Справа № 804/9172/16
Суддя: Ляшко Олег Борисович
Дата ухвалення: 2017-02-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 лютого 2017 р. Справа № 804/9172/16
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючий суддя Ляшко О.Б.,
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за адміністративним позовом Приватного підприємства "АГРОХОЛДИНГ "НАДІЙНИЙ" до Головного управління ДФС у Харківській області, Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії, -
ПП «АГРОХОЛДИНГ «НАДІЙНИЙ» звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДФС у Харківській області, Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області, в якому, з урахуванням уточнень від 03 лютого 2017 року просить:
- визнати протиправними дії ДПІ у Жовтневому районі м. Дніпропетровська ГУ ДФС у Дніпропетровській області щодо відмови ПП «АГРОХОЛДИНГ «НАДІЙНИЙ» в прийнятті договору про визнання електронної звітності № 200120171 від 20 січня 2017 року;
- зобов'язати ДПІ у Жовтневому районі м. Дніпропетровська ГУ ДФС у Дніпропетровській області вчинити дії щодо укладання договору про визнання електронної звітності № 200120171 від 20 січня 2017 року з ПП «АГРОХОЛДИНГ «НАДІЙНИЙ» та забезпечення електронного документообігу ПП «АГРОХОЛДИНГ «НАДІЙНИЙ» шляхом надання можливості подачі податкової звітності в електронному вигляді.
В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на те, що висновки відповідача Головного управління ДФС у Харківській області під час проведення перевірки позивача та винесення оскаржених податкових повідомлень-рішень є хибними та такими, що зроблені без достатніх правових підстав. Позивач також вважає неправомірною відмову відповідача ДПІ у Жовтневому районі м. Дніпропетровська ГУ ДФС у Дніпропетровській області в укладанні договору про визнання електронних документів, оскільки наявність винесених відносно позивача оскаржених податкових повідомлень-рішень не є підставою для такої відмови.
В ході розгляду справи представник позивача уточнені позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити.
Від Головного управління ДФС у Харківській області надійшло на адресу суду клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.
Відповідно до вимог ч. 9 ст. 122-1 КАС України, у разі якщо особа, яка подала клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, з'явилася до зали судового засідання, така особа бере участь у судовому засіданні в загальному порядку.
З огляду на те, що у судове засідання з'явився представник Головного управління ДФС у Харківській області з належним чином посвідченою довіреністю, участь у судовому засіданні відповідача - Головного управління ДФС у Харківській області, відбувалась у загальному порядку.
Представник відповідача Головного управління ДФС у Харківській області проти задоволення позовних вимог заперечував, з посиланням на факт того, що висновки перевірки ПП «АГРОХОЛДИНГ «НАДІЙНИЙ» є правомірними, у зв'язку з чим податкові зобов'язання, які визначені оскарженими податковими повідомленнями-рішеннями скасуванню не підлягають.
Представник відповідача Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. На адресу суду 08 лютого 2017 року надійшло клопотання про перенесення розгляду справи на іншу дату.
Суд вважає, що вжив усі залежні від нього заходи для повідомлення відповідача належним чином про розгляд даної адміністративної справи і реалізації ним права судового захисту своїх прав та інтересів.
Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 150 КАС України, суд відкладає розгляд справи у випадках, встановлених цим Кодексом, а також у разі неможливості розгляду справи у зв'язку з необхідністю заміни судді (в результаті задоволення заяви про відвід чи з інших причин) або залучення до участі у справі інших осіб. Суд оголошує перерву у зв'язку з необхідністю одержання нових доказів або в інших необхідних випадках. Тривалість перерви встановлюється судом залежно від обставин розгляду справи.
Отже, оскільки відповідач - Державна податкова інспекція у Жовтневому районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області, є суб'єктом владних повноважень, то його обов'язком є забезпечення явки представників до судового засідання.
Положеннями статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України встановлені строки розгляду адміністративної справи, а саме частина 1 вказаної статті передбачає, що справа має бути розглянута і вирішена протягом розумного строку, але не більше місяця з дня відкриття провадження у справі.
Письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без виклику осіб, які беруть участь у справі, та проведення судового засідання на основі наявних у суду матеріалів у випадках, встановлених цим Кодексом (п. 10 ч. 1 ст. 3 КАС України).
Відповідно до ч. 4 ст. 128 КАС України, у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності відповідача за наявними у справі документами та матеріалами, оскільки відповідач, як суб'єкт владних повноважень, не забезпечив належним чином явку свого представника, у зв'язку з чим затягується розгляд справи.
Слід наголосити, що ч. 2 ст. 71 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Проте, відповідачем, який належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, не було надано до суду заперечень на позовну заяву, а у клопотанні про відкладення розгляду справи не зазначено позиції сторони щодо задоволення, або відмови у задоволені позовних вимог ПП «АГРОХОЛДИНГ «НАДІЙНИЙ», та чи наявні у відповідача додаткові докази на обґрунтування власної правової позиції.
В силу ч. 1 ст. 41 КАС України суд під час судового розгляду адміністративної справи здійснює повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу. У разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши подані документи і матеріали справи, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини.
З матеріалів справи судом встановлено, що ПП «АГРОХОЛДИНГ «НАДІЙНИЙ» до 02 серпня 2016 року було іменоване як Приватне сільськогосподарське підприємство імені «Куйбишева».
Головним управлінням ДФС у Харківській області було проведено документальну позапланову невиїзну перевірку ПП «АГРОХОЛДИНГ «НАДІЙНИЙ», за результатами якої складено акт № 522/20-40-14-06-10/30560534 від 07 вересня 2016 року «Про результати документальної позапланової невиїзної перевірки ПП «Агрохолдинг «Надійний» (податковий номер 30560534) податку на додану вартість за період з 01.11.2015 по 31.03.2016 року».
За результатами проведеної перевірки перевіряючими зроблено наступні висновки в акті перевірки від 07 вересня 2016 року №522/20-40-14-06-10/30560534:
«4.1. у відповідності із п. 209.6 ст. 209 ПК України, з урахуванням даних перевірки, ПП «АГРОХОЛДИНГ «НАДІЙНИЙ» допустив перевищення поставок несільськогосподарських товарів/послуг понад 25 відсотків вартості всіх поставлених товарів/послуг у грудні 2015 року, і у відповідності із абз. «в» п. 209.11 ст. 209 ПК України є платником податку на додану вартість на загальних підставах з 01 грудня 2015 року.
4.2. перевіркою встановлено відсутність об'єктів, які підпадають під визначення об'єкту оподаткування встановленого п. 185.1 ст. 185 ПК України, а також порушення п.187.1 ст.187, п.188.1 ст.188, п. 201.1, п. 201.4, п. 201.7, 201.10 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI (із змінами і доповненнями) внаслідок чого ПП «АГРОХОЛДИНГ «НАДІЙНИЙ» безпідставно зареєстровані в ЄРПН податкові накладні на нібито реалізацію ТМЦ в січні 2016 року на загальну суму податкового зобов'язання з податку на додану вартість в сумі 46 449 469,39 грн. в адресу:
ТОВ «Людмила -1» (податковий номер 22944492) на суму ПДВ 3 843 467,89 грн.,
ТОВ «Ойл Компані» (податковий номер 38999828) на суму ПДВ 33 337 000,00 грн.,
ТОВ «Летек Союз» (податковий номер 39641904) на суму ПДВ 833 333,33 гри.,
ТОВ «Аверажкомпані» (податковий номер 39696288) на суму ПДВ 833 333,33 грн.,
ТОВ «Айсбах» (податковий номер 39864143) на суму ПДВ 5 000 000,01 гри.,
ТОВ «Оланд Сторм» (податковий номер 39931404) на суму ПДВ 1 715 000,00 грн.,
ТОВ «Нікон Груп» (податковий номер 39983541) на суму ПДВ 887 334,83 грн.
4.3. відповідно до п. 185.1 ст. 185, п. 187.1. ст. 187, п. 200.1, ст. 200, п. 201.1., 201.4, 201.7, 201.10. ст. 201, п. 209.18 ст. 209 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755- VI встановлена сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України в сумі 8 745 142,00 гри., в т.ч. у грудні 2015 року в розмірі 8 681 677,00 гри., у січні 2016 року в розмірі 41 698,00 грн., у лютому 2016 року в розмірі 2 138,00 гри., у березні 2016 року в розмірі 19 629,00 грн.
4.4. перевіркою встановлено, що в порушення п. 49.2. ст. 49 ПК України від 02.12.2010 року № 2755-VI зі змінами та доповненнями ПП «АГРОХОЛДИНГ «НАДІЙНИЙ» не подано податкові декларації з податку на додану вартість за грудень 2015 року, січень 2016 року, лютий 2016 року, березень 2016 року».
Не погоджуючись з вищевказаними висновками, позивачем, в порядку п. 86.7 ст. 86 Податкового кодексу України, 13 вересня 2016 року було подано письмові заперечення №12/09-1 від 12 вересня 2016 року на акт перевірки від 07 вересня 2016 року №522/20-40-14-06-10/30560534.
Листом від 20 вересня 2016 року №5369/10/20-40-14-06-17 ГУ ДФС у Харківській області надала відповідь, якою висновки п.4.1, 4.2 акту перевірки залишила без змін, а з урахуванням заперечень п. 4.3 висновків акту перевірки був переглянутий та викладений у наступній редакції:
«відповідно до п. 185.1 ст. 185, п. 187.1. ст. 187, п. 200.1, ст. 200, п. 201.1., 201.4, 201.7, 201.10. ст. 201, п. 209.18 ст. 209 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755- VI встановлена сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України в сумі 8 746 266,00 грн., в т.ч. у листопаді 2015 року у розмірі 1124,00 грн., у грудні 2015 року в розмірі 8 681 677,00 грн., у січні 2016 року в розмірі 41 698,00 грн., у лютому 2016 року в розмірі 2 138,00 грн. та у березні 2016 року в розмірі 19 629,00 грн.»;
та п. 4.4 висновків акту перевірки був переглянутий та викладений у наступній редакції: «в порушення п. 49.2. ст. 49 ПК України від 02.12.2010 року № 2755-УІ зі змінами та доповненнями ПП «АГРОХОЛДИНГ «НАДІЙНИЙ» не подано податкові декларації з податку на додану вартість за листопад 2015 року, за грудень 2015 року, січень 2016 року, лютий 2016 року, березень 2016 року».
На підставі акту перевірки від 07 вересня 2016 року №522/20-40-14-06-10/30560534 ГУ ДФС у Харківській області 22 вересня 2016 року були прийняті наступні податкові повідомлення-рішення:
За результатами проведення перевірки ГУ ДФС у Харківській області складено акт від 17 листопада 2016 року № 717/20-40-14-06-10/30560534 «Про результати документальної позапланової невинної перевірки ПП «АГРОХОЛДИНГ «НАДІЙНИЙ» (податковий номер 30560534) з питань дотримання податкового законодавства, що стали предметом оскарження в скарзі».
Не погоджуючись з висновками, викладеними в акті перевірки від 17 листопада 2016 року позивачем, в порядку п. 86.7 ст. 86 Податкового кодексу України, 23 листопада 2016 року було подано письмові заперечення вих.№2211/01 від 22 листопада 2016 року.
Так, у акті перевірки від 07 вересня 2016 року №522/20-40-14-06-10/30560534 та акті перевірки від 17 листопада 2016 року № 717/20-40-14-06-10/30560534 визначено, що в порушення п. 49.2 ст. 49 ПК України зі змінами та доповненнями ПП «АГРОХОЛДИНГ «НАДІЙНИЙ» не подано податкові декларації з податку на додану вартість за листопад 2015 року, грудень 2015 року, січень 2016 року, лютий 2016 року та березень 2016 року.
Згідно вимог п.п. 49.1, 49.2 ст. 49 Податкового кодексу України, податкова декларація подається за звітний період в установлені цим Кодексом строки контролюючому органу, в якому перебуває на обліку платник податків. Платник податків зобов'язаний за кожний встановлений цим Кодексом звітний період, в якому виникають об'єкти оподаткування, або у разі наявності показників, які підлягають декларуванню, відповідно до вимог цього Кодексу подавати податкові декларації щодо кожного окремого податку, платником якого він є. Цей абзац застосовується до всіх платників податків, в тому числі платників, які перебувають на спрощеній системі оподаткування обліку та звітності.
Подання податкової декларації з податку на додану вартість (далі - декларація) передбачено пунктом 46.1 статті 46 розділу II «Адміністрування податків, зборів, платежів» та статтею 203 розділу V «Податок на додану вартість» Податкового кодексу України (далі - Кодекс).
Відповідно до п. 203.1 ст. 203 Податкового кодексу України, податкова декларація подається за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному місяцю, протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця.
З поданої позовної заяви, уточнень до неї та матеріалів справи судом не встановлено обставин, які б спростовували висновки контролюючого органу про неподання ПП «АГРОХОЛДИНГ «НАДІЙНИЙ» податкових декларацій з податку на додану вартість за листопад 2015 року, грудень 2015 року, січень 2016 року, лютий 2016 року та березень 2016 року. На запитання суду у судовому засіданні з приводу протиправності даного податкового повідомлення-рішення представник позивача жодних пояснень не надала, а представник відповідача Головного управління ДФС у Харківській області наполягав на обґрунтованості застосування до ПП «АГРОХОЛДИНГ «НАДІЙНИЙ» штрафних санкцій.
Згідно змісту п. 201.1 ст. 201 Податкового кодексу України, на дату виникнення податкових зобов'язань платник податку зобов'язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.
Зі змісту п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України судом встановлено, що реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків: для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені; для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені.
У п. 120-1.2 ст. 120-1 Податкового кодексу України визначено, що відсутність реєстрації протягом граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (крім податкової накладної, що не надається отримувачу (покупцю), складеної на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою), що зазначена у податковому повідомленні - рішенні, складеному за результатами перевірки контролюючого органу, - тягне за собою накладення на платника податку штрафу в розмірі 50 відсотків суми податкових зобов'язань з податку на додану вартість, зазначеної у такій податковій накладній та/або розрахунку коригування до податкової накладної або від суми податку на додану вартість, нарахованого за операцією з постачання товарів/послуг, якщо податкову накладну на таку операцію не складено.
З поданої позовної заяви, уточнень до неї та матеріалів справи судом не встановлено обставин, які б спростовували висновки контролюючого органу про відсутність реєстрації податкових накладних ПП «АГРОХОЛДИНГ «НАДІЙНИЙ» на суму 8 352,00 грн. у Єдиному реєстрі податкових накладних за листопад 2015 року, грудень 2015 року, січень 2016 року, лютий 2016 року та березень 2016 року.
У акті перевірки від 07 вересня 2016 року №522/20-40-14-06-10/30560534 та акті перевірки від 17 листопада 2016 року № 717/20-40-14-06-10/30560534 визначено, що ПП «АГРОХОЛДИНГ «НАДІЙНИЙ» занизило податок на додану вартість, що підлягає сплаті до бюджету у сумі 8 746 266,00 грн., в т.ч.: у листопаді 2015 року у розмірі 1124,00 грн.; у грудні 2015 року в розмірі 8 681 677,00 грн. (податкові зобов'язання в сумі 8 683 852,00 грн. - податковий кредит в сумі 999,00 грн.) - від'ємне значення з ПДВ, яке виникло у листопаді 2015 року (в сумі 1176,00 грн.); у січні 2016 року в розмірі 41 698,00 грн. (податкові зобов'язання в сумі 42 947,00 грн. - податковий кредит в сумі 1 249,00 грн.); у лютому 2016 року в розмірі 2 138,00 грн. (податкові зобов'язання в сумі 2 944,00 грн. - податковий кредит в сумі 806,00 грн.); у березні 2016 року в розмірі 19 629,00 грн. (податкові зобов'язання в сумі 20 807,00 грн. - податковий кредит в сумі 1 178,00 грн.). Таке заниження виникло внаслідок:
- отримання передплат у грудні 2015 року в загальній сумі 48 083 211,00 грн. без ПДВ від наступних контрагентів: ТОВ «Мегастрой Вест» (п.н. 39855858) за пшеницю в загальній сумі 7 452 356,00 грн без ПДВ; ТОВ «Контакт МКС» (п.н. 39237335) за посівний матеріал в загальній сумі 717 200,00 грн. без ПДВ; ТОВ «Юніон Плюс Лтд» (п.н. 39853955) за посівний матеріал в загальній сумі 582 800,00 грн. без ПДВ; ТОВ «Бізнеспромресурс» (п.н. 39825268) за зерно в загальній сумі 37 403 192,00 грн. без ПДВ; ТОВ «Айсбах» (п.н. 39864143) за ТМЦ в сумі 1 500 000,00 грн. без ПДВ; ТОВ «Аріус» (п.н. 39563156) за зерно в загальній сумі 427 673,00 грн. без ПДВ;
- надходження грошових коштів у грудні 2015 року від ТОВ «Ойл Компані» (п.н. 38999828) за насіння соняшнику в сумі 4 000 000,00 грн. в т.ч. ПДВ в розмірі 666 666,66 грн.;
- надходження грошових коштів у січні 2016 року від ТОВ «Ленсі» (п.н. 39367650) за пшеницю в сумі 200 000,00 грн. без ПДВ;
- надходження грошових коштів у березні 2016 року від ТОВ «Ньютек Груп» (п.н. 39700278) за будівельні матеріали, товар в сумі 100 000,00 грн. без ПДВ;
- отримані доходи за реалізовані послуги та продукцію тваринництва зазначені у касовій книзі підприємства у грудні 2015 року на загальну суму 14 250,00 грн., у січні 2016 року на загальну суму 50 398,00 грн., у лютому 2016 року на загальну суму 512,00 грн., у березні 2016 року на загальну суму 5 600,00 грн.
Також, згідно змісту акту перевірки від 07 вересня 2016 року №522/20-40-14-06-10/30560534 та акту перевірки від 17 листопада 2016 року № 717/20-40-14-06-10/30560534 судом встановлено, що відповідач вважає, що кошти які надійшли від ТОВ «Мегастрой Вест», ТОВ «Контакт МКС», ТОВ «Юніон Плюс Лтд», ТОВ «Бізнеспромресурс», ТОВ «Айсбах», ТОВ «Аріус», ТОВ «Ойл Компані», ТОВ «Ленсі», ТОВ «Ньютек Груп» на адресу ПП «АГРОХОЛДИНГ «НАДІЙНИЙ» на рахунки відкриті в АТ «Райфайзен Банк Аваль» НОМЕР_6, НОМЕР_5 у перевіряємий період є доходами підприємства за поставку зерна, пшеницю та посівний матеріал, а тому з цих доходів позивач повинен задекларувати та сплатити податок на додану вартість.
При цьому Головне управління ДФС у Харківській області в актах перевірки зазначає, що дані рахунки підприємства не є спецрахунками з ПДВ, а також що кошти отримані від вказаних вище підприємств у грудні 2015 року були перераховані на рахунок ТОВ «Мегастрой Вест» у сумі 10 452 346 грн. без ПДВ, ТОВ «Бізнеспромресурс» у сумі 37 403 692 грн. без ПДВ.
В свою чергу підприємством надані пояснення, що з даними контрагентами ПП «АГРОХОЛДИНГ «НАДІЙНИЙ» взагалі ніколи не співпрацювало, не поставляло їм сільськогосподарські товари та в майбутньому не зобов'язувалось. Документально ці господарські операції також не були зафіксовані. Позивач вважає, що перерахування коштів з банківських рахунків вказаних підприємств на рахунки ПП «АГРОХОЛДИНГ «НАДІЙНИЙ» і iх повернення є шахрайськими діями громадянина ОСОБА_4, водночас оскільки підприємство дохід не отримало, то не повинно було його декларувати та сплачувати податок на додану вартість.
Відповідно до п.п. 14.1.178 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України, податок на додану вартість - непрямий податок, який нараховується та сплачується відповідно до норм розділу V цього Кодексу.
Згідно з п. 200.1 ст. 200 Податкового кодексу України, сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.
Підпунктом 14.1.156 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України визначено, що податкове зобов'язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).
Відповідно до п. 185.1 ст. 185 Податкового кодексу України, об'єктом оподаткування є операції платників податку з постачання товарів та послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України.
Пунктом 188.1 ст. 188 Податкового кодексу України встановлено, що базою оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної (контрактної) вартості, але не нижче звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (крім податку на додану вартість та акцизного податку на спирт етиловий, що використовується виробниками - суб'єктами господарювання для виробництва лікарських засобів, у тому числі компонентів крові і вироблених з них препаратів (крім лікарських засобів у вигляді бальзамів та еліксирів).
Згідно п. 187.1 ст. 187 Податкового кодексу України, датою виникнення податкових зобов'язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:
а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;
б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.
Відповідно до п.44.1 ст.44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.
Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.
Водночас статтею 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» визначено, що первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.
Статтею 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» встановлені вимоги до первинних документів, які є підставою для бухгалтерського та податкового обліку.
Згідно з даною нормою, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій.
Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Дія контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Такі первинні документи повинні мати обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.
Будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції.
Якщо ж фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством.
З урахуванням викладеного, для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції.
Поряд з цим, згідно з п. 201.1. 201.4, 201.6 ст. 201 Податкового кодексу України платник податку зобов'язаний надати покупцю (отримувачу) на його вимогу підписану уповноваженою платником особою та скріплену печаткою податкову накладну. Податкова накладна виписується у двох примірниках у день виникнення податкових зобов'язань продавця та є податковим документом і одночасно відображається у податкових зобов'язаннях і реєстрі виданих податкових накладних продавця та реєстрі отриманих податкових накладних покупця.
Згідно п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України, податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.
Таким чином, витрати для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на прибуток, а також податковий кредит для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на додану вартість мають бути фактично здійснені і підтверджені належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків.
Цієї позиції завжди дотримується податковий орган при проведенні перевірок платників податку з питань правильності обчислення та нарахування ними податку на додану вартість та податку на прибуток.
За відсутності факту придбання товарів чи послуг або в разі якщо придбані товари чи послуги не призначені для використання у господарській діяльності платника податку відповідні суми не можуть включатися до складу витрат для цілей оподаткування податком на прибуток або податкового кредиту з податку на додану вартість навіть за наявності формально складених, але недостовірних документів або сплати грошових коштів.
Як зазначено у постанові Верховного суду України від 13 січня 2009 року №21-1578во08 (реєстраційний номер в ЄДРСР 3060678), у разі підтвердження доводів ДПІ про безтоварність операцій визначення податкового кредиту було би безпідставним і ПДВ не підлягав би відшкодуванню з бюджету, незважаючи на наявність у платника податку (позивача у справі) податкової накладної, що за формою відповідає вимогам чинного законодавства, а також доказів сплати продавцю вартості товару з ПДВ.
З наданих пояснень сторін та матеріалів справи судом встановлено відсутність господарських операцій по поставці сільськогосподарських товарів (в т.ч. зерна, пшениці та посівного матеріалу) між ПП «АГРОХОЛДИНГ «НАДІЙНИЙ» та ТОВ «Мегастрой Вест», ТОВ «Контакт МКС», ТОВ «Юніон Плюс Лтд», ТОВ «Бізнеспромресурс», ТОВ «Айсбах», ТОВ «Аріус», ТОВ «Ойл Компані» у грудні 2015 року, ТОВ «Ленсі» у січні 2016 року та ТОВ «Ньютек Груп» у березні 2016 року.
Також, судом встановлено, що ПП «АГРОХОЛДИНГ «НАДІЙНИЙ» не укладало з вказаними підприємствами договори поставки, в тому числі не підписувало інші первинні документи, які супроводжують такого роду операції у разі їх здійснення. Податкові накладні ПП «АГРОХОЛДИНГ «НАДІЙНИЙ» не видавало вказаним підприємствам та не реєструвало їх у Єдиному реєстрі податкових накладних.
З матеріалів справи вбачається, що у період з 03 грудня 2015 року по 08 квітня 2016 року посаду директора ПП «АГРОХОЛДИНГ «НАДІЙНИЙ» займав громадянин ОСОБА_4 (призначений наказом №78 від 03.12.2015 року та звільнений наказом №1 від 08.04.2016 року), який провів ряд операцій, з метою отримання власної фінансової вигоди та по даному факту порушено кримінальне провадження за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ч.3 ст. 212 та ч.1 ст. 205 КК України.
В рамках даного кримінального провадження допитано у якості свідка засновника ПП «АГРОХОЛДИНГ «НАДІЙНИЙ» ОСОБА_5, що відображено в податковій інформації від 16 лютого 2016 року №57/20-40-22-06-10, який по суті поставлених запитань пояснив, що
згідно довіреності від 05 грудня 2015 року ОСОБА_5 є представник в органах державної влади і місцевого самоврядування підприємства ПСП ім. «Куйбишева», під час відсутності керівника підприємства ОСОБА_5 здійснював нагляд за фінансовою діяльністю підприємства, так як про це прохав особисто керівник ПСП ім. «Куйбишева» - ОСОБА_4 Всі листи, що приходять в адресу ПСП ім. «Куйбишева» отримує ОСОБА_5 особисто та за своїм підписом на їх надає відповідь. В офісному приміщенні ПСП ім. «Куйбишева» ОСОБА_5 знаходиться майже завжди, інколи заходить в складських або інші приміщення, з метою здійснення нагляду за діяльністю робочих. Також в офісному приміщенні окрім нього постійно перебувають робочі ПСП ім. «Куйбишева». Протягом грудня 2015 року ОСОБА_5 особисто нікому ні чого не реалізовував, ні які угоди не укладав. На момент звільнення з посади директора на господарстві майже не залишалось ніяких сільськогосподарських культур, які можна було реалізувати іншим підприємствам. Протягом листопада - грудня 2015 р. та січня 2016 р. ПСП ім. «Куйбишева» майже ніякі товарно-матеріальні цінності не закуповувало, за виключенням запчастин на техніку на невеликі суми. Декларація з ПДВ та інша податкова звітність ПСП ім. «Куйбишева» до Лозівської ОДПІ ГУ ДФС у Харківській області протягом листопада - грудня 2015 року не надавалась, у зв'язку з відсутністю у підприємства електронного ключа для здачі податкової звітності в електронному вигляді. Від імені підприємства до грудня 2015 року всі угоди підписував ОСОБА_5 особисто, з грудня їх повинен підписував новий керівник ОСОБА_4 На підприємстві право першого і другого підпису належить керівнику підприємства ОСОБА_4 Доступ до системи клієнт-банк, банківського електронного ключа підприємства та право підпису банківських документів належить як ОСОБА_5, так і керівнику підприємства ОСОБА_4 На даний час ПСП ім. «Куйбишева» працює з банком АТ «Райфайзен Банк Аваль» (Близнюківське відділення). Печатка підприємства завжди знаходилась на підприємстві в сейфі в кабінеті бухгалтерії ПСП ім. Куйбишева, так як вона в єдиному примірнику. Хто подавав заявку на отримання електронного ключа для здачі податкової звітності та хто його отримував невідомо.
З матеріалів справи та зі змісту актів перевірки судом встановлено, що власну вирощену продукцію підприємство позивача реалізувало на адресу двох контрагентів (ТОВ «Сантрейд», ТОВ «Кернер Трейд») у вересні-жовтні 2015 року, відтоді жодних сільськогосподарських товарів не придбавало, а на підприємстві були відсутні у необхідній кількості зерно, пшениця та посівний матеріал для їх поставки на адресу зазначених вище підприємств.
Отже, з урахуванням відсутності оподатковуваних операцій між вказаними підприємствами та ПП «АГРОХОЛДИНГ «НАДІЙНИЙ», відсутності складеними належним чином первинними документами, не можуть наступати для підприємства позивача юридичні наслідки, як то внесення в податковий облік відомостей щодо здійснення таких операції, та, відповідно, визначення податкових зобов'язань.
Таким чином, враховуючи положення п. 185.1 ст. 185 Податкового кодексу України оскільки в даному випадку з ТОВ «Мегастрой Вест», ТОВ «Контакт МКС», ТОВ «Юніон Плюс Лтд», ТОВ «Бізнеспромресурс», ТОВ «Айсбах», ТОВ «Аріус», ТОВ «Ойл Компані» у грудні 2015 року, ТОВ «Ленсі» у січні 2016 року та ТОВ «Ньютек Груп» у березні 2016 року не здійснювались ніякі господарські операції, у ПП «АГРОХОЛДИНГ «НАДІЙНИЙ» відсутній і об'єкт оподаткування податком на додану вартість.
Із банківської виписки від 06 жовтня 2016 року по рахунку НОМЕР_5 відкритому в ПАТ «РАЙФАЙЗЕН БАНК АВАЛЬ» для перерахування коштів на спеціальний рахунок ПП «АГРОХОЛДИНГ «НАДІЙНИЙ», судом встановлено, що кошти, які надійшли від ТОВ «Мегастрой Вест», ТОВ «Контакт МКС», ТОВ «Юніон Плюс Лтд», ТОВ «Бізнеспромресурс», ТОВ «Айсбах», ТОВ «Аріус», ТОВ «Ойл Компані» у грудні 2015 року в подальшому автоматично органом, який здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів були перераховані на спецрахунок ПП «АГРОХОЛДИНГ «НАДІЙНИЙ», у зв'язку із дією спецрежиму ПДВ, а ОСОБА_6 грошові кошти зі спецрахунку підприємства перерахував на рахунки ТОВ «Мегастрой Вест», ТОВ «Бізнеспромресурс» та ТОВ «Ойл Компані», що підтверджується банківською випискою від 06 жовтня 2016 року по рахунку НОМЕР_6 відкритому в ПАТ «РАЙФАЙЗЕН БАНК АВАЛЬ». Станом на 31 грудня 2015 року у ПП «АГРОХОЛДИНГ «НАДІЙНИЙ» відсутній будь-який залишок грошових коштів на спецрахунку НОМЕР_6, відкритому в ПАТ «РАЙФАЙЗЕН БАНК АВАЛЬ».
У перевіряємий період ПП «АГРОХОЛДИНГ «НАДІЙНИЙ» було зареєстровано платником ПДВ спеціального режиму оподаткування по ст. 209 Податкового кодексу України на підставі свідоцтва платника ПДВ спеціального режиму оподаткування від 26 грудня 2012 року №200095332.
У відповідності до ст. 209 Податкового кодексу України (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) згідно із спеціальним режимом оподаткування сума податку на додану вартість, нарахована сільськогосподарським підприємством на вартість поставлених ним сільськогосподарських товарів/послуг, не підлягає сплаті до бюджету та повністю залишається в розпорядженні такого сільськогосподарського підприємства для відшкодування суми податку, сплаченої (нарахованої) постачальнику на вартість виробничих факторів, за рахунок яких сформовано податковий кредит, а за наявності залишку такої суми податку - для інших виробничих цілей.
Зазначені суми податку на додану вартість акумулюються сільськогосподарськими підприємствами на спеціальних рахунках, відкритих в установах банків та/або в органах, які здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів у порядку, затвердженому Кабінетом Міністрів України.
У відповідності до п.2 Порядку акумулювання сільськогосподарськими підприємствами сум податку на додану вартість на спеціальних рахунках, відкритих у банках та/або органах, які здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.01.2011 року №11 в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) (далі - Порядок) сільськогосподарське підприємство у разі обрання спеціального режиму оподаткування відкриває протягом одного звітного (податкового) періоду спеціальний рахунок (поточний рахунок із спеціальним режимом використання) відповідно до законодавства за умови подання копії витягу з реєстру платників податку на додану вартість про реєстрацію сільськогосподарського підприємства як суб'єкта спеціального режиму оподаткування.
Зазначеному сільськогосподарському підприємству відповідно до пункту 200 1.2 статті 200 1 Податкового кодексу України (далі - Кодекс) як платнику податку на додану вартість додатково відкривається в системі електронного адміністрування податку на додану вартість, крім автоматично відкритого рахунка, рахунок, призначений для перерахування коштів на спеціальні рахунки підприємства, відкриті в установах банків та/або органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів.
При цьому, п.3 Порядку передбачено, що сума податку на додану вартість, нарахована сільськогосподарським підприємством на вартість поставлених сільськогосподарських товарів/послуг власного виробництва, не підлягає сплаті до бюджету та акумулюється сільськогосподарським підприємством на його спеціальному рахунку.
Для акумулювання зазначеної суми податку на додану вартість сільськогосподарське підприємство зараховує кошти на власний рахунок в системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритий для перерахування коштів на його спеціальний рахунок.
Кошти, зараховані на рахунок в системі електронного адміністрування податку на додану вартість, перераховуються автоматично протягом операційного дня, в якому кошти надійшли на такий рахунок, органом, який здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, на спеціальний рахунок сільськогосподарського підприємства.
Отже, судом встановлено, що в результаті проведених дій з банківськими рахунками ПП «АГРОХОЛДИНГ «НАДІЙНИЙ» позивач не отримав доходів.
Сам по собі факт перерахування грошових коштів на банківських рахунках підприємства за відсутності реально здійснених господарських операцій не створює умов для формування зобовязань з ПДВ підприємством позивача.
Таким чином, аналізуючи положення п. 187.1 ст. 187 Податкового кодексу України та враховуючи відсутність поставки сільськогосподарських товарів на адресу ТОВ «Мегастрой Вест», ТОВ «Контакт МКС», ТОВ «Юніон Плюс Лтд», ТОВ «Бізнеспромресурс», ТОВ «Айсбах», ТОВ «Аріус», ТОВ «Ойл Компані» у грудні 2015 року, ТОВ «Ленсі» у січні 2016 року та ТОВ «Ньютек Груп» у березні 2016 року суд встановив, що у ПП «АГРОХОЛДИНГ «НАДІЙНИЙ» податкові зобов'язання з податку на додану вартість в даному випадку не виникли.
З матеріалів справи судом встановлено, що ПП «АГРОХОЛДИНГ «НАДІЙНИЙ» було виключено з реєстру суб'єктів спеціального режиму оподаткування на підставі рішення Лозівської ОДПІ ГУ ДФС у Харківській області №1/20-27-12-31 від 11 квітня 2016 року.
Підставою для винесення цього рішення стало опрацювання податкової інформації управління аудиту ГУ ДФС у Харківській області від 16 лютого 2016 року №57/20-40-22-06-10/30560534 про нереальність операцій за січень 2016 року згідно даних ЄРПН та згідно протоколу засідання робочої групи Лозівської ОДПІ від 11 квітня 2016 року №20. У податковій інформації від 16 лютого 2016 року було вказано, що ПП «АГРОХОЛДИНГ «НАДІЙНИЙ» 03 лютого 2016 року зареєстровано 27 податкових накладних періодом виписки січень 2016 року на загальну суму ПДВ 45 612 359,9 грн. по 7-ми контрагентах на реалізацію насіння соняшнику у кількості 26 617,44 тони та металевих виробів (питатель колосниковий 104 кг, колібри різьбові у кількості 6400 шт.) на суму операцій (без ПДВ) 232247596,88 грн. У даному рішенні було також зазначено, що відповідно до пп. б п. 209.11 ст. 209 Податкового кодексу України підприємство є платником податку на загальних підставах з 01 січня 2016 року.
ПП «АГРОХОЛДИНГ «НАДІЙНИЙ» оскаржило прийняте відносно нього рішення до суду.
Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 16 серпня 2016 року по справі №820/2787/16, яка набрала законної сили згідно ухвали Харківського апеляційного адміністративного суду від 05 жовтня 2016 року, скасовано рішення Лозівської ОДПІ ГУ ДФС у Харківській області від 11 квітня 2016 року № 1/20-27-12-31 про виключення сільськогосподарського підприємства з реєстру суб'єктів спеціального режиму оподаткування та зобов'язано Лозівську ОДПІ ГУ ДФС у Харківській області поновити (включити) з дати виключення - 01 січня 2016 року в Реєстрі суб'єктів спеціального режиму оподаткування запис про реєстрацію ПП «АГРОХОЛДИНГ «НАДІЙНИЙ» як суб'єкта спеціального режиму оподаткування податком на додану вартість та поновити дію спеціального свідоцтва.
Отже, суд приходить до висновку, що оскільки ПП «АГРОХОЛДИНГ «НАДІЙНИЙ» не мало взаємовідносин з ТОВ «Мегастрой Вест», ТОВ «Контакт МКС», ТОВ «Юніон Плюс Лтд», ТОВ «Бізнеспромресурс», ТОВ «Айсбах», ТОВ «Аріус», ТОВ «Ойл Компані», не поставляло їм товари, тож як наслідок і не допустило перевищення поставок несільськогосподарських товарів/послуг понад 25% вартості всіх поставлених товарів/послуг у грудні 2015 року, а відтак і не порушило п. 209.6 ст. 209 Податкового кодексу України.
Таким чином, за відсутності складених первинних документів (договорів, видаткових накладних, товарно-транспортних накладних та інших документів), податкових накладних, зареєстрованих в ЄРПН, задекларованих даних по господарських операціях з усіма вказаними вище підприємствами, з урахуванням руху коштів на банківських рахунках підприємства, за відсутності отриманого доходу від здійснених банківських операцій, об'єкт оподаткування в розумінні п. 185.1 ст. 185 Податкового кодексу України у ПП «АГРОХОЛДИНГ «НАДІЙНИЙ» відсутній, то і податок на додану вартість по таким операціям не може нараховуватись відповідно п. 187.1 ст. 187 Податкового кодексу України та не може бути задекларованим у відповідності до ст. 44 Податкового кодексу України.
Додатково суд наголошує, що нормативно-правовими актами України не визначено обов'язку підприємства збільшувати обсяг власних витрат та формувати податкові зобов'язання по податку на додану вартість, у випадку помилкового зарахування коштів на розрахунковий рахунок та, у подальшому, повернення даних коштів платнику, без існування господарських договорів і правовідносин між платником та одержувачем коштів.
З матеріалів справи судом встановлено, що ПП «АГРОХОЛДИНГ «НАДІЙНИЙ» мало взаємовідносини з ДП «Лакталіс Україна» щодо поставки товарів (молочної продукції) та не сплатило податок на додану вартість по даним операціям у насипних розмірах:
- грудень 2015 року - 941,72 грн. (с. 24 Акту від 07.09.2016, с. 28 Акту від 17.11.2016);
- січень 2016 року - 1 213,74 грн. (с. 36 Акту від 07.09.2016, с. 41 Акту від 17.11.2016);
- лютий 2016 року - 2 858,77 грн. (с. 40 Акту від 07.09.2016, с. 44 Акту від 17.11.2016);
- березень 2016 року - 3 207,36 грн. (с. 43 Акту від 07.09.2016, с. 48 Акту від 17.11.2016).
З матеріалів справи судом встановлено,що ПП «АГРОХОЛДИНГ «НАДІЙНИЙ» не сплатило податкові зобов'язання по податку на додану вартість по операціям з касовими ордерами у наступних розмірах:
- грудень 2015 року - 2 375,00 грн. (с. 25 Акту від 07.09.2016, с. 28 Акту від 17.11.2016);
- січень 2016 року - 8 399,67 грн. (с. 37 Акту від 07.09.2016, с. 41 Акту від 17.11.2016);
- лютий 2016 року - 85,33 грн. (с. 40 Акту від 07.09.2016, с. 45 Акту від 17.11.2016);
- березень 2016 року - 933,33 грн. (с. 44 Акту від 07.09.2016, с. 48 Акту від 17.11.2016).
Проте, позивачем не надано пояснень та документального підтвердження додо оподаткування господарських операцій по касовим ордерам з фізичними особами на суму 11 794,00 грн., з огляду на викладене, суд визнає правомірним збільшення відповідачем - Головним управлінням ДФС у Харківській області, податкового зобов'язання ПП «АГРОХОЛДИНГ «НАДІЙНИЙ» з податку на додану вартість на 11 794,00 грн. за грудень 2015 року - березень 2016 року.
Пункт 123.1 ст. 123 Податкового кодексу України визначає, що у разі якщо контролюючий орган самостійно визначає суму податкового зобов'язання, зменшення суми бюджетного відшкодування та/або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків на підставах, визначених підпунктами 54.3.1, 54.3.2, 54.3.4, 54.3.5, 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, - тягне за собою накладення на платника податків штрафу в розмірі 25 відсотків суми визначеного податкового зобов'язання, завищеної суми бюджетного відшкодування.
На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що відповідачем - Головним управлінням ДФС у Харківській області, правомірно застосовано до ПП «АГРОХОЛДИНГ «НАДІЙНИЙ» штрафну санкцію по податку на додану вартість у розмірі 25 % від основної сими зобов'язань 20 015,59 грн. (8 221,59 грн. + 11 794,00 грн.), а саме 5 003,90 грн.
- суми основного зобов'язання ПП «АГРОХОЛДИНГ «НАДІЙНИЙ» по податку на додану вартість у розмірі 8 726 250,41 грн.;
- суми грошового зобов'язання ПП «АГРОХОЛДИНГ «НАДІЙНИЙ» за штрафними (фінансовими) санкціями у розмірі 2 181 562,60 грн.
Аналізуючи зміст позовних вимог про визнання протиправними дії ДПІ у Жовтневому районі м. Дніпропетровська ГУ ДФС у Дніпропетровській області щодо відмови ПП «АГРОХОЛДИНГ «НАДІЙНИЙ» в прийнятті договору про визнання електронної звітності № 200120171 від 20 січня 2017 року та зобов'язання вчинити дії щодо укладання договору про визнання електронної звітності № 200120171 від 20 січня 2017 року з ПП «АГРОХОЛДИНГ «НАДІЙНИЙ» та забезпечення електронного документообігу ПП «АГРОХОЛДИНГ «НАДІЙНИЙ» шляхом надання можливості подачі податкової звітності в електронному вигляді, суд приходить до наступних висновків.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.
Згідно ст. 19 Конституції України, органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Частиною 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Відповідно до п.1 ч.3 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Таким чином, суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог ПП «АГРОХОЛДИНГ «НАДІЙНИЙ».
Відповідно ч. 1 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.
З огляду на те, що позивачем не сплачувались судові витрати при поданні позовної заяви, суд присуджує до стягнення з ПП «АГРОХОЛДИНГ «НАДІЙНИЙ» судові витрати за частину позовних вимог, у якій було відмовлено позивачу.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 7-14, 69-71, 88, 94, 155, 158-163, 167, 267 Кодексу адміністративного судочинства України, -
Адміністративний позов Приватного підприємства «АГРОХОЛДИНГ «НАДІЙНИЙ» до Головного управління ДФС у Харківській області, Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити частково .
за основним податковим зобов'язанням - 8 726 250,41 грн. (вісім мільйонів сімсот двадцять шість тисяч двісті п'ятдесят гривень 41 копійка);
за штрафними (фінансовими) санкціями - 2 181 562,60 грн. (два мільйони сто вісімдесят одна тисяча п'ятсот шістдесят дві гривні 60 копійок).
В іншій частині позовних вимог - відмовити.
Апеляційна скарга на постанову суду подається до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії повного тексту постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.
Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя О.Б. Ляшко