Справа № 183/6951/16 (2-а/183/233/16)
Суддя: Чабаненко С.В.
Дата ухвалення: 2017-03-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

03 березня 2017 рокусправа № 183/6951/16 (2-а/183/233/16)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Чабаненко С.В.

суддів: Прокопчук Т.С. Шлай А.В.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Новомосковського об'єднаного управління пенсійного фонду України Дніпропетровської області на постанову Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 19 січня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Новомосковського об'єднаного управління пенсійного фонду України Дніпропетровської області визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Представник ОСОБА_1 за довіреністю звернулася до суду з адміністративним позовом до Новомосковського об'єднанного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області, в якому просила:

- визнати неправомірними дії Новомосковського об'єднаного Управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області щодо відмови ОСОБА_1 у поновленні виплати раніше призначеної пенсії;

- зобов'язати Новомосковське об'єднане Управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області поновити виплату раніше призначеної пенсії ОСОБА_1 починаючи з 07 жовтня 2009 року у розмірах відповідно до чинного законодавства.

Постановою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 19 січня 2017 року адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Новомосковського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області щодо не поновлення виплати пенсії за віком ОСОБА_1 Зобов'язано Новомосковське об'єднане управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області перерахувати, поновити виплату та виплачувати пенсію за віком ОСОБА_1 з 07 жовтня 2009 року.

Не погодившись з постановою суду, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржувану постанову суду та прийняти нову постанову, якою в задоволенні позовних вимог відмовити.

Дана адміністративна справа розглянута судом апеляційної інстанції відповідно до ст. 197 КАС України, в порядку письмового провадження.

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає з огляду на наступне.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено письмовими доказами, наявними в матеріалах справи, позивач є громадянином України, перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в м. Новомосковську та Новомосковському районі Дніпропетровської області та отримувала пенсію за віком, виплата якої була припинена на підставі розпорядження від 29 червня 1999 року у зв'язку з виїздом позивачки на постійне місце проживання до Німеччини. У зв'язку з виїздом за кордон позивачу було проведено виплату пенсії за шість місяців наперед перед виїздом.

26 вересня 2016 року позивач звернулася до відповідача із заявою про поновлення виплати призначеної за віком пенсії (а.с.8).

Відповідач, листом від 06.10.2016 року № Б-32 відмовив у поновленні виплати пенсії за віком, зазначивши при цьому, що відповідно п.2 ч.1 ст.49, ст. 51 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», законних підстав поновити пенсію немає, оскільки міжнародного договору між Україною та державою Німеччина з питань призначення та виплати пенсії не укладено (а.с. 9).

Задовольняючи позов, суд першої інстанції дійшов висновку, що відмова Новомосковського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області у поновленні позивачу виплати пенсії за віком у зв'язку постійним проживанням в Німеччині є неправомірною та такою, що суперечить Конституції та законам України.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 49 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", виплата пенсії за рішенням територіальних органів ПФУ або за рішенням суду припиняється на весь час проживання пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України.

Приписами статті 51 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" визначено, що у разі виїзду пенсіонера на постійне місце проживання за кордон пенсія, призначена в Україні, за заявою пенсіонера може бути виплачена йому за шість місяців наперед перед від'їздом, рахуючи з місяця, що настає за місяцем зняття з обліку за місцем постійного проживання. Під час перебування за кордоном пенсія виплачується в тому разі, якщо це передбачено міжнародним договором України, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України.

Рішенням Конституційного Суду України № 25-рп/2009 від 7 жовтня 2009 року пункт 2 частини 1 статті 49, другого речення статті 51 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" щодо припинення виплати пенсії пенсіонерам на час постійного проживання за кордоном у разі, якщо Україна не уклала з відповідною державою міжнародний договір з питань пенсійного забезпечення і якщо згода на обов'язковість такого міжнародного договору не надана Верховною Радою України було визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним). Зазначені положення Закону України № 1058-ІУ втратили чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Як зазначено в Рішенні № 25-рп/2009, оспорюваними нормами Закону № 1058-ІV держава всупереч конституційним гарантіям соціального захисту для всіх осіб право на соціальний захист поставила в залежність від факту укладення Україною з відповідною державою міжнародного договору з питань пенсійного забезпечення. Таким чином, держава всупереч конституційним гарантіям соціального захисту для всіх осіб, що мають право на отримання пенсії у старості, на законодавчому рівні позбавила цього права пенсіонерів у тих випадках, коли вони обрали постійним місцем проживання країну, з якою не укладено відповідного договору. Виходячи із правової, соціальної природи пенсій право громадянина на одержання призначеної йому пенсії не може пов'язуватися з такою умовою, як постійне проживання в Україні; держава відповідно до конституційних принципів зобов'язана гарантувати це право незалежно від того, де проживає особа, якій призначена пенсія, - в Україні чи за її межами.

Відповідно до правової позиції викладеної у постанові від 12 травня 2015 року у справі № 21-180а15 Верховний Суд України дійшов висновку, що з дня набрання чинності Рішенням № 25-рп/2009 виникли підстави для поновлення конституційного права особи на виплату пенсії, виплата якої була зупинена на підставі положень Закону №1058-ІV. З цього часу орган ПФУ має відновити виплату пенсії громадянам України, які виїхали на постійне місце проживання за кордон.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що відмова Новомосковського об'єднанного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області у поновленні позивачці виплати пенсії за віком у зв'язку постійним проживанням в Республіці Німеччина є неправомірною, такою, що суперечить Конституції та законам України.

Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції і не дають підстав для висновку про помилкове застосування судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права, яке призвело б до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 197, 198, 200, 205, 206 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Новомосковського об'єднаного управління пенсійного фонду України Дніпропетровської області - залишити без задоволення.

Постанову Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 19 січня 2017 року по справі № 183/6951/16(2-а/183/233/16) - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та є остаточною і оскарженню не підлягає п.10 ст.183-2 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: С.В. Чабаненко

Суддя: Т.С. Прокопчук

Суддя: А.В. Шлай