Справа № 542/92/17
Суддя: Стрельченко Т. Г.
Дата ухвалення: 2017-03-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2017 року Справа № 542/92/17

2-а/542/14/17

Новосанжарський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді - Стрельченко Т.Г.,

при секретарі - Нестеренко О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Нові Санжари справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Кобеляцького об'єднаного Управління Пенсійного фонду України Полтавської області про визнання протиправними дій та зобов'язання здійснити перерахунок пенсії відповідно до Закону України «Про прокуратуру», -

встановив:

30.01.2017 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача, в якому просив:

- дії Кобеляцького об'єднаного Управління Пенсійного фонду України Полтавської області щодо відмови йому у перерахунку пенсії , відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» визнати протиправними;

- зобов'язати Кобеляцьке об'єднане Управління Пенсійного фонду України Полтавської області перерахувати з 07 грудня 2016 року призначену йому пенсію, у зв'язку з підвищенням заробітної плати працівникам прокуратури, відповідно до Постанов Кабінету Міністрів України (далі скорочено «КМУ») № 505 від 31.05.2012, № 763 від 30.09.2015 та № 1013 від 09.12.2015, згідно з вимогами ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру», в редакції від 12.07.2001, на підставі довідки прокуратури Полтавської області в розмірі 90% місячного заробітку, без обмежень граничного розміру пенсії та виплатити різницю між фактично отриманою та належною до оплати сумою пенсії.

В судове засідання позивач не з'явився, до суду подав письмову заяву про розгляд справи без його участі в письмовому провадженні та просив задовольнити позовні вимоги.

10.03.2017 року до суду надійшли письмові заперечення проти позову першого заступника начальника Кобеляцького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області, де розгляд справи прохає здійснювати за відсутності представника управління в письмовому провадженні. Просить в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Відповідно до ч.4 ст.122 КАСУ суд розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до ч. 6 ст. 12 та ч. 1 ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Судом встановлено та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, що позивач працював в органах прокуратури України, та з 07.02.1998 року перебуває на обліку у Кобеляцькому об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України Полтавської області, отримує пенсію за вислугу років, згідно Закону України «Про прокуратуру» в розмірі 90 % від суми місячного заробітку.

Постановою КМУ від 09.12.2015 року №1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів», з 01.12.2015 року підвищено на 25% посадові оклади працівників прокуратури, розміри яких затверджено постановою КМУ від 31.05.2012 року № 505 «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників органів прокуратури».

01.12.2016 року позивач звернувся до Кобеляцького об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області із заявою про перерахунок розміру пенсії відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру», виходячи з розміру 90% від заробітної плати, в зв'язку з постановою КМУ №1013 від 09.12.2015 року, та проведення відповідних виплат на підставі довідки прокуратури Полтавської області від 18.11.2016 року.

07.12.2016 року Кобеляцьке об'єднане управління Пенсійного фонду України в Полтавській області відмовило позивачу в перерахунку пенсії за його заявою з тих підстав, що згідно з п.5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» № 213-VІІІ від 02.03.2015 року, з 01.06.2015 року скасовано норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсія призначена згідно Закону України «Про прокуратуру», отже з 01 червня 2015 року пенсії в порядку та на умовах визначених вищевказаним законом, не призначаються, а раніше призначені пенсії не перераховуються.

Позивач не погодився із вказаною відмовою та звернувся до суду з позовом.

Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог, з наступних підстав.

У відповідності до ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру" (в редакції, чинній на час призначення пенсії позивачу) прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержувані перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожний повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку.

Згідно з ч. 13 вищевказаної статті обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком.

Так, частиною 18 статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру" призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються, у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що слідує за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.

З матеріалів справи встановлено, що пенсію за вислугу років позивачу призначено 07.02.1998 року за нормами Закону України "Про прокуратуру" від 05.11.1991 р. у розмірі 90% від суми місячної (чинної) заробітної плати, за відповідною посадою, з якої позивач вийшов на пенсію.

Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання, пов'язані з реалізацією права на соціальний захист, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція України виокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, які відповідно до статті 17 Конституції України перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме: у Збройних Силах України, органах Служби безпеки України, міліції, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції, Управління державної охорони України, державної пожежної охорони, Державного департаменту України з питань виконання покарань тощо (рішення Конституційного Суду України від 6 липня 1999 року № 8-рп/99 у справі щодо права на пільги та від 20 березня 2002 року № 5-рп/2002 у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій).

У зазначених рішеннях Конституційний Суд України вказав, що необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення зумовлена насамперед тим, що служба у Збройних Силах України, інших військових формуваннях та правоохоронних органах держави пов'язана з ризиком для життя і здоров'я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей. Це повинно компенсуватися наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексу організаційно-правових економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення.

Виходячи із висловленого у рішеннях Конституційного Суду України розуміння сутності соціальних гарантій працівників правоохоронних органів, зокрема працівників прокуратури, зміст та обсяг отриманих ними соціальних гарантій не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства, в тому числі щодо розміру раніше призначеної пенсії.

Таким чином, враховуючи, що позивачу 07.02.1998 року призначено пенсію у розмірі 90 % від суми місячної (чинної) заробітної плати за відповідною посадою, з якої позивач вийшов на пенсію, її розмір у відсотковому відношенні до чинної заробітної плати відповідної категорії осіб, що працюють в органах прокуратури не може бути зменшено.

На момент призначення позивачу пенсії чинною була норма Закону України "Про прокуратуру" від 05.11.1991 р., а саме ст. 50-1, яка надавала право на перерахунок пенсії у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників.

Також за приписами Закону України "Про прокуратуру" від 05.11.1991 р., чинними на час призначення пенсії ОСОБА_1 граничний розмір пенсії обмежено не було.

Таким чином, на час призначення позивачу пенсії, його пенсійне забезпечення включало наявність у нього права на отримання пенсії у розмірі 90 % без обмеження граничного розміру пенсії та право на її перерахунок у разі підвищення заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників.

Отже, оскільки на час набуття позивачем права на пенсійне забезпечення за ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру" від 05.11.1991 р. було встановлено його право на отримання пенсії у розмірі 90 % за відповідною посадою, з якої позивач вийшов на пенсію без обмеження граничного розміру та на перерахунок пенсії, суд дійшов висновку, що зазначена норма зберігає юридичну силу, як для позивача, так і для відповідача на час звернення позивача із заявою про перерахунок пенсії від 01.12.2016 р., що узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України, викладеною в постанові від 01.07.2014 р. по справі № 21-244а14, яка в силу положень ч.1 ст. 244-2 Кодексу адміністративного судочинства України має враховуватись судами загальної юрисдикції.

Пунктом 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року № 213 передбачено, що у разі неприйняття до 01.06.2015 року закону щодо призначення пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 01.06.2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне утримання призначаються відповідно до законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», «Про статус народного депутата України», «Про Кабінет Міністрів України», «Про судову експертизу», «Про національний банк України», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про дипломатичну службу», Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника - консультанта народного депутата України.

Натомість з 15.07.2015 р. набрав чинності Закон України "Про прокуратуру" від 14.10.2014 р., яким врегульовано питання пенсійного забезпечення та перерахунку пенсій працівників прокуратури, а саме статтею 86.

Таким чином, суд зазначає, що норми щодо пенсійного забезпечення працівників органів прокуратури за Законом України "Про прокуратуру" від 14.10.2014 р. не могли бути скасовані пунктом 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення», оскільки норми Закону України "Про прокуратуру" від 14.10.2014 р. щодо пенсійного забезпечення працівників органів прокуратури набрали чинності 15.07.2015 р., тобто після 01.06.2015 р.

Що стосується відсутності підстав для проведення перерахунку пенсії позивача з огляду приписи ч. 20 ст. 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14.10.2014 р., якими передбачено, що умови та порядок перерахунку пенсій, призначених працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України, яка на даний момент не прийнята, суд виходить з такого.

Як вбачається з матеріалів справи, пенсія за вислугу років призначена позивачу до набрання чинності Законом України "Про прокуратуру" від 14.10.2014 р., а саме у відповідності до ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру" від 05.11.1991 р. Зазначеною нормою було гарантовано працівникам прокуратури, яким призначена пенсія, право на її перерахунок у разі підвищення заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників.

Таким чином, на час набуття позивачем права на пенсійне забезпечення при призначенні йому пенсії, позивач набув право і на її перерахунок за умов підвищення заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників та надання відповідної довідки, що було визначено ч. ч. 13, 18 ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру" від 05.11.1991 р. в редакції чинній на час призначення позивачу пенсії.

Враховуючи, що умови та порядок перерахунку пенсії позивача було визначено зазначеною нормою Закону України "Про прокуратуру" від 05.11.1991 р., неприйняття Кабінетом Міністрів України постанови щодо умов і порядку перерахунку пенсії не може бути підставою для відмови у перерахунку пенсії та позбавлення позивача наданих йому соціальних гарантій.

Отже, відмова позивачу у проведенні перерахунку пенсії на підставі ст. 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14.10.2014 р. та п. 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» є неправомірною.

Суд стягує з відповідача судовий збір на користь держави.

Керуючись ст. ст. 7-11, 160-163 КАС України, ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру", п.5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» № 213-VІІІ від 02.03.2015 року, суд, -

постановив:

Позов задовільнити.

Визнати протиправними дії Кобеляцького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області щодо відмови позивачу ОСОБА_1, у перерахунку пенсії, відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру».

Зобов'язати Кобеляцьке об'єднане управління Пенсійного фонду України Полтавської області - вул. Юр'ївська, 1-А, м. Кобеляки Полтавської області, 39 200, , перерахувати з 07 грудня 2016 року призначену позивачу ОСОБА_1 пенсію, у зв'язку з підвищенням заробітної плати працівникам прокуратури, відповідно до постанов Кабінету Міністрів України № 505 від 31.05.2012 року, № 763 від 30.09.2015 року та № 1013 від 09.12.2015 року, згідно з вимогами ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру», в редакції від 12.07.2001 року, на підставі довідки прокуратури Полтавської області від 18.11.2016 року № 18-704/ вих./ 6, в розмірі 90% місячного заробітку, без обмежень граничного розміру пенсії, та виплатити різницю між фактично отриманою та належною до оплати сумою пенсії.

Стягнути з Кобеляцького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області (вул. Юр'ївська, 1-А, м. Кобеляки Полтавської області, 39 200, ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь держави судовий збір в розмірі 640 гривень.

Апеляція на постанову суду може бути подана протягом десяти днів з дня отримання її копії до Харківського Апеляційного адміністративного суду, через Новосанжарський районний суд.

Суддя (підпис)

З оригіналом вірно

Голова Новосанжарського районного суду

Полтавської області Т.Г.Стрельченко