Справа № 2-а-2807/10
Суддя: Загуменнова Н. М.
Дата ухвалення: 2010-07-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Коростенський міськрайонний суд Житомирської області
Справа № 2-а-2807/10
Провадження № -
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"07" липня 2010 р. м. Коростень

Коростенський міськрайонний суд

Житомирської області

в складі: головуючої - судді Загуменнової Н.М.

розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до

Управління праці та соціального захисту населення Коростенської міської ради про визнання дій неправомірними та стягнення невиплачених коштів, передбачених Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи14, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулась до суду з позовом, в якому просить визнати дії Управління праці та соціального захисту населення Коростенської міської Ради неправомірними та стягнути з Управління праці та соціального захисту населення Коростенської міської Ради недовиплачені кошти, які передбачені ст. ст. 37 Закону України " Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи " за період з 01.09.2008 року по 31.12.2008 року, за ст. 39 Закону України " Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи " за період з 01.09.2006 року по 31.08.2009 року, посилаючись на те, що вона є потерпілою від Чорнобильської катастрофи 3-ї категорії, проживає та працює в зоні гарантованого добровільного відселення.

Позивачка вважає, що проведення виплат в твердих сумах, встановлених Постановою Кабінету Міністрів України № 836 від 26.07.1996 року, а не в розмірах, визначених Законом України " Про статус і соціальний захист населення громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи ", порушує її права.

Сторони надали заяви про розгляд справи в їх відсутність, позивачка позов підтримує, відповідач не визнає, наполягає на застосуванні позовної давності.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що позивачка є потерпілою 3-ї категорії від Чорнобильської катастрофи, що стверджується посвідченням серії НОМЕР_1, виданим 27.01.1994 року Житомирською облдержадміністрацією. Вона проживає в м. Коростені ( дані паспорту а.с.9),. який відноситься до зони гарантованого добровільного відселення. З 01.03.2001 року по даний час працює ДЗ № 20 м. Коростень, що стверджується даними її трудової

книжки ( а.с. 8 ). В зв'язку з цим позивачка має право на отримання компенсацій, що встановлені ст. 37, 39 Закону України „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". л

Відповідно до ст. 37 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи44 громадянам, які проживають на N території радіоактивного забруднення виплачується грошова допомога у зв'язку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва - у зоні гарантованого добровільного відселення - в розмірі 40% мінімальної заробітної плати щомісяця.

Відповідно до ст. 39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи44 громадянам, які працюють у зоні гарантованого добровільного відселення на території радіоактивного забруднення передбачена І доплата в розмірі 2-х мінімальних заробітних плат.

Позивачкою отримуються кошти відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 26.07.1996 року № 836 "Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок

Чорнобильської катастрофа якою встановлені компенсації та доплати громадянам, які проживають та працюють на територіях радіоактивного забруднення.

Виходячи з пріоритетності законів над урядовими нормативними актами позовні вимоги підлягають до задоволення частково.

Відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Однак суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню

частково, оскільки дія вказаних норм на 2006,2007 та 2008 роки в частині виплати компенсацій і допомог у розмірах відповідно до мінімальної заробітної плати була зупинена згідно із Законами України « Про Державний бюджет України на 2006 рік », « Про Державний бюджет України на 2007 рік », «Про Державний бюджет України на 2008 рік» та про внесення змін до деяких законодавчих актів України».

Рішеннями Конституційного суду України від 09.07.2007 року та від 22 травня 2008 року визнано такими, що не відповідають Конституції України ( є неконституційними) положення Закону України « Про Державний бюджет України на 2007 та на 2008 роки », в тому числі абзац другий, третій та четвертий частини першої ст..37, абзац другий, третій, четвертий частини першої та частини другої ст..39 « Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали наслідок Чорнобильської катастрофи».

Дані рішення є чинними з моменту їх винесення і мають преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді позовів у зв,язку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень статей законів, що визнані неконституційними.

Положення Закону України « Про Державний бюджет України на 2006 рік» не визнані неконституційними, а тому є чинними на даний час.

Таким чином вимоги позивачки про стягнення недоотриманих коштів підлягають задоволенню за ст. 37 за період з 01.09.2008 року по 31. 12.2008 року та за ст. 39 за період з 01.09.2008 року по 31.08.2009 року.

При стягненні коштів суд виходить з розміру мінімальних заробітних плат, які діяли у вказаних періодах, а саме:

-з 01.04.2008 р. - 525 грн.;

-з 1.10.2008 р. - 545 грн.

-з 1.12.2008 р. - 605 грн.

-з 01.04.2009р. -625 грн.

-з 01.07.2009 р.-630 грн.

В зв'язку з викладеним, розмір недовиплачених позивачці коштів, передбачених ст.37 вищевказаного Закону у розмірі 40% мінімальної заробітної плати щомісяця, за мінусом одержаних коштів по 2,10 грн. щомісяця становитим: ( 4 міс. X 2,10 = 8,40

грн.) виходячи з розрахунку - 879,60 грн., а саме:

-з 01.09.2008 р. по 01.10.2008 р.- ( 525 грн. х 40 %)х 1 міс. = 210 грн.

-з 01.10.2008 р. по 01.12.2008р. -(545 грн. х 40 % ) х 2 міс.= 436 грн

-з 01.12.2008 р. по 31.12.2008 р. - (605 грн. х 40 %) х 1 міс.= 242 грн

а всього - 888 грн.

Таким чином: 888 - 8,40 = 879,60 грн.

Розмір недовиплачених позивачці коштів, передбачених ст. 39 вищезазначеного Закону у розмірі 2-х мінімальних заробітних плат щомісяця, за мінусом одержаних коштів в сумі '126 грн., виходячи з розрахунку становить - 14214 грн., а саме:

-з 01.09.2008 р. по 01.10.2008 р,-( 525 грн. х 2)х 1 міс. = 1050 грн.

-з 01.10.2008 р. по 01.12.2008р. - (545 грн. х 2 ) х 2 міс.= 2180 грн

-з 01.12.2008 р. по 01.04.2009 р. - (605 грн. х 2 ) х 4 міс.= 4840 грн

-з 01.04.2009 р. по 01.07.2009 р. - (625 грн. х 2 ) х 3 міс.= 3750 грн - з 01.07.2009 р. по 31.08.2009 р. - (630 грн. х 2 ) х 2 міс - 2520 грн

Таким чином: 14340 - 126 грн. = 14214 грн.

Всього: 14214 грн. + 879,60 грн. = 15093,60 грн.

Відповідно до „Порядку використання коштів Державного бюджету України на виконання програм, пов'язаних із соціальним захистом громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.09.2005 року № 936 - виплата компенсацій, передбачених ст. 37,39 Закону України „Про статус і ' соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи14 працюючим і непрацюючим громадянам, пенсіонерам проводиться центрами по нарахуванню і виплаті соціальних допомог, управліннями праці та соціального захисту /