Справа № 998/10/2170
Суддя: Хом'якова В.В.
Дата ухвалення: 2010-12-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
____________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2010 р. Справа № 2-а-998/10/2170
Херсонський окружний адміністративний суд

у складі: головуючої судді: Хом'якової В.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1 до ОСОБА_2 - головного державного податкового ревізор-інспектора Державної податкової інспекції у м. Херсоні I рангу, ОСОБА_3 - головного державного податкового ревізор-інспектора Державної податкової інспекції у м.Херсоні, Державної податкової інспекції у м. Херсоні про захист порушених прав,

встановив:

ОСОБА_1 звернулась до адміністративного суду з позовом до головних державних податкових ревізорів-інспекторів Державної податкової інспекції у м. Херсоні ОСОБА_2, ОСОБА_3, Державної податкової інспекції у м. Херсоні про захист порушених прав будь - яким способом. Позивач зазначає, що ДПІ у м. Херсоні порушила її права, визначені статтями 30, 32, 41, 42, 55, 57, 59 Конституції України, ст.ст. 3, 4, 5, 10 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності", ст. 31 Закону України "Про інформацію", ст. 11-2 Закону України "Про державну податкову службу в Україні". Посадові особи ДПІ у м. Херсоні порушили права позивача, визначені статтями 30, 32, 41, 57, 59 Конституції України, ст.ст. 4, 5, 10 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності", ст. 11-2 Закону "Про державну податкову службу в Україні". Порушення прав здійснено за наступних обставин: 27.01.2010 посадовими особами Державної податкової служби ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було складено акт перевірки № 129/21/03/23/НОМЕР_1, яким зафіксовано результат перевірки господарської діяльності приватного підприємця ОСОБА_1 Позивач вважає, що посадові особи ДПІ здійснювали всупереч ст. 32 Конституції України збір конфіденційної інформації про приватного підприємця без його попередньої згоди, без повідомлення позивача про такий збір інформації. Вказує, що ст. 11-2 Закону "Про державну податкову службу в Україні" заборонено розпочинати будь - яку перевірку без надання особі інформації, передбаченої цією статтею, шляхом вручення під розпис направлення на перевірку. Перевірка відбулася без згоди та за відсутності самого приватного підприємця. Порушено право позивача не допускати посадових осіб ДПІ до проведення перевірки, позбавлено позивача права надати свої пояснення, зауваження та заперечення до акту перевірки. При прийнятті рішення про застосування адміністративно - господарських санкцій за висновками перевірки порушено право знати свої права та обов'язки, право на правову допомогу та право доступу до інформації про них, зібрану державним органом, заперечувати її правильність, повноту, доречність тощо. Рішення прийнято без участі позивача. Такі дії державних органів та посадових осіб, здійснені з порушенням прав особи, не можуть мати юридичних наслідків, відповідно до вимог ст. 62 Конституції України.

Позивач просить розглянути справу в письмовому провадженні без його участі.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в судове засідання не прибули.

Державна податкова інспекція у м. Херсоні надала письмові заперечення, в яких не погоджується з вимогами адміністративного позову, вважає їх необґрунтованими та такими що не підлягають задоволенню з наступних підстав. Державна податкова інспекція серед іншого здійснення контролю за додержанням порядку проведення готівкових розрахунків за товари (послуги) у встановленому законом порядку, а також роботу, пов'язану із проведенням боротьби з незаконним обігом алкогольних напоїв та тютюнових виробів, веденням реєстр імпортерів, експортерів, оптових та роздрібних торговців, місць зберігання алкогольних напоїв та тютюнових виробів; застосуванням у випадках, передбачених законодавством, фінансових санкцій до суб'єктів підприємницької діяльності за порушення законодавства про виробництво і обіг спирту етилового, коньячного, плодового, алкогольних напоїв і тютюнових виробів. Правові засади застосування реєстраторів розрахункових операцій визначені Законом "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" від 1 червня 2001 року № 1776-ІІІ, ст.. 15 та 16 якого встановлено, що контроль за додержання суб'єктами підприємницької діяльності порядку проведення розрахунків за товари (послуги), інших вимог Закону здійснюють органи державної податкової служби України шляхом проведення планових або позапланових перевірок згідно із законодавством України. Контролюючі органи мають право відповідно до законодавства здійснювані планові або позапланові перевірки осіб, які підпадають під дію цього Закону. Планові або позапланові перевірки осіб, що використовують реєстратори розрахункових операцій, розрахункові книжки або книги обліку розрахункових операцій, здійснюються у порядку, передбаченому законодавством України. Таким чином, законодавець наділив податкові органи правом на проведення перевірок, які можуть носити плановий або позаплановий характер, щодо контролю за додержанням суб'єктами підприємницької діяльності порядку проведення розрахунків за товари (послуги), а також дотримання норм обігу алкогольних напоїв та тютюнових виробів. Перевірка проведена у відповідності до вимог чинного законодавства, рішення про застосування штрафних санкцій також прийняте правомірно. Представник ДПІ подав заяву про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 6 ст. 128 КАС України суд розглядає справу у порядку письмового провадження.

Із змісту позовної заяви, письмових заперечень та наданих доказів вбачається, що 27.01.2010 посадовими особами ДПІ у м. Херсоні головними державними податковими ревізорами-інспекторами ОСОБА_2 та ОСОБА_3 згідно направлення на перевірку від 18.01.2010 № 32/237 та плану перевірок СПД на січень 2010 року проведено перевірку щодо контролю за дотриманням вимог чинного законодавства у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг суб'єктом підприємницької діяльності ОСОБА_1 в господарській одиниці - магазині, який розташований за адресою: м. Херсон, вул. Херсонська, 11, в якому здійснює торгівельну діяльність позивач.

Перевірка здійснена на підставі статті 11 Закону України "Про державну податкову службу Україні" від 4 грудня 1990 року № 509-ХІІ, Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг від 1 червня 2001 року № 1776-ІІІ, Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" від 19 грудня 1995 року 481/95-ВР, Закону України "Про патентування деяких видів підприємницької діяльності" та інших нормативно-правових актів. За результатами перевірки було складено акт перевірки від 27.01.2010.

При перевірці приватний підприємець не був присутній, в акті зазначено, що продавець ОСОБА_4, який проводив розрахункові операції, відмовився надати зауваження по проведенню перевірки. Посадові особи ДПІ виявили проведення розрахункової операції на суму 386 грн. , реєстратор розрахункових операцій не застосовано через його відсутність, чек не видано, що є порушенням п. 1 ст. 3 Закону про РРО. Сума готівкових коштів на місці проведення розрахункової операції склала 386 грн.

Акт перевірки не підписаний особою, яка проводила розрахункову операцію. Зазначено про відмову особи, яка проводила розрахункову операцію, від підписання акту перевірки. Акт перевірки разом із актом відмови від підпису та запрошенням прибути до ДПІ у м. Херсоні був надісланий позивачу рекомендованим листом. До ДПІ позивач не прибув.

Державною податковою інспекцією у м. Херсоні на підставі п. 11 ст.11 Закону України "Про державну податкову службу", ст. 17 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг", прийнято рішення рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій від 01.02.2010 № НОМЕР_2 на суму 1930 грн. за порушення п. 1 ст. 3 Закону про РРО.

Суд вважає доводи позивача щодо неправомірності здійснення перевірки необґрунтованими належними доказами. Статтями 8, 9, 10 Закону України "Про державну податкову службу в Україні" визначено функції органів державної податкової служби, до яких, зокрема, належать здійснення контролю за додержанням порядку проведення готівкових розрахунків за товари (послуги) у встановленому порядку. Відповідно до п. 2 ст. 11 зазначеного Закону, органи державної податкової служби у випадках, в межах компетенції та у порядку, встановлених законами України, мають право здійснювати контроль за: додержанням порядку проведення готівкових розрахунків за товари (послуги) у встановленому законом порядку.

Згідно з преамбулою Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" (Закон про РРО) цей Закон визначає правові засади застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг. У питаннях застосування РРО Закон про РРО є спеціальним, інші акти законодавства, у тому числі й Закон "Про державну податкову службу в Україні", застосовуються тільки в частині, не врегульованій Законом про РРО. Закон про РРО не регламентує детальний порядок проведення планової перевірки таких суб'єктів підприємницької діяльності, як позивач, зазначаючи, що планові або позапланові перевірки здійснюються у порядку, передбаченому законодавством України.

Контроль за додержанням суб'єктами підприємницької діяльності порядку проведення розрахунків за товари (послуги), інших вимог цього Закону здійснюють органи державної податкової служби України шляхом проведення планових або позапланових перевірок згідно із законодавством України (ст. 15 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг"). Перевірка щодо контролю за здійсненням розрахункових операцій у сфері готівкового та безготівкового обігу - сукупність заходів контролюючих органів, спрямованих на здійснення контролю за дотриманням суб'єктами підприємницької діяльності вимог Законів України "Про державну податкову службу в Україні", "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг", "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного, і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" та інших нормативно-правових актів, що визначають порядок проведення розрахункових операцій, обліку товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації та грошових коштів, а також контролю за додержанням суб'єктами підприємницької діяльності порядку здійснення операцій з купівлі продажу іноземної валюти.

У відповідності до сьомої частини статті 11-1 Закону України "Про державну податкову службу в Україні" позаплановими перевірками вважаються також перевірки в межах повноважень податкових органів, визначених Законами України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг", "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів", а в інших випадках - за рішенням суду. Частиною восьмою статті 11-1 встановлено, що позапланова виїзна перевірка здійснюється на підставі виникнення обставин, викладених у цій статті, за рішенням керівника податкового органу, яке оформляється наказом. У відповідності до положень статті 11-2 Закону посадові особи органу державної податкової служби вправі приступити до проведення планової або позапланової виїзної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим та іншими Законами України, та за умови надання платнику податків під розписку: направлення на перевірку, копії наказу керівника податкового органу про проведення позапланової виїзної перевірки, але положення цієї статті регулюють перевірки щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків та зборів, а не перевірку дотримання вимог Законів України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг", "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів", які не вимагають надсилання суб'єкту господарювання повідомлення про майбутню перевірку за 10 днів. Відсутність приватного підприємця на час проведення перевірки не позбавляє податківців права проводити перевірку дотримання вимог Закону про РРО та інших законів, оскільки перевіряються дії саме осіб, які проводять розрахункові операції, а не дії самого приватного підприємця або податкові документи та звітність. Об'єкт торгівлі (магазин) у відсутність позивача працює, тому особи, які проводять розрахункові операції, повинні дотримуватись діючого в цей сфері законодавства, в тому числі Закону про РРО. Матеріально відповідальна особа приватного підприємця повинна були дотримуватись діючих правил торгівлі, за всі порушення в об'єкті торгівлі має відповідати його власник, в даному випадку, позивач. Позивач повинен контролювати дотримання його працівником правил торгівельної діяльності та інших нормативних актів. Позивач не довів суду факту незаконного проникнення ревізорів - інспекторів до магазину проти його волі; незаконного проведення перевірки або вчинення інших дій, що порушують недоторканність житла або іншого володіння позивача.

Посилання позивача на норми Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" суд не приймає до уваги, оскільки згідно зі ст. 2 дія цього закону поширюється на відносини пов'язані у сфері господарської діяльності. Відповідно до п. 1 ст. 3 Господарського кодексу України під господарською діяльністю розуміється діяльність суб'єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. Суд вважає, що дія Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" не розповсюджується на відносини, які виникають при здійсненні контролю за дотриманням суб'єктом господарювання законодавства у сфері розрахункових операцій. В Законі України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" відсутні положення, які прямо виключають поширення дії зазначеного Закону на відносини, що виникають під час здійснення контролю за дотриманням податкового законодавства. Але, контролюючим органом є органи ДПС, статус яких її функції та правові основи діяльності визначаються Законом України "Про державну податкову службу в Україні". Отже, порядок здійснення органами ДПС своїх функцій, в тому числі щодо контролю за дотриманням закону про РРО, визначається, насамперед, Законом України "Про державну податкову службу в Україні". Відносини в процесі проведення перевірки РРО не належать до сфери господарської діяльності, а є відносинами, що виникають у сфері управління. Тому правове регулювання цих відносин здійснюється спеціальним законодавством, і зокрема, Законами України "Про РРО", "Про державну податкову службу в Україні".

Зважаючи на вищенаведене, суд не вбачає порушень з боку податкового органу щодо проведення перевірки та вважає, що перевірку було проведено відповідно до вимог чинного законодавства.

Згідно Закону про РРО реєстратори розрахункових операцій застосовуються фізичними особами - суб'єктами підприємницької діяльності або юридичними особами (їх філіями, відділеннями, іншими відокремленими підрозділами), які здійснюють операції з розрахунків в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також уповноваженими банками та суб'єктами підприємницької діяльності, які виконують операції купівлі-продажу іноземної валюти (ст.1). Розрахункова операція це приймання від покупця готівкових коштів, платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо за місцем реалізації товарів (послуг)…(ст. 2) Відповідно до пунктів 1 ст. 3 вказаного Закону, суб'єкти підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг зобов'язані, зокрема: - проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій з роздрукуванням відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок. Відповідальність за проведення розрахункової операції без застосування РРО передбачена п.1 ст. 17 Закону про РРО у виді застосування штрафу в п'ятикратному розмірі суми розрахункової операції. Паливно-мастильні матеріали, які реалізовувались в магазині позивача, відносяться до підакцизних товарів, тому застосування РРО при їх реалізації є обов'язковим. В магазині РРО був відсутній. Отже, штраф в сумі 1930 грн. застосований до позивача правомірно.

Права особи на участь у прийнятті рішення про застосування штрафних санкцій не було порушено, йому була надана можливість спростувати зібрану в акті інформацію, але позивач не скористався такою можливістю. Судом визнається, що позивачем у позовній заяві не були наведені обставини, які б підтверджувались достатніми доказами, які б свідчили про порушення прав позивача, передбачених ст. ст. 30, 32, 41, 57, 59 Конституції України, ст. 31 Закону України "Про інформацію", ст. 11-2 Закону України "Про державну податкову службу в Україні", статтею 7 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. При не встановленні факту порушення прав позивача, в задоволенні позову відмовляється, адже судовому захисту підлягає тільки порушене право. В задоволенні позову відмовляється. Судові витрати відносяться на позивача.

Керуючись ст. 94, ч. 6 ст. 128, ст.ст. 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

постановив:

Відмовити ОСОБА_1 в задоволенні позову про захист порушених прав.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня її проголошення. В разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя Хом'якова В.В.

кат. 2.11.8