Справа № 233/247/16-а
Суддя: Чебанов Олександр Олегович
Дата ухвалення: 2017-03-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Малінов О.С.
Суддя-доповідач - Чебанов О.О.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2017 року справа № 233/247/16-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ, вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд колегією суддів у складі: головуючого судді: Чебанова О.О., суддів: Шишова О.О., Геращенка І.В., при секретарі судового засідання Куленко О.Д., за участю представника позивача - ОСОБА_2, представника відповідача Костянтинівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області - Новікової О.М., представника відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області - Яресько К.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області та Костянтинівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області на постанову Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 02 лютого 2017 року у справі № 233/247/16-а за позовом ОСОБА_7 до Костянтинівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області, Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання дій неправомірними, зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_7 (далі - позивач) звернувся до Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області із адміністративним позовом до Костянтинівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (далі - відповідач 1), в якому з урахуванням неодноразових уточнень просив визнати дії відповідачів неправомірними, зобов'язати відповідачів зарахувати до пільгового стажу для призначення пенсії за списком № 2 наступні періоди: період навчання за фахом «газоелектрозварювальник» у фабрично-заводському училищі Костянтинівського заводу скловиробів; період роботи на посаді слюсаря-ремонтника по капітальному ремонту на Костянтинівському заводі скловиробів після закінчення ФЗУ; службу в армії, на яку його було призвано з посади «газоелектрозварювальник» та на яку він повернувся після демобілізації; а також період роботи на посаді «газоелектозварювальник» у ПАТ «Костянтинівпромбуд» з 1984 року, та зобов'язати відповідачів призначити йому пенсію на пільгових умовах по списку № 2 з вересня 2015 року.

Ухвалою суду першої інстанції від 18 березня 2016 року до участі у справі у якості співвідповідача було залучено Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (далі - відповідач 2) (а.с. 30).

Постановою Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 02 лютого 2017 року у справі № 233/247/16-а позов було задоволено частково, внаслідок чого: визнано рішення Комісії з питань підтвердження пільгового стажу при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області № 30/743 від 20.11.2015 року та рішення Управління Пенсійного фонду України в м. Костянтинівці та Костянтинівському районі Донецької області від 30 листопада 2015 року щодо відмови ОСОБА_7 в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах по Списку № 2 відповідно до ст. 13 п. «б» Закону України «Про пенсійне забезпечення» незаконними та скасовано їх; зобов'язано Костянтинівське об'єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області призначити ОСОБА_7 пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п. «б» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з 26 липня 2015 року з урахуванням пільгового стажу роботи за Списком № 2 з 14.07.1977 року по 03.11.1978 року на Костянтинівському заводі скловиробів у ремонтно-монтажному цеху у якості слюсаря-ремонтника з капітального ремонту та в цеху № 5 виробництва технічного скла вказаного підприємства у якості газоелектрозварювальника 3 розряду, періоду проходження строкової військової служби в армії у період з 15.11.1978 року по 04.11.1980 року та періоду роботи з 12.10.1984 року по 28.11.2000 року у ВАТ «Костянтинівпромбуд» на посаді електрозварювальника ручної зварки; в решті позовних вимог відмовлено (а.с. 135-137).

Не погодившись з таким рішенням, відповідачі подали апеляційні скарги, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просили постанову місцевого суду скасувати та прийняти нову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог.

Представник позивача у судовому засіданні заперечував проти доводів апеляційних скарг, просив залишити скарги без задоволення, постанову суду першої інстанції без змін.

Представники відповідачів у судовому засіданні підтримали доводи своїх апеляційних скарг, просили їх задовольнити.

Відповідно до вимог частини 1 статті 195 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши пояснення сторін, дослідивши доводи апеляційних скарг, а також документи, які містяться в матеріалах адміністративної справи, встановила наступне.

Відповідно до записів у трудовій книжці ОСОБА_7 серії НОМЕР_1 від 14.07.1977 року, позивач з 01.09.1975 року по 28.07.1977 року навчався у школі ФЗУ заводу скловиробів та отримав атестат НОМЕР_2 від 28.07.1977 року за фахом «газоелектрозварювальник 3 розряду». З 14.07.1977 року по 15.11.1977 року позивач працював на Костянтинівському заводі скловиробів у ремонтно-монтажному цеху у якості слюсаря-ремонтника з капітального ремонту. З цієї посади позивача було переведено у цех № 5 виробництва технічного скла у якості газоелектрозварювальника 3 розряду. 03.11.1978 року позивача було звільнено з цієї посади у зв'язку із призовом до армії у період з 15.11.1978 року по 04.11.1980 року. Після демобілізації позивач працював з 22.12.1980 року по 13.12.1983 року на Костянтинівському заводі обважнювачів на будівельній дільниці у якості газоелектрозварювальника 4 розряду. У період з 12.10.1984 року по 28.11.2000 року позивач ОСОБА_7 працював у якості електрозварювальника ручної зварки будівельного управління № 1 тресту «Костянтинівпромбуд», яке 10.02.1994 року реорганізоване у Відкрите акціонерне товариство «Костянтинівпромбуд» (а.с. 65-69). Періоди навчання позивача та проходження військової служби також підтверджені копіями вищевказаного атестату та військовим квитком серії НОМЕР_3 (а.с. 88-89).

17 вересня 2015 року позивач звернувся до відповідача УПФУ в м. Костянтинівці та Костянтинівському районі із заявою про призначення пенсії на пільгових умовах за списком № 2 відповідно до п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Рішенням про відмову в призначенні пенсії за віком по Списку № 2 від 30.11.2015 року УПФУ було відмовлено ОСОБА_7 у призначенні пенсії у зв'язку із відсутністю необхідного пільгового стажу роботи. До пільгового стажу зараховано лише робота позивача з 22.12.1980 року по 13.12.1983 року на Костянтинівському заводі обважнювачів у якості газоелектрозварювальника. Не зараховано позивачу період роботи з 12.10.1984 року по 28.11.2000 року у ВАТ «Костянтинівпромбуд» у зв'язку із відсутністю первинних документів, які підтверджують роботу на пільгових умовах. При цьому у рішенні є посилання на Рішення Комісії з питань підтвердження пільгового стажу при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області від 20.11.2015 року № 30/743 про не зарахування позивачу до пільгового стажу періоду роботи з 12.10.1984 року по 28.11.2000 року у ВАТ «Костянтинівпромбуд» у зв'язку із відсутністю первинних документів, які підтверджують роботу на пільгових умовах (а.с. 3).

Таким чином питання щодо зарахування або не зарахування до пільгового стажу періодів навчання, проходження військової служби та роботи позивача на Костянтинівському заводі скловиробів під час прийняття спірних рішень відповідачами не вирішувались.

Тому колегія суддів погоджується з судом першої інстанції щодо можливості виходу за межі позовних вимог.

Відповідно до ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05 листопада 1991 року № 1788-ХІІ основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідний записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно пункту 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Також, згідно пункту 1 зазначеного Порядку, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Згідно з п. 38 Порядку подання та оформлення документів для призначення пенсії згідно Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 25 листопада 2005 року за № 22-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за № 1566/11846, орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, організацій незалежно від форм власності дооформлення документів та перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Відповідно до п. «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» № 1058-ІV від 09 липня 2003 року, який набрав чинності 01 січня 2004 року, передбачено, що пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1 та на інших роботах зі шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди цим особам пенсії призначаються органами Пенсійного фонду за нормами цього закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України «Про пенсійне забезпечення».

Статтею 100 Закону України «Про пенсійне забезпечення» № 1788-ХІІ від 05 листопада 1991 року передбачений порядок призначення пільгових пенсій особам, які мали право на пенсію на пільгових умовах до введення в дію цього Закону. Так, згідно вказаної норми особам, які працювали до введення в дію цього Закону на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, передбачених раніше діючим законодавством, пенсії за віком призначаються на таких умовах: а) особам, які мають на день введення в дію цього Закону повний стаж на зазначених роботах, що давав право на пенсію на пільгових умовах, пенсії в розмірах, передбачених цим Законом, призначаються відповідно до вимог за віком і стажем, встановлених раніше діючим законодавством; б) особам, які не мають повного стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, вік, необхідний для призначення пенсії відповідно до статті 12, знижується пропорційно наявному стажу в порядку, передбаченому статтями 13 - 14 цього Закону, виходячи з вимог цього стажу, встановлених раніше діючим законодавством.

На період проходження позивачем військової служби діяло «Положення про порядок призначення та виплати державних пенсій», затверджене Постановою Ради Міністрів СРСР від 03.08.1972 року № 590.

Підпунктом «к» частини 1 пункту 109 вказаного Положення передбачено, що крім роботи в якості робочого або службовця в загальний стаж роботи зараховується також служба в складі Збройних сил СРСР.

При призначенні на пільгових умовах або в пільгових розмірах пенсій за віком та інвалідності робочим та службовцям, які працювали на підземних роботах, на роботах зі шкідливими умовами праці та в гарячих цехах та на інших роботах зі шкідливими умовами праці (підпункти «а» та «б» пункту 16 Положення), та пенсії у зв'язку з втратою годувальника їх сім'ям, а також пенсії за віком робітницям підприємств текстильної промисловості (підпункт «в» пункту 16 Положення) періоди, зазначені в підпунктах «к» та «л», дорівнюються за вибором особи, яка звернулась за призначенням пенсії або до роботи, що передувала даному періоду, або до роботи, яка слідувала по закінченню цього періоду.

Колегією суддів встановлено та враховано до пільгового стажу позивача спірним рішенням УПФУ, що позивач після проходження військової служби працював з 22.12.1980 року по 13.12.1983 року на Костянтинівському заводі обважнювачів на будівельній дільниці у якості газоелектрозварювальника 4 розряду.

Крім того, хибними є твердження представників відповідача щодо відсутності підстав для зарахування до пільгового стажу позивачу за списком № 2 періодів роботи з 14.07.1977 року по 03.11.1978 року на Костянтинівському заводі скловиробів у ремонтно-монтажному цеху у якості слюсаря-ремонтника з капітального ремонту та в цеху № 5 виробництва технічного скла вказаного підприємства у якості газоелектрозварювальника 3 розряду, оскільки відповідно до постанови Ради Міністрів СРСР № 1173 від 22.08.1956 року Про затвердження списків виробництв, цехів, професій та посад, робота в яких надає право на державну пенсію на пільгових умовах та в пільгових розмірах, робота у якості слюсаря чергового і ремонтного відноситься до списку № 2 (розділ ХІХ Скляне і порцеляново-фаянсове виробництво п. 9 Виробництво дзеркал, сортової, господарської, медичної, тарної посуди та радіоелектротехнічних виробів (а.с. 91).

Тобто період проходження позивачем військової служби у будь-якому випадку повинен бути зарахований до пільгового стажу за списком № 2, оскільки ця робота як передувала військовій службі, так і слідувала по її закінченню.

Щодо відмови ОСОБА_7 у зарахуванні до пільгового стажу за списком № 2 періоду роботи з 12.10.1984 року по 28.11.2000 року у ВАТ «Костянтинівпромбуд» у якості електрозварювальника ручної зварки, колегією суддів встановлено наступне.

Так, свідок ОСОБА_9 у судовому засіданні суду першої інстанції пояснила, що працювала у Тресті «Костянтинівпромбуд» (ВАТ «Костянтинівпромбуд») з 20.06.1967 року по 21.05.1993 року на посаді електрозварювальника ручної зварки разом із позивачем ОСОБА_7 З червня 2003 року вона отримує у Костянтинівському УПФУ пенсію на пільгових умовах за списками № 1 та № 2. При цьому увесь період її роботи у якості електрозварювальника ручної зварки у ВАТ «Костянтинівпромбуд» був зарахований УПФУ до пільгового стажу за списком № 2, що підтверджено у суді апеляційної інстанції представником Костянтинівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області.

Відповідачем Костянтинівським УПФУ на вимогу суду першої інстанції були надані: копія трудової книжки свідка ОСОБА_9, згідно якої вона дійсно працювала у якості елетрозварювальника ручної зварки ВАТ «Костянтинівпромбуд» (а.с. 24-25); розпорядження УПФУ № 150212 від 11.06.2003 року про призначення пенсії ОСОБА_9, згідно якого увесь період роботи останньої у якості електрозварювальника та елетрозварювальника ручної зварки ВАТ «Костянтинівпромбуд» зараховано відповідачем до пільгового стажу за списком № 2 (а.с. 56); а також довідка ВАТ «Костянтинівпромбуд» уточнююча особливий характер роботи або умови праці, необхідні для призначення пенсії від 08.07.1998 року, згідно якої посада електрозварювальника ручної зварки відноситься до списку № 2 згідно розділу ХХІІІ Загальні професії пункт 23200000, код 19906. Крім того, зазначена довідка містить дані щодо атестації робочих місць за умовами праці, яка відбулася у вересні 1994 року (а.с. 57).

Таким чином колегія суддів вважає встановленим та доведеним, що позивач ОСОБА_7 працював у період з 12.10.1984 року по 28.11.2000 року у ВАТ «Костянтинівпромбуд» на посаді елетрозварювальника ручної зварки яка відноситься до списку № 2 згідно розділу ХХІІІ Загальні професії пункт 23200000, код 19906 і дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах до 21.08.1992 року на підставі запису у трудовій книжці позивача, а після 21.08.1992 року - на підставі атестації робочих місць за умовами праці, яка відбулася у вересні 1994 року на вказаному підприємстві за цією професією.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо часткового задоволення позовних вимог.

Доводи апеляційних скарг спростовуються встановленими судом першої інстанції обставинами, наявними в матеріалах справи доказами та нормами права, зазначеними в мотивувальній частині оскаржуваного рішення суду.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що постанова суду першої інстанції ухвалена з дотриманням норм матеріального та процесуального права, з повним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи, у зв'язку з чим підстави для скасування або зміни постанови суду першої інстанції відсутні.

Керуючись статтями 184, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України,-

УХВАЛИВ:

Апеляційні скарги Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області та Костянтинівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області на постанову Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 02 лютого 2017 року у справі № 233/247/16-а - залишити без задоволення.

Постанову Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 02 лютого 2017 року у справі № 233/247/16-а - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після складення у повному обсязі.

У повному обсязі ухвала складена 15.03.2017.

Головуючий суддя О.О. Чебанов

Судді О.О. Шишов

І.В. Геращенко