Справа № 452/3102/16-а
Суддя: Бруновська Надія Володимирівна
Дата ухвалення: 2017-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2017 року м. Львів № 876/945/17

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого-судді: Бруновської Н.В.

суддів: Довгої О.І., Запотічного І.І.

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу Самбірського об`єднаного Управління Пенсійного фонду України Львівської області на постанову Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 22.12.2016р. у справі № 452/3102/16-а за позовом ОСОБА_1 до Самбірського об`єднаного Управління Пенсійного фонду України Львівської області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

05.12.2016 р. позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Самбірського об`єднаного Управління Пенсійного фонду України Львівської області про визнання дій протиправними та зобов'язання призначити пенсію на пільгових умовах відповідно до пункту «б» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з 21.10.2016 року.

Постановою Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 22.12.2016р. позов задоволено. Суд визнав протиправними дії пенсійного органу щодо відмови у призначенні позивачу пенсії за віком на пільгових умовах.

Крім того, суд зобов'язав Самбірське об'єднане управління Пенсійного фонду України Львівської області призначити позивачу, пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до пункту «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з моменту подання заяви про призначення пенсії, а саме з 21 жовтня 2016 року.

Не погоджуючись із даною постановою, апелянт Самбірське об`єднане Управління Пенсійного фонду України Львівської області подав апеляційну скаргу, в якій зазначає, що судом порушено норми матеріального та процесуального права

Апелянт просить суд, постанову Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 22.12.2016р. скасувати та прийняти нову постанову, якою в позові відмовити.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання на виклик суду не з'явились, хоча належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи, що не перешкоджає розгляду справи у їх відсутності відповідно до п.2 ч.1 ст.197 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи скарги, законність і обґрунтованість постанови суду, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення виходячи з наступних підстав.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, згідно копії трудової книжки позивач ОСОБА_1 з 10.11.1975 р. по 03.05.1977 р. на посаді автослюсара (Колгосп «Прикарпаття»); з 1977 року по 15.04.1979 р. служба в Радянській армії; з 02.12.1980 р. по 17.06.1982 р. водієм (Самбірський парк культури); з 17.06.1982 р. по 11.11.1985р. водієм (Станція по боротьбі з хворобами тварин); з 29.11.1985 р. по 08.09.1986 р. водієм ІІ класу (Українська нафтогазорозвідувальна експедиція глибокого буріння об'єднання ЗапУкргеология; з 09.08.1986 р. по 30.04.1987 р.- мотористом 5 розряду (Українська нафтогазорозвідувальна експедиція глибокого буріння об'єднання ЗапУкргеология); з 01.05.1987 по 18.06.1991р. мотористом 5 розряду (Новоуренгойське автотранспортне підприємство об'єднання ЗапУкргеологія; 01.01.1988р. присвоєно 6 розряд моториста цементного агрегата; з 19.06.1991р. по 11.12.1991р.- машиністом колгосп Прикарпаття; з 20.02.1992р. по 25.03.2003р.- водієм Самбірський ШПМК; з 15.04.2003р. по 08.04.2004р. - Самбірський МРЦЗ; з 07.06.2004р. по 10.02.2006р. - догляд за престарілим; з 10.02.2006р. по 01.08.2007р. водієм І класу ДП «Авто-Експрес»; з 26.09.2007р. по теперішній час мотористом цементного агрегата ТзОВ Новоуренгойська Бурова Компанія.

21.10.2016 року позивач після досягнення 58-річного віку звернувся із заявою до пенсійного органу про призначення пільгової пенсії по Списку № 2.

Проте, пенсійний орган листом №8446/03-27 від 23.11.2016 року відмовив позивачу у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, у зв'язку із тим, що надані ОСОБА_1 документи для призначення пільгової пенсії по Списку № 2 не підтверджують пільговий стаж роботи - 12 років 06 місяців на посаді моториста Української нафтогазорозвідувальної експедиції глибокого буріння об»єднання «Західукргеологія», моториста цементного агрегату та машиніста по цементажу свердловин Новоуренгойскої Бурової компанії згідно п. «б» ст. 13 Законом України «Про пенсійне забезпечення».

Крім того, в матеріалах пенсійної справи позивача відсутні накази про результати атестації робочих місць з 2007 року по 2016 рік.

Згідно пункту «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи, зокрема, працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах; жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком проведення атестації та Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України (далі - Мінпраці) від 1 вересня 1992 року № 41 (далі - Методичні рекомендації).

Відповідно до зазначених нормативних актів основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у сфері реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Згідно з пунктом 4 Порядку проведення атестації та підпунктом 1.5 пункту 1 Методичних рекомендацій періодичність проведення атестації робочих місць визначається безпосередньо колективним договором підприємства і проводиться не рідше одного разу на 5 років. Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства чи організації.

Атестація робочих місць відповідно до Порядку проведення атестації та Методичних рекомендацій передбачає: установлення факторів і причин виникнення несприятливих умов праці; санітарно-гігієнічне дослідження факторів виробничого середовища, важкості й напруженості трудового процесу на робочому місці; комплексну оцінку факторів виробничого середовища і характеру праці на відповідність їхніх характеристик стандартам безпеки праці, будівельним та санітарним нормам і правилам; установлення ступеня шкідливості й небезпечності праці та її характеру за гігієнічною класифікацією; обґрунтування віднесення робочого місця до категорії зі шкідливими (особливо шкідливими), важкими (особливо важкими) умовами праці; визначення (підтвердження) права працівників на пільгове пенсійне забезпечення за роботу у несприятливих умовах; складання переліку робочих місць, виробництв, професій та посад із пільговим пенсійним забезпеченням працівників; аналіз реалізації технічних і організаційних заходів, спрямованих на оптимізацію рівня гігієни, характеру і безпеки праці.

Із змісту положень Порядку передбачено, що при проведенні атестації відомості про результати атестації робочих місць заносяться до карти умов праці, форма якої затверджується Мінпраці разом з Міністерством охорони здоров'я України. Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників, який складається за результатами проведеної атестації робочих місць, після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку.

Комплексний аналіз норм Закону України «Про пенсійне забезпечення» та Порядку проведення атестації дає підстави дійти висновку, що необхідними умовами для виникнення в особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах відповідно до пункту «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у списку № 2, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці. Документами, які підтверджують результати атестації робочого місця за умовами праці, можуть бути: карта умов праці, наказ по підприємству про затвердження переліку робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; трудова книжка із записом про витяг із зазначеного наказу або з додатком такого витягу.

В матеріалах справи відсутні накази про результати атестації робочих місць з 2007 року по 2016 рік.

Відсутність підтвердження вищезгаданих обставин не породжує виникнення права на зарахування пільгового стажу.

Аналогічний висновок щодо застосування норм матеріального права міститься, зокрема, у постановах Верховного Суду України від 10 вересня 2013 року та 25 листопада 2014 року (справи №№ 21-183а13, 21-519а14 відповідно).

За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність підстав для задоволення позову оскільки, відмова пенсійного органу зарахувати період роботи позивача на посаді, яка включена до списку № 2, до пільгового стажу внаслідок не проведення атестації цієї посади на підприємстві є обґрунтованою та відповідає вимогам закону.

У відповідності до вимог ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно ст. 202 КАС України суд апеляційної інстанції скасовує судове рішення та ухвалює нове, коли має місце, зокрема, неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність таких обставин, невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи чи питання.

З огляду на вищевикладене, доводи апеляційної скарги є суттєвими і складають підстави для висновку про неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи тому, колегія суддів дійшла висновку, що постанову слід скасувати та прийняти нову якою відмовити в задоволенні позову.

Керуючись ст.160, ст.195, ст.198, ст.202, ст.207, ст.212, ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Самбірського об`єднаного Управління Пенсійного фонду України Львівської області задовольнити.

Постанову Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 22.12.2016р. у справі за № 452/3102/16-а - скасувати.

В позові ОСОБА_1 до Самбірського об`єднаного Управління Пенсійного фонду України Львівської області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії - відмовити.

Постанова набирає законної сили через п'ять днів після направлення копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Суддя Н.В. Бруновська

Суддя О.І. Довга

Суддя І.І. Запотічний