Справа № 808/3148/16
Суддя: Матяш Ольга Віталіївна
Дата ухвалення: 2017-03-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2017 року , о 17:05 годині,Справа № 808/3148/16 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд

у складі: головуючого - судді Матяш О.В.,

за участю секретаря Передерій А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Запоріжжя

справу за адміністративним позовом фізичної особі-підприємця ОСОБА_1

до Головного управління Держпродспоживслужби в Запорізькій області

про скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду із вказаним позовом, зазначивши в заяві, що оскаржуваним рішенням ГУ Держпродспоживслужби в Запорізькій області №000014 від 23.09.2016 на неї як на ФОП ОСОБА_1 накладено штраф у розмірі 5083 гривень за порушення вимог ч. 1 ст. 16 Закону України «Про рекламу» - розміщення тимчасової виносної рекламної конструкції без дозволу виконавчого органу міської ради біля кафе «Арка» по проспекту Азовському в місті Бердянську.

Вона не згодна з вказаним рішення, вважає його незаконним та таким, що підлягає скасуванню, оскільки, по-перше, відсутній склад порушення законодавства про рекламу, бо розміщення конкретного рекламного засобу - тимчасової виносної рекламної конструкції, розміри якої не перевищують 09 м х 06 м, не потребує отримання відповідного дозволу виконавчого органу міської ради; по-друге, обов'язковою передумовою для застосування штрафних санкцій є невиконання припису уповноваженого органу про усунення порушень законодавства, проте такого припису їй відповідачем не видавалося.

Позивач просить визнати протиправним та скасувати рішення ГУ Держпродспоживслужби в Запорізькій області про накладення штрафу за порушення законодавства про рекламу №000014 від 23.09.2016. В судовому засіданні представник позивача позов підтримує у повному обсязі, просить його задовольнити з викладених в позові підстав.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнає з підстав, викладених в запереченнях, в яких зазначає, що ФОП ОСОБА_1 не надано ні до відповідача, ні до суду доказів на підтвердження вартості й габаритів конкретної тимчасової виносної рекламної конструкції. Відповідач зазначає, що оскаржуване рішення прийнято у межах та на підставі чинного законодавства, з урахуванням всіх обставин справи, а тому є законним. Просить відмовити в позові.

Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши наявні у справі докази, їх достатність і взаємний зв'язок у сукупності, надавши їм оцінку за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити з огляду на наступне.

Судом встановлено та наявними у справі доказами підтверджено, що 28.07.2016 головним спеціалістом Управління захисту споживачів ГУ Держпродспоживслужби в Запорізькій області Александровою О.І. складено протокол про порушення законодавства про рекламу №000004, в якому встановлено порушення ч. 1 ст. 16 Закону України «Про рекламу», а саме: по АДРЕСА_1, біля кафе «Арка» в м. Бердянську розташована тимчасова виносна рекламна конструкція без дозволу виконавчого органу міської ради. Тимчасова рекламна конструкція належить ФОП ОСОБА_1

Протокол про порушення законодавства про рекламу №000004 від 28.07.2016 містить помітку про відмову ФОП ОСОБА_1 від підписання та отримання його примірника.

Зазначений протокол надіслано на адресу ФОП ОСОБА_1 листом №023-12/1106 від 02.08.2016, в листі запропоновано надати належним чином завірені копії документів (договір на виробництво/виготовлення реклами, довідку про вартість, акти виконаних робіт, рахунки, платіжні документи), що підтверджують вартість розповсюдженої реклами, рекламодавцем/розповсюджувачем якої є ФОП ОСОБА_1

Листом №22-12/2673 від 15.09.2016 ГУ Держпродспоживслужби в Запорізькій області повідомило ФОП ОСОБА_1 про час і місце розгляду справи про порушення законодавства про рекламу, а 23.09.2016 відповідач прийняв рішення про накладення штрафу за порушення законодавства про рекламу №000014, яким за порушення ч. 1 ст. 16 Закону України «Про рекламу» на позивача накладено штраф у розмірі 5083 гривень.

Зазначене рішення було надіслано на адресу ФОП ОСОБА_1 листом №03-06/2784 від 23.09.2016.

Правомірність вищевказаного рішення №000014 від 23.09.2016 є предметом судового розгляду у даній справі. Надаючи оцінку правомірності встановленим обставинам справи, суд виходить з наступного: засади рекламної діяльності в Україні визначає Закон України «Про рекламу» № 270/96-ВР від 03.07.1996 (надалі - Закон № 270/96-ВР). Цей закон регулює відносини, що виникають у процесі виробництва, розповсюдження та споживання реклами.

Реклама - інформація про особу чи товар, розповсюджена в будь-якій формі та в будь-який спосіб і призначена сформувати або підтримати обізнаність споживачів реклами та їх інтерес щодо таких особи чи товару (абз. 11 ч. 1 ст. 1 Закону № 270/96-ВР).

Зовнішня реклама - реклама, що розміщується на спеціальних тимчасових і стаціонарних конструкціях-рекламоносіях, розташованих на відкритій місцевості, а також на зовнішніх поверхнях будинків, споруд, на елементах вуличного обладнання, над проїжджою частиною вулиць і доріг (абз. 6 ч. 1 ст. 1 Закону № 270/96-ВР). Рекламні засоби - засоби, що використовуються для доведення реклами до її споживача (абз. 13 ч. 1 ст. 1 Закону № 270/96-ВР). Рекламодавець - особа, яка є замовником реклами для її виробництва та/або розповсюдження (абз. 14 ч. 1 ст. 1 Закону № 270/96-ВР). Розповсюджувач реклами - особа, яка здійснює розповсюдження реклами (абз. 15 ч. 1 ст. 1 Закону № 270/96-ВР).

Згідно з абз. 1 ч. 1 ст. 16 вказаного Закону, розміщення зовнішньої реклами у населених пунктах проводиться на підставі дозволів, що надаються виконавчими органами сільських, селищних, міських рад, а поза межами населених пунктів - на підставі дозволів, що надаються обласними державними адміністраціями, в порядку, встановленому цими органами на підставі типових правил, що затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Відносини, що виникають у зв'язку з розміщенням зовнішньої реклами у населених пунктах, порядок надання дозволів на розміщення такої реклами регулюють та визначають Типові правила розміщення зовнішньої реклами, затверджені постановою Кабінету Міністрів України № 2067 від 29.12.2003 (надалі - Типові правила). Згідно з абз. 3 п. 2 останніх, виконавчий орган ради - виконавчий комітет сільської (сільський голова), селищної, міської ради, Київська та Севастопольська міськдержадміністрації.

Дозвіл - документ установленої форми, виданий розповсюджувачу зовнішньої реклами на підставі рішення виконавчого органу сільської, селищної, міської ради, який дає право на розміщення зовнішньої реклами на певний строк та у певному місці (абз. 4 п. 2 Типових правил). Місце розташування рекламного засобу - площа зовнішньої поверхні будинку, споруди, елемента вуличного обладнання або відведеної території на відкритій місцевості у межах населеного пункту, що надається розповсюджувачу зовнішньої реклами в тимчасове користування власником або уповноваженим ним органом (особою) (абз. 5 п. 2 цих правил).

Спеціальні конструкції - тимчасові та стаціонарні рекламні засоби (світлові та несвітлові, наземні та неназемні (повітряні), плоскі та об'ємні стенди, щити, панно, транспаранти, троли, таблички, короби, механічні, динамічні, електронні табло, екрани, панелі, тумби, складні просторові конструкції, аеростати, повітряні кулі тощо), які використовуються для розміщення реклами (абз. 7 п. 2 Типових правил).

Абзацом 1 пункту 3 Типових правил встановлено, що зовнішня реклама розміщується на підставі дозволів та у порядку, встановленому виконавчими органами сільських, селищних, міських рад відповідно до цих Правил. Відносини, що виникають у зв'язку з розміщенням зовнішньої реклами у м. Бердянську, та порядок надання дозволу на розміщення реклами регулює й визначає Порядок розміщення об'єктів зовнішньої реклами в м. Бердянську, затверджений рішенням шістдесят першої сесії Бердянської міської ради VI скликання №10 від 30.07.2015 (надалі - Порядок розміщення).

Згідно з п. 13.18 розділу 13 Порядку розміщення, тимчасові виносні рекламні конструкції не потребують отримання дозволу на розміщення зовнішньої реклами у разі, якщо вони мають габарити не більш ніж 0,9 х 0,7 м.

Дослідженням протоколу про порушення законодавства про рекламу №000004 від 28.07.2016 встановлено, що в ньому не відображено інформації про розміри тимчасової виносної рекламної конструкції, що належить ФОП ОСОБА_1 Також в судовому засіданні судом досліджено технічну документацію (проект) виробника тимчасової виносної рекламної конструкції, що належить ФОП ОСОБА_1, й встановлено, що розміри цієї рекламної конструкції (штендеру) складають 0,9 х 0,6 м, тобто не перевищують граничний розмір для тимчасової виносної рекламної конструкції, що розміщується без дозволу виконавчого органу міської ради.

За таких підстав суд дійшов висновку про відсутність факту порушення ФОП ОСОБА_1 приписів абз. 1 ч. 1 ст. 16 Закону № 270/96-ВР, атакож й про відсутність підстав для застосування до неї штрафних санкцій.

Окрім того, суд приймає до уваги покликання позивача на приписи п. 46 Типових правил, за яким у разі порушення порядку розповсюдження та розміщення реклами уповноважена особа органу, який здійснює контроль за додержанням цих Правил, звертається до розповсюджувача зовнішньої реклами з вимогою усунення порушень у визначений строк. У разі невиконання цієї вимоги орган, який здійснює контроль, подає інформацію спеціально уповноваженому органу виконавчої влади у сфері захисту прав споживачів у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно з п. 47 Типових правил, позповсюджувач зовнішньої реклами, винний у порушенні цих Правил, несе відповідальність згідно із законодавством.

Системним аналізом вищенаведених положень Типових правил встановлено, що обов'язковою передумовою для притягнення розповсюджувача реклами до відповідальності є невиконання вимоги уповноваженої особи органу, який здійснює контроль за додержанням цих Правил - ГУ Держпродспоживслужби в Запорізькій області в даному випадку. Проте, відповідачем до матеріалів справи не надано доказів того, що ГУ Держпродспоживслужби в Запорізькій області висувало ФОП ОСОБА_1 вимогу про усунення порушення законодавства про рекламу, й остання її не виконала.

Відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

В силу приписів частини першої статті 9 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони зокрема: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до статей 11, 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно статті 86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Частиною другою статті 71 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Всупереч наведеним вимогам відповідач як суб'єкт владних повноважень не довів правомірності прийнятого ним спірного рішення з урахуванням всіх встановлених фактичних обставин та вимог законодавства. Надавши правову оцінку всім обставинам справи, які знайшли своє підтвердження в ході судового засідання та доводяться матеріалами справи, суд вважає, що позов належить задовольнити.

Відповідно до ч. 1 ст.94 КАС України, присудженню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача підлягає сума сплаченого судового збору у розмірі 1378 гривень (квитанція №0.0.631657406.1 від 11.10.2016 (а.с.2а).

Керуючись ст.ст.17,158-163, 167 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Держпродспоживслужби в Запорізькій області про накладення штрафу за порушення законодавства про рекламу №000014 від 23.09.2016, прийняте у відношенні фізичної особі-підприємця ОСОБА_1.

Присудити на користь фізичної особі-підприємця ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держпродспоживслужби в Запорізькій області судові витрати у розмірі 1378 (однієї тисячі трьохсот сімдесяти восьми) гривень.

Постанова може бути оскаржена у Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд через Запорізький окружний адміністративний суд у десятиденний строк з дня отримання постанови у повному обсязі шляхом подання апеляційної скарги. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, що її подає, до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя О.В. Матяш