Справа № 308/8741/16-а
Суддя: Придачук О. А.
Дата ухвалення: 2017-01-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.01.2017 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:

головуючого судді Придачук О.А.

при секретарі Бомбушкар В.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до поліцейського роти ДПС з обслуговування доріг державного значення ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_2 про визнання незаконною та скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

25 серпня 2016 року позивач звернувся до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із даним позовом про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення серії ПС 2 № 700232 від 29 червня 2016 року, поліцейським роти ДПС з обслуговування доріг державного значення ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_3, посилаючись на те, що вказаною постановою позивача було визнано винним в тому, що 29 червня 2016 року о 23 год. 30 хв. на автодорозі Львів Самбір Ужгород (236 км), водій ОСОБА_1 керував т/з «Ауді А-6» н.з. 4AL8672, рухаючись в напрямку м. Ужгород, не маючи при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії. У зв'язку з чим на нього накладено штраф у розмірі 425 грн. за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Позивач вважає постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності незаконною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки винесена з грубим порушенням вимог актів законодавства України, що регулюють дорожній рух, встановлюють поведінку та правила учасників дорожнього руху, а також не відповідає підставам, умовам та порядку притягнення до адміністративної відповідальності. На підставі викладеного просив визнати дії відповідача щодо складання відносно нього постанови про адміністративне правопорушення незаконними; скасувати вищезазначену постанову.

В ході судового розгляду, позивач та представник позивача ОСОБА_4 заявлений позов підтримали, та просили суд такий задовольнити, посилаючись на обставини, наведені у позовній заяві. Позивач додав , що посвідчення водія у нього працівники поліції не вимагали , а лише попросили документ, що посвідчує особу , у зв"язку із чим я їм надав свій паспорт.

Відповідач в судове засідання не зявився, надавши суду письмові заперечення, згідно яких заявлений позов не визнав та вказав, що наведені доводи позивача не відповідають фактичним обставинам, які мали місце 29 червня 2016 року, оскільки позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності відповідно до вимог чинного законодавства України.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується заявлений позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи у їх сукупності і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що заявлений позов не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Так, відповідно до статті 69 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Докази суду надають особи, які беруть участь у справі.

Відповідно до статті 70 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Докази, одержані з порушенням закону, судом при вирішенні справи не беруться до уваги. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Відповідно до стаття 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. Якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів.

Судом встановлено, що поліцейським роти ДПС з обслуговування доріг державного значення ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_3 29 червня 2016 року було винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ПС 2 № 700232 та накладено штраф відносно ОСОБА_1 за фактом скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП, посилаючись на те, що 29 червня 2016 року о 23 год. 30 хв. на автодорозі Львів Самбір Ужгород (236 км), водій ОСОБА_1 керував т/з «Ауді А-6» н.з. 4AL8672, рухаючись в напрямку м. Ужгород, не маючи при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Відповідно до статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Як вбачається із обставин вчинення правопорушення, зазначені у постанові, позивач керував автомобілем не маючи при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Згідно зі ст. 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

Разом з тим, зі змісту позовної заяви слідує, що позивач вказує на те, що постанова винесена з грубим порушенням вимог актів законодавства України, оскільки в позивача ніхто не вимагав посвідчення водія, а також в порушення норм КУпАП, поліцейським не було повідомлено завчасно позивача про притягнення його до адміністративної відповідальності та не розяснено йому порядок та строки оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення, однак такі доводи не можуть бути взяті судом до уваги, оскільки позивачем на їх підтвердження не надано жодних доказів.

У відповідності до ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Позивачем не надано доказів, які б вказували на протиправність дій поліцейського роти ДПС з обслуговування доріг державного значення ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_3 та винесеної ним постанови.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що обставини, на які посилається позивач у зазначеній постанові по справі про адміністративне правопорушення не є належним та достатнім доказом для встановлення наявності підстав для визнання її незаконною та такою, що підлягає скасуванню, у звязку з чим, адміністративний позов не підлягає задоволенню, а вказана постанова скасуванню.

Керуючись ст.ст. 2, 69, 70, 71, 158, 160, 163, 167, 171-2, 251 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до поліцейського роти ДПС з обслуговування доріг державного значення ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_2 про визнання незаконною та скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення відмовити.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя: О.А. Придачук