Справа № 809/363/17
Суддя: Кафарський В.В.
Дата ухвалення: 2017-03-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" березня 2017 р. Справа № 809/363/17

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:

Суддя Кафарський В.В.,

за участю секретаря Єлізарової У.Г.,

представника позивача: Кічури Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом Державної податкової інспекції у м. Івано-Франківську Головного управління ДФС в Івано-Франківській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кортеж плюс» про надання дозволу на погашення боргу за рахунок майна, що перебуває у податковій заставі, -

ВСТАНОВИВ:

02.03.2017 року Державна податкова інспекція у м. Івано-Франківську Головного управління ДФС в Івано-Франківській області (далі - позивач) звернулася в суд з адміністративним позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кортеж плюс» (далі - відповідач, ТзОВ) про надання дозволу на погашення боргу за рахунок майна, що перебуває у податковій заставі.

Позовні вимоги, мотивовані тим, що відповідачем не сплачено податковий борг в розмірі 150 135,95 гривень, здійснені позивачем заходи щодо стягнення податкового боргу на вказану суму не призвели до його погашення, що у відповідності до статті 95 Податкового кодексу України є підставою для звернення до суду про надання дозволу на погашення суми податкового боргу за рахунок майна платника податків - товариства з обмеженою відповідальністю «Кортеж плюс», що перебуває у податковій заставі.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала з мотивів викладених в позовній заяві, просила їх задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, поштове відправлення з повісткою про виклик до суду у відповідності до приписів частини 4 статті 33 Кодексу адміністративного судочинства України, направлене Товариству з обмеженою відповідальністю «Кортеж плюс» за адресою його місцезнаходження, що зазначена у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, однак повернулося до суду без вручення із відміткою працівника Укрпошти «за закінченням терміну зберігання». В силу приписів частини 11 статті 35 Кодексу адміністративного судочинства України вважається, що повістка вручена належним чином, так як поштове відправлення із даною повісткою повернене без вручення адресату з незалежних від суду причин. Наданим правом на подання заперечення проти позову відповідач не скористався. Заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи чи про причини неявки суду не подав.

За таких обставин, на підставі приписів статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України суд ухвалив здійснити розгляд даної адміністративної справи за відсутності представника відповідача.

Розглянувши матеріали адміністративної справи, дослідивши і оцінивши докази, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що товариство з обмеженою відповідальністю «Кортеж плюс» зареєстроване як юридична особа. Відповідач перебуває на податковому обліку в Державній податковій інспекції у м. Івано-Франківську Головного управління ДФС в Івано-Франківській області, є платником податків і збрів.

Відповідачем допущено утворення податкового боргу зі сплати податку на прибуток в розмірі 2 205,92 гривень, податку на додану вартість в розмірі 3 181,33 гривень, орендної плати з юридичних осіб в розмірі 160 357,25 гривень, податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки в розмірі 4 907,97 гривень та 22 072,09 гривень, що підтверджується довідкою позивача від 27.02.2017.

Контролюючий орган звернувся до суду з вимогами про надання дозволу на погашення податкового боргу на суму 150 135,95 гривень за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі, відповідно до актів опису майна від 26.11.2014 року за №№ 39/25-140 та 40/25-140.

Податковий борг виник за наслідками несплати відповідачем узгоджених податкових зобов'язань стягнутих рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду за №809/1320/16 від 31.10.2016, з рахунків у банках, що обслуговують відповідача та за рахунок готівки, що йому належить.

На виконання постанови Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 31.10.2016 в адміністративній справі № 809/1320/16, позивачем направлено банківській установі інкасові доручення (розпорядження) за №№ 155, 156 та 157 від 23.02.2017 для стягнення податкового боргу зі сплати по орендній платі в загальному розмірі 133 855,58 гривень, які повернуті банківською установою без виконання згідно пункту 10.9 Глави 10, пунктів 12.5 та 12.11 Глави 12 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, у зв'язку з тим, що на кошти, які містяться на рахунку відповідача, накладено арешт для забезпечення виконання іншого виконавчого документа. Інших коштів на рахунку платника - товариства з обмеженою відповідальністю «Кортеж плюс» немає. Рахунки, вказані у інкасових дорученнях за №№ 155, 156 та 157 від 23.02.2017, являються поточним рахунком із спеціальним режимом використання, відкритим відповідачем на виконання вимог Законів України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням», а наявні на вказаному рахунку страхові кошти не можуть бути використані для стягнення за іншими виконавчими документами.

Судом встановлено, що 18.06.2014 начальником ДПІ у м. Івано-Франківську прийнято рішення за № 9883/10/09-15-25-150/5335 про опис майна у податкову заставу платника податків товариства з обмеженою відповідальністю «Кортеж плюс».

26.11.2014 року, податковим керуючим на підставі вказаного рішення проведено опис майна на суму 113 154,38 гривень, про що складено акти опису майна за №№ 39/25-140 та 40/25-140 від 26.11.2014.

Відповідно до копії витягів про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна, згідно актів опису активів, на які поширюється право податкової застави, за №№ 39/25-140 та 40/25-140 від 26.11.2014 року зареєстровано податкову заставу.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулює Податковий кодекс України, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Відповідно до пункту 14.1.175 статті 14 Податкового кодексу України сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання утворює податковий борг.

Відповідно пункту 87.1 статті 87 Податкового кодексу України джерелами самостійної сплати грошових зобов'язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, у тому числі ті, що отримані від продажу товарів (робіт, послуг), майна, випуску цінних паперів, зокрема корпоративних прав, отримані як позика (кредит), та з інших джерел, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею, а також суми надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів.

Згідно пункту 87.2 статті 87 Податкового кодексу України джерелами погашення податкового боргу платника податків є будь-яке майно такого платника податків з урахуванням обмежень, визначених цим Кодексом, а також іншими законодавчими актами.

Стаття 88 Податкового кодексу України визначає зміст податкової застави, відповідно до пункту 88.1 якої з метою забезпечення виконання платником податків своїх обов'язків, визначених цим Кодексом, майно платника податків, який має податковий борг, передається у податкову заставу.

Право податкової застави виникає згідно з цим Кодексом та не потребує письмового оформлення (пункт 88.2 статті).

Згідно підпунктів 89.1.1, 89.1.2 пункту 89.1 статті 89 Податкового кодексу України право податкової застави виникає у разі: несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов'язання, самостійно визначеної платником податків у податковій декларації, - з дня, що настає за останнім днем зазначеного строку; несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов'язання, самостійно визначеної контролюючим органом, - з дня виникнення податкового боргу.

Відповідно пункту 89.2 цієї статті даного Кодексу з урахуванням положень цієї статті право податкової застави поширюється на будь-яке майно платника податків, яке перебуває в його власності (господарському віданні або оперативному управлінні) у день виникнення такого права і балансова вартість якого відповідає сумі податкового боргу платника податків, крім випадків, передбачених пунктом 89.5 цієї статті, а також на інше майно, на яке платник податків набуде прав власності у майбутньому.

У разі якщо балансова вартість майна, на яке поширюється податкова застава, є меншою ніж сума податкового боргу платника податків, право податкової застави поширюється на таке майно.

Пунктом 89.3 статті 89 зазначеного Кодексу встановлено, що майно, на яке поширюється право податкової застави, оформлюється актом опису.

Опис майна у податкову заставу здійснюється на підставі рішення керівника контролюючого органу, яке пред'являється платнику податків, що має податковий борг.

Акт опису майна, на яке поширюється право податкової застави, складається податковим керуючим у порядку та за формою, що затверджені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

У відповідності до пункту 89.8 статті 89 Податкового кодексу України контролюючий орган зобов'язаний безоплатно зареєструвати податкову заставу у відповідному державному реєстрі.

Відповідно пункту 95.3 статті 95 цього Кодексу стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

У відповідності до пункту 95.1 статті 95 Податкового кодексу України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Таким чином, основними умовами для звернення до суду з вимогами про надання дозволу на погашення податкового боргу за рахунок майна платника податків є наявність податкового боргу, відсутність коштів у платника податків, що перебувають у його власності та перебування майна платника податків у податковій заставі.

Згідно пункту 95.3 статті 95 Податкового кодексу України контролюючий орган звертається до суду щодо надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі.

Згідно пункту 95.2 статті 95 Податкового кодексу України стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Рішення суду щодо надання вказаного дозволу є підставою для прийняття контролюючим органом рішення про погашення усієї суми податкового боргу. Рішення контролюючого органу підписується його керівником та скріплюється гербовою печаткою контролюючого органу. Перелік відомостей, які зазначаються у такому рішенні, встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Як встановлено судом, позивач на виконання вимог пункту 95.2 статті 95 Податкового кодексу України надіслав податкову вимогу форми «Ю» за № 112 від 01.02.2013, вжиті позивачем заходи щодо стягнення податкового боргу не призвели до його погашення відповідачем. Позивач з метою реалізації права, наданого пунктом 95.1 статті 9 Податкового кодексу України, заявлено вимогу про надання дозволу на погашення податкового боргу відповідача на суму 150 135,95 гривень, за рахунок майна платника податків, що перебуває, в розумінні пункту 88.1статті 88 Податкового кодексу України, у податковій заставі.

Враховуючи, що податковий борг в розмірі 150 135,95 гривень відповідачем не погашено, його стягнення з рахунків підприємства та за рахунок його готівки також не відбулося та з врахуванням відсутності грошових коштів на рахунках відповідача у банках, то суд робить висновок про наявність підстав для надання дозволу на погашення податкового боргу в розмірі 150 135,95 гривень за рахунок майна відповідача, що перебуває у податковій заставі.

За таких обставин, суд вважає стягнення податкового боргу за рахунок майна, що перебуває у податковій заставі обґрунтованим та надає Державній податковій інспекції у м. Івано-Франківську Головного управління ДФС в Івано-Франківській області дозвіл на погашення усієї суми податкового боргу в розмірі 150 135,95 гривень за рахунок майна платника податків товариства з обмеженою відповідальністю «Кортеж плюс», що перебуває у податковій заставі.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що вимоги позивача є обґрунтованими, а позов таким, що підлягає до задоволення.

На підставі статті 124 Конституції України, керуючись статтями 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Надати Державній податковій інспекції у м. Івано-Франківську Головного управління ДФС в Івано-Франківській області дозвіл на погашення суми податкового боргу товариства з обмеженою відповідальністю «Кортеж плюс» () в розмірі 150 135 (сто п'ятдесят тисяч сто тридцять п'ять) гривень 95 копійок за рахунок майна товариства з обмеженою відповідальністю «Кортеж плюс» (), що перебуває у податковій заставі, відповідно до актів опису майна за №№ 39/25-140 та 40/25-140 від 26.11.2014.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку. Відповідно до статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд.

Постанова набирає законної сили в порядку та строки встановлені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Кафарський В.В.

Постанова складена в повному обсязі 20.03.2017.