Справа № 221/5463/16-а
Суддя: Компанієць Ірина Дмитрівна
Дата ухвалення: 2017-03-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Мохов Є.І.
Суддя-доповідач - Компанієць І.Д.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2017 року справа №221/5463/16-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

судді-доповідача Компанієць І.Д., суддів Блохіна А.А., Ястребової Л.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України у Волноваському районі Донецької області на постанову Волноваського районного суду Донецької області від 07 листопада 2016 року по адміністративній справі №221/5463/16-а за позовом ОСОБА_3 до управління Пенсійного фонду України у Волноваському районі Донецької області про визнання дій неправомірними, зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач просила з урахуванням уточнених в суді першої інстанції позовних вимог визнати протиправними дії відповідача щодо зупинення їй виплати пенсії за віком з 01.01.2016 року; зобов'язати пенсійний орган відновити та виплатити позивачу пенсію за віком з 01.01.2016 року по 19.09.2016 року.

В обґрунтування позову зазначила, що перебуває на обліку в пенсійному органі з 15.04.2011 року як отримувач пенсії за віком, відповідно до ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». 19.09.2016 року позивача відраховано із штату Волноваського районного суду Донецької області в зв'язку з відставкою, та з 21.09.2016 року призначено довічне грошове утримання судді.

Проте пенсійний орган протиправно не сплачував їй пенсію за віком з 01.01.2016 року по 19.09.2016 року.

Постановою Волноваського районного суду Донецької області від 07 листопада 2016 року позов задоволено.

Визнано неправомірними дії УПФУ у Волноваському районі Донецької області щодо не відновлення виплат ОСОБА_3 пенсії за віком з 01 січня 2016 року по 19 вересня 2016 року.

Зобов'язано відповідача провести нарахування та виплату на користь позивача раніше призначеної пенсії за віком з 01 січня 2016 року по 19 вересня 2016 року включно.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову суду першої інстанції та постановити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що відповідно до Законів №213 та №911 внесено зміни до ст. 37 Закону України «Про державну службу» та ст. 47 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», відповідно до яких тимчасово з 01.04.2015 по 31.12.2015 та з 01.01.2016 по 31.12.2016 особам, які працюють на посадах та на умовах, передбачених зокрема Законом України «Про судоустрій і статус суддів», призначені пенсії/щомісячне довічне утримання не виплачуються.

Таким чином, законодавчо встановлено заборону виплати з 01.01.2016 пенсій призначених відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» за віком особам, які працюють на окремих посадах, у т.ч. суддями відповідно до Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Сторони в судове засідання не прибули, про час, дату та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином, тому за приписами п.2 ч.1 ст.197 КАС України суд апеляційної інстанції розглядає справу у порядку письмового провадження.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника відповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, встановила наступне.

Позивач перебуває на обліку в УПФУ у Волноваському районі Донецької області з 15.04.2011 року та отримувала пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Відповідач не сплачував позивачу пенсію за віком з 01.01.2016 року відповідно до Закону №911.

Позивач працювала на посаді судді Волноваського районного суду Донецької області до 19.09.2016 року. Наказом голови Волноваського районного суду Донецької області від 19.09.2016 року ОСОБА_3 відраховано зі штату суду в зв'язку з відставкою відповідно до постанови ВР України від 08.09.2016 року «Про звільнення суддів»

14.09.2016 року позивач звернулася до відповідача із заявою про поновлення виплати їй пенсії за віком з 01.01.2016 року.

Листом від 12.10.2016 відповідачем відмовлено у поновленні позивачу виплати пенсії. (а.с.8)

Зазначені обставини не є спірними та визнаються сторонами.

З 01.01.2016 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» № 911 від 24/12/.2015 (далі Закон №911), яким внесено зміни до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058 та визначено, що тимчасово, у період з 1січня 2016 року по 31 грудня 2016 року: у період роботи особи (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту») на посадах та умовах, передбачених законами України «Про статус народного депутата України», «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», призначені пенсії /щомісячне грошове утримання/ не виплачуються.

Вказаний закон є чинним, його положення не було визнано неконституційними.

Тобто, з 01.01.2016р., тимчасово на період по 31 грудня 2016 року діяли обмеження (встановлені Законом № 911) щодо виплати пенсії позивачеві з огляду на ту обставину, що вона працювала до 19.09.2016 року на посаді судді відповідно до ЗУ «Про судоустрій і статус суддів», що виключало виплату призначеної їй пенсії за віком.

Зміст вказаних правових норм дає підстави стверджувати про наступний порядок їх правового застосування: у разі, якщо особа, якій призначено пенсію відповідно до Закону №1058 (незалежно від часу призначення), працює на посадах, які дають право на призначення пенсії або щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених спеціальними законами («Про державну службу», «Про судоустрій і статус суддів» та інші), з 01 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року виплата пенсії не проводиться.

Конституцією України встановлено, що органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених Конституцією межах і відповідно до законів України (ч.2 ст.6).

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ч.2 ст. 19).

Таким чином, відсутні підстави вважати протиправними дії відповідача щодо припинення та не нарахування позивачу пенсії за віком за період з 01.01.2016 по 19.09.2016 року, тобто по дату звільнення ОСОБА_3 з посади судді в зв'язку з відставкою.

При цьому судова колегія звертає увагу на помилковість застосування судом першої інстанції в цій справі правової позиції, викладеної в постанові Верховного Суду України від 24.05.2016 у справі №333/6710/15-а, оскільки вона стосувалася аналізу норм законодавства, які визначали право на відновлення виплат пенсій за віком, призначених відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» у період з 01.06.2015 по 31.12.2015 року.

З 01.01.2016 року по 31 грудня 2016 року, як зазначалося вище, Законом №911 встановлені обмеження щодо виплати пенсії за віком у період роботи особи на посадах та умовах, передбачених, зокрема, ЗУ «Про судоустрій і статус суддів».

Також є неприйнятним застосування до спірних правовідносин рішення Конституційного Суду України від 08.06.2016 року №1-8/16, оскільки зазначене рішення стосувалося пенсії або щомісячного довічного грошового утримання суддів після виходу у відставку.

Спір в даній справі стосується права позивача на отримання пенсії за віком, призначеної відповідно до Закону «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» в період її роботи на посаді судді з 01.01.2016 року по 19.09.2016 року.

Крім цього, позивач просив зобов'язати відповідача виплатити позивачу пенсію за віком з 01.01.2016 року по 19.06.2016 року з посиланням на приписи ч.2 ст.87 Закону №1788.

С приводу зазначених позовних вимог судова колегія зазначає наступне.

Відповідно до ч.2 ст.87 ЗУ «Про пенсійне забезпечення (далі Закон №1788) суми пенсії, не одержані своєчасно з вини органу, що призначає або виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком.

Буквальне тлумачення наведеної норми права дає підстави вважати, що ця норма закону стосується вже нарахованих сум пенсій за минулий час, однак не виплачених з вини ПФУ.

Таке ж правило закріплене ч.2 ст.46 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" (далі Закон №1058), у якій йдеться про те, що нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

Таким чином, положення наведених норм права регулюють виплату за минулий час уже нарахованих пенсій, однак не виплачених з вини ПФУ.

З огляду на викладене положення ст..87 Закону №1788 та ст..46 Закону №1058 не підлягають застосуванню до заявлених позовних вимог ОСОБА_3, адже приписи цієї норми регулюють виплату за минулий час вже нарахованих пенсій, однак не виплачених з вини ПФУ.

Проте з 01.01.2016 року відповідачем пенсія за віком позивачу не нараховувалася.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову, тому суд першої інстанції дійшов до помилкового висновку щодо зобов'язання відповідача нарахувати та виплатити позивачу пенсію за віком з 01.01.2016 року по 19.09.2016 року.

Суд першої інстанції при вирішенні справи дійшов висновків, які не відповідають обставинам справи та припустив порушення норм матеріального та процесуального права, що призвели до неправильного вирішення справи, що є підставою для скасування постанови суду першої інстанції відповідно до п.п.3,4 ст.202 КАС України, та, як наслідок, задоволення апеляційної скарги.

Керуючись статтями 24, 160, 167, 184, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України у Волноваському районі Донецької області на постанову Волноваського районного суду Донецької області від 07 листопада 2016 року по адміністративній справі №221/5463/16-а - задовольнити.

Постанову Волноваського районного суду Донецької області від 07 листопада 2016 року по адміністративній справі №221/5463/16-а - скасувати.

Прийняти нову постанову.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до управління Пенсійного фонду України у Волноваському районі Донецької області про визнання дій неправомірними, зобов'язання вчинити певні дії - відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду в порядку письмового провадження набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів після набрання нею чинності.

Суддя-доповідач І.Д. Компанієць

Судді А.А. Блохін

Л.В. Ястребова