Справа № 820/6553/16
Суддя: Мар'єнко Л.М.
Дата ухвалення: 2017-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м.Харків

06 березня 2017 р. справа №820/6553/16

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Мар'єнко Л.М.,

при секретарі судового засідання - Вождаєвій М.О.,

за участю: представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідачів - Стріжкова А.Р.,

розглянувши в місті Харкові в приміщенні Харківського окружного адміністративного суду у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до Київської об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області, Головного управління ДФС у Харківській області про скасування податкових повідомлень-рішень, рішення та вимоги, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, фізична особа - підприємець ОСОБА_3, звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Київської об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області, Головного управління ДФС у Харківській області, в якому просить суд:

- визнати протиправною та скасувати вимогу Київської ОДПІ м.Харкова ГУДФС у Харківській області №Ф- від 10.11.2016;

- визнати протиправними та скасувати рішення Київської ОДПІ м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області № від 10.11.2016;

- визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Київської ОДПІ м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області № від 25.08.2016, № від 26.08.2016.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що висновки акту перевірки, на підставі яких винесені оскаржувані податкові повідомлення-рішення, є необґрунтованими та помилковими, оскільки судження податкового органу про порушення позивачем вимог податкового законодавства ґрунтуються на тому, що понесені витрати у розмірі 136000 грн. не пов'язані з отриманням доходів, спростовується наявністю у позивача первинної документації стосовно наданих рекламних та юридичних послуг позивачу його контрагентами.

Відповідачі проти позову заперечував, від представника відповідача - Київської ОДПІ м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області - Стріжкова А.Р. через канцелярія суду надійшли письмові заперечення на позов, в яких представник відповідача просив відмовити в задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що відповідач під час спірних правовідносин діяв у спосіб та у межах, визначених чинним законодавством. Також представник відповідача зазначив, що підставою для прийняття оскаржуваних податкових повідомлень - рішень стали висновки акту перевірки, якими встановлено неправомірність включення до складу витрат кошти, витрачені за цивільно - правовими договорами, укладеними між позивачем та ФОП ОСОБА_4 (про надання рекламних послуг), та ФОП ОСОБА_5 (про надання юридичних послуг). Вказана неправомірність обумовлена тим, що з наданих під час перевірки документів щодо взаємовідносин позивача та ФОП ОСОБА_4 неможливо було встановити зв'язок отриманих у контрагента відповідних рекламних послуг, оскільки звіти про проведення рекламних інформаційних та маркетингових заходів, не містять висновків про результати вказаних заходів або інші документів, які б розкривали інформацію про характер послуг, місце їх надання, розміщення рекламної інформації, які б підтверджували факт надання вказаних рекламних послуг, рекламування саме вказаної категорії товарів, отримання соціально - економічного ефекту від проведених заходів до перевірки також не були надані. Щодо взаємовідносин позивача та ФОП ОСОБА_5 представник позивача зазначив, що на підтвердження отриманих послуг від вказаного контрагента позивачем надано лише договір про надання юридичних послуг, проте, не надано жодної первинної документації, що засвідчувала б факт виконання конкретних юридично значущих дій з боку контрагента на виконня умов укладеного договору, також відсутня жодна інформація щодо участі ОСОБА_5 як представника позивача в суді протягом вказаного періоду.

Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримав позовні вимоги в повному обсязі, просив їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві та письмових поясненнях.

Представник відповідачів - Стріжков А.Р. у судовому засіданні заперечував проти позову, просив відмовити у його задоволенні, посилаючись на наведені у письмових запереченнях на позов обставини.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини.

ОСОБА_3 зареєстрована зареєстрована як фізична особа - підприємець (далі - ФОП ОСОБА_3С.), перебуває на обліку у Київській ОДПІ м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області як платник податків.

Згідно виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців основним видом діяльності ФОП ОСОБА_3 є обслуговування напоями.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач здійснює господарську діяльність за основним видом діяльності у харчовому закладі бар «Москвич» за адресою: м. Харків, Сумська, 19, що підтверджується карткою обліку об'єкту торгівлі, ресторанного господарства, сфери послуг та виробництва і переробки продуктів харчування.

На підтвердження наявних матеріально - технічних ресурсів позивачем до матеріалів справи надано відповідні договори оренди приміщення та частини приміщення, розташованого за адресою: м. Харків, Сумська, 19.

Також позивачем до матеріалів справи надано відповідні ліцензії, що надають право здійснювати роздрібну торгівлю алкогольними напоями та тютюновими виробами, публічного використання музичних творів з репертуару ДО УААСП, а також надано довідку про опломбування реєстратора розрахункових операцій.

Судом встановлено, що Київською ОДПІ м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області проведена документальна планова виїзна перевірка ФОП ОСОБА_3 щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків та зборів, дотримання законодавства щодо укладення трудових відносин з працівниками, виконання вимог валютного та іншого законодавства за період з 21.05.2014 по 31.12.2015, правильність нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за період з 21.05.2014 по 31.12.2015.

За результатами перевірки складений акт від 10.06.2016 №2130/20-31-13-04-08/НОМЕР_1 (а.с.12-40), у висновках якого встановлено порушення, зокрема, п.177.1 та 177.2, п. 177.4 ст. 177 ПК України, в результаті чого занижено суму податкового зобов'язання по податку з доходів фізичних осіб у 2015 році на суму 22569,53 грн. Відповідно до п. 167.1 ст. 167 ПК України, податок на доходи фізичних осіб за 2015р., що підлягає сплаті за насідками проведеної перевірки, визначений у розмірі - 22569,53 грн.; порушено п. 16-1 розділу ХІХ ПК України, у зв'язку з чим занижено військовий збір за 2015 рік в розмірі - 2022,30 грн.; абз.1п. 2 ч.1 ст. 7, п.11 ст. 8, п. 2 ст.9 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування", у результаті чого визначено суму єдиного внеску на загальнообов'язкове соціальне страхування за 2014 -2015 р.р. у загальному розмірі 47708,67 грн.

За результатами висновків, викладених в акті перевірки, Київською ОДПІ м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області винесені податкові повідомлення-рішення, а саме:

- від 25.08.2016 №, яким збільшено суму грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування в розмірі 28211,91 грн., в тому числі за основним платежем - 22569,53 грн. та штрафними (фінансовими) санкціями - 5642,38 грн. (а.с.46-47);

- від 26.08.2016 №, яким збільшено суму грошового зобов'язання з військового збору в розмірі 2524,87 грн., в т.ч. за основним платежем - 2022,30 грн. та штрафними (фінансовими) санкціями - 502,57 грн. (а.с.48-49).

Також за результатами перевірки прийнято рішення від 25.08.2016 №, яким донараховано грошове зобов'язання з єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування в розмірі 47708,47 грн.

При цьому, контролюючим органом прийнято вимогу від 25.08.2016 №Ф-, якою зобов'язано позивача сплатити суми недоїмки зі сплати єдиного внеску, штрафу та пені на загальнообов'язкове державне соціальне страхування в розмірі 47708,67 грн. (а.с.43).

Зазначені податкові повідомлення - рішення, рішення про застосування штрафних санкції за донарахування відповідним фінансовим органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску, вимогу про сплату боргу (недоїмки) були оскаржені позивачем в адміністративному порядку до ГУ ДФС у Харківській області.

Рішенням ГУ ДФС у Харківській області від 07.10.2016 №560/ФОП/20-40-10-01-14 (а.с.58-62) рішення від 25.08.2016 № та вимогу від 25.08.2016 №Ф- скасовано та визнано їх відкликаними з дня прийняття даних рішень, а скаргу задоволено частково. Також зобов'язано Київську ОДПІ м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області винести нове рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування своєчасно не нарахованого єдиного внеску, та вимогу про сплату боргу (недоїмки) із сплати єдиного внеску з урахуванням вище викладено, згідно з вимогами чинного законодавства.

Також рішенням ГУ ДФС у Харківській області від 03.11.2016 №595/ФОП/20-40-10-01-14 (а.с.50-57), податкове повідомлення - рішення від 26.08.2016 № грошове зобов'язання з військового збору збільшено на 25,18 грн., а податкове повідомлення - рішення від 25.08.2016 № залишено без змін, а скаргу позивача без задоволення.

На підставі рішення ГУ ДФС у Харківській області від 07.10.2016 №560/ФОП/20-40-10-01-14 контролюючим органом прийнято нове рішення 10.11.2016 № про застосування штрафних санкцій за донарахування своєчасно не нарахованого єдиного внеску в розмірі 4770,86 грн. (а.с.42), а також прийнято нову вимогу від 10.11.2016 №Ф- про сплату боргу (недоїмки) в розмірі 47708,67 грн. (а.с.41).

В ході судового розгляду також встановлено, що на виконання рішення ГУ ДФС у Харківській області від 03.11.2016 №595/ФОП/20-40-10-01-14 податковим органом прийнято нове податкове повідомлення рішення від 28.12.2016 №, яким нараховано грошове зобов'язання зі сплати військового збору у розмірі 2550,05 грн., в тому числі за основним платежем - 2040,04 грн. та штрафними (фінансовими) санкціями - 510,01 грн.

Перевіряючи обґрунтованість висновків Київської ОДПІ м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області, викладених в акті перевірки від 10.06.2016 №2130/20-31-13-04-08/НОМЕР_1, суд встановив наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, між позивачем (замовник) та ФОП ОСОБА_4 (виконавець), укладено договір про надання послуг рекламного та інформативного характеру від 01.10.2015 (а.с.89-91). Згідно п.1.1 вказаного договору про надання послуг визначено, що виконавець надає замовнику рекламні, інформаційні та маркетингові послуги щодо всього асортименту товарів замовника. Відповідно до пп. 1.2 вказаного договору про надання послуг - виконавець надає послуги, передбачені цим договором, у торгівельних точках (супермаркетах, маркетах, магазинах тощо), а також на підприємствах громадського харчування (ресторани, кафе тощо). При цьому, згідно пп.1.3 зазначеного договору - виконавець надає замовнику, зокрема, (але не обмежуючись лише ними) такі рекламні, інформаційні та маркетингові послуги: розміщення інформації про замовника, а також про товари, постачання яких є його господарською діяльністю, на білбордах (постерах), у торгівельному(их) залі(ах) та інших приміщеннях покупців, відкритих для доступу споживачів - фізичних осіб (кінцевих покупців); послуги мерчандайзингу щодо товарів, що постачаються замовником покупця.

Позивачем до матеріалів справи надано: видаткові накладні, звіти про проведення заходів, квитанції до прибуткового касового ордера (а.с. 92-101).

Як вбачається із звітів про проведення заходів, визначено про те, що контрагентом позивача були здійсненні заходи у період з 01.010.205 - 31.10.2015, які направленні на просування продукції замовника та формування інтересу до певного виду товару, в т. ч. запрошення різного кола осіб, для дегустації продукції торгової марки «Бакарді»; зустріч різних гостей; поширення зразків продукції шляхом пропонування її у подарунок споживача; організація та проведення мобільного харчування на відповідних заходах; формування рекламних листівок та їх розповсюдження; розповсюдження рекламних буклетів шляхом адресної поштової розсилки потенційним споживачам; рекламування діяльності замовника за основним місцем діяльності шляхом розміщення листівок, рекламної поліграфії, запрошень у готелі (а.с.92-93).

Як встановлено з пояснень представника позивача, наданих в судовому засіданні, відношення позивача до торгової марки "Бокарді" пов'язано з укладання між позивачем та ТОВ БАКАРДІ -МАРТІНІ ЮКРЕЙН» відповідного договору про надання маркетингових послуг від 01.09.2014.

Відповідно до п.п.14.1.108 п. 14.1 ст. 14 ПК України, маркетингові послуги (маркетинг) - послуги, що забезпечують функціонування діяльності платника податків у сфері вивчання ринку, стимулювання збуту продукції (робіт, послуг), політики цін, організації та управлінні руху продукції (робіт, послуг) до споживача та після продажного обслуговування споживача в межах господарської діяльності такого платника податків. До маркетингових послуг належать, у тому числі: послуги з розміщення продукції платника податку в місцях продажу, послуги з вивчення, дослідження та аналізу споживчого попиту, внесення продукції (робіт, послуг) платника податку до інформаційних баз продажу, послуги зі збору та розповсюдження інформації про продукцію (роботи, послуги).

Відповідно до ст.3 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Згідно ч. 2 ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Суд зазначає, що з наданих позивачем до матеріалів справи документів не можливо встановити зв'язок, отриманих від ФОП ОСОБА_4 відповідних рекламних послуг, оскільки звіти про проведення заходів, висновки про результати рекламно - інформативних заходів або інші документи, які б більш детально розкривали інформацію про характер послуг, місце їх надання, розміщення рекламної інформації, які б підтверджували факт надання вказаних рекламних послуг, рекламування саме вказаної категорії товарів, отримання економічного ефекту від проведених заходів позивачем до суду не надано.

Крім того, для наявності підстав віднести витрати за отримані рекламні послуги до витрат, необхідно підтвердити відповідними документами, в даному випадку при проведені рекламних заходів обов'язковим документом є кошторис витрат на підготовку та проведення рекламних заходів. Вказані документи позивачем до суду не надано.

Отже, надані позивачем до справи документи, зокрема, звіти про проведення заходів не відповідають вимогам до первинних документів, визначених ч.2 ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" в частині змісту та обсягу господарських операцій, тобто не є належним доказам реальності господарської операції.

Щодо господарських операцій по взаємовідносинам позивача та ФОП ОСОБА_6, судом встановлено наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, між позивачем (замовником) та ФОП ОСОБА_6, укладено договір про надання юридичних послуг від 01.04.2015 №3 (а.с.83-85). Відповідно до п.1 вказаного договору про надання юридичних послуг визначено, що замовник доручає, а виконавець бере на себе зобов'язання надавати юридичні послуги в обсязі та на умовах, передбачених Даним Договором. При цьому, згідно умов вказаного договору визначено перелік зобов'язань виконавця, а саме: брати участь у підготовці та укладенні різного роду договорів, що укладаються замовником з іншими підприємствами та громадянами, надає допомогу щодо організації контролю за виконанням цих договорів та застосуванням передбачених законом та договором санкцій до контрагентів, що не виконують договірних зобов'язань; організовує та веде претензійну роботу за матеріалами, підготовленими замовником; представляє у встановленому порядку інтереси замовника в суді, а також в інших органах при розгляді правових питань; узагальнює та аналізує розгляд судових, інших справ та спільно з іншими підрозділами замовника - результати розгляду претензій, практику укладання та виконання договорів - надає замовнику пропозиції з усунення виявлених недоліків; дає консультації, висновки, довідки з правових питань, що виникають у діяльності замовника; готує за дорученням замовника матеріали про правопорушення для передачі до правоохоронних та судових органів, а також вживає заходів щодо відшкодування збитків, завданих замовнику; виконує інші доручення замовника з правових питань за попереднім узгодженням з виконавцем.

Позивачем до матеріалів справи надано: квитанції до прибуткового касового ордера, зведений акт прийому - передачі послуг (а.с.86-88).

Згідно змісту зведеного акту приймання - передачі послуг, мається перелік наданих юридичних послуг в період з 01.04.2015 до 30.10.2015, а саме: надання усних консультацій по питанням щодо ведення підприємницької діяльності замовником; аналіз видів підприємницької діяльності за замовленням замовника на предмет розширення підприємницької діяльності; складання, підготовка документів для отриманні додаткових видів діяльності; отримання дозвільних документів на ведення діяльності; представлення інтересів замовника в усіх установах, організаціях, з усіх питань пов'язаних з веденням справ по підприємницькій діяльності замовника; підготовка аналітичних довідок згідно діючого законодавства (надані довідки щодо умов та особливостей ведення різних видів підприємницької діяльності) відповідно до запиту замовника; ведення переговорів з партнерами, заключення договорів, вирішення спірних питань які виникали під час заключення відповідних договорів пов'язаних з діяльністю замовника; складання, підготовка та аналіз господарської документації (договори, угоди, додатки до них, на вимогу замовника (опрацьовано 12 договорів на постачання продукції та 3 договори про надання послуг з відповідними додатками до них).

З огляду на отриманий перелік послуг, суд зазначає, що зазначені юридичні послуги передбачають складання відповідних звітів та висновків, складання певних юридичних документів, документів дозвільного характеру, аналітичних довідок, тощо.

Проте, позивачем до матеріалів справи не надано жодного доказу на виконання юридичних послуг безпосередньо його контрагентом, що визначені у зведеному акті приймання - передачі послуг.

При цьому, судом встановлено, що вказаний зведений акт приймання - передачі послуг не містить обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції, щодо усних консультацій з певних питань, представлення інтересів замовника в установах, організаціях, а також під час ведення переговорів з партнерами та заключення договорів тощо. Водночас, суд зазначає, що наданий позивачем Витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців на підтвердження надання ФОП ОСОБА_5. юридичних послуг не є належним доказом, оскільки наданий документ лише засвідчує, що ОСОБА_5 було здійснено запит у відповідності до чинного законодавства щодо отримання вказаного Витягу стосовно позивача.

Таким чином, надані позивачем до справи зведений акт приймання - передачі послуг не відповідає вимогам до первинних документів, визначених ч.2 ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" в частині змісту та обсягу господарських операцій, тобто не є належним доказам реальності господарської операції.

Також позивачем не надано доказів на підтвердження обґрунтування розрахунку вартості рекламних та юридичних послуг, виходячи з одиниці виміру та періоду надання вказаних послуг.

Суд зазначає, що позивачем не надано до матеріалів справи доказів реального виконання результатів отриманих послуг у господарській діяльності, а саме - первинних документів на підтвердження використання позивачем наданих рекламних послуг (зокрема, акти списання запасів продукції, що рекламувалась та дегустувалась у відповідний період, зразки листівок, тощо), а також юридичних послуг (зокрема, нотаріально засвідчених довіреностей, що надавали право ФОП ОСОБА_5 представляти інтереси у органах виконавчої влади, документів, що засвідчували участь контрагента в підписанні договорів та отриманні відповідних ліцензій, тощо), тобто не надано доказів на підтвердження зв'язку з господарською діяльністю позивача рекламних та юридичних послуг, придбаних у ФОП ОСОБА_4 та ФОП ОСОБА_5

Відповідно до пп. 14.1.185 п. 14.1 ст. 14 ПК України, постачання послуг - будь-яка операція, що не є постачанням товарів, чи інша операція з передачі права на об'єкти права інтелектуальної власності та інші нематеріальні активи чи надання інших майнових прав стосовно таких об'єктів права інтелектуальної власності, а також надання послуг, що споживаються в процесі вчинення певної дії або провадження певної діяльності.

Згідно п.п.138.1.1 п.138.1 ст.138 ПК України, витрати операційної діяльності включають: собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг та інші витрати беруться для визначення об'єкта оподаткування з урахуванням пунктів 138.2, 138.11 цієї статті, пунктів 140.2 - 140.5 статті 140, статей 142 і 143 та інших статей цього Кодексу, які прямо визначають особливості формування витрат платника податку.

Відповідно до п. 138.2 ст.138 ПК України, витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

Положеннями ст. 177 ПК України передбачено, що доходи фізичних осіб - підприємців, отримані протягом календарного року від провадження господарської діяльності, оподатковуються за ставкою, визначеною пунктом 167.1 статті 167 цього Кодексу (п.177.1 ст. 177 ПК України).

Об'єктом оподаткування є чистий оподатковуваний дохід, тобто різниця між загальним оподатковуваним доходом (виручка у грошовій та негрошовій формі) і документально підтвердженими витратами, пов'язаними з господарською діяльністю такої фізичної особи - підприємця (п. 177.2 ст. 177 ПК України).

До переліку витрат, безпосередньо пов'язаних з отриманням доходів, належать інші витрати, до складу яких включаються витрати, що пов'язані з веденням господарської діяльності, які не зазначені в підпунктах 177.4.1-177.4.3 цього пункту, до яких відносяться витрати на відрядження найманих працівників, на послуги зв'язку, реклами, плати за розрахунково-касове обслуговування, на оплату оренди, ремонт та експлуатацію майна, що використовується в господарській діяльності, на транспортування готової продукції (товарів), транспортно-експедиційні та інші послуги, пов'язані з транспортуванням продукції (товарів), вартість придбаних послуг, прямо пов'язаних з виробництвом товарів, виконанням робіт, наданням послуг (пп.177.4.4 п. 174.4 ст. 177).

Згідно п. 167.1 ст. 167 ПК України, ставка податку становить 18 відсотків бази оподаткування щодо доходів, нарахованих (виплачених, наданих) (крім випадків, визначених у пунктах 167.2-167.5 цієї статті) у тому числі, але не виключно у формі: заробітної плати, інших заохочувальних та компенсаційних виплат або інших виплат і винагород, які нараховуються (виплачуються, надаються) платнику у зв'язку з трудовими відносинами та за цивільно-правовими договорами.

Таким чином, витрати для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на доходи фізичних осіб мають бути фактично здійснені та підтверджені належним чином оформленими первинними документами, що відображають реальність здійснення господарської операції.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про правомірність висновків відповідача щодо порушення ФОП ОСОБА_3 вимог податкового законодавства, а саме безпідставного включення до витрат придбані у ФОП ОСОБА_4 та ФОП ОСОБА_5 рекламні та юридичні послуги, відповідно, оскільки позивачем не надані документи, які б підтверджували реальне виконання послуг, факт надання послуг, мету та сенс таких послуг, а також їх вплив на господарську діяльність підприємства позивача.

З огляду на наведене, суд дійшов висновку про відповідність прийнятого відповідачем податкового повідомлення-рішення від 25.08.2016 № та відповідно рішення від 10.11.2016 № та вимоги від 10.11.2016 №Ф-, вимогам ч. 3 ст. 2 КАС України.

Згідно ч.1 ст.71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача про скасування податкового повідомлення-рішення від 25.08.2016 №, рішення від 10.11.2016 № та вимоги від 10.11.2016 №Ф- є необґрунтованими, через що у задоволенні позовних вимог в цій частині належить відмовити.

Щодо позовних вимог про скасування податкового повідомлення - рішення від 26.08.2016 №, суд зазначає наступне.

Як встановлено в ході судового розгляду, рішенням ГУ ДФС у Харківській області від 03.11.2016 №595/ФОП/20-40-10-01-14 (а.с.50-57), податкове повідомлення - рішення від 26.08.2016 № грошове зобов'язання з військового збору збільшено на 25,18 грн.

На підставі рішення ГУ ДФС у Харківській області від 03.11.2016 №595/ФОП/20-40-10-01-14 податковим органом прийнято нове податкове повідомлення рішення від 28.12.2016 №, яким нараховано грошове зобов'язання зі сплати військового збору у розмірі 2550,05 грн., в тому числі за основним платежем - 2040,04 грн. та штрафними (фінансовими) санкціями - 510,01 грн.

Відповідно до положень п. 60.1 ст. 60 ПК України, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога вважаються відкликаними, якщо сума податкового боргу самостійно погашається платником податків або органом стягнення; контролюючий орган скасовує раніше прийняте податкове повідомлення-рішення про нарахування суми грошового зобов'язання або податкову вимогу; контролюючий орган зменшує нараховану суму грошового зобов'язання раніше прийнятого податкового повідомлення-рішення або суму податкового боргу, визначену в податковій вимозі; рішенням суду, що набрало законної сили, скасовується повідомлення-рішення контролюючого органу або сума податкового боргу, визначена в податковій вимозі; рішенням суду, що набрало законної сили, зменшується сума грошового зобов'язання, визначена у податковому повідомленні-рішенні контролюючого органу, або сума податкового боргу, визначена в податковій вимозі.

Згідно п. 60.2 ст. 60 ПК України, у випадках, визначених підпунктом 60.1.1 пункту 60.1 цієї статті, податкова вимога вважається відкликаною у день, протягом якого відбулося погашення суми податкового боргу в повному обсязі.

Таким чином, оскаржуване податкове повідомлення - рішення від 26.08.2016 № є відкликаним, згідно положень п. 60.1 ст. 60 ПК України, отже, позовні вимоги про скасування вказаного податкового повідомлення - рішення є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

З огляду на викладене, адміністративний позов ФОП ОСОБА_3 про скасування податкових повідомлень - рішень від 25.08.2016 №, від 26.08.2016 №, рішення від 10.11.2016 № та вимоги від 10.11.2016 №Ф- не підлягає задоволенню.

Згідно ст. 94 КАС України, у разі відмови у задоволенні позову, понесені позивачем судові витрати з відповідача не присуджуються.

Керуючись ст. ст. 2, 8-14, 71, 94, 160-163, 167, 186 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного позову фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до Київської об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області, Головного управління ДФС у Харківській області про скасування податкових повідомлень - рішень від 25.08.2016 №, від 26.08.2016 №, рішення від 10.11.2016 № та вимоги від 10.11.2016 №Ф- - відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Повний текст постанови виготовлено 13 березня 2017 року.

Суддя Мар'єнко Л.М.