Справа № 490/2223/17
Суддя: Черенкова Н. П.
Дата ухвалення: 2017-03-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 490/2223/17
н/п 2-а/490/343/2017
Центральний районний суд м. Миколаєва
У Х В А Л А

14 березня 2017 року суддя Центрального районного суду м. Миколаєва Черенкова Н.П., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Державної архітектурно-будівельної інспекції у Миколаївській області про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення та припису про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил, -

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач звернулася до суду з даним позовом, в якому просила визнати протиправною та скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення №30 від 23.02.2017 року; визнати протиправним та скасувати припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил №23 від 10.02.2017 року.

Право на звернення до адміністративного суду з позовом є складовою права на судовий захист передбаченого статтею 55 Конституції України, відповідно до якої, права і свободи людини і громадянина захищаються судом і кожному гарантується право на оскарження в суді рішень дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до п. 1 ст. 3 Кодексу адміністративного судочинства України справа адміністративної юрисдикції - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до п.п. 9, 7 ст. 3 Кодексу адміністративного судочинства України відповідач - суб'єкт владних повноважень, а у випадках, передбачених законом, й інші особи, до яких звернена вимога позивача; суб'єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

У відповідності до ч.2 ст. 2 КАС України, до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Закріплений у КАС України принцип інстанційної підсудності розмежовує справи, підвідомчі адміністративним судам, у межах системи адміністративних судів між окремими її елементами. Відповідно до ст. ст. 18, 19, 20 КАС України встановлено предметну, територіальну та інстанційну підсудність.

Предметна підсудність адміністративних справ визначена ст. 18 Кодексу адміністративного судочинства України. Так, відповідно до п.2 ч. 1 ст. 18 Кодексу адміністративного судочинства України, місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи, з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Водночас, згідно ч.2 ст.18 КАС України окружним адміністративним судам підсудні адміністративні справи, у яких однією зі сторін є орган державної влади, інший державний орган, орган влади Автономної Республіки Крим, обласна рада, Київська або Севастопольська міська рада, їх посадова чи службова особа, крім випадків, передбачених цим Кодексом, та крім справ з приводу їхніх рішень, дій чи бездіяльності у справах про адміністративні проступки та справ, які підсудні місцевим загальним судам як адміністративним судам.

Позивач оскаржує постанову по справі про адміністративне порушення, тобто відносини позивача з відповідачем в цій частині позовних вимог виникли з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності, розгляд яких предметно віднесений виключно до компетенції місцевого загального суду як адміністративного суду, а не окружного адміністративного суду.

Разом з тим, позивач просить скасувати припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил.

Відповідно до ст. 10 Закону України «Про архітектурну діяльність» для забезпечення під час забудови територій, розміщення і будівництва об'єктів архітектури додержання суб'єктами архітектурної діяльності затвердженої містобудівної та іншої проектної документації, вимог вихідних даних, а також з метою захисту державою прав споживачів будівельної продукції здійснюється в установленому законодавством порядку державний архітектурно будівельний контроль та нагляд.

Відповідно до п. 1 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого Постановою Кабінету міністрів України від 23.05.2011 №553, державний архітектурно-будівельний контроль відповідно до повноважень, визначених статтею 7 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", здійснюється такими органами державного архітектурно-будівельного контролю: виконавчими органами з питань державного архітектурно-будівельного контролю сільських, селищних, міських рад; структурними підрозділами з питань державного архітектурно-будівельного контролю Київської та Севастопольської міських держадміністрацій; Держархбудінспекцією.

Згідно з пунктом 1 Положення про Державну архітектурно-будівельну інспекцію України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 9 липня 2014 року № 294, Державна архітектурно-будівельна інспекція України є центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю, і за змістом статей 6, 7 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" здійснює управління у сфері містобудівної діяльності, зокрема, контроль за дотриманням законодавства, вимог будівельних норм, державних стандартів і правил, положень містобудівної документації всіх рівнів, вихідних даних для проектування об'єктів містобудування, проектної документації.

Відповідно до пп. 7, 13 п. 4 Положення про Державну архітектурно-будівельну інспекцію України Держархбудінспекція відповідно до покладених на неї завдань здійснює державний контроль за дотриманням вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, проектної документації, будівельних норм, державних стандартів і правил, технічних умов, інших нормативних документів під час провадження містобудівної діяльності; ліцензійних умов на провадження господарської діяльності; відповідно до закону складає протоколи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності, накладає штрафи; у визначених законодавством випадках розглядає справи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності та справи про адміністративні правопорушення із прийняттям відповідних рішень.

Згідно з п. 7 Положення про Державну архітектурно-будівельну інспекцію України Держархбудінспекція здійснює свої повноваження безпосередньо та через свої територіальні органи.

Частиною 3 ст. 41 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" та ч. 2 ст. 3 Закону України "Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності" передбачено, що до повноважень органу державного архітектурно-будівельного контролю віднесено розгляд справ про правопорушення у сфері містобудівної діяльності та застосування санкцій за ці правопорушення.

За такого, позовні вимоги позивача про скасування припису Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Миколаївській області не підсудна місцевому загальному суду як адміністративному та підлягає вирішенню в ОСОБА_2 окружним адміністративним судом.

Підсудність кількох пов'язаних між собою вимог визначається у відповідності до ст. 21 КАС України, згідно з ч.1 якої, якщо справа щодо однієї з вимог підсудна окружному адміністративному суду, а щодо іншої вимоги (вимог) - місцевому загальному суду як адміністративному суду, таку справу розглядає окружний адміністративний суд.

Положення вказаної статті спрямовані на досягнення процесуальної економії - забезпечення розгляду в одному провадженні пов'язаних вимог, щоб кожну вимогу не розглядати як окрему адміністративну справу. Одночасно правила статті сприяють тому, щоб справу розглядав найбільш компетентний суд.

Однак пов'язаними можна вважати позовні вимоги: 1) що випливають з одних правовідносин; 2) які хоч і не випливають з одних правовідносин, але спрямовані до одного відповідача.

За правилами об'єднання пов'язаних вимог, вимоги можуть бути поєднані в одній позовній заяві, якщо вони: 1) пов'язані між собою; 2) належать до адміністративної юрисдикції відповідно до статті 17 КАСУ; 3) підсудні одному адміністративному суду відповідно до правил, визначених статтями 18 - 20 КАС України.

Наявність трьох цих умов є обов'язковою.

Отже, враховуючи норму даної статті, справа підсудна ОСОБА_2 окружному адміністративному суду.

Відповідно до п. 6 ч. 3 ст. 106 КАС України адміністративний позов повертається позивачеві, якщо справа не підсудна даному адміністративному суду. Повернення адміністративного позову не перешкоджає повторному зверненню до відповідного суду з таким же самим позовом.

Керуючись ст.ст. 18, 21, 106 КАС України, суд, -

У Х В А Л И Л А:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Державної архітектурно-будівельної інспекції у Миколаївській області про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення та припису про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил- повернути позивачу.

Повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала може бути оскаржена у порядку та строки, передбачені ст. 186 КАС України.

Суддя Н.П. Черенкова