Справа № 419/356/17
Суддя: Мартинюк В. Б.
Дата ухвалення: 2017-03-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 419/356/17
Провадження № 2-а/419/23/2017
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2017 року Новоайдарський районний суд Луганської області

у складі: головуючого судді - Мартинюка В. Б.,

при секретарі Московченко О. В.,

розглянувши у відритому судовому засіданні в залі суду в смт. Новоайдар Луганської області адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Новоайдарському районі Луганської області про визнання незаконними дій та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Новоайдарського районного суду Луганської області з позовом до УПФУ в Новоайдарському районі Луганської області про визнання незаконними дій та зобов`язання вчинити певні дії.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що рішенням сесії Луганської обласної ради народних депутатів від 08 вересня 1993 року позивача обрана суддею Новоайдарського районного суду Луганської області. Згідно постанови Верховної ради України від 05 лютого 2004 року №1463-IV позивача обрано безстроково суддею Новоайдарського районного суду Луганської області. Відповідно до постанови Верховної Ради України від 08.09.2016 року № 1515 -VIII «Про звільнення суддів» у зв'язку з поданням заяви про відставку ОСОБА_1 звільнено з посади судді Новоайдарського районного суду.

Наказом Новоайдарського районного суду Луганської області від 21 вересня 2016 року ОСОБА_1 відраховано зі штату Новоайдарського районного суду.

Відповідно до протоколу №123623 від 27 вересня 2016 року «Про призначення пенсії» УПФУ в Новоайдарському районі позивачу призначено довічне грошове утримання у розмірі 86 % від заробітної плати судді з 22 вересня 2016 року.

Відповідно до трудової книжки стаж роботи позивача як судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання, складає - 43 роки 06 місяців (з них стаж роботи безпосередньо суддею - 23 роки 09 місяців ), що є підставою для призначення щомісячного грошового утримання у розмірі 90%.

При призначенні ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання відповідачем зараховано до стажу роботи, який дає право на отримання щомісячного довічного грошового утримання лише період роботи на посаді судді з 13 вересня 1993 року по 21 вересня 2016 року, що становить 23 роки 09 днів.

Позивач вважає, що дії УПФУ в Новоайдарському районі щодо зарахування до стажу роботи, який дає право на призначення довічного грошового утримання виключно періоду судді та неврахування стажу служби в армії з 03.11.1972 року по 29.11.1974 року, що становить 2 роки 27 днів; роботи на посаді міліціонера відділу внутрішніх справ Новоайдарського райвиконкому з 14.04.1975 року по 14.02.1977 року, що становить 1 рік 10 місяців 01 день; на посаді дільничного інспектора міліції Новоайдарського РВВС УВС з 15.02.1977 року по 09.10.1980 року, що становить 3 роки 7 місяців 25 днів; на посаді слідчого відділу внутрішніх справ Новоайдарського райвиконкому з 10.10.1980 року по 22.02.1984 року, що становить 3 роки 4 місяці 13 днів; на посаді старшого слідчого відділу внутрішніх справ Новоайдарського райвиконкому з 23.02.1984 року по 24.05.1990 року, що становить 6 років 3 місяці 2 дні; на посаді заступника начальника відділу, начальника слідчого відділення відділу внутрішніх справ Новоайдарського райвиконкому з 25.05.1990 року по 06.09.1993 року, що становить 3 роки 3 місяці 13 днів, є протиправними, оскільки він отримав статус судді з 13.09.1993 року та відповідно до ч. 6 ст.44 Закону України «Про статус суддів», в редакції чинної на час отримання ним статусу судді, було передбачено, що для суддів судів загальної юрисдикції до стажу роботи, що дає право на одержання надбавки до посадового окладу за вислугу років та додаткової відпустки, крім часу роботи на посадах суддів, зараховується час роботи на посадах слідчих, прокурорських працівників, а також інших працівників, яким законом передбачені такі ж пільги.

На підставі вищенаведеного, позивач просить суд визнати дії Управління Пенсійного фонду України в Новоайдарському районі Луганської області в частині зарахування стажу роботи на посаді судді при призначенні (перерахунку) та виплаті щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 у розмірі 86% згідно протоколу №123623 від 27.09.2016 - протиправними; зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Новоайдарському районі Луганської області призначити та нарахувати ОСОБА_1 щомісячне довічне грошове утримання з 22 вересня 2016 року в розмірі 90 % грошового утримання судді на відповідній посаді без обмеження граничного розміру, виходячи зі стажу роботи - 43 роки 06 місяців, відповідно до довідки Територіального управління Державної судової адміністрації України в Луганській області від 20.09.2016 р. № 1746/16, з врахуванням фактично виплачених сум.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, просив суд розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав, просив суд їх задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача управління Пенсійного фонду України в Новоайдарському районі ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги не визнав.

На адресу суду 10.03.2017 року від начальника УПФУ в Новоайдарському районі Луганської області ОСОБА_2, надійшло заперечення проти позову, в якому зазначено, що на час звернення позивача із заявою про призначення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці стаж судді Добривечіра Л. Д. обчислювався відповідно до ст. 135 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010 р. №2453-VІ, в редакції, чинній на момент переведення позивача на виплату щомісячного грошового утримання судді у відставці, тобто станом на 22.09.2016 р. та склав 23 р. 10 днів. Встановлювати розмір щомісячного довічного грошового утримання позивача у розмірі 90 % його заробітної плати не має правових підстав. За таких обставин Управління Пенсійного фонду України в Новоайдарському районі Луганської області вважає позовні вимоги ОСОБА_1 необґрунтованими та просить суд відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог повністю.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судовим розглядом встановлено, що наказом Новоайдарського районного суду Луганської області від 21 вересня 2016 року ОСОБА_1 відраховано зі штату Новоайдарського районного суду (а.с.21).

Відповідно до протоколу №123623 від 27 вересня 2016 року «Про призначення пенсії» УПФУ в Новоайдарському районі позивачу призначено довічне грошове утримання у розмірі 86 % від заробітної плати судді з 22 вересня 2016 року (а.с.23).

Відповідно до трудової книжки стаж роботи позивача як судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання, складає - 43 роки 06 місяців (з них стаж роботи безпосередньо суддею - 23 роки 09 місяців ) (а.с.8-10).

Згідно копії розрахунку стажу роботи судді Добривечіра Л. Д., який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, розрахованого Новоайдарським районним судом Луганської області, до такого стажу увійшла служба в Збройних силах з 03.11.1972 р. по 29.11.1974 р. (2 р. 27 днів), робота на посаді міліціонера Відділу внутрішніх справ Новоайдарського райвиконкому з 14.04.1975 р. по 14.02.1977 р. (1 р. 10 міс. 01 день), на посаді дільничного інспектора міліції Новоайдарського РВВС УВС Ворошиловградської області з 15.02.1977 р. по 09.10.1980 р. (03 р. 07 міс. 25 днів), на посаді слідчого Відділу внутрішніх справ Новоайдарського райвиконкому з 10.10.1980 р. по 22.02.1984 р. (03 р. 04 міс. 13 днів), на посаді старшого слідчого Відділу внутрішніх справ Новоайдарського райвиконкому з 23.02.1984 р. по 24.05.1990 р. (06 р. 03 міс. 02 дні), на посаді заступника начальника відділу, начальника слідчого відділення Відділу внутрішніх справ Новоайдарського райвиконкому Луганської області з 25.05.1990 р. по 06.09.1993 р. (03 р. 03 міс. 13 днів), на посаді судді Новоайдарського районного суду Луганської області з 13.09.1993 р. по 21.09.2016 р. (23 р. 09 днів) (а.с.22).

Відповідно до копії протоколу №123623 від 27 вересня 2016 року ОСОБА_1 призначено довічне утримання з врахуванням стажу судді 23 роки 10 днів, страхового стажу з 01.07.2000 - 16 років 02 місяці 21 день, загального стажу (повного) - 44 роки 07 місяців 13 днів. Розрахунок утримання був здійснений та нарахований щомісячно в сумі 22446,00 грн. виходячи з 86 % від заробітку.

Відповідно до довідки про заробітну плату для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці від 20.09.2016 за № 1746/16 вих., наданої Територіальним управлінням Державної судової адміністрації України в Луганській області, заробітна плата ОСОБА_1, яка враховується при призначенні (перерахунку) щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці становила 26 100,00 грн. Довідка видана на підставі особового рахунку судді, працюючого на відповідній посаді за серпень 2016 р.

У частині першій статті 126 Конституції України закріплено положення, згідно з яким незалежність і недоторканість суддів гарантується Конституцією і законами України.

Однією з гарантій забезпечення незалежності суддів, закріплених у частині першій статті 126 Конституції України, є надання їм за рахунок держави матеріального і соціального захисту, до яких, зокрема, відноситься і щомісячне довічне грошове утримання.

При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу передбачених законом гарантій самостійності судів, незалежності та правової захищеності суддів.

Правові засади організації судової влади, загальний порядок забезпечення діяльності судів та інші питання судоустрою і статусу суддів станом на час прийняття Верховною Радою України постанови про звільнення позивача у відставку були урегульовані Законом України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010 року у відповідній редакції.

Гарантії незалежності суддів закріплені, зокрема, у ч. 4 ст. 48 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», згідно з якою незалежність судді забезпечується окремим порядком фінансування та організаційного забезпечення діяльності судів, установленим законом, належним матеріальним та соціальним забезпеченням судді.

У зв'язку з набуттям чинності Закону України «Про судоустрій і статус суддів» змінено порядок оплати праці працюючим суддям, яким виплачується суддівська винагорода.

Статтею 129 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» визначено вид, склад, розмір суддівської винагороди, яка складається з грошового утримання, яке включає в себе посадовий оклад та доплати за вислугу років, перебування на адміністративній посаді в суді, науковий ступінь, роботу, яка передбачає доступ до державної таємниці.

Таким чином, розмір довічного грошового утримання безпосередньо пов'язаний із розміром заробітної плати суддів відповідних судів.

Як зазначив Конституційний Суд України у мотивувальній частині рішення від 14 грудня 2011 року № 18-рп/2011, щомісячне довічне грошове утримання судді є самостійною гарантією незалежності судді та складовою його правового статусу. Правова природа щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці та щомісячного грошового утримання працюючого судді є однаковою, а самі ці поняття - однорідними та взаємопов'язаними. Щомісячне грошове утримання судді, який, маючи право на відставку, продовжує працювати на посаді судді, встановлюється у зв'язку з виконанням ним своїх обов'язків щодо здійснення незалежного, неупередженого та справедливого правосуддя, а щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці є належним утриманням цього судді після припинення виконання ним своїх професійних обов'язків та особливою формою його соціального забезпечення.

В рішенні від 8 червня 2016 року № 4-рп/2016 Конституційний Суд України вирішив визнати такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення:

- частини третьої статті 141 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 7 липня 2010 року № 2453-VI у редакції Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 2 березня 2015 року № 213-VIII;

- абзаців першого, другого, третього, четвертого та першого, другого речень абзацу шостого частини п'ятої статті 141 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 7 липня 2010 року № 2453-VI у редакціях Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 2 березня 2015 року № 213-VIII, Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 24 грудня 2015 року № 911-VIII;

- пункту 5 розділу III «Прикінцеві положення" Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 2 березня 2015 року № 213-VIII в частині скасування з 1 червня 2015 року норм щодо призначення щомісячного довічного грошового утримання відповідно до Закону України "Про судоустрій і статус суддів".

Положення Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 7 липня 2010 року № 2453-VI у редакціях Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 2 березня 2015 року № 213-VIII, Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 24 грудня 2015 року № 911-VIII та положення Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 2 березня 2015 року № 213-VIII, визнані неконституційними згідно із вищенаведеним рішенням, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього рішення.

Також, Конституційний Суд України вказав такий порядок виконання цього рішення:

- частина третя статті 141 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 7 липня 2010 року № 2453-VI у редакції Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 2 березня 2015 року № 213-VIII, яка суперечить Конституції України, не підлягає застосуванню як така, що втратила чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього рішення. Натомість застосуванню підлягає частина третя статті 141 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 7 липня 2010 року № 2453-VI до внесення змін Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 2 березня 2015 року № 213-VIII, тобто у редакції Закону України "Про забезпечення права на справедливий суд" від 12 лютого 2015 року № 192-VIII, а саме: "Щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 80 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не може бути більшим ніж 90 відсотків заробітної плати судді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання. У разі зміни грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання";

- абзаци перший, другий, третій, четвертий та перше, друге речення абзацу шостого частини п'ятої статті 141 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 7 липня 2010 року № 2453-VI у редакціях Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 2 березня 2015 року № 213-VIII, Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 24 грудня 2015 року № 911-VIII, що суперечать Конституції України, не підлягають застосуванню як такі, що втратили чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього рішення. Підлягає застосуванню перше речення частини п'ятої статті 141 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 7 липня 2010 року № 2453-VI у редакції Закону України "Про забезпечення права на справедливий суд" від 12 лютого 2015 року № 192-VIII, а саме: "Пенсія або щомісячне довічне грошове утримання судді виплачується незалежно від заробітку (прибутку), одержуваного суддею після виходу у відставку";

- не підлягає застосуванню положення пункту 5 розділу III «Прикінцеві положення" Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 2 березня 2015 року № 213-VIII в частині скасування з 1 червня 2015 року норм щодо призначення щомісячного довічного грошового утримання відповідно до Закону України "Про судоустрій і статус суддів".

За таких обставин і визначених відповідно до них правовідносин, вважаю,що відповідач, вирішуючи заяву щодо призначення позивачу щомісячного довічного грошового утримання у розмірі 86 % не взяв до уваги положення постанови Кабінету Міністрів України від 03.09.2005 року №865 «Про оплату праці та щомісячне грошове утримання суддів», що призвело до прийняття ним незаконного рішення.

Стосовно посилання позивача щодо незарахування Управлінням Пенсійного фонду України в Новоайдарському районі Луганської області стажу служби в армії з 03.11.1972 року по 29.11.1974 року, що становить 2 роки 27 днів; роботи на посаді міліціонера відділу внутрішніх справ Новоайдарського райвиконкому з 14.04.1975 року по 14.02.1977 року, що становить 1 рік 10 місяців 01 день; на посаді дільничного інспектора міліції Новоайдарського РВВС УВС з 15.02.1977 року по 09.10.1980 року, що становить 3 роки 7 місяців 25 днів; на посаді слідчого відділу внутрішніх справ Новоайдарського райвиконкому з 10.10.1980 року по 22.02.1984 року, що становить 3 роки 4 місяці 13 днів; на посаді старшого слідчого відділу внутрішніх справ Новоайдарського райвиконкому з 23.02.1984 року по 24.05.1990 року, що становить 6 років 3 місяці 2 дні; на посаді заступника начальника відділу, начальника слідчого відділення відділу внутрішніх справ Новоайдарського райвиконкому з 25.05.1990 року по 06.09.1993 року, що становить 3 роки 3 місяці 13 днів, при призначенні щомісячного довічного грошового утримання, суд зазначає наступне.

Статус судді позивач отримав 13.09.1993 року.

В той час діяв Закон України від 15.12.1992 р. № 2862-XII «Про статус суддів» (далі - Закон № 2862-XII), положення ст. 43 якого передбачали, що кожен суддя за умови, що він працював на посаді судді не менше 20 років, має право на відставку, тобто на звільнення його від виконання обов'язків за власним бажанням або у зв'язку з закінченням строку повноважень. Судді у відставці, який має стаж роботи на посаді судді не менше 20 років, виплачується за його вибором пенсія або звільнене від сплати податку щомісячне довічне грошове утримання в розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого на відповідній посаді судді. За кожний повний рік роботи понад 20 років на посаді судді розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не більше ніж до 90 відсотків заробітку судді. До стажу роботи, що дає право на відставку судді та отримання щомісячного довічного грошового утримання, крім роботи на посадах суддів судів України, державних арбітрів, арбітрів відомчих арбітражів України, зараховується також час роботи на посадах суддів і арбітрів у судах та державному і відомчому арбітражі колишнього СРСР та республік, що раніше входили до складу СРСР, час роботи на посадах, безпосередньо пов'язаних з керівництвом та контролем за діяльністю судів у Верховному Суді України, в обласних судах, Київському і Севастопольському міських судах, Міністерстві юстиції України та підвідомчих йому органах на місцях, за діяльністю арбітражів у Державному арбітражі України, Вищому арбітражному суді України, а також на посадах прокурорів і слідчих за умови наявності у всіх зазначених осіб стажу роботи на посаді судді не менше 10 років.

Згідно із п. 11 Прикінцевих положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» в редакції від 07.07.2010 року судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день набрання чинності цим Законом.

Тобто, законодавством, яке діяло на момент набрання чинності Закону № 2453-VI було передбачено право зарахування до стажу, що дає право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання судді, за умови роботи на посаді судді не менше як 10 років, роботу на посадах прокурорів і слідчих.

Прикінцеві та перехідні положення Закону України № 192-VIII, не містять положення стосовно збереження за суддями стажу роботи, який на момент набрання ним чинності надавав їм право на певний розмір доплати за вислугу років або право на вихід у відставку.

Відсутність такої норми є обмеженням соціальних гарантій суддів, передбачених Конституцією і законами України, оскільки зміст та обсяг досягнутого суддями рівня матеріального забезпечення не може були звужено або скасовано шляхом внесення змін до чинного законодавства.

Отже судді, стаж роботи яких на момент набрання чинності Законом України «Про забезпечення права на справедливий суд» надавав право на певний розмір щомісячного довічного грошового утримання, із набуттям чинності вказаним законом право на отримання такого грошового утримання не втрачають, та відповідно позивач має право отримувати грошове утримання у відставці в розмірі 90 відсотків заробітної плати судді із урахуванням його стажу роботи.

Таким чином, з огляду на зазначене, до стажу роботи на посаді судді позивача, що дає право на відставку та обчислення розміру довічного грошового утримання судді у відставці, слід врахувати період служби в Збройних силах з 03.11.1972 р. по 29.11.1974 р. (2 р. 27 днів), роботу на посаді міліціонера Відділу внутрішніх справ Новоайдарського райвиконкому з 14.04.1975 р. по 14.02.1977 р. (1 р. 10 міс. 01 день), на посаді дільничного інспектора міліції Новоайдарського РВВС УВС Ворошиловградської області з 15.02.1977 р. по 09.10.1980 р. (03 р. 07 міс. 25 днів), на посаді слідчого Відділу внутрішніх справ Новоайдарського райвиконкому з 10.10.1980 р. по 22.02.1984 р. (03 р. 04 міс. 13 днів), на посаді старшого слідчого Відділу внутрішніх справ Новоайдарського райвиконкому з 23.02.1984 р. по 24.05.1990 р. (06 р. 03 міс. 02 дні), на посаді заступника начальника відділу, начальника слідчого відділення Відділу внутрішніх справ Новоайдарського райвиконкому Луганської області з 25.05.1990 р. по 06.09.1993 р. (03 р. 03 міс. 13 днів), на посаді судді Новоайдарського районного суду Луганської області з 13.09.1993 р. по 21.09.2016 р. (23 р. 09 днів), що дає право на призначення ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі 90 % грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді.

На основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд прийшов до висновку, що в судовому засіданні знайшли своє підтвердження доводи позивача щодо визнання дій УПФУ в Новоайдарському районі Луганської області протиправними та зобов`язння УПФУ в Новоайдарському районі Луганської області вчинити певні дії.

Відповідно до приписів ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 КАС України, адміністративні справи, у яких однією зі сторін є орган чи посадова особа місцевого самоврядування, посадова чи службова особа органу місцевого самоврядування, підсудні місцевим загальним судам як адміністративним судам.

При пред`явленні позову до суду позивачем сплачено судовий збір у сумі 640 грн., що підтверджується квитанцією (а.с.1).

З урахуванням положень ст. 94 КАС України, вимоги позивача, щодо стягнення з відповідача судових витрат у вигляді судового збору, який сплачено при предявленні позову до суду, підлягає задоволенню в повному обсязі.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 4, 8, 11, 17, 86, 94, 118, 158-163, 171, 186, 254 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Новоайдарському районі Луганської області про визнання незаконними дій та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати дії Управління Пенсійного фонду України в Новоайдарському районі Луганської області в частині зарахування стажу роботи на посаді судді при призначенні (перерахунку) та виплаті щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 в розмірі 86% згідно протоколу №123623 від 27.09.2016 р. протиправними.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Новоайдарському районі Луганської області призначити та нарахувати ОСОБА_1 щомісячне довічне грошове утримання з 22 вересня 2016 року в розмірі 90 % грошового утримання судді на відповідній посаді без обмеження граничного розміру, виходячи зі стажу роботи - 43 роки 06 місяців, відповідно до довідки Територіального управління Державної судової адміністрації України в Луганській області від 20.09.2016 р. № 1746/16, з врахуванням фактично виплачених сум.

Стягнути з Управління Пенсійного фонду України в Новоайдарському районі Луганської області, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, судовий збір в сумі 640 грн.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції може бути подана до Донецького апеляційного адміністративного суду через Новоайдарський районний суд Луганської області протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у скороченому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України. Якщо було подано апеляційну скаргу, судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Головуючий В. Б. Мартинюк

/