Справа № 809/184/17
Суддя: Лучко О.О.
Дата ухвалення: 2017-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" березня 2017 р. Справа № 809/184/17

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:

Судді Лучко О.О.

за участю секретаря Волочій Л.І.,

представника позивача: ОСОБА_1,

представника відповідача: не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу

за позовом: фізичної особи-підприємця ОСОБА_2

до відповідача: Управління Держпраці в Івано-Франківській області

про визнання протиправною та скасування постанови №09-01-021/20 від12.01.2017,-

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_2 (далі-позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління Держпраці в Івано-Франківській області (далі - відповідач) про визнання протиправною і скасування постанови №09-01-021/20 від 12.01.2017.

Позовні вимоги мотивовані тим, що постановою про накладення штрафу уповноваженим посадовими особами від 12.01.2017 року №09-01-021/20, винесеною заступником начальника Управління Держпраці в Івано-Франківській області, на позивача накладено штраф у розмірі 48000 грн. за порушення вимог законодавства про працю та загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а саме: порушення вимог ч.1, ч.3 ст.24 КЗпП України, постанови Кабінету Міністрів України від 17.06.2015 року №413, відповідальність за які передбачено абз.2 ч.2 ст.265 КЗпП. Пояснив, що на момент проведення рейду-обстеження 07.10.2016 року рейдовою міською групою з питань легалізації виплати заробітної плати та зайнятості населення, ОСОБА_3 не виконувала жодних обов`язків продавця магазину. Зазначив, що жодних порушень позивач не здійснив, оскільки ОСОБА_3 згідно наказу №6 від 11.10.2016 року було прийнято на роботу і вона виконувала обов`язки продавця магазину на підставі укладеного трудового договору від 12.01.2016 року. Про прийняття на роботу ОСОБА_3 позивач повідомив Коломийську оДПІ ГУ ДФС в Івано-Франківській області повідомленням про прийняття працівника на роботу. Таким чином, накладення штрафу на ФОП ОСОБА_2 у розмірі 48000 грн. є незаконним, а постанова №09-01-021/20 від 12.01.2017 підлягає скасуванню.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві. Просив позов задовольнити.

Представник відповідача проти позову заперечила з підстав, зазначених у запереченні. Пояснила, що позивач здійснив фактичний допуск працівника ОСОБА_3 до роботи без повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску про прийняття працівника на роботу, за що н нього було накладено штраф. В задоволенні позову просила відмовити. В судове засідання, призначене на 13.03.3017 року не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду.

Розглянувши позовну заяву, заперечення проти позову, заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, дослідивши та оцінивши подані докази, суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що головним державним інспектором відділу з питань додержання законодавства про працю, зайнятість та інших нормативно-правових актів Управління Держпраці в Івано-Франківській області Вань З.М. на підставі наказу від 13.12.2016 року № 1281-Д та направлення на проведення перевірки від 13.12.2016 року № 04-13/15-10/6784 в період з 21.12.2016 року по 26.12.2016 року проведена позапланова перевірка додержання фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 законодавства про працю та загальнообов`язкове державне соціальне страхування, який здійснював господарську діяльність у складі-магазині «ІНФОРМАЦІЯ_1», що знаходиться по АДРЕСА_1. За результатами перевірки складено акт № 09-01-0073/701 від 26.12.2016 року (а.с. 7-9).

Під час перевірки виявлено порушення позивачем вимог трудового законодавства, а саме: ч.1, ч.3 ст.24 КЗпП України, яке полягало в фактичному допуску працівника до роботи без укладення трудового договору, що було встановлено під час проведення рейду-обстеження 07.10.2016 року рейдовою міською групою з питань легалізації виплати заробітної плати та зайнятості населення (а.с.46-47); постанови Кабінету Міністрів України від 17.06.2015 року №413, яке полягало у тому, що позивачем не було представлено повідомлення про прийняття на роботу продавця ОСОБА_3 в ДФС. Вказане зафіксовано в довідці рейдової групи від 07.10.2016 року про проведення обстеження в ФОП ОСОБА_2 (а.с.47).

26.12.2016 року відповідачем видано припис №09-01-0073/701-598 про усунення позивачем вказаних порушень та дотримання законодавства про працю.

12.01.2017 року заступник начальника Управління Держпраці в Івано-Франківській області за результатами перевірки винесла постанову про накладення штрафу уповноваженим посадовими особами №09-01-021/20, якою на позивача накладено штраф у розмірі 48000 грн. за порушення вимог законодавства про працю та загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Позивач, вважаючи вказану постанову протиправною, оскаржив її у судовому порядку.

При вирішенні даного спору суд виходив з наступного нормативного правового регулювання спірних правовідносин.

Повноваження щодо нагляду і контролю за додержанням роботодавцями законодавства про працю встановлені Кодексом законів про працю України, Законом України "Про оплату праці", Порядком проведення перевірок посадовими особами Державної інспекції України з питань праці та її територіальних органів, затвердженого наказом Міністерства соціальної політики України від 02.07.2012 року № 390, та іншими нормативно-правовими актами.

Так, відповідно до статті 259 КЗпП України державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами - підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

В свою чергу, Положенням про Державну службу України з питань праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 96від 11.02.2015 року, Державна служба України з питань праці (Держпраці) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, і який реалізує державну політику у сферах промислової безпеки, охорони праці, гігієни праці, здійснення державного гірничого нагляду, а також з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності, на випадок безробіття в частині призначення, нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб.

Статтею 35 Закону України «Про оплату праці» передбачено, що контроль за додержанням законодавства про оплату праці здійснює, зокрема, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю. Зазначений державний орган має право одержувати від суб'єктів господарювання та найманих ними осіб інформацію, документи і матеріали та відвідувати місця здійснення господарської діяльності під час виконання трудової функції такими найманими особами.

Згідно з Положенням про Управління Держпраці в Івано-Франківській області, затвердженого наказом Держпраці № 8 від 04.02.2016 року (надалі Положення № 8), управління Держпраці в Івано-Франківській області є територіальним органом Державної служби України з питань праці та відповідно їй підпорядковується (а.с. 86-96).

Відповідно до підпункту 5 пункту 4 Положення № 8 Управління Держпраці в Івано-Франківській області згідно з покладеними на нього завдань здійснює державний контроль за дотриманням вимог законодавства про працю юридичними особами, в тому числі їх структурними та відокремленими підрозділами, які не є юридичними особами, та фізичними особами, які використовують найману працю.

Згідно пункту 6 Положення № 8 відповідач для виконання покладених на нього завдань має право, зокрема, проводити безперешкодно відповідно до вимог закону без попереднього повідомлення в будь-яку робочу годину доби перевірки виробничих, службових, адміністративних приміщень та об`єктів виробництва, службових, адміністративних приміщень та об`єктів виробництва фізичних та юридичних осіб, які використовують найману працю та працю фізичних осіб, експлуатують машини, механізми, устаткування підвищеної небезпеки, та у разі виявлення фіксувати факти порушення законодавства, нагляд та контроль за дотриманням якого віднесено до повноважень Управління Держпраці.

Процедуру проведення Державною інспекцією України з питань праці та її територіальними органами перевірок додержання законодавства з питань праці визначено Порядком проведення перевірок посадовими особами Державної інспекції України з питань праці та її територіальних органів, затвердженого наказом Міністерства соціальної політики України № 390 від 02.07.2012 року (далі Порядок № 390).

Так, згідно пункту 2 Порядку № 390 право проведення перевірок мають посадові особи Держпраці України та її територіальних органів, які відповідно до своїх посадових обов`язків мають повноваження державного інспектора з питань праці.

Пункт 3 Порядку № 390 передбачає, що інспектор може проводити планові та позапланові перевірки, які можуть здійснюватися за місцем провадження господарської діяльності суб`єкта господарювання або його відокремлених підрозділів або у приміщенні органу державного нагляду (контролю) у випадках, передбачених Законом України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності".

Пунктом 7 Порядку № 390 передбачено, що за результатами перевірки складається акт перевірки. У разі виявлення порушень законодавства про працю та загальнообов`язкове державне соціальне страхування вносяться приписи про усунення виявлених порушень, вживаються заходи щодо притягнення до відповідальності винних осіб згідно із вимогами чинного законодавства.

При цьому механізм накладення на суб`єктів господарювання та роботодавців штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, передбачених частиною другою статті 265 КЗпП України та частинами другою сьомою статті 53 Закону України "Про зайнятість населення", визначає Порядок накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2013 року № 509 (надалі Порядок № 509).

Згідно пункту 3 Порядку № 509 уповноважена посадова особа не пізніше ніж через 10 днів з дати складення акта приймає рішення щодо розгляду справи про накладення штрафу (далі - справа). Про розгляд справи Держпраці та її територіальні органи письмово повідомляють суб`єктів господарювання та роботодавців не пізніше ніж за п`ять днів до дати розгляду рекомендованим листом чи телеграмою, телефаксом, телефонограмою або шляхом вручення повідомлення їх представникам, про що на копії повідомлення, яка залишається в Держпраці чи її територіальному органі, робиться відповідна позначка, засвідчена підписом такого представника (пункт 6 Порядку № 509).

Відповідно до пункту 7 Порядку № 509, справа розглядається за участю представника суб`єкта господарювання або роботодавця, щодо якого її порушено. Справу може бути розглянуто без участі такого представника у разі, коли його поінформовано відповідно до пункту 6 цього Порядку і від нього не надійшло обґрунтоване клопотання про відкладення її розгляду.

Відповідно до ст.24 КЗпП України працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адмініструванням єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому КМУ.

Постановою Кабінету Міністрів України «Про порядок повідомлення Державній фіскальній службі та її територіальним органам про прийняття працівника на роботу» №413 від 17.06.2015 року встановлено, що повідомлення про прийняття працівника на роботу подається власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом (особою) чи фізичною особою до територіальних органів Державної фіскальної служби за місцем обліку їх як платника єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за формою згідно з додатком до початку роботи працівника за укладеним трудовим договором одним із таких способів: засобами електронного зв'язку з використанням електронного цифрового підпису відповідальних осіб відповідно до вимог законодавства у сфері електронного документообігу та електронного підпису; на паперових носіях разом з копією в електронній формі; на паперових носіях, якщо трудові договори укладено не більше ніж із п'ятьма особами.

Аналізуючи вказані норми, суд зазначає наступне.

Проведеною відповідачем перевіркою виявлено факт порушення фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 вимог ч.1 та ч.3 ст.24 КЗпП, а саме: допущення до роботи без оформлення трудового договору ОСОБА_3, що було встановлено під час проведення рейду-обстеження 07.10.2016 року рейдовою міською групою з питань легалізації виплати заробітної плати та зайнятості населення та зафіксовано в довідці рейдової групи від 07.10.2016 року про проведення обстеження в ФОП ОСОБА_2 (а.с.47).

Крім того, встановлено порушення позивачем вимог постанови Кабінету Міністрів України №413 від 17.06.2015 року, оскільки при прийнятті на роботу на посаду продавця ОСОБА_3 не було повідомлено органи ДФС про прийняття її на роботу.

Суд не погоджується з зазначеним висновком управління Держпраці в Івано-Франківській області з огляду на наступне.

Судом відповідно до частини першої статті 72 КАС України взято до уваги обставини, встановлені постановою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 30.01.2017 року, яка набрала законної сили згідно довідки суду 10.02.2017 року (а.с.52-53).

Так, відповідно до вказаної постанови Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 30.01.2017 року, встановлено, що під час проведення рейду-обстеження 07.10.2016 року рейдовою міською групою з питань легалізації виплати заробітної плати та зайнятості населення, яке проводилось у складі-магазині «ІНФОРМАЦІЯ_1», ОСОБА_3 не була допущена до роботи та не виконувала жодних обов`язків продавця магазину, а лише була присутня в магазині.

Згідно з частиною першою статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України, обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Крім того, представник позивача надав суду повідомлення про прийняття ОСОБА_3 на роботу продавцем магазину з відміткою Коломийської оДПІ ГУ ДФС в Івано-Франківській області про отримання 11.10.2016 року (а.с.15), що спростовує доводи представника відповідача про наявність порушення, на підставі якого було винесена оскаржувана постанова.

Поряд з цим згідно з наказом №6 від 11.10.2016 року ОСОБА_3 було прийнято на роботу найманим працівником, а 12.10.2016 року між ФОП ОСОБА_2 та ОСОБА_3 укладено трудовий договір (а.с.14).

В судовому засіданні представник позивача надав суду трудові угоди, укладені 01.07.2016 рок між позивачем та ОСОБА_5, ОСОБА_6, як доказ того, що під час здійснення рейдової перевірки у жовтні 2016 року в магазині працювали продавці, з якими були оформлені трудові відносини.

Враховуючи встановлені постановою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 30.01.2017 року обставини щодо відсутності у позивача події та складу правопорушення, передбаченого ч.3 ст.41 Кодексу України про адміністративні правопорушення, які полягають у порушенні вимог законодавства про працю та про охорону праці, викладені в довідці рейдового обстеження від 07.10.2016 року, в акті перевірки від 26.12.2016 року, а також інші досліджені в судовому засіданні докази, суд дійшов висновку про протиправність оскаржуваної постанови від 12.01.2017 року, а тому позов підлягає задоволенню.

Відповідно до частини першої статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових та службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до частини першої статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, підлягає стягненню з Управління Держпраці в Івано-Франківській області (код 39784625) за рахунок його бюджетних асигнувань на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 640 гривень.

На підставі ст.124 Конституції України, керуючись ст.ст. 2, 8-14, 86, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд ,-

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправною і скасувати постанову Управління Держпраці в Івано-Франківській області про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами №09-01-021/20 від 12.01.2017 року на фізичну особу-підприємця ОСОБА_2 у розмір 48000 грн.

Стягнути з Управління Держпраці в Іван-Франківській області () за рахунок бюджетних асигнувань даного суб`єкта владних повноважень на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (код ЄДРПОУ НОМЕР_1) 640 грн. (шістсот сорок гривень) сплаченого судового збору.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку. Відповідно до статті 186 КАС України, апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до ст.254 КАС України постанова набирає законної сили після закінчення встановлених строків подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя /підпис/ Лучко О.О.

Постанова складена в повному обсязі 17.03.2017.