівниками Кривоозерського відділення поліції Врадіївського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Миколаївській області від 01.09.2016 року зазначено, що «…опитати т.в.о. начальника ГУНП полковника поліції ОСОБА_1 не вдалося, оскільки він від надання будь-яких пояснень відмовився, про що складений акт від 27.08.2016р. №3002-3016. В ході службового розслідування з'ясовано, що ОСОБА_4 достовірно володіючи інформацією про вчинення працівниками Кривоозерського ВП надзвичайної події, яка викликала суспільний резонанс, прибув до Кривоозерського ВП лише о 19год. 30хв. Під час спроби громадян із застосуванням сили потрапити на територію Кривоозерського ВП, а також учинення ними протиправних дій стосовно працівників, ОСОБА_1, знаходячись у приміщенні відділення поліції, дієвих заходів щодо локалізації конфлікту не вжив.

Причинами та умовами вчинення працівниками Кривоозерського ВП кримінального правопорушення стали відсутність контролю керівництва відділення поліції за діяльністю підлеглих загалом. Керівництвом Головного управління організацію роботи відокремлених підрозділів пущено на самоплив, практична допомога не надавалась, стан роботи не контролювався, проблемні питання не вивчались, перевірка службової діяльності не здійснювалися. ОСОБА_1, як т.в.о. начальника ГУНП не організував належного виконання ГУНП завдань, визначених Положенням про Головне управління Національної поліції у Миколаївській області, щодо забезпечення реалізації державної політики у сфері охорони прав і свобод людини, інтересів суспільства і держави тощо…».

За результатами службового розслідування прийнято наказ НПУ №1093 від 01.09.2016р., яким (п.3) передбачено, що за порушення вимог статей 18,64 Закону України «Про національну поліцію», статті 8 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, Положення про Головне управління Національної поліції в Миколаївській області, затвердженого наказом Національної поліції України від 06.11.2015р. №31 заступника начальника Головного управління - начальника слідчого управління полковника ОСОБА_1 звільнити зі служби в поліції.

Не погоджуючись з наказом про звільнення ОСОБА_1 звернувся з даним позовом до суду.

Перевіривши матеріали справи, судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції про обґрунтованість позовних вимог.

Так, відповідно до ст.1 Закону України «Про національну поліцію» Національна поліція України це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом убезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку. Діяльність поліції спрямовується та координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ України згідно із законом.

Згідно з ст.3 Закону України «Про національну поліцію» у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

У відповідності до ст.17 Закону України «Про національну поліцію» поліцейським є громадянин України, який склав присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.

Відповідно до ч.1 ст.18 Закону поліцейський зобов'язаний неухильно втримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського.

Частиною 2 ст. 18 встановлено, що поліцейський зобов'язаний професійно виконувати свої службові обов'язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов'язків, наказів керівництва.

Відповідно до ч.1 ст.19 Закону України «Про національну поліцію» поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону у разі вчинення протиправних діянь.

Частиною 2 ст.19 Закону України «Про національну поліцію» встановлено підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

На момент виникнення спірних правовідносин відсутній Закон України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України», наявний Закон України «Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України», який чинний з 05.04.2006р.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України» службова дисципліна - це дотримання особами рядового та начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів та Присяги працівника органів внутрішніх справ України.

Відповідно до ст.2 Дисциплінарного статуту передбачено, що дисциплінарний проступок це невиконання чи неналежне виконання особою рядового та начальницького складу службової дисципліни.

Відповідно до ст.12 Закону України «Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України» звільнення зі служби є найсуворішим видом дисциплінарного стягнення.

Статтею 14 Закону України «Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України» встановлено порядок накладення дисциплінарного стягнення. Так, відповідно до положень зазначеної статті з метою з'ясування всіх обставин дисциплінарного проступку, учиненого особою рядового або начальницького складу, начальник призначає службове розслідування. Службове розслідування має бути завершене протягом одного місяця з дня його призначення начальником. У разі необхідності цей термін може бути продовжено начальником, який призначив службове розслідування, або старшим прямим начальником, але не більш як на один місяць. Забороняється проводити службове розслідування особам, які є підлеглими порушника, а також особам - співучасникам проступку або зацікавленим у наслідках розслідування. Розслідування проводиться за участю безпосереднього начальника порушника. Порядок проведення службового розслідування встановлюється міністром внутрішніх справ України. Перед накладенням дисциплінарного стягнення начальник або особа, яка проводить службове розслідування, повинні зажадати від порушника надання письмового пояснення. Небажання порушника надавати пояснення не перешкоджає накладенню дисциплінарного стягнення. Про накладення дисциплінарного стягнення видається наказ, зміст якого оголошується особовому складу органу внутрішніх справ. Зміст наказу доводиться до відома особи рядового або начальницького складу, яку притягнуто до дисциплінарної відповідальності, під підпис. У разі звільнення з посади або звільнення з органів внутрішніх справ особі рядового або начальницького складу видається витяг з наказу. При визначенні виду дисциплінарного стягнення мають враховуватися тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов'язків, рівень кваліфікації тощо.

Згідно наведених вище правових норм ч.1 ст.19 Закону України «Про Національну поліцію України», ст.1, ст.2 Закону України «Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України» дисциплінарна відповідальність виникає за цими нормами лише у осіб, що мають статус поліцейського (ст.17 Закону) та вчинили під час проходження служби в поліції порушення службової дисципліни.

Із висновку службового розслідування та наказу від 01.09.2016 року в частині притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності вбачається, що наказ про звільнення позивача з посади було прийнято в зв'язку з 1) незадовільною організацією роботи відокремленого підрозділу та контролю за його діяльністю, що призвело до настання надзвичайної події з тяжкими наслідками та 2) неналежного здійснення контролю за діями підлеглих та організацією роботи з мирного врегулювання конфлікту, що виник між поліцейськими та громадянами.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, при накладенні стягнення та звільненні ОСОБА_1 зі служби, відповідачем неповно досліджено обставини надзвичайної події з тяжкими наслідками, не надано належної та обґрунтованої оцінки щодо здійснення ОСОБА_1 контролю за діями підлеглих та організацією роботи з мирного врегулювання конфлікту, що виник між поліцейськими та громадянами.

Так, ОСОБА_1 виконував обов'язки начальника ГУНП не за прямим призначенням на посаду, а на нього, без врахування його бажання було покладено тимчасове виконання обов'язків за вакантною посадою, які він виконував з 16.06.2016р., тобто два місяця до виникнення події.

При цьому, тимчасово виконуючи обов'язки начальника ГУНП, ОСОБА_1 продовжував виконувати свої прямі функціональні обов'язки заступника начальника ГУНП - начальника слідчого управління, що саме по собі є досить значним перевантаженням, впоратись з яким фактично не можливо. Тому, на думку судової колегії, призначення позивача на посаду тимчасово виконуючого обов'язки начальника ГУНП, без увільнення з посади заступника начальника ГУНП - начальника слідчого управління, є порушенням організації належної, ефективної роботи ГУНП.

Крім того, з п'яти осіб керівного складу станом на 24.08.2016 на службі перебували лише дві особи: сам ОСОБА_1 та Гаспаров А.В. - заступник начальника головного управління - начальник кримінальної поліції. Решта посад були вакантні, або працівники були відсутні у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю.

Разом з тим, з 07.11.2015 року, - моменту створення Головного управління Національної поліції України в Миколаївській області начальник управління за прямим призначенням не призначався, а лише допускались до служби тимчасово виконуючі обов'язки, що звичайно негативно вплинуло на стан дисципліни у відділеннях поліції, на належний та ефективний підбір кадрів у найтяжкий період формування поліції.

Слід також зазначити, що виконуючий функції начальника ГУНП, ОСОБА_1 був позбавлений можливості здійснювати кадровий добір до органів поліції, оскільки відповідно до вимог ст.ст. 51, 52 Закону України «Про Національну поліцію» такій добір здійснюється на конкурсній основі - поліцейськими комісіями, та станом на 24.08.2016р. МВС України та Нацполіцією України поліцейську комісію ГУНП в Миколаївській області сформовано не було.

Здійснення позивачем належного контролю за роботою підлеглих, підтверджується призначення ОСОБА_1 за два місяці роботи восьми службових розслідувань щодо керівництва та особового складу Кривоозерського ВП ГУНП (накази ГУНП №571 від 05.07.2016, №589 від 08.07.2016, №635 від 21.07.2016, №711 від 11.08.2016, №716 від 13.08.2016, №725 від 15.08.2016, №745 від 19.08.2016, №752 від 22.08.2016).

Відповідачем не враховано, що позивач о 05.00 годині до місця події направив до смт. Криве Озеро начальника Управління кадрового забезпечення Попкова О.І., а також заступника начальника ГУНП - начальника кримінальної поліції Гаспарова А.В., після чого серед керівного складу ГУНП позивач залишився у м. Миколаєві лише один, оскільки інші заступники начальника Ковтун Є.П. та Тріщук А.В. були відсутні у зв'язку з тимчасової непрацездатністю (лікарняний).

При цьому, слід також врахувати, що 24.08.16 є святковий день, і у м. Миколаєві проходили близько 60 масових урочистих заходів щодо святкування 25-річниці незалежності України, під час яких необхідно було забезпечити охорону громадського порядку, у зв'язку з чим гарнізон поліції був переведений на посилений режим несення служби, а позивач залишався єдиним керівником ГУНП, та не мав можливості залишити м. Миколаїв, до закінчення зазначених заходів.

Відповідно до листа начальника ГУНП в Миколаївській області від 24.11.2016 року, 24.08.2016 10-20 на спецлінію « 102» УІП КП «102» від чергового по СБУ в Миколаївській області надійшло повідомлення про мінування Соборної площі міста. Відповідно до вказівок т.в.о. начальника ГУНП полковника поліції ОСОБА_1 на місце події направлялась вибухотехнічна служба ГУНП, СОГ, Центрального ВП та він особисто.

На підставі службової телеграми за підписом т.в.о. начальника ГУНП ОСОБА_1 від 22.08.2016 № 2299/04/23-2016, було задіяні 10 співробітників поліції Кривоозерського ВП та створено резерв з числа співробітників Первомайського, Врадіївського, Южноукраїнського ВП по 15 співробітників з кожного підрозділу.

На підставі наказу ГУНП №449 від 25.08.2016 року за підписом ОСОБА_1 до Кривоозерського ВП ГУНП з 24.08.2016 та до особливого розпорядження було відряджені 21 співробітника РПСПОП «Миколаїв» та 52 співробітника РПОП ГУНП.

Коли позивач прибув до смт. Криве Озеро (біля 200км від м.Миколаїва поганої дороги) ситуація після перемовин Гаспарова А.В., Попкова О.І., інших працівників поліції з мирними мешканцями стала покращуватись та о 19-30 жодної особи, яка б намагалась вчинити протиправні дії біля будівлі Кривоозерського ВП не було. Але, об 22-00 годин входи до адмінбудівлі були заблоковано 50 чоловіками, які почали розпалювати шини, активні дії щодо захоплення адмінбудівлі, що було підставою для позивача застосувати заходи фізичного впливу та спеціальних засобів. Але за усним наказом заступника НПУ Бушуєва, позивач не вчиняв подальших дій щодо відтиснення натовпу від будівлі до приїзду працівників НПУ.

З оглянутого судом першої інстанції відео з місця події вбачається, що після втручання в вирішення конфлікту працівників НПУ, спецзагону поліції, які відтіснили натовп від адмінбудівлі, позивачем та заступником НПУ проводились перемови з особами, які влаштували конфлікт, після чого ситуація нормалізувалася.

Отже, дослідженні судом докази свідчать, що позивачем вживались активні дії по врегулюванню конфлікту, який стався 24.08.2016 року в смт. Криве Озеро.

Таким чином, суд першої інстанції обґрунтовано дійшов до висновку, що неефективність виконання службових обов'язків виконуючого обов'язків начальника ГУНП не може кваліфікуватися, як дисциплінарний проступок та бути наслідком прийняття щодо ОСОБА_1, маючого більш ніж 25 річний стаж бездоганної служби, наказу №1093 від 01.09.2016р. про застосування дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення з іншої посади заступника начальника Головного управління начальника слідчого управління.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, порушень матеріального та процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скаргах доводи правильність висновків суду не спростовують, тому постанова суду першої інстанції в порядку ст.200 КАС України підлягає залишенню без змін, а апеляційні скарги - залишенню без задоволення.

Керуючись ст.ст. 198, 200, 205, 206 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційні скарги Національної поліції України, Головного управління Національної поліції в Миколаївській області залишити без задоволення, а постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 09 грудня 2016 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили негайно після її проголошення, та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий: А.В. Крусян

Суддя: Н.В. Вербицька

Суддя: І.Г. Ступакова