Справа № 329/76/17
Суддя: Богослов А. В.
Дата ухвалення: 2017-03-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 329/76/17
Провадження № 2-а/329/6/2017
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2017 року смт Чернігівка

Чернігівський районний суду Запорізької області у складі головуючого: судді Богослова А.В., за участю секретаря судового засідання- Силаєвої Т.М., представника позивача- Усенка ОСОБА_1, відповідача- Головного державного інспектора Головного управління Держпраці у Запорізькій області ОСОБА_2, представника відповідача- Глушкова ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративний позов ОСОБА_4 до Головного державного інспектора Головного управління Держпраці у Запорізькій області ОСОБА_2 про скасування постанови про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 (далі-Позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом про скасування постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст.188-6 КУпАП №08-30-0017/0022-0004 до головного державного інспектора ГУ Держпраці у Запорізькій області ОСОБА_2В.(далі-Відповідач).

В адміністративному позові позивач вказав, що 23.01.2017 відповідач його притягнув до адміністративної відповідальності за ст.188-6 КУпАП за невиконання законних вимог посадових осіб центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю.

Позивач зазначив, що притягнуто його до адміністративної відповідальності за невиконання п.2 припису №08-30-0017-0890/0442 від 13.10.2016. Зазначений припис був винесений відповідачем за результатами перевірки, що проводилася в нього 12-13 жовтня 2016 року. В приписі, зокрема зазначалося, що позивач, як фізична особа-підприємець, повинен був привести посадові оклади найманим працівникам у відповідності до вимог ст.97 КЗпП та іншого положення законодавства.

Постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності вважає незаконною, оскільки за результатами проведеної тієї ж перевірки відносно нього відповідачем також складений протокол про вчинення адміністративного правопорушення за ч.1 ст.41 КУпАП від 18.10.2016. Чернігівським районним судом Запорізької області зазначений протокол розглянутий та винесена відповідна постанова від 11.01.2017, якою справу закрито за відсутністю в діях позивача складу адміністративного правопорушення.

Крім того, в адміністративному позові позивач зазначив, що повідомляв 24.10.2016 та 23.01.2017 відповідача про те, що не буде виконувати припис, оскільки вважає його незаконним.

Позивач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Представник позивача адміністративний позов підтримав з підстав зазначених в позові. Крім того вказав, що на момент винесення постанови відповідачем 23.01.2017 також сплили строки притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ст.188-6 КУпАП, просив позов задовольнити повністю.

Відповідач заперечив проти адміністративного позову та пояснив, що 12-13 жовтня 2016 року проводив перевірку додержання позивачем - ФОП ОСОБА_4 законодавства про працю. За результатами проведеної перевірки ним був складений відповідний акт перевірки №08-30-0017/0890 від 12.10.2016. Крім того ним складені два протоколи про вчинення ФОП ОСОБА_4 адміністративних правопорушень №08-30-0890/0342 за ч.3 ст.41 КУпАП та №08-30-0890/0349 ч.1 ст.41 КУпАП від 13.10.2016 та 18.10.2016 відповідно, а також винесений припис №08-30-0017-0890/0442 від 13.10.2016. У звязку із тим, що ФОП ОСОБА_4 відмовився підписувати та отримувати другі екземпляри цих документів, вони йому були направлені поштовим звязком, рекомендованим відправленням, 24.10.2016 за адресою: вул.Берегова,14 в смт.Чернігівка Запорізької області.

Однак відповіді про усунення порушень законодавства про працю відповідач від позивача так і не отримав в установлені приписом строки. З метою перевірки виконання вимог припису відповідач провів 11 січня 2017 року в діяльності ФОП ОСОБА_4 перевірку, про що склав акт №08-30-0017/0006 від 11.01.2017. В подальшому направив позивачеві листа від 11.01.2017 б/н, в якому просив останнього зявитися для розгляду справи про адміністративне правопорушення за ст.188-6 КУпАП у звязку із невжиттям заходів щодо виконання вимог п.2 припису №08-30-0017-0890/0442 від 13.10.2016. Крім того, відповідач додатково просив позивача повідомити про стан виконання вказаного пункту припису.

В подальшому 23.01.2017 позивач зявився до відповідача та вручив йому особисто під розпис письмову відповідь від 23.01.2016 на п.2 припису №08-30-0017-0890/0442 від 13.10.2016. В цій письмовій відповіді позивач зазначив, що порушення, які вказані у приписі відсутні, і його неможна притягнути за невжиття заходів до усунення порушень законодавства за цим приписом. До відповіді, яка датована 23.01.2017 також додана постанова Чернігівського районного суду Запорізької області від 11.01.2017 (справа №329/1203/16-п), якою відносно позивача закрито справу за ч.1 ст.43 КУпАП.

Того ж дня, у звязку із тим, що факт невжиття заходів до усунення порушень трудового законодавства з боку ФОП ОСОБА_4 знайшов своє підтвердження, відповідач склав відносно позивача протокол про адміністративне правопорушення №08-30-0006/0022 від 23.01.2017 та виніс відносно нього постанову про накладення адміністративного стягнення за ст.188-6 КУпАП №08-30-0017/0022-0004.

Представник відповідача також заперечував проти позову надавши суду письмові заперечення в яких зазначив, що адміністративного позов є безпідставним і поданий з метою ухилитися ФОП ОСОБА_4 від адміністративної відповідальності та продовжувати порушувати законодавство про працю виплачуючи заробітну плату найманим працівникам нижчу, ніж передбачено трудовим законодавством. Дії відповідача відповідали Конституції України та Законам України.

Під час судового засідання були також досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи, а саме: 1) припис №08-30-0017-0890/0442 від 13.10.2016; 2) письмова відповідь на припис датована 24.10.2016; 3) протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.43 КУпАП №08-30-0890/0349 від 18.10.2016; 4) постанова Чернігівського районного суду Запорізької області у справі про адміністративне правопорушення №329/1203/16-п від 11.01.2017; 5) протокол про адміністративне правопорушення за ст.188-6 КУпАП №08-30-0006/0022 від 23.01.2017 та постанова про накладення адміністративного стягнення №08-30-0017/0022-0004 від 23.01.2017; 6) письмова відповідь на припис датована 23.01.2017; 7) рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення з датою подання від 28.10.2016; 8) лист державного інспектора Савочки В.В. від 11.01.2017 б/н; 9) направлення на проведення перевірки від 11.01.2017 №23; 10) акт перевірки №08-30-0017/0006 від 12.01.2017; 11) копія конверта з відбитком штемпеля від 28.10.2016; 12) копія заяви про відкладення розгляду справи від 28.10.2016; 13) роздруківка з веб-сайту ДП «Укрпошта» щодо пошуку відправленої кореспонденції, штрихкодовий ідентифікатор 696; 14) лист заступника начальника ГУ Держпраці у Запорізькій області від 09.03.2017 №08/03.4-14/1536; 15) лист головного державного інспектора праці ОСОБА_2 від 24.10.2016 б/н; 16) акт перевірки 308-30-0017/0890 від 12.10.2016.

Вислухавши пояснення представника позивача, відповідача та його представника, дослідивши докази, що містяться у справі суд приходить до наступного висновку.

Так, головним державним інспектором праці ГУ Держпраці у Запорізькій області ОСОБА_2 ФОП ОСОБА_4 внесений припис №08-30-0017-0890/0442 від 13.10.2016 зі строком виконання до 13.11.2016.

Зазначений припис направлений поштовим звязком, що підтверджується супровідним листом від 24.10.2016 б/н та фіскальним чеком від 24.10.2016 штрихкодовий ідентифікатор 412.

23.01.2017 позивач письмово повідомив відповідача про те, що не буде усувати порушення законодавств про працю, які викладені у приписі у звязку із тим, що постановою Чернігівського районного суду Запорізької області від 11.01.2017 ( справа №329/1203/16-п) відносно нього справу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.41 КУпАП закрито за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

У звязку із тим, що порушення законодавства про працю усунені позивачем не були і цей факт підтвердився письмовою відповіддю від 23.01.2017, відповідач склав відносно нього протокол про адміністративне правопорушення за ст.188-6 КУпАП №08-30-0006/0022 від 23.01.2017. В той же день справу про адміністративне правопорушення головним державним інспектором праці ГУ Держпраці у Запорізькій області ОСОБА_2 розглянуто та винесено постанову про накладення адміністративного стягнення №08-30-0017/0022-0004 від 23.01.2017.

При цьому припис позивач не оскаржував, що пояснив його представник в судовому засіданні, а також ця обставина підтверджується дослідженим матеріалами справи.

Згідно ст.19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.7 ст.7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом пяти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу.

Частиною 8 ст.7 зазначеного Закону передбачено, що припис - обов'язкова для виконання у визначені строки письмова вимога посадової особи органу державного нагляду (контролю) суб'єкту господарювання щодо усунення порушень вимог законодавства. Припис не передбачає застосування санкцій щодо суб'єкта господарювання. Припис видається та підписується посадовою особою органу державного нагляду (контролю), яка здійснювала перевірку.

Абзац 3 статті 11 вказаного Закону передбачає, що суб'єкт господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) зобов'язаний виконувати вимоги органу державного нагляду (контролю) щодо усунення виявлених порушень вимог законодавства.

В свою чергу ст.188-6 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за невиконання законних вимог посадових осіб центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, щодо усунення порушень законодавства про працю та загальнообов'язкове державне соціальне страхування або створення перешкод для діяльності цього органу.

Отже суд доходить до висновку, що головний державний інспектор Головного управління Держпраці у Запорізькій області ОСОБА_2 діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Законом України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» та КУпАП, тому його дії щодо внесення припису та притягнення до адміністративної відповідальності позивача за його невиконання є правомірними, а винесена постанова про накладення адміністративного стягнення є законною.

Доводи позивача та його представника щодо звільнення позивача від обовязку виконати заходи до усунення порушень законодавства у звязку із тим, що постановою Чернігівського районного суду Запорізької області від 11.01.2017 справу за ч.1 ст.41 КУпАП закрито за відсутністю в діях позивача складу адміністративного правопорушення суд до уваги не приймає з огляду на таке.

Відповідно до ч.4 ст.72 КАС України постанова суду у справі про адміністративний проступок, які набрали законної сили, є обов'язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, щодо якої ухвалена постанова суду, лише в питаннях, чи мало місце діяння та чи вчинене воно цією особою.

Як вбачається зі змісту припису посадові оклади найманих працівників ФОП ОСОБА_4 не відповідають вимогам ст.97 КЗпП та іншим нормативно-правовим актам в галузі праці. У звязку із цим, головний державний інспектор Головного управління Держпраці у Запорізькій області ОСОБА_2 вніс припис ФОП ОСОБА_4 з вимогою встановити схеми таких окладів у відповідності до законодавства.

В свою чергу Чернігівським районним судом під час розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно позивача за ч.1 ст.43 КУпАП встановлено відсутність доказів про зміну ФОП ОСОБА_4 в односторонньому порядку у травні 2016 року посадових окладів найманим працівникам. Факт відповідності схем посадових окладів найманих працівників ФОП ОСОБА_4 законодавству про працю не встановлювався, як вбачається зі змісту постанови суду. Крім того, в поясненнях, які надавав ФОП ОСОБА_4 під час судового засідання від 11.01.2017, останній зазначив, що наймані працівники погодились працювати на тих умовах, які він їм запропонував, чи відповідають такі оклади законодавству він не пояснював. Таким чином, обставини відповідності схем посадових окладів законодавству не встановлювалися в судовому засіданні від 11.01.2017.

Крім того, Чернігівським районним судом Запорізької області постановою у справі про адміністративне правопорушення встановлена лише відсутність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.41 КУпАП в діях ОСОБА_4, як посадової особи, а не відсутність порушень законодавства про працю в діяльності субєкта господарювання - ФОП ОСОБА_4

Також суд не приймає до уваги посилання представника позивача на ту обставину, що в постанові про накладення адміністративного стягнення №08-30-0017/0022-0004 від 23.01.2017 є посилання на перевірку від 11.01.2017, однак, як зазначив останній, сам позивач не був присутнім під час такої перевірки. Суд вважає, що відповідний акт перевірки від 11.01.2017 складений відповідачем був лише одним із доказів в розумінні ст.251 КУпАП. Відповідач в свою чергу приймав рішення відповідно до ст.252 КУпАП з урахуванням усієї сукупності доказів, у тому числі й з урахуванням відповіді на припис, яка датована 23.01.2017.

Твердження представника позивача стовно того, що відповідач не мав права накладати адміністративне стягнення навіть з тих підстав, що на момент винесення відповідної постанови вже сплинув строку давності накладення такого стягнення судом до уваги взяте також не може бути виходячи з наступного.

Частиною 1 ст.38 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через два місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через два місяці з дня його виявлення, за винятком випадків, коли справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу підвідомчі суду (судді).

Так, головним державним інспектором Головного управління Держпраці у Запорізькій області ОСОБА_2 винесений припис №08-30-0017-0890/0442 від 13.10.2016 із встановленням строку його виконання до 13.11.2016. Отже, починаючи з 14.11.2016, ФОП ОСОБА_4 не виконавши законну вимогу посадової особи центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, щодо усунення порушень законодавства про працю, вважається таким, що вчинив триваюче адміністративне правопорушення. В даному випадку 14.11.2016 є днем початку вчинення триваючого правопорушення.

Про той факт, що позивач не виконав законні вимоги щодо усунення порушень законодавства, які містилися у приписі, відповідачу стало відомо 23.01.2017, що підтверджується наданою самим же позивачем відповіддю на припис від 23.01.2017. У вказаній відповіді мається відмітка про особисте одержання відповідачем цього документа. Крім того, позивач 21.01.2017 надсилав відповідачу за адресою : вул.Північне шосе,25, м.Запоріжжя поштовим звязком аналогічну відповідь на припис, датовану 23.01.2017, що підтверджується поштовим конвертом з відбитком поштового штемпелю «21.01.17».

Отже позивачем не надано належних доказів того, що він повідомляв відповідача про невиконання вимог його припису до 23.01.2017.

Посилання представника позивача на ту обставину, що позивачем поштовим звязком надсилалася відповідь на припис датована 24.10.2016 не знайшло свого підтвердження під час розгляду справи. Надане суду рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення датоване 28.10.2016 з датою отримання ГУ Держпраці у Запорізькій області є неналежним доказом, оскільки відповідачем та його представником надані в судовому засіданні копія конверту, з яким надсилалось зазначене повідомлення про вручення, а також копію заяви від 28.10.2016, яка містилася у зазначеному конверті.

Зауваження представника позивача щодо того, що в листі ГУ Держапраці у Запорізькій області від 09.03.2017 №08/03.4-14/1536 зазначено, що з 24.10.2016 по 23.01.2017 від ФОП ОСОБА_4 не надходило кореспонденції спростовано відповідачем та його представником, які пояснили, що ця відповідь надавалася головному державному інспектору Савочкі В.В. і стосувалася саме кореспонденції, які мала надходити на його імя. Будь-яких інших доказів які б свідчили, що відповідач отримав відповідь на припис датовану 24.10.2016 із підтвердженням конкретної дати такого отримання, позивачем чи його представником не надано Отже під час розгляду справи підтвердився саме факт повідомлення відповідача про невиконання його припису, який датований 23.01.2017, що слід вважати датою виявлення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.188-6 КУпАП.

За таких обставин суд доходить до висновку, що у задоволенні адміністративного позову слід відмовити повністю.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 71, 161, 163, 171-2 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_4 до Головного державного інспектора Головного управління Держпраці у Запорізькій області ОСОБА_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення №08-30-0017/0022-0004 від 23.01.2017- відмовити повністю

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова суду може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її проголошення, шляхом подання апеляційної скарги до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Чернігівський районний суд Запорізької області.

Суддя А.В.Богослов