Справа № 815/1196/15
Суддя: Кравцов О.В.
Дата ухвалення: 2017-03-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 березня 2017 року м. Київ К/800/44860/15

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

головуючого Кравцова О.В.,

суддів Єрьоміна А.В.,

Калашнікової О.В.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні касаційну скаргу прокуратури Одеської області на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 24 березня 2015 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 29 вересня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області, за участю прокуратури Одеської області про визнання протиправним та скасування припису та наказу, -

ВСТАНОВИВ:

В лютому 2015 року громадянин Королівства Данія ОСОБА_2 (надалі також - позивач) звернувся до суду з позовом до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області (надалі - відповідач, Інспекція), в якому просив визнати протиправними та скасувати:

припис від 24 вересня 2014 року про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил;

наказ Інспекції Державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області №137 від 6 жовтня 2014 року про скасування декларації про готовність об'єкта до експлуатації.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 24 березня 2015 року, залишеною без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 29 вересня, позовні вимоги задоволені повністю.

Ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 29 вересня 2015 року до участі у справі допущено прокуратуру Одеської області.

Не погоджуючись із рішеннями судів попередніх інстанцій, прокуратура Одеської області звернулась до Вищого адміністративного суду України із касаційною скаргою, в якій просила судові рішення скасувати, прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

Заперечень на касаційну скаргу не надходило.

Враховуючи положення частини другої статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України), колегія суддів здійснює перегляд судових рішень в межах касаційної скарги.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши доводи касаційної скарги та матеріали справи, колегія суддів вважає, що касаційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що власником квартири за адресою: АДРЕСА_1 є ОСОБА_2.

24 вересня 2014 року відповідачем проведено позапланову перевірку дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил дотримання вимог чинного законодавства за адресою: АДРЕСА_2.

Актом перевірки від 24 вересня 2014 року встановлено, що ПП «Ретроград» розроблено проект лише на стадії ескізний проект, який не являється проектною документацією відповідно до діючого на той час ДБН А.2.2-2004 «Склад, порядок розроблення, погодження та затвердження проектної документації для будівництва», у зв'язку з чим роботи з перепланування квартири виконані без проектної документації та відповідно дане будівництво являється самочинним.

24 вересня 2014 року Інспекцією винесено припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил.

6 жовтня 2014 року Інспекцією винесено наказ №137 "СК" про скасування реєстрації декларації про готовність об'єкта до експлуатації.

7 жовтня 2014 року Інспекцією винесено постанову про адміністративне правопорушення №404, якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.13 ст. 96 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено штраф у розмірі 10 200 грн.

Не погоджуючись із вищенаведеними приписом та наказом Інспекції, позивач звернувся до суду.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, прийшов до висновку, що ПП "Ретроград" розроблено саме проектну документацію відповідно до "Державних будівельних норм", а відтак Інспекція неправомірно визначила об'єкт (АДРЕСА_3) самочинним будівництвом та безпідставно скасувала реєстрацію декларації від 06 червня 2011 року №ОД7 про готовність об'єкта до експлуатації, а отже прийняті припис від 24 вересня 2014 року та наказу №137 від 06 жовтня 2014 року підлягають скасуванню.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України погоджується із даним висновком з огляду на наступне.

Правові та організаційні основи містобудівної діяльності і спрямування на забезпечення сталого розвитку територій з урахуванням державних, громадських та приватних інтересів встановлені Законом України від 17 лютого 2011 року № 3038-VI «Про регулювання містобудівної діяльності» (надалі - Закон № 3038-VI; в редакції від 6 липня 2014 року, що була чинною на момент виникнення спірних правовідносин).

Згідно зі статтею 36 Закону № 3038-VI право на виконання підготовчих робіт (якщо вони не були виконані раніше згідно з повідомленням або зареєстрованою декларацією про початок виконання підготовчих робіт) і будівельних робіт на об'єктах, що належать до I - III категорій складності, підключення об'єкта будівництва до інженерних мереж та споруд надається замовнику та генеральному підряднику чи підряднику (у разі якщо будівельні роботи виконуються без залучення субпідрядників) після реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт.

Реєстрацію декларації про початок виконання будівельних робіт проводить орган державного архітектурно-будівельного контролю на безоплатній основі протягом п'яти робочих днів з дня надходження декларації.

Як встановлено судами попередніх інстанцій та вбачається з матеріалів справи, декларація про готовність об'єкта до експлуатації зареєстрована Інспекцією 6 червня 2011 року за № ОД143110032.

Відповідно до частини першої статті 38 Закону № 3038-VI у разі виявлення факту самочинного будівництва об'єкта, перебудова якого з метою усунення істотного відхилення від проекту або усунення порушень законних прав та інтересів інших осіб, істотного порушення будівельних норм є неможливою, посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю видає особі, яка здійснила (здійснює) таке будівництво, припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил з визначенням строку для добровільного виконання припису.

Частиною другою статті 39-1 Закону № 3038-VI передбачено, що у разі виявлення інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю факту подання недостовірних даних, наведених у надісланому повідомленні чи зареєстрованій декларації, які є підставою вважати об'єкт самочинним будівництвом, зокрема якщо він збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту або будівельного паспорта, реєстрація такого повідомлення або декларації підлягає скасуванню інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Про скасування повідомлення або декларації замовник письмово повідомляється протягом трьох робочих днів з дня скасування.

З матеріалів справи вбачається, що підставою для винесення оскаржуваного припису та, як наслідок, наказу про скасування декларації про готовність об'єкта до експлуатації, стало виконання позивачем робіт із перепланування квартири без проектної документації, а саме - проектна документація розроблена на стадії ескізний проект.

Судами попередніх інстанцій встановлено та вбачається з матеріалів справи, що ПП "Ретроград" було виготовлено саме проект реконструкції квартири АДРЕСА_4, замовником якого є ОСОБА_2, що підтверджується відповідним проектом (текстовою частиною), що міститься в матеріалах справи.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів погоджується із висновком судів попередніх інстанцій, що Інспекція неправомірно визначила об'єкт АДРЕСА_5 самочинним будівництвом, оскільки роботи із перепланування квартири виконувались на підставі саме проекту реконструкції квартири, а не ескізного проекту.

Отже, колегія суддів, керуючись частиною першою статті 224 КАС України, приходить до висновку, що рішення судів попередніх інстанцій є законними і не підлягають скасуванню, оскільки суди, всебічно перевіривши обставини справи, вирішили спір відповідно до норм матеріального та процесуального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин; в них повно відображені обставини, що мають значення для справи, висновки суду щодо встановлених обставин і правові наслідки є правильними, а доводи касаційної скарги їх не спростовують.

Керуючись статтями 220-1, 224, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

У Х В А Л И В:

Касаційну скаргу прокуратури Одеської області залишити без задоволення, а постанову Одеського окружного адміністративного суду від 24 березня 2015 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 29 вересня 2015 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строки та в порядку, встановленими статтями 237, 238, 239-1 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді