Справа № 826/1031/14
Суддя: Штульман І.В.
Дата ухвалення: 2017-03-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 березня 2017 року м. Київ К/800/35831/14

Вищий адміністративний суд України в складі колегії суддів:

головуючого: Штульман І.В. (доповідач),

суддів: Олексієнка М.М.,

Рецебуринського Ю.Й.,

при секретарі: Борілло Ю.В.,

за участю: позивача ОСОБА_2,

Глущенко О.М., - представника Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в місті Києві, -

розглянувши в порядку касаційного провадження у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в місті Києві, Святошинського районного управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в місті Києві, треті особи - Тимчасово виконуючий обов'язки начальника Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в місті Києві, Начальник Святошинського районного управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в місті Києві, про визнання протиправними та скасування наказів, зобов'язання вчинити дії, за касаційною скаргою Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в місті Києві на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 24 березня 2014 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 17 червня 2014 року, -

в с т а н о в и в :

У січні 2014 року ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом, у якому просив: визнати протиправними і скасувати накази Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в місті Києві від 6 жовтня 2011 року № 309 в частині притягнення його до дисциплінарної відповідальності та від 17 жовтня 2011 року № 627 о/с в частині звільнення його з органів внутрішніх справ України; зобов'язати Головне управління Міністерства внутрішніх справ України в місті Києві поновити його на роботі на посаді заступника начальника відділу боротьби з незаконним обігом наркотиків Святошинського районного управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в місті Києві та зарахувати трудовий стаж з 17 жовтня 2011 року.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 24 березня 2014 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 17 червня 2014 року, позовні вимоги задоволено частково. Визнано протиправними і скасовано накази Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в місті Києві від 6 жовтня 2011 року № 309 в частині притягнення ОСОБА_2 до дисциплінарної відповідальності та від 17 жовтня 2011 року № 627 о/с в частині звільнення його з органів внутрішніх справ України. Поновлено ОСОБА_2 на посаді заступника начальника відділу боротьби з незаконним обігом наркотиків Святошинського районного управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в місті Києві з 17 жовтня 2011 року. В решті позовних вимог відмовлено.

У касаційній скарзі Головне управління Міністерства внутрішніх справ України в місті Києві, посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, просить Вищий адміністративний суд України скасувати постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 24 березня 2014 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 17 червня 2014 року і залишити даний позов без розгляду.

Позивач просить касаційну скаргу залишити без задоволення, а рішення судів першої та апеляційної інстанцій - без змін.

Касаційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Суди попередніх інстанцій встановили, що ОСОБА_2 з березня 1995 року проходив службу в органах внутрішніх справ України, з 10 грудня 2010 року займав посаду заступника начальника відділу боротьби з незаконним обігом наркотиків Святошинського районного управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в місті Києві.

В рамках розслідування кримінальної справи, порушеної 15 вересня 2011 року Генеральною прокуратурою України за фактом зловживання владою та незаконного збуту особливо небезпечних наркотичних засобів і психотропних речовин службовими особами відділу боротьби з незаконним обігом наркотиків Святошинського районного управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в місті Києві за ознаками складу злочинів, передбачених частиною 2 статті 307 та частиною 3 статті 364 Кримінального кодексу України, проводилося ряд оперативних заходів і за підозрою в отриманні від невстановленої особи незаконної грошової винагороди затримано керівництво та оперуповноважених відділу боротьби з незаконним обігом наркотиків Святошинського районного управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в місті Києві, яким було обрано міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

За вказаним фактом було призначено службове розслідування, за наслідками якого начальником Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в місті Києві 4 жовтня 2011 року затверджено висновок за фактом надзвичайної події, скоєної працівниками відділу боротьби з незаконним обігом наркотиків Святошинського районного управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в місті Києві.

Службовим розслідуванням, крім ряду інших обставин, встановлено,

що у квартальних планах роботи відділу боротьби з незаконним обігом наркотиків Святошинського районного управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в місті Києві не передбачено проведення профілактичних заходів щодо недопущення порушення законності працівниками відділу, чим порушено вимоги пункту 1.4.1 наказу Міністерства внутрішніх справ України № 1458-03, а також не вивчалися належним чином умови та спосіб життя підлеглих, чим порушено вимоги пункту 3.5 наказу Міністерства внутрішніх справ України від 16 березня 2007 року № 81.

За висновком службового розслідування зазначена надзвичайна подія стала можливою внаслідок свідомого ігнорування, у тому числі, заступником начальника відділу боротьби з незаконним обігом наркотиків Святошинського районного управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в місті Києві майором міліції ОСОБА_2 вимог нормативних актів Міністерства внутрішніх справ України та Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в місті Києві щодо дотримання дисципліни і законності працівниками міліції, статті 7 Дисциплінарного

статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України від 22 лютого 2006 року № 3460-IV (далі - Дисциплінарний статут).

Комісією з проведення службового розслідування рекомендовано накласти на ОСОБА_2 дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення з органів внутрішніх справ.

Згідно пункту 2 наказу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в місті Києві від 6 жовтня 2011 року № 309 на позивача за вчинення дисциплінарного проступку, який виразився в ігноруванні відомчих нормативних актів щодо дотримання дисципліни та законності, порушенні вимог статті 7 Дисциплінарного статуту, що призвело до скоєння надзвичайної події, накладено дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення з органів внутрішніх справ.

Наказом Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в місті Києві від 17 жовтня 2011 року № 627 о/с ОСОБА_2 з 17 жовтня 2011 року звільнено з органів внутрішніх справ у запас Збройних Сил України за підпунктом «є» пункту 64 (за порушення дисципліни) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів УРСР від 29 липня 1991 року № 114 (далі - Положення № 114).

Порядок проходження служби особами рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, їх права і обов'язки регулюються Законом України «Про міліцію» від 20 грудня 1990 року № 565-XII, який був чинний на час виникнення спірних відносин, Дисциплінарним статутом та Положенням № 114.

Статтею 1 Дисциплінарного статуту визначено, що службовою дисципліною є дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів та Присяги працівника органів внутрішніх справ України.

У статті 2 Дисциплінарного статуту зазначено, що дисциплінарний проступок - невиконання чи неналежне виконання особою рядового або начальницького складу службової дисципліни.

Стаття 7 Дисциплінарного статуту закріплює обов'язки осіб рядового і начальницького складу, її приписи визначають на чому базується службова дисципліна.

Порядок накладення дисциплінарного стягнення встановлений статтею 14 Дисциплінарного статуту, у якій зазначено, що з метою з'ясування всіх обставин дисциплінарного проступку, учиненого особою рядового або начальницького складу, начальник призначає службове розслідування. Службове розслідування має бути завершене протягом одного місяця з дня його призначення начальником. У разі необхідності цей термін може бути продовжено начальником, який призначив службове розслідування, або старшим прямим начальником, але не більш як на один місяць. Забороняється проводити службове розслідування особам, які є підлеглими порушника, а також особам - співучасникам проступку або зацікавленим у наслідках розслідування. Розслідування проводиться за участю безпосереднього начальника порушника. Порядок проведення службового розслідування встановлюється міністром внутрішніх справ України. Перед накладенням дисциплінарного стягнення начальник або особа, яка проводить службове розслідування, повинні зажадати від порушника надання письмового пояснення. Небажання порушника надавати пояснення не перешкоджає накладенню дисциплінарного стягнення. Про накладення дисциплінарного стягнення видається наказ, зміст якого оголошується особовому складу органу внутрішніх справ. Оголошувати дисциплінарне стягнення особі начальницького складу в присутності його підлеглих заборонено. Зміст наказу доводиться до відома особи рядового або начальницького складу, яку притягнуто до дисциплінарної відповідальності, під підпис. У разі звільнення з посади або звільнення з органів внутрішніх справ особі рядового або начальницького складу видається витяг з наказу. За кожне порушення службової дисципліни накладається лише одне дисциплінарне стягнення. У разі порушення службової дисципліни кількома особами дисциплінарне стягнення накладається на кожного окремо. При визначенні виду дисциплінарного стягнення мають враховуватися тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов'язків, рівень кваліфікації тощо. Звільнення осіб рядового і начальницького складу з органів внутрішніх справ як вид стягнення є крайнім заходом дисциплінарного впливу.

Стаття 15 Дисциплінарного статуту визначає порядок накладання дисциплінарних стягнень в особливих випадках.

Порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ на час проведення зазначеного службового розслідування за фактом надзвичайної події, скоєної працівниками відділу боротьби з незаконним обігом наркотиків Святошинського районного управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України, був врегульований Інструкцією про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України від 6 грудня 1991 року № 552.

Як встановлено судами, на час проведення службового розслідування та складання відповідного висновку позивач перебував під вартою, йому не було повідомлено про проведення службового розслідування.

Матеріали справи не містять доказів відмови ОСОБА_2 від надання пояснень з приводу службового розслідування та спроби відповідача отримати від нього такі пояснення. Позивач не був ознайомлений з висновком службового розслідування, також відсутні відомості про ознайомлення його під підпис з наказом про звільнення та вручення йому витягу з такого наказу.

Крім цього суди першої та апеляційної інстанцій звертають увагу на те, що на час розгляду даної справи в суді першої інстанції вирок, за результатами порушеної 15 вересня 2011 року кримінальної справи, відносно ОСОБА_2 відсутній, судове провадження на підставі обвинувального акта судом не завершено.

З урахуванням наведеного суди попередніх інстанцій правильно виходили з того, що звільнення ОСОБА_2 з органів внутрішніх справ було здійснено з порушенням встановленого порядку проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ та накладення дисциплінарних стягнень, що є підставою для висновку про незаконність звільнення позивача, скасування наказів Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в місті Києві від 6 жовтня 2011 року № 309 в частині притягнення його до дисциплінарної відповідальності та від 17 жовтня 2011 року № 627 о/с в частині звільнення з органів внутрішніх справ, з поновленням його на займаній до звільнення посаді з 17 жовтня 2011 року.

При цьому колегія суддів Вищого адміністративного суду України бере до уваги, що судом першої інстанції відмовлено в задоволенні клопотання відповідача про залишення цього позову без розгляду, з огляду на поважність причин пропуску ОСОБА_2 строку звернення до суду, із цим же висновком погодився апеляційний суд.

Відповідно до частини 1 статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

За змістом частини 2 статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги.

Доводи, викладені відповідачем у касаційній скарзі, не спростовують встановлених судами обставин справи та їх висновків.

Згідно частини 1 статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

У відповідності до частини 2 статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України не може бути скасовано судове рішення з мотивів порушення судом норм процесуального права, якщо це не призвело і не могло призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись статтями 220, 221, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

у х в а л и в :

Касаційну скаргу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в місті Києві - залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 24 березня 2014 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 17 червня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в місті Києві, Святошинського районного управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в місті Києві про визнання протиправними та скасування наказів, зобов'язання вчинити дії - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, і може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строк та у порядку, визначеними статтями 237-2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: Штульман І.В.

Судді: Олексієнко М.М.

Рецебуринський Ю.Й.