Справа № 308/399/17
Суддя: Фазикош О. В.
Дата ухвалення: 2017-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.03.2017 місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі головуючого судді Фазикош О.В., за участю секретаря Рабош А.О., представника позивача ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2, розглянувши адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 митниці ДФС про скасування постанови у справі про порушення митних правил та закриття провадження у справі, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до Ужгородського міськрайонного суду з адміністративним позовом до відповідача ОСОБА_4 митниці ДФС про скасування постанови у справі про порушення митних правил та закриття провадження у справі.

Позовні вимоги мотивує тим, що постановою заступника начальника ОСОБА_4 митниці ДФС ОСОБА_5 №0948/30500/16 від 16 червня 2016 року ОСОБА_3 було визнано винним у порушенні митних правил, передбачених статтею 485 Митного кодексу України, а саме у вчиненні дій спрямованих на ухилення від сплати митних платежів та зменшення їх розміру шляхом заявлення у митній декларації неправдивих відомостей про вартість переміщуваних через митний кордон України ТЗ, за що на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 122897,19 гривень. Зокрема, постанова мотивована тим, що позивач є директором ТОВ «Авто-Стар В», яке перемістило через митний кордон України «транспортний засіб марки DAF, модель AS105XF, номер шасі: XLRAS47MS0E738267, 2006 р.в.», згідно МД від 11.07.2013 за № 305070000/2013/005785 до котрої було внесено неправдиві відомостей про вартість відповідного транспортного засобу. Також вказано на те, що нібито мало місце подання позивачем документів, які містять недостовірні дані щодо вартості товару, що у свою чергу призвело до заниження розміру митних платежів, які підлягали сплаті до бюджету.

Позивач не погоджується з такими висновками відповідача та вважає вказану постанову незаконною, необґрунтованою та такою що підлягає скасуванню. При прийнятті оскаржуваної постанови у справі про порушення митних правил посадовими особами ОСОБА_4 митниці ДФС помилково не врахували, що в діях ОСОБА_3 відсутня обєктивна сторона правопорушення передбаченого ст.485 МК України, оскільки ТОВ «Авто-Стар В», директором якого є ОСОБА_3, при митному оформленні «транспортного засобу марки DAF, модель AS105XF, номер шасі: XLRAS47MS0E738267, 2006 р.в.», заявило у митній декларації №305070000/2013/005785 від 11.07.2013 р. тільки ті відомості та предявило виключно ті документи, які відображають достовірну інформацію стосовно умов купівлі-продажу ТОВ «Авто-Стар В» у фірми -PANEVEST CO S.A.» транспортного засобу, в т.ч. щодо вартості його придбання. Так, 20 червня 2013 року між ТОВ «Авто-Стар В» (покупець) та фірмою «PANEVEST CO S.А.» (продавець) було укладено контракт № 01/06-2013 предметом якого є зокрема купівля-продаж вантажного автомобіля DAF FAN05460T AS105XF, 2006 року випуску, бувшого у використанні, технічно справного, без скритих недоліків, білого кольору. Ціна за товар, що продається за цим контрактом, встановлюється в Євро і становить 13600 Євро, в т.ч. вантажний автомобіль DAF FAN05460T AS105XF за 9500 Євро. Тобто, ТОВ «Авто-Стар В», директором якого є позивач, правомірно, у відповідності до норм Митного кодексу України, придбавши вказаний вантажний автомобіль за ціною 9500 євро, визначило його митну вартість на рівні ціни придбання, яка відповідає ціні зовнішньоекономічного контракту та відповідає фактичній вартості відповідної господарської операції. Посилання відповідача в оскаржуваній постанові на відповідь митних органів Федеративної Республіки Німеччини, згідно якої нібито німецька фірма «S&M Team GmbH» продала TOB «Авто-Стар В» вантажний автомобіль номер шасі XLRAS47MS0E738267, на думку позивач слід оцінювати критично, не заслуговують на увагу та не можуть бути підставою для притягнення ОСОБА_3, як директора ТОВ «Авто-Стар В», до відповідальності, оскільки безпосередньо ТОВ «Авто-Стар В» жодних правовідносин із вказаною німецькою фірмою «S&M Team GmbH» не мало, жодних правочинів з німецькою Фірмою «S&M Team GmbH» не вчиняло та вантажний автомобіль DAF, модель AS105XF, номер шасі: XLRAS47MS0E738267, 2006 р.в., у такого субєкта не придбавало. У своєму листі німецька фірма «S&M Team GmbH» розяснила, що «оформлення вантажного автомобіля DAF в адрес української фірми ТОВ «Авто-Стар В» здійснювалося на прохання представника фірми «PANEVEST CO S.A.». Таким чином позивач вважає, що сам факт оформлення в односторонньому порядку німецькою фірмою «S&M Team GmbH» на прохання представника фірми «PANEVEST CO S.A.» свого інвойсу в адрес ТОВ «Авто-Стар В», директором якого є позивач, як і можливе існування певних правовідносин між нерезидентами німецькою фірмою «S&M ieam GmbH» та панамською фірмою «PANEVEST CO S.А.», жодним чином не спростовують наявність відносин купівлі-продажу між іншими субєктами - ТОВ «Авто- Стар В» та фірмою «PANEVEST CO S.А.». При цьому, німецька компанія «S&M Team GmbH» стороною контракту № 01/06-2013 від 20.06.2013 р. не була.

Крім того, позивач просить прийняти до уваги, що в порушення вимог ст..526 МК України ОСОБА_4 митницею ДФС ОСОБА_3, як особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, повідомлено про місце та час розгляду відносно нього справи про порушення митних правил повідомлено не було, розгляд справи проведено без його участі. У преамбулі оскаржуваної постанови відповідачем вказано невірну адресу місця реєстрації ОСОБА_3 - м. Виноградів, вул. Калова, 75, та місця фактичного проживання - АДРЕСА_1. Відповідно, можливе надіслання ОСОБА_4 митницею ДФС повідомлень про розгляд справи про порушення митних правил на вказані адреси, за котрими ОСОБА_3 не є ні зареєстрованим, ні фактично не проживає, взагалі не може свідчити про обізнаність позивача про розгляд відповідачем відносно нього справи про порушення митних правил. ОСОБА_3 з 08 травня 2014 року зареєстрований та фактично проживає за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1, однак за вказаною адресою жодних повідомлень від ОСОБА_4 митниці ДФС про місце і час розгляду справи про рушення митних правил не надходило. Позивач вказує, що вказана обставина позбавила його можливості реалізувати свої законні права щодо участі у розгляді відповідачем справи про порушення митних правил відносно нього та наданні пояснень по суті обставин справи, а також права на правову допомогу адвоката.

Позивач зазначає, що про наявність оскаржуваної постанови йому стало відомо 03.01.2017 року із змісту постанови Виноградівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області від 05.12.2016 року, яка 03.01.2017 року надійшла засобами поштового відправлення на адресу ТОВ «Авто-Стар В». 11.01.2017 року за наслідками ознайомлення у Виноградівському РВ ДВС із матеріалами виконавчого провадження №51966370 позивачем було отримано оскаржувану постанову відповідача у справі про порушення митних правил №0948/30500/16 від 16.06.2016 року. У звязку із зазначеним, ОСОБА_3 був позбавлений реальної можливості скористатися своїм правом на подання адміністративного позову в межах встановленого процесуального строку, а тому він вважає, що у даному випадку причина пропуску процесуального строку для оскарження відповідної постанови є поважною і такий строк підлягає поновленню.

За таких обставин, позивач просить поновити строк для оскарження постанови в справі про порушення митних правил №0948/30500/16 від 16.06.2016 року, скасувати постанову ОСОБА_4 митниці ДФС в справі про порушення митних правил №0948/30500/16 від 16.06.2016 року щодо визнання ОСОБА_3 винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого статтею 485 Митного кодексу України, і накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 122897,19 гривень, провадження по справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, тобто за відсутністю в його діях складу правопорушення.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_3 ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_4 митниці ДФС ОСОБА_2 у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, вважає, що такі задоволенню не підлягають у звязку із правомірністю винесеної постанови та безпідставністю адміністративного позову.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 2 КАС України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність субєктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до ст.99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Частиною 3 статті 99 КАС України визначено, що для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Виходячи з принципу юридичної визначеності та на підставі рішення Європейського суду з прав людини від 28.03.2006 року по справі «Мельник проти України» (заява №23436/03), слід зазначити, що статтею 99 КАС України визначаються строки звернення до адміністративного суду з адміністративним позовом з метою досягнення юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними. Строк звернення до адміністративного суду з адміністративним позовом - проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів.

Отже, дотримання строку звернення з адміністративним позовом є однією з умов для реалізації права на позов у публічно-правових відносинах.

Згідно ч.1 та ч.4 ст.529 МК України постанова митниці у справі про порушення митних правил може бути оскаржена до центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, або до місцевого загального суду як адміністративного суду в порядку, передбаченому Кодексом адміністративного судочинства України. Скарга (адміністративний позов) на постанову органу доходів і зборів у справі про порушення митних правил подається у строк, встановлений Кодексом України про адміністративні правопорушення. У разі пропуску цього строку з поважних причин він за заявою особи, яка подає скаргу (адміністративний позов), може бути поновлений відповідно митницею, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, або судом.

Відповідно до ст.289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Згідно ч.1 ст.102 КАС України пропущений з поважних причин процесуальний строк, встановлений законом, може бути поновлений, а процесуальний строк, встановлений судом, - продовжений судом за клопотанням особи, яка бере участь у справі.

Оцінюючи поважність причини пропуску строку, слід виходити з того, що причина пропуску строку є поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: 1) це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом або судом строк; 2) це обставина, яка виникла об'єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

Вищий адміністративний суд України звертав увагу на те, що поважними причинами пропуску строку звернення до суду визнаються обставини, які є об'єктивно непереборними та не залежать від волевиявлення сторони і пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами, для своєчасного вчинення відповідних процесуальних дій (ухвала ВАС України від 22.02.2011р.).

Як вбачається з адміністративного позову та доданих до нього копій документів, справа про порушення митних правил відносно ОСОБА_3 ОСОБА_4 митницею ДФС була розглянуто, із винесенням оскаржуваної постанови, без його участі, а тому позивачеві про прийняття постанови саме 16.06.2016 року відомо не було. В матеріалах справи відсутні відомості, які свідчать, що позивач повідомлявся про дату та час розгляду справи про порушення митних правил. Крім того, як слідує зі змісту оскаржуваної постанови № 0948/30500/16 від 16.06.2016 року відповідачем невірно вказано адресу місця реєстрації та проживання ОСОБА_3, що підтверджується копією паспорта громадянина України.

Позивач в позові зазначає, що про існування оскаржуваної постанови йому стало відомо тільки 03.01.2017 року зі змісту постанови Виноградівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області від 05.12.2016 року, яка 03.01.2017 року була надіслана засобами поштового відправлення на адресу ТОВ «Авто-Стар В», а саму постанову він отримав 11.01.2017 року ознайомившись з матеріалами виконавчого провадження.

Вказані обставини, на думку суду, свідчать про наявність об'єктивних перешкод для позивача скористатись своїм правом на звернення до суду з позовом у межах встановленого законодавством строку, причини пропуску такого звернення є поважними, а тому йому слід поновити строк для звернення до суду для оскарження постанови в справі про порушення митних правил №0948/30500/16 від 16.06.2016 року.

Відповідно до вимог ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Суб'єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Як вбачається з матеріалів справи, 16 червня 2016 року постановою заступника начальника ОСОБА_4 митниці ДФС ОСОБА_5 № 0948/30500/16 ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, працюючого керівником ТзОВ «Авто-Стар В», визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбачених статтею 485 Митного кодексу України, а саме у вчиненні дій спрямованих на ухилення від сплати митних платежів та зменшення їх розміру, шляхом заявлення у митній декларації неправдивих відомостей про вартість переміщуваних через митний кордон України ТЗ, за що на нього було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 122897,19 гривень.

У вказаній постанові зазначено, що 11.07.2013 року на митний пост «Виноградів» Чопської митниці як підставу до митного контролю та митного оформлення з метою вільного використання на митній території України транспортного засобу «DAF AS105XF», номер шасі: XLRAS47MS0E738267, 2006 року випуску, що надійшов на адресу ТзОВ «Авто-Стар В» (Закарпатська обл., м. Виноградів, вул. Чкалова, 75, Україна), були подані документи: контракт № 01/06-2013 від 20.06.13, CMR від 02.07.2013 № б/н, інвойс № 01/06-2013 від 02.07.13, реєстраційні документи на транспортний засіб: №КА-К-1-179/11-00017 від 07.12.2006 р., № UL 005093 від 07.12.2006 р., б/н від 05.07.2013 р. Документи були подані представником митного брокера ПП «Інтеграл» ОСОБА_6 на підставі Договору - доручення №97/11 від 23.03.11р., укладеного керівником ТзОВ «Авто-Стар В» ОСОБА_3 з ПП «Інтеграл». Згідно поданих до митного контролю та митного оформлення документів, вищевказаний транспортний засіб був придбаний ТзОВ «Авто-Стар В» у «PANEVEST & CO S.A.» (50th Street, Global Plaza Tower, Panama City) за контрактом від 20.06.2013 року № 01/06-2013 по рахунку - інвойсу № 01/06-2013 від 02.07.13 за 9500 Євро. Транспортний засіб оформлено у митному відношенні по МД №305070000/2013/005785. Митна вартість транспортного засобу «DAF AS105XF», номер uiaci:XLRAS47MS0E738267, 2006 р.в, згідно зазначеної МД становить 97293,59 грн., сплачено податків і зборів в сумі - 31133,95 грн. (мито - 9729,36 грн., ПДВ - 21404,59 грн.). Особою, відповідальною за фінансове врегулювання при митному оформленні товару за МД від 11.07.2013 №305070000/2013/005785 згідно інформації, наведеної в графі 9 МД, виступало ТОВ «Авто-Стар В» (; м. Виноградів, вул.Чкалова, 75). Відповідно до застосування Протоколу про надання взаємної адміністративної допомоги в митних справах до Угоди про партнерство та співробітництво між Європейським співтовариством та його державами-членами з одного боку та Україною з іншого від 14.06.1994, з метою встановлення фактичного продавця/відправника та вартості транспортного засобу «вантажний автомобіль - платформа для перевезення вантажів в контейнерах по дорогах загального користування, марка: DAF, модель AS105XF, номер шасі: XLRAS47MS0E738267, календарний рік виготовлення 2006...бувший у використанні», Головним управлінням ДФС у Закарпатській області через Державну фіскальну службу України був направлений запит до митних органів Федеративної Республіки Німеччини щодо перевірки та надання завірених копій документів, згідно яких даний транспортний засіб був експортований з Федеративної Республіки Німеччини в Україну. 12.02.2016 р. на адресу ОСОБА_4 митниці ДФС надійшла відповідь митних органів Федеративної Республіки Німеччини на запит, ініційований Головним управлінням ДФС у Закарпатській області. Згідно отриманої відповіді (лист Митної кримінальної поліції м. Кельн, Німеччина на адресу Державної фіскальної служби України від 22.12.2015 № III/1/1-Z 4663 В - UA - 47/14 та рапорт про встановлення обставин справи, складений Головною митницею Дюссельдорфа, Німеччина від 15.12.2015 №Z 4663 В - 30/2015 - В 2105) вказано, що митними органами Федеративної Республіки Німеччини зроблений висновок: «Фірма «S&M Team GmbH продала фірмі ТОВ «Авто-Стар В», вул. Чкалова 75, 90300 Виноградово, Україна, б/в вантажний автомобіль LKW (номер шасі XLRAS47MS0E738267)... «який... був виставлений з рахунком № 0042-2013 і 9 липня 2013 року вивезений за межі митної території ЄС... Автентичність усіх документів, наданих в рамках запиту щодо надання адміністративної допомоги, може бути підтверджена». Згідно рахунку від 04.07.2013 № 0042-2013, виписаного німецькою компанією - продавцем «S&M Team GmbH» для покупця - ТОВ «Авто-Стар В» (вул. Чкалова 75, 90300 Виноградово, Україна): транспортний засіб «LKW: DAF 105.460., 2006 року випуску, номер шасі: XLRAS47MS0E738267, об'єм двигуна 12 902 см3, вага: 10 180 кг.» був проданий німецькою компанією - продавцем «S&M Team GmbH» українській компанії - покупцю ТОВ «Авто-Стар В» за ціною 22000,00 євро. На підставі отриманої інформації від Митної кримінальної поліції Німеччини, ГУ ДФС у Закарпатській області проведено невиїзну документальну перевірку стану дотримання ТОВ «Авто-Стар В» законодавства України з питань державної митної справи, за результатами якої встановлено заявлення недостовірних відомостей щодо вартості ТЗ, що призвело до заниження податкових зобовязань по сплаті митних платежів. Отже, на момент митного оформлення зазначеного транспортного засобу, фактична його вартість становила 225 311,48 грн. Сплаті підлягали податки і збори в сумі - 72099,68грн. (мито - 22531,15 грн., ПДВ - 49568,53 грн.). Недобір митних платежів становить 40965,73 грн. Згідно листа-пояснення ТОВ «Авто-Стар В» від 17.03.2016 № 4/3: «У нашого товариства з фірмою S&M Team GmbH в місті Вупперталь ніяких договорів чи контрактів не існувало, ніяких господарських операцій перерахування коштів, отримання товару, тощо) не було». Дане твердження суперечить вищевказаному висновку митних органів Федеративної Республіки Німеччини (лист Митної кримінальної поліції м. Кельн, Німеччина на адресу Державної фіскальної служби України від 22.12.2015 № III/1/1-Z 4663 В - UA - ( 47/14 та рапорт про встановлення обставин справи, складений Головною митницею Дюссельдорфа, Німеччина від 15.12.2015 X» Z 4663 В - 30/2015 - В j 2105). Як випливає з аналізу отриманих з Німеччини документів, ТЗ придбаний саме ТзОВ «Авто-Стар В» за готівку в розмірі 22000 Євро. Таким чином, орган доходів і зборів прийшов висновку, що керівником ТзОВ «Авто-Стар В» ОСОБА_3 вчинено дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів та зменшення їх розміру, шляхом заявлення в митній декларації неправдивих відомостей про вартість переміщуваного через митний кордон України ТЗ.

Відповідно до ч.1 ст.486 МК України завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.

З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог статті 486 МК України щодо своєчасного, всебічного, повного і об'єктивного з'ясування обставин справи, вирішення її у відповідності з законом посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил згідно ст.489 МК України зобов'язана з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно положень ст.458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред'явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

За змістом ст.ст.458, 487 МК України, ст.ст.9-11 КУпАП підставою для визнання особи винною в порушенні митних правил, як різновиду адміністративного правопорушення, є встановлення у вчиненому нею діянні всіх ознак складу такого правопорушення, в тому числі ознак суб'єктивної та об'єктивної сторони складу правопорушення.

Статтею 485 МК України передбачена адміністративна відповідальність за заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв'язку з якими було надано такі пільги.

Зі змісту даної норми випливає, що склад порушення, передбаченого ст.485 МК України обумовлює наявність в діях особи особливої мети - ухилення від сплати податків та зборів, або зменшення їх розміру, та вини у формі прямого умислу.

Правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків (ст. 10 КУпАП), а вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити (ст. 11 КУпАП).

Судом встановлено, що 20 червня 2013 року між ТОВ «Авто-Стар В», директором якого є ОСОБА_3, (покупець) та фірмою «PANEVEST CO S.А.» (продавець) було укладено контракт №01/06-2013, предметом якого є зокрема купівля-продаж вантажного автомобіля DAF FAN05460T AS105XF, 2006 року випуску, бувшого у використанні, технічно справного, без скритих недоліків, білого кольору (п. 1.1). Згідно п.2.1 даного контракту №01/06-2013 від 20.06.2013 року ціна за товар, що продається за цим контрактом, встановлюється в Євро і становить 13600 Євро, в т.ч. вантажний автомобіль DAF FAN05460T AS105XF за 9500 Євро. Додатково на підтвердження митної вартості ТОВ «Авто-Стар В» було подано інвойс фірми «PANEVEST CO S.А.» №01/06-2013 від 02.07.2013 р. згідно якого ціна вантажного автомобіля DAF FAN05460T AS105XF також складає 9500 Євро.

Вказаний контракт №01/06-2013 від 02.06.2013 року підписаний уповноваженими представниками сторін контракту, а їх підписи скріплені печатками, даний зовнішньоекономічний контракт та відповідний інвойс не був визнаний недійсним, а тому мають юридичну силу та доказовість.

11.07.2013 року на митний пост «Виноградів» Чопської митниці, як підставу до митного контролю та митного оформлення з метою вільного використання на митній території України транспортного засобу «DAF AS105XF», номер шасі: XLRAS47MS0E738267, 2006 року випуску, що надійшов на адресу ТзОВ «Авто-Стар В», були подані документи: контракт №01/06-2013 від 20.06.2013 року, CMR № б/н від 02.07.2013 року, інвойс №01/06-2013 від 02.07.2013 року, реєстраційні документи на транспортний засіб: №КА-К-1-179/11-00017 від 07.12.2006 року, № UL 005093 від 07.12.2006 р., №б/н від 05.07.2013 р.

Відповідно до ст. 266 Митного кодексу України передбачено, що визначення митної вартості товарів, які імпортуються в Україну, здійснюється за ціною договору щодо товарів, які імпортуються (вартість операції).

Основним є метод визначення митної вартості товарів за ціною договору щодо товарів, які імпортуються (вартість операції), тобто, ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари. Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або які повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів на користь продавця та/або на користь продавця через третіх осіб, та/або на пов'язаних з продавцем осіб. Метод визначення митної вартості за ціною договору щодо товарів, які імпортуються (вартості операції), використовується в разі, якщо: 1) немає жодних обмежень щодо прав покупця (імпортера) на використання оцінюваних товарів, за винятком тих, що: а) встановлюються законом чи запроваджуються органами державної влади в Україні; б) обмежують географічний регіон, у якому товари можуть бути перепродані (відчужені повторно); в) не впливають значною мірою на вартість товару; 2) стосовно продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, що унеможливлюють визначення вартості цих товарів; 3) жодна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу, розпорядження або використання товарів покупцем не надійде прямо чи опосередковано продавцеві, якщо тільки не може бути зроблено відповідне коригування відповідно до положень частини другої цієї статті; 4) покупець і продавець не є пов'язаними між собою особами або хоч і є пов'язаними між собою особами, але ці

Згідно статті 49 МК України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Статтею 57 МК України передбачено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами, зокрема, основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції). Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

При цьому, документами, які підтверджують митну вартість товарів, відповідно до вимог ч.2 ст. 53 МК України зокрема є: декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п'ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу); якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару.

Тобто, саме ціна зовнішньоекономічного контракту є основним методом визначення митної вартості з якої здійснюються усі інші податкові нарахування.

З матеріалів справи вбачається, що керуючись вищенаведеними правовими нормами, при митному оформленні товару - вантажного автомобіля DAF AS105XF, номер шасі: XLRAS47MS0E738267, 2006 року випуску, бувшого у використанні, за МД №305070000/2013/005785 визначено митну вартості такого товару на рівні ціни придбання, яка відповідає ціні зовнішньоекономічного контракту, інвойсу та відповідає фактичній вартості відповідної господарської операції.

Згідно з ч. 5 ст. 255 МК України митне оформлення вважається закінченим після виконання всіх митних формальностей, визначених Митним кодексом до заявленого митного режиму що засвідчується органом доходів і зборів шляхом проставлення відповідних митних забезпечень. Таким чином у випадку виконання особою дій, визначених законодавством України та надання митним органом дозволу на користування та/або вивозу товару митне оформлення вважається завершеним.

Статтею 54 МК України визначені обов'язки посадових осіб митного органу в частині перевірки і контролю правильності визначення митної вартості товару. Відповідно до ч. 3 ст. 54 МК України за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визначає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до вимог ст. 55 цього Кодексу.

Письмового рішення щодо коригування митної вартості товару посадовими особами митниці не було прийнято.

Відповідно до ч. 1 ст. 467 МК України якщо справи про порушення митних правил відповідно до статті 522 цього Кодексу розглядаються органами доходів і зборів, адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше, ніж через шість місяців з дня вчинення правопорушення, а у разі розгляду органами доходів і зборів справ про триваючі порушення митних правил, у тому числі передбачені статтями 469, 477-481, 485 цього Кодексу, - не пізніше, ніж через шість місяців з дня виявлення цих правопорушень.

Проте, в даному випадку постанова митного органу складена 16 червня 2016 року року, а ВМД подавались до відповідача 11.07.2013 року, а тому рішення відповідача не відповідає митному законодавству щодо строку притягнення до відповідальності.

В оскаржуваній постанові орган доходів і зборів зазначає, що згідно отриманої Митної кримінальної поліції м.Кельн Німеччина на адресу Державної фіскальної служби України відповіді зроблено висновок, що «Фірма «S&M Team GmbH продала фірмі ТОВ «Авто-Стар В», б/в вантажний автомобіль LKW (номер шасі XLRAS47MS0E738267)... «який... був виставлений з рахунком №0042-2013 і 9 липня 2013 року вивезений за межі митної території ЄС...». Згідно рахунку від 04.07.2013 № 0042-2013, виписаного німецькою компанією - продавцем «S&M Team GmbH» для покупця - ТОВ «Авто-Стар В» (вул. Чкалова 75, 90300 Виноградово, Україна): транспортний засіб «LKW: DAF 105.460., 2006 року випуску, номер шасі: XLRAS47MS0E738267, об'єм двигуна 12 902 см3, вага: 10 180 кг.» був проданий німецькою компанією - продавцем «S&M Team GmbH» українській компанії - покупцю ТОВ «Авто-Стар В» за ціною 22000,00 євро.

Разом з тим, суд критично оцінює твердження про факт продажу Фірмою «S&M Team GmbH» вантажного автомобіля марки DAF AS105XF, номер шасі: XLRAS47MS0E738267, ТОВ «Авто-Стар В», оскільки в матеріалах справи відсутні належні докази, які вказують факт наявності будь-яких правовідносин між німецькою фірмою «S&M Team GmbH» та безпосередньо ТОВ «Авто-Стар В». У листі від 17.03.2016 року німецька фірма «S&M Team GmbH» зазначає, що «оформлення вантажного автомобіля DAF в адрес української фірми ТОВ «Асто-Стар В» здійснювалося на прохання представника фірми «PANEVEST CO S.A.»

Сам факт оформлення в односторонньому порядку німецькою фірмою «S&M Team GmbH» на прохання представника фірми «PANEVEST CO S.A.» свого інвойсу в адрес ТОВ «Авто-Стар В», директором якого є позивач ОСОБА_3, як і можливе існування певних правовідносин між нерезидентами німецькою фірмою «S&M ОСОБА_6 GmbH» та панамською фірмою «PANEVEST CO S.А.», жодним чином не спростовують наявність відносин купівлі-продажу між іншими субєктами - ТОВ «Авто- Стар В» та фірмою «PANEVEST CO S.А.». Як вже було зазначено, предявлений до митного оформлення вантажний автомобіль DAF AS105XF, номер шасі: XLRAS47MS0E738267, 2006 року випуску ТОВ «Авто-Стар В» придбало у фірми «PANEVEST CO S.A.» на підставі - контракту № 01/06-2013 від 20.06.2013 р. саме за ціною 9500 Євро, натомість вищезгадана німецька компанія «S&M Team GmbH» стороною даного контракту не була.

Крім того, факт придбання ТОВ «Авто-Стар В» вищевказаного вантажного автомобіля саме від фірми «PANEVEST CO S.A.» підтверджується також міжнародною товарно-транспортною накладною (CMR) від 02.07.2013 року згідно графи 1 якої - відправник вантажу є саме фірма «PANEVEST CO S.A.» (продавець за контрактом укладеним із ТОВ «Авто-Стар В»), а згідно графи 16 перевізником виступає - ОСОБА_7, який у спірних правовідносинах діє як уповноважений представник панамської Фірми «PANEVEST CO S.A.». Вказана обставина підтверджується довіреністю фірми «PANEVEST CO S.A.» від 20.06.2013 року, згідно якої ОСОБА_7 уповноважувався доставити транспортні засоби (в т.ч. вантажний автомобіль DAF FAN05460T AS105XF) на адресу української фірми ТОВ «Авто-Стар В», а також письмовими поясненнями самого ОСОБА_7 від 08.08.2016 року.

Посилання відповідача на те, що у міжнародній товарно-транспортній накладній (CMR) від 02.07.2013 р. у графі 22 «Підпис і штамп відправника» стоїть штамп німецької фірми «S&M Team GmbH» не спростовує факту поставки товару саме за умовами контракту № 01/06-2013 від 20.06.2013 р., укладеного із фірмою «PANEVEST CO S.A.». Згідно умов контракту №01/06-2013 від 20.06.2013 р. обовязок щодо поставки товару, отримання дозволів на вивіз товару та отримання дозволів на проїзд країни транзиту покладено на продавця - фірму «PANEVEST CO S.A.» (пп. 1., пп. 2. п. 3.1. контракту). В п. 4.2 визначено, що продавець (фірма «PANEVEST CO S.А.») поставляє товар покупцю (ТОВ «Авто-Стар В») на умовах DDU - Виноградів (у відповідності до умов Інкотермс 2000), такі ж умови поставки вказані в інвойсі № 01/06-2013 від 02.07.2013 р. та графі 20 МД № 305070000/2013/005785 від 11.07.2013 р., тобто умови поставки «DDU» (згідно міжнародних правил Інкотермс в редакції 2000 року) зобов'язують продавця (фірму «PANEVEST CO S.A.») доставити товар у країну імпорту (Україну, м. Виноградів). За змістом цих правил оформлення документів, і в тому числі інвойсів (рахунків), на підставі яких здійснюється переміщення вантажу через митний кордон, покладається на продавця, тобто саме на фірму «PANEVEST CO S.A.». Згідно п. 4.4 контракту № 01/06-2013 від 20.06.2013 р. сторонами обумовлено, що по дорученню продавця (тобто фірми «PANEVEST CO S.А.») відправником товару може виступати третя особа. В таких випадках реквізити відправника товару будуть вказані у товаросупровідних документах.

Тобто, ТОВ «Авто-Стар В», директором якого є ОСОБА_3, за доставку транспортного засобу на митну територію України не відповідало, учасником жодних правовідносин пов'язаних із організацію оформлення дозвільних та транспортних документів щодо вивезення товару з країни відправника та країн транзиту не було.

Під час оформлення транспортного засобу позивач визначаючи митну вартість товару діяв добросовісно, без жодного умислу щодо заявлення неправдивих відомостей щодо вартості імпортованого транспортного засобу та її заниження, адже предявив до митного оформлення виключно ті документи, які були йому передані продавцем вантажного автомобіля - фірмою «PANEVEST CO S.A.», що які ніким не скасовані чи визнані недійсними, що безумовно свідчить про відсутність в діях ОСОБА_3, як керівника ТОВ «Авто-Стар В», прямого умислу на вчинення правопорушення, передбаченого ст.485 МК України.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Виходячи із закріпленого в частині 4 статті 129 Конституції України принципу змагальності і рівності сторін у судочинстві, обов'язок доказування законності застосування адміністративного стягнення при розгляді скарги громадянина в суді покладається на орган (посадову особу), яким винесено оскаржувану постанову.

Аналіз законодавчих норм, заперечення позивача щодо вчинення адміністративного правопорушення дає підстави суду дійти висновку, що відповідач, як суб'єкт владних повноважень, повинен був зібрати докази, які б підтверджували наявність складу правопорушення та спростувати позицію позивача, однак доказів того, що ОСОБА_3, як керівника ТОВ «Авто-Стар В», вчинив дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів та зменшення їх розміру, шляхом заявлення в митній декларації неправдивих відомостей про вартість переміщуваного через митний кордон України транспортного засобу суду не надано.

Окрім того, суд зазначає, що відповідно до ст.526 Митного кодексу України справа про порушення митних правил розглядається в присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення, та/або її представника. Про час та місце розгляду справи про порушення митних правил органом доходів і зборів цей орган інформує особу, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, поштовим відправленням з повідомленням про вручення, якщо це не було зроблено під час вручення зазначеній особі копії протоколу про порушення митних правил. Справа про порушення митних правил може бути розглянута за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення, лише у випадках, якщо є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про перенесення розгляду справи.

Зі змісту оскаржуваної постанови № 0948/30500/16 від 16.06.2016 року вбачається, що розгляд справи про порушення митних правил здійснено за відсутності особи, яка притягується до відповідальності. Відомостей про те, що про розгляд справи позивач був належним чином повідомлений з оскаржуваної постанови та наданих суду доказів не надається зробити.

Слід звертає увагу, що у оскаржуваній постанові відповідачем вказано невірну адресу місця реєстрації ОСОБА_3 (м. Виноградів, вул. Калова, 75) та місця фактичного проживання (АДРЕСА_1). Відповідно, можливе надіслання ОСОБА_4 митницею ДФС повідомлень про розгляд справи про порушення митних правил на вказані адреси, за котрими ОСОБА_3 не є ні зареєстрованим, ні фактично не проживає, не може свідчити про обізнаність позивача про розгляд відносно нього справи про порушення митних правил. Із паспорта громадянина України ОСОБА_3 серії ВО 031178 вбачається, що з 08 травня 2014 року позивач зареєстрований та фактично проживає за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1.

Таким чином, оскаржувана постанова № 0948/30500/16 від 16.06.2016 року постановлена з порушенням ст.ст. 494, 498, 526 та Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року.

Згідно з ст. 531 МК України підставами для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил або про припинення провадження у справі про порушення митних правил є: відсутність у діях особи, яка притягується до відповідальності, ознак порушення митних правил; необ'єктивність або неповнота провадження у справі або необ'єктивність її розгляду; невідповідність викладених у постанові висновків фактичним обставинам справи; винесення постанови неправомочною особою, безпідставне недопущення до участі в розгляді справи особи, притягнутої до відповідальності, або її представника, а також інше обмеження прав учасників провадження у справі про порушення митних правил та її розгляду; неправильна або неповна кваліфікація вчиненого правопорушення; накладення стягнення, не передбаченого цим Кодексом.

Підставами для скасування чи зміни постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил або про припинення провадження у справі про порушення митних правил можуть бути визнані й інші визначені законами обставини.

Згідно з ст.9 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Статтею 10 КУпАП передбачено, що адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків

Відповідно до статті 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що порушення процедури притягнення позивача до адміністративної відповідальності, передбаченої МК України, недотримання вимог щодо своєчасного, всебічного, повного і об'єктивного з'ясування всіх обставин справи, , а також що в діях громадянина України ОСОБА_3, відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 485 Митного кодексу України, є підставою для скасування постанови заступника начальника ОСОБА_4 митниці ДФС ОСОБА_5 №0948/30500/16 від 16.06.2016 року, якою ОСОБА_3, як керівника ТОВ «Авто-Стар В» визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого статтею 485 Митного кодексу України, та накладено адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 122897,19 гривень.

Водночас, щодо вимоги позивача про закриття провадження у справі суд зауважує наступне.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 17 КАС компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із субєктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

До правових актів індивідуальної дії належать також рішення (постанови) про притягнення фізичних осіб до адміністративної відповідальності, які прийняті субєктами владних повноважень (крім суду).

Відповідно до припису пункту 2 частини першої статті 18 КАС, який кореспондується з положеннями частини 1 статті 529 МК України, оскарження рішень (постанов) субєктів владних повноважень у справах про адміністративні правопорушення (у справі про порушення митних правил) здійснюється шляхом подання адміністративного позову до місцевого загального суду як адміністративного суду. Частиною 2 статті 522 МК України «Органи, уповноважені розглядати справи про порушення митних правил» закріплено вичерпний перелік справ про порушення митних правил, які розглядаються місцевими судами (суддями), серед яких відсутня ст.485 МК України. Системний аналіз норм МК України та КАС України щодо компетенції судів у справах про адміністративні правопорушення (справах про порушення митних правил) дозволяє суду дійти висновку, що право закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення (справі про порушення митних правил) належить лише органами доходів і зборів або ж суду, у передбачених ч.2 ст.522 КУпАП випадках, та не відноситься до компетенції адміністративного суду, який перевіряє законність винесення субєктом владних повноважень постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, тому в цій частині позову слід відмовити.

Відповідно до ст.159 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Так, у п.29 Рішення Європейського суду з прав людини від 09.12.1994 р. Справа «Руїз Торіха проти Іспанії» (серія А №303А) суд повторює, що згідно з його установленою практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобовязує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обовязок щодо обґрунтованості рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

На підставі ст. ст. 7-14, 18, 19, 24, 71, 99, 100, 102, 128, 143, 146, 158, 160, 161, 162, 163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, ст.ст. 245, 280, 288 КУпАП, ст.ст.458, 485, 522, 529, 531 МК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Поновити ОСОБА_3 строк звернення до суду для оскарження постанови в справі про порушення митних правил №0948/30500/16 від 16.06.2016 року.

Адміністративний позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 митниці ДФС про скасування постанови у справі про порушення митних правил та закриття провадження у справі задовольнити частково.

Постанову заступника начальника ОСОБА_4 митниці ДФС ОСОБА_5 №0948/30500/16 від 16.06.2016 року, якою ОСОБА_3, як керівника ТОВ «Авто-Стар В» визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого статтею 485 Митного кодексу України, та накладено адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 122897,19 гривень - скасувати.

В решті заявлених вимог відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня її оголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цієї постанови.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_8