Справа № 735/1417/16-а
Суддя: Грушко О. П.
Дата ухвалення: 2017-03-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 735/1417/16-ар.
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 березня 2017 року

Коропський районний суд Чернігівської області в складі: головуючого - судді Грушко О.П., при секретарі - Хілько Н.В., з участю позивача ОСОБА_1 , представника позивача Сиченка І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України про визнання рішення нечинним та зобов`язання виплатити одноразову грошову допомогу в зв`язку зі смертю військовослужбовця,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з даним позовом, вказуючи на те, що 02 лютого 2016 року в зоні проведення антитерористичної операції на сході України, в Луганській області, загинув її рідний брат ОСОБА_2 . Однак коли вона звернулась до Міністерства оборони України для виплати їй одноразової грошової допомоги у зв`язку зі смертю брата, то їй було відмовлено у виплаті такої допомоги з посиланням на те, що вона не мала взаємних прав та обов`язків з рідним братом щодо утримання сім`ї. Хоча перед призовом на військову службу вона проживала спільно з братом і вони вели спільне господарство. А тому позивачка просить суд визнати нечинним рішення відповідача щодо відмови у виплаті допомоги та зобов`язати Міністерство оборони України виплатити їй одноразову грошову допомогу в зв`язку зі смертю її брата ОСОБА_2 .

В судовому засіданні позивачка та її представник позовні вимоги підтримали і просять їх задовольнити. Позивачка пояснила, що є рідною сестрою загиблого по матері. Після народження брата, їх мати серйозно захворіла і потрапила до лікарні, а маленький брат проживав у неї. У 1995 році помер його батько. Поскільки брат був віком близьким до її дітей, то він часто проживав у неї в родині. У 2013 році, коли померла їх мати, брат повністю переселився до неї і став проживати в якості члена родини: вони вели спільний побут, разом займалися сільським господарством, вирощували сільськогосподарські культури і сільськогосподарських тварин, завдяки чому разом харчувалися і купували все необхідне для життя. Брат приймав участь у купівлі картоплі для її посадки. У квітні 2013 року брата призвали на строкову військову службу. Служити він вирушав з будинку позивачки, вона організувала проводи в армію, приготувала необхідні речі та продукти харчування. У квітні 2014 року брат пішов на військову службу за контрактом. Після цього він регулярно потрапляв у відрядження в зону АТО. В цей час відправляла йому передачі, поповнювала рахунок мобільного телефону. Коли брат приїздив у відпустки, в тому числі і після поранення у 2015 році, він проживав у неї. З усіх питань проходження служби адміністрація військової частини спілкувалася з нею як з членом родини. Також, їй надали довідку на пільги як члену сім`ї військовослужбовця, довідку про загибель брата направили їй і труну з тілом, також, привезли до неї додому. Похорон брата організовувала вона. Їй, як члену сім`ї, вручили орден, яким нагородили брата посмертно. А коли стало питання про виплату допомоги, Міністерство оборони перестало вважати її членом сім`ї загиблого.

Представник відповідача направив заперечення на позов, суть яких зводиться до наступного: позивачка не довела, що загиблий ОСОБА_2 та вона є членами сім`ї в розумінні Сімейного кодексу України; у відповідача є сумніви у тому, що позивачка має всі необхідні, передбачені законом, документи для призначення допомоги. В судове засідання 14.03.2017 року представник відповідача не з`явився, про причини неявки не повідомив. У відповідності до ч. 4 ст. 128 КАС України, справа розглядається без його участі, на підставі наявних у ній доказів.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_3 показала, що Самусь Геннадія знала з народження, так як проживала по сусідству. Крім того, працювала у школі вчителькою, де навчався ОСОБА_4 та діти позивачки. Відразу після народження, мати ОСОБА_4 захворіла і його віддали сестрі. Він там періодично проживав, так як його батько помер рано, а мати часто хворіла. Коли вона померла у 2013 році, ОСОБА_4 повністю перейшов жити в родину сестри. Вони вели спільне господарство, все в них було спільне. Вони разом купували сіменну картоплю, а потім висаджували її, ОСОБА_4 допомагав збирати врожай і з цього жила родина. Коли ОСОБА_4 призвали в армію, проводи організувала сестра. Доки він служив, вона передавала передачі, грошові перекази. У всі відпустки, в тому числі і після поранення, ОСОБА_4 приїздив до сестри і жив у неї. Одружений він не був, співмешканки не мав. Інших родичів, крім сестри, також не мав. Вони були однією родиною. Після загибелі, труну з його тілом направили сестрі, яка організувала похорон.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_5 показала, що сім`ю ОСОБА_1 знає близько 25 років. Повністю підтвердила показання ОСОБА_3 щодо спільного проживання ОСОБА_2 однією сім`єю з позивачкою, їх взаємовідносин під час проходження служби та обставин його поховання сестрою.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_6 показав, що був другом і однокласником загиблого ОСОБА_2 . Повністю підтвердив показання ОСОБА_3 та ОСОБА_5 щодо спільного проживання ОСОБА_2 однією сім`єю з позивачкою, їх взаємовідносин під час проходження служби та обставин його поховання сестрою.

Заслухавши учасників, свідків, дослідивши надані докази, суд встановив такі обставини.

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є рідними сестрою та братом по матері, що підтверджується їх свідоцтвами про народження (а.с. 6).

ОСОБА_2 мав статус ветерана війни учасника бойових дій (а.с. 8).

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько ОСОБА_2 , а ІНФОРМАЦІЯ_2 померла його мати (а.с. 10-11).

З дня смерті матері, ОСОБА_2 став проживати в сім`ї позивачки, маючи з нею взаємні права і обов`язки, ведучи спільне господарство, маючи спільні витрати, спільне харчування, спільний побут, надаючи одне одному допомогу, що підтверджується поясненнями позивача, показаннями свідків і не спростовується доказами сторони відповідача.

Спільне проживання, ведення спільного господарства позивачки з загиблим братом підтверджується довідкою Краснопільської сільської ради, Коропського району (а.с. 38).

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 загинув у Попаснянському районі, Луганської області, під час безпосередньої участі в антитерористичній операції (а.с. 9, 12, 13).

Позивачка була єдиним спадкоємцем майна загиблого брата (а.с. 39-41).

До моменту звернення ОСОБА_1 за допомогою у зв`язку зі смертю військовослужбовця, Міністерство оборони та його органи вважали її членом сім`ї військовослужбовця ОСОБА_2 , так як їй видали довідку для отримання пільг, встановлених для військовослужбовців та членів їх сімей (а.с. 14); направили сповіщення про загибель військовослужбовця (а.с. 12); направили тіло загиблого для поховання; вручили орден, яким ОСОБА_2 нагороджений посмертно (а.с. 87).

08.08.2016 року затверджено протокол від 05.08.2016 року комісії з розгляду питань, пов`язаних з призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі військовослужбовців. Розглянувши подані документи комісія дійшла висновку про відмову в призначенні одноразової допомоги ОСОБА_1 . Єдиною причиною відмови у призначенні допомоги зазначено відсутність взаємних прав і обов`язків з загиблим братом тобто те, що вони, на думку відповідача, не є членами сім`ї (а.с. 15).

Відповідно до ст. 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі - Закон): Одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.

Одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі:

1) загибелі (смерті) військовослужбовця (крім військовослужбовця строкової служби) під час виконання ним обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби;

2) смерті військовослужбовця (крім військовослужбовця строкової служби), що настала в період проходження ним військової служби або внаслідок захворювання чи нещасного випадку, що мали місце в період проходження ним військової служби;

3) загибелі (смерті) військовослужбовця строкової військової служби, військовозобов`язаного або резервіста, якого призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, що настала під час виконання обов`язків військової служби або служби у військовому резерві.

Згідно ст. 16-1 Закону: У випадках, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають члени сім`ї, батьки та утриманці загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста.

Члени сім`ї та батьки загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста визначаються відповідно до Сімейного кодексу України, а утриманці - відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Відповідно до ст. 16-3 Закону: Одноразова грошова допомога призначається і виплачується Міністерством оборони України, іншими центральними органами виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями та правоохоронними органами, а також органами державної влади, військовими формуваннями та правоохоронними органами, в яких передбачено проходження військової служби військовослужбовцями, навчальних (або перевірочних) та спеціальних зборів - військовозобов`язаними, проходження служби у військовому резерві - резервістами.

Стаття 16-4 Закону передбачає, що призначення і виплата одноразової грошової допомоги не здійснюються, якщо загибель (смерть), поранення (контузія, травма або каліцтво), інвалідність або часткова втрата працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста є наслідком:

а) вчинення ним злочину або адміністративного правопорушення;

б) вчинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння;

в) навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, іншої шкоди своєму здоров`ю або самогубства (крім випадку доведення особи до самогубства, встановленого судом);

г) подання особою завідомо неправдивих відомостей для призначення і виплати одноразової грошової допомоги.

Аналогічні підстави для виплати, а також відмови у виплаті допомоги передбачено Постановою КМУ від 25 грудня 2013 р. № 975 «Про затвердження Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві».

Відповідно до ст. 3 Сімейного Кодексу України: Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Згідно ст. 2 КАС України: Завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до ст. 71 КАС України: В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суд вважає доведеним факт загибелі ОСОБА_2 під час виконання ним обов`язків військової служби, так як це підтверджується документально і не заперечується жодною зі сторін.

Суд відхиляє твердження відповідача про відсутність у позивача всіх документів, необхідність подання яких для призначення допомоги, передбачена законом. Так, відмовляючи у призначенні одноразової допомоги позивачеві, відповідач мотивував своє рішення лише тим, що не вбачає наявності сімейних відносин між загиблим та позивачем. Про недостатність наданих документів у спірному рішенні відповідача не йшлося. Крім того, в самому запереченні відповідача на позов не вказано, яких саме документів бракує.

Оцінивши надані докази, суд вважає доведеним, що за життя ОСОБА_2 спільно проживав, був пов`язаний спільним побутом, мав взаємні права і обов`язки зі своєю сестрою ОСОБА_1 , тобто був членом її сім`ї.

Доказів протилежного, крім своїх суб`єктивних тверджень, сторона позивача суду не надала.

Крім того, стороною позивача не надано суду доказів наявності підстав для відмови у призначенні і виплаті позивачеві одноразової допомоги, передбачених ст. 16-4 Закону.

Таким чином, сторона відповідача не надала суду доказів правомірності свого рішення щодо відмови у призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги у зв`язку зі смертю ОСОБА_2 .

На підставі викладеного, керуючись Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», Постановою КМУ від 25 грудня 2013 р. № 975 «Про затвердження Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві» ст.ст. 2, 18, 69, 71, 128, 158-163, 167 КАС України суд , -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити.

Визнати протиправним рішення Міністерства оборони України щодо відмови ОСОБА_1 у виплаті грошової допомоги у зв`язку зі смертю ОСОБА_2 .

Зобов`язати Міністерство оборони України призначити і виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу у зв`язку зі смертю її брата ОСОБА_2 на підставі Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом 10 днів з дня отримання копії постанови, особою, яка оскаржує постанову, за правилами, встановленими ст.ст. 185-187 КАС України.

Постанова виготовлена в повному обсязі 15.03.2017 року.

Суддя О. П. Грушко