Справа № 813/4686/16
Суддя: Гавдик Зіновій Володимирович
Дата ухвалення: 2017-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

З ПИТАНЬ ВІДВОДУ

06 березня 2017 року № 813/4686/16
Львівський окружний адміністративний суд, суддя Гавдик З.В., секретар судового засідання Палюк М.М., розглянувши в судовому засіданні заяву представника позивача про відвід судді у адміністративній справі № 813/4686/16 за адміністративним

позовом Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1, представники - ОСОБА_2, ОСОБА_3
до Залізничної об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області, представник - Чабан О.С.
про визнання протиправними і скасування рішень про застосування штрафних санкцій

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся до Львівського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Залізничної об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області про визнання протиправними і скасування рішень про застосування штрафних санкцій.

Повторним автоматизованим розподілом судової справи між суддями, головуючим у даній справі визначено суддю Гавдика З.В.

06.03.2017 року в судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2 подала суду заяву про відвід судді Гавдик З.В. Відвід мотивований тим, що в судовому засіданні з розгляду справи, стало очевидним надання головуючим у справі суддею безпідставних преференцій представнику відповідача у справі, якого суд попередньо, залучив в якості експерта при вирішенні питання порядку проведення реєстрації фізичних осіб - підприємців.

Експерт, якого допущено до участі в справі, не надав суду обов'язкові документи , а саме - посвідчення встановленого взірця, яке делегує право особі на участь в судовому вирішенні спорів.

Умисні дії судді Гавдик З.В. в умовах проведення в країні військової операції можуть слугувати підставою радикалізації суспільства, поширення серед членів громади міста зневіри, а відношення до ФО-П ОСОБА_1, яким здійснено зміну реєстрації в м. Львів виключно за для можливості продовження своєї підприємницької діяльності на території України, є доказом упередженого ставлення до вказаної категорії підприємців.

Представники позивача в судовому засіданні заяву про відвід судді підтримали з вказаних підстав, просили задоволити.

Представник відповідача, спростував обґрунтування заяви про відвід судді.

При постановлені ухвали суд виходить з наступного.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 27 КАС України, суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і відводиться за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості судді.

Згідно ст. 30 КАС України, за наявності підстав, зазначених у статтях 27 - 29 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов'язані заявити самовідвід.

За цими ж підставами їм може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у справі.

Відвід (самовідвід) повинен бути вмотивований і заявлений до початку судового розгляду адміністративної справи по суті у письмовій формі з обґрунтуванням підстав для відводу. Заявляти самовідвід після цього дозволяється лише у разі, якщо про підставу самовідводу стало відомо після початку судового розгляду.

Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про незалежність судової влади» від 13 червня 2007 року № 8, незалежність суддів є основною передумовою їх об'єктивності та неупередженості, суддя при здійсненні правосуддя підкоряється лише закону і нікому не підзвітний. Суддям забезпечується свобода неупередженого вирішення судових справ відповідно до їх внутрішнього переконання, що ґрунтується на вимогах закону.

Положенням ч. 2 ст. 126 Конституції України встановлено, що вплив на суддів у будь-який спосіб забороняється, це означає заборону будь-яких дій стосовно суддів незалежно від форми їх прояву з боку державних органів, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб, установ, організацій, громадян та їх об'єднань, юридичних осіб з метою перешкодити виконанню суддями професійних обов'язків чи схилити їх до винесення неправосудного рішення.

Вказана позиція також повністю узгоджується з позицією Європейського суду з прав людини (надалі - ЄСПЛ) по справах «Олександр Волков проти України», «Тросін проти України», в яких Європейський суд зазначає, що термін «тиск» означає не лише прямий примус та відверте залякування, а й інші неналежні опосередковані дії. Також Європейський суд вказує, що незалежність судової системи, що також передбачає незалежність кожного окремого судді, повинна бути захищена як на законодавчому, так і на практичному рівні. Комісар із занепокоєнням відзначив, що, на переконання української громадськості, судді не захищені від зовнішнього тиску, в тому числі й політичного. Для усунення тих чинників, які роблять суддів вразливими і послаблюють їхню незалежність, необхідні рішучі дії.

А тому, судом не враховуються в цілому обґрунтування заяви представника позивача про відвід, через її безпідставність, необґрунтованість та надуманість, однак судом враховується критичні висловлювання представників позивача в судовому засіданні про незадоволення процесуальними рішеннями суду, виклад в заяві про відвід обставин щодо допиту експерта, які в процесі розгляду даної справи не існували, а також небажання здійснення розгляду справи цим складом суду, що повністю підтверджується фіксуванням судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

У рішенні, яке набуло статусу остаточного від 27 травня 2014 року у справі «Олександр Волков проти України» (заява №21722/11) ЄСПЛ зазначив, що як правило, безсторонність означає відсутність упередженості та необ'єктивності. Згідно з усталеною практикою Суду існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод повинно встановлюватися згідно з: (і) суб'єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об'єктивним у цій справі, та (іі) об'єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (див., серед інших, рішення у справах «Фей проти Австрії» (Fey v. Austria), від 24 лютого 1993 року, Series А №255, пп.28 та 30, та «Веттштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), заява №33958/96, п.42, ECHR 2000-ХІІ) (п.104).

Європейський суд з прав людини визнає, що підставою відводу судді може бути як реальне існування обставин (об'єктивні обставини), які свідчать про упередженість суду, так і суб'єктивне переконання сторони у їх наявності (суб'єктивні обставини), наслідком чого може бути відвід складу суду від розгляду справи.

Оцінивши вказані обставини в сукупності судом враховується ставлення представників позивача до судді і їх не бажання об'єктивного розуміння фактичних обставин справи. А тому, з метою здійснення завдань адміністративного судочинства та запобігання необґрунтовано - суб'єктивного ставлення позивача до судді і відновлення у позивача та його представників об'єктивного ставлення та довіри до судді, а також з метою спростування думки позивача та його представників про упередженість судді в результатах розгляду даної справи, суд прийшов до висновку про задоволення заяви позивача про відвід судді лише з вказаних судом підстав.

Керуючись ст.ст. 29-32, 69, 70, 156, 159-163, 167 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Заяву представника позивача від 06.03.2017 року про відвід судді - задоволити.

2. Відвести від розгляду адміністративної справи № 813/4686/16 головуючого суддю Гавдика З.В.

Ухвала за наслідками розгляду питання про відвід окремо не оскаржується. Заперечення проти неї може бути включене до апеляційної чи касаційної скарги на постанову чи ухвалу суду, прийняту за наслідками розгляду справи.

Ухвала складена у повному обсязі 13.03.2017 року.

Суддя Гавдик З.В.