Справа № 808/272/17
Суддя: Батрак Інна Володимирівна
Дата ухвалення: 2017-03-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2017 року (о 18 год. 00 хв.) Справа № 808/272/17 м.Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Батрак І.В.

за участю секретаря Лялько Ю.В.,

представника позивача ОСОБА_1,

представників відповідача ОСОБА_2, ОСОБА_3,

розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом Приватного акціонерного товариства «Ферротрейдінг»

до Головного управління ДФС у Запорізькій області

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство «Ферротрейдінг» (далі ПрАТ «Ферротрейдінг», позивач) звернулось до Запорізького окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління ДФС у Запорізькій області (далі ГУ ДФС у Запорізькій області, відповідач), в якому просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 28.10.2016 № у сумі 348 783,98 грн., яке винесено відповідачем.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, надав пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві, та надав також усні пояснення. Позовні вимоги ґрунтуються на тому, що підприємством на протязі 2014 року було заявлено до оформлення ряд митних декларацій та товаросупровідних документах до них, на відвантаження товару феросиліцію МФС-10, виробництва ПАТ «Запорізький абразивний комбінат», код товару було визначено 7202 29 90 00. Зазначені декларації були оформлені та товар за ними було експортовано, жодних претензій з боку митних органів (будь-яких інших), отримувача товару до цього часу не було. Вказує, що зараз органами ДФС прийняте рішення, що начебто позивачем невірно визначено код товару 7202 99 80 00 замість коду 7202 29 90 00. Посилається на приписи Закону України «Про митний тариф України» та пояснює, що до основних різновидів феросплавів відноситься феросиліцій низькокремністий марки МФС-10. Вважає, що за всіма визначеними законом ознаками товар відноситься саме до МФС-10, а не будь-що інше, що повністю підтверджується сертифікатом якості (підтвердження хімічного складу), технічними умовами виробника ПАТ «Запорізький абразивний комбінат» (ТУУ 3.02-7-97, що додано позивачем до матеріалів справи), які пройшли всі передбачені чинним законодавством погодження та затвердження, про що свідчить той факт, що вони були чинними на час відвантаження позивачем товару та є чинними на сьогодні, а також повністю підтверджується ДСТУ 1415-93 (ISO 5445-80). Зазначає також, що сама позиція ДФС озвучена у наказі від 09.06.2015 №401, що код товару 7202 29 90 00 і код товару 7202 99 80 00 це виключно різні види феросплавів (навіть по назвах зрозуміло, що вищевказані феросплави повинні мати складову з їх назви, а у МФС-10 такі складові відсутні як такі) і ототожнення їх є порушеннями як Закону, так і Додаткових пояснень до товарних категорій: 7202 21 00 7202 29 90 УКТЗЕД, затверджених ДФС. З урахуванням наведеного, вважає, що можна чітко класифікувати відвантажений підприємством у 2014 році товар як феросиліцій, віднесений до коду який і є єдино вірним кодом для вказаного товару, про що свідчать також надані митниці документи (контракти, ТУ, сертифікати виробника тощо), і жодним чином не суперечить поясненням ДФС, а тому просить адміністративний позов задовольнити та скасувати спірне рішення відповідача.

Представники відповідача у судовому засіданні проти позову заперечили із підстав, наведених у наданих суду запереченнях від 07.02.2017 №197/08-01-10-02 (вх. №3441). Зокрема, зазначають, що відповідно до Додаткових пояснень до товарних категорій: 7202 21 00- 7202 29 90 УКТ ЗЕД, які затверджені наказом Міндоходів України від 14.01.2014 №15, які були чинні на час здійснення митного оформлення, та які побудовані на основі Пояснень до Гармонізованої системи 2007 року і Пояснень до Комбінованої номенклатури ЄС, феросиліцій має блискучий сірий злам і відзначається крихкістю. Постачаються різні види феросиліцію, які містять за масою від 10 до майже 96% кремнію з низьким вмістом вуглецю (0,1 0,2%). Він використовується або для поліпшення якості сталі, або для виробництва сталей, які містять кремній (зокрема, «електротехнічних листів та плит», або замість більш дорогого кремнію як розкиснювач (у силіко-термальному процесі) в інших металургійних процесах. Вказують, що пояснення до товарної позиції 7202 УКТ ЗЕД, затверджені наказом Міндоходів України від 14.01.2014 №15, які побудовані на версії ГС2012 року, не містили Додаткових пояснень до товарних позицій (восьмизначний код). Так, при проведенні перевірки застосовувались Додаткові пояснення до товарних категорій товарної позиції 7202 УКТ ЗЕД, затверджені наказом ДПС України від 30.12.2010 №1561, які побудовані на основі Пояснень до ГС 2007 року та пояснень до Комбінованої номенклатури ЄС, які не суперечать УКТ ЗЕД версії 2012 року. Враховуючи вміст кремнію від 11,6% до 12,5%, вуглецю 1,2% до 1,3% та фізичні властивості, вважають, що товар з комерційною назвою «Феросплави: феросиліцій кусковий низькокремністий марки FeSi10» відноситься до феросплаву в розумінні Примітки 1 (с) до групи 72 УКТ ЗЕД, але не відповідає додатковим поясненням до товарних категорій: 7202 21 00 7202 29 90 УКТ ЗЕД стосовно вимог до хімічного складу феросиліцію. Щодо твердження позивача стосовно того, що пояснення є лише додатковий аргумент посилаються на приписи статті 68 Митного кодексу та зазначають, що ведення УКТ ЗЕД передбачає розроблення пояснень і рекомендацій до УКТ ЗЕД та забезпечення їх опублікування. Крім того, відповідно до п. 12 Порядку ведення Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності та визнання таким, що втратив чинність деяких постанов КМУ, затвердженого постановою КМУ від 21.05.2012 №428, пояснення до УКТ ЗЕД розробляються та затверджуються Держмитслужбою з урахуванням змін, які вносяться Всесвітньою митною організацією до пояснень до Комбінованої номенклатури. У разі потреби Держмитслужба розробляє пояснення до кодів товарів, що деталізовані на національному рівні. Ураховуючи викладене, просять у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

На підставі статті. 160 КАС України в судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини постанови та оголошено про час виготовлення постанови у повному обсязі.

Розглянувши та дослідивши надані документи, заслухавши пояснення представників сторін, судом встановлені наступні обставини.

ПрАТ «Ферротрейдінг» (ідентифікаційний код 31612766) є юридичною особою, яка зареєстрована 17.08.2001 Виконавчим комітетом Запорізької міської ради, про що свідчить відповідне ОСОБА_4 А01 №527696.

29.08.2016 на адресу підприємства від відповідача надійшов письмовий запит №2873/10/08-01-14-10-10 про надання копій документів та відомостей у звязку з проведенням документальної невиїзної перевірки дотримання вимог законодавства з питань державної митної справи у частині правильності класифікації згідно з УКТ ЗЕД за кодом 7202 29 90 00 товару «Феросплави: феросиліцій кусковий низькокремністий марки FeSi10…», з проханням надати документи (договори/контракти з доповненнями (додатковими угодами) до них, прибуткові накладні, платіжні доручення), які підтверджують отримання товару, який подальшому було вивезено за межі митної території України за митними деклараціями (згідно наведеного у запиті переліку ВМД) на адресу компаній Grass AF, Aveks Ic Ve Dis Ticaret A.S., Scm Group (Fonderie).

Посадовими особами ГУ ДФС у Запорізькій області на підставі наказу від 18.07.2016 №766 (у редакції наказу від 19.08.2016 №892) та наказу від 01.09.2016 №927 у період з 25.07.2016 по 26.09.2016 була проведена документальна невиїзна перевірка дотримання позивачем вимог законодавства України з питань державної митної справи, за результатами якої складений відповідний акт від 10.10.2016 №093/08-01-14-10/31612766.

Згідно із висновками Акту перевіркою встановлено порушення позивачем вимог Основних правил інтерпретації класифікації товарів №№ 1 та 6, затверджених Законом України «Про митний тариф України» від 19.09.2013 №584-VІІ та Пояснень до товарної позиції 7202 УКТ ЗЕД, Додаткових пояснень до товарних категорій: 7202 21 00 7202 29 90, затверджених наказом Міністерства доходів і зборів України від 14.01.2014 №15 (чинного на час здійснення митного оформлення), що призвело до заниження податкового зобовязання зі сплати ввізного (експортного) мита на суму 279 027,17 грн.

Із матеріалів справи вбачається та сторонами підтверджено, що підставою для даного висновку контролюючого органу слугувало, що при перевірці правильності класифікації товарів відповідно до УКТЗЕД встановлено, що за митними деклараціями (перелік наведено на сторінці 5 Акту) підприємством ПрАТ «Ферротрейдінг» оформлювався товар «Феросплави: феросиліцій кусковий низькокремнис гий марки FeSilO...» ТУ У 02-7-97» виробництва ПАТ «Запорізький абразивний комбінат», в митному режимі експорт за кодом згідно УКТЗЕД 7202 29 90 00 (вивізне (експортне) мито відсутнє), якому відповідає опис «-феросплави:--феросиліцій:---інший:----інший».

Для підтвердження коду та опису товару декларантом надавались сертифікати якості, які зазначені в графі 44 вище перелічених МД.

Хімічний склад товару, оформленого за МД №112050000/2014/014313 від 18.06.2014 зазначений у гр. 31 визначений згідно з висновком Спеціалізованії лабораторії з питань експертизи та досліджень Міндоходів (СЛЕД Міндоходів м. Київ) від 12.06.2014 №142000902- І»103 відповідно до якого: «...феросиліцій марки ФС10 має наступний хімічний склад: крамній (Si) - від 8,0% до -.0%, вуглець (С) - не більше 2,0%, сірка (S) - не більше 0,02%, фосфор (Р) - не більше 0,15%, алюміній (А1) - не більше 0,2%, марганець (Мп) - не більше 3,0%, хром (Сг) - не більше 0,8%, а також розміри кусків від 0 до 300 мм...» За встановленими показниками (фізичними властивостями, хімічним складом), надана на дослідження проба (зразок) товару може бути віднесена до феросплаву у розумінні примітки 1 (с) до групи 72 пояснень УКТЗЕД.

Отже, враховуючи вміст кремнію від 11,6 % до 12,5%, вуглецю - від 1,2% до 1,3% та фізичні властивості, товар з комерційною назвою «Феросплави: феросиліцій кусковий низькокремнистий марки FeSilO» відноситься до феросплаву у розумінні Примітки 1 (с) до групи 72 УКТ ЗЕД, але не відповідає додатковим поясненням до товарних категорій 7202 21 00 - 7202 29 - 1 УКТ ЗЕД стосовно вимог до хімічного складу феросиліцію.

Таким чином, на підставі Основних правил інтерпретації класифікації товарів №№ 1 та 6, Приміток до Групи 72, затверджених Законом України «Про митний тариф України» від 19.09.2013 №584-VI, Пояснень до товарної позиції 7202 УКТЗЕД, Додаткових пояснень до товарних категорій 7202 21 00 - 7202 29 90, затверджених наказом Міністерства доходів і зборів України від 14.01.2014 №15 (чинного на час здійснення митного оформлення), документів, наданих до митного оформлення, феросплав з комерційною назвою "Феросиліцій низькокремнистий марки FeSilO", який оформлений за митними деклараціями, зазначеними в Додатку №1 до цього Акту , повинен класифікуватися за кодом згідно з УКТ ЗЕД 7202 99 80 00 як Феросплави:інший:інші:інший".

На вказаний код товару відповідно до Закону України «Про ставки вивізного (експортного) мита на брухт легованих чорних металів, брухт кольорових металів та напівфабрикати з їх використанням» від 13.12.2006 № 441-V (iз змінами і доповненнями) встановлено вивізне мито.

Крім того, на подібний товар Управлінням адміністрування митних платежів та МТР Запорізької митниці ДФС прийнято Рішення про визначення коду товару від 15.12.2015 №КТ- 129-2015. Відповідно до даного рішення заявлений код товару "Феросплав з комерційною назвою "Феросиліцій МФС-10" виробництва ПАТ «Запорізький абразивний комбінат» 7202 29 90 00 згідно з УКТ ЗЕД змінено на код 7202 99 80 00.

Вищевикладене стало підставою для висновку контролюючого органу про заниження позивачем податкового зобовязання.

На підставі Акту та вказаного порушення відповідачем 28.10.2016 було прийнято податкове повідомлення-рішення форми «Р» № НОМЕР_1, яким позивачу збільшено суму грошового зобовязання за платежем мито на товари, що вивозяться субєктами підприємницької діяльності у сумі 348 783,98 грн., у тому числі за основним платежем у сумі 279 027,17 грн., за штрафними санкціями у сумі 69 756,81 грн.

Вказане податкове повідомлення-рішення було оскаржено позивачем у адміністративному порядку, проте відповідно до рішення від 28.12.2016 №28268/6/99-99-11-03-03-25 про результати розгляду скарги ДФС України залишило ППР ГУ ДФС у Запорізькій області від 28.10.2016 № без змін, а скаргу ПрАТ «Ферротрейдінг» - без задоволення.

Вважаючи прийняте відповідачем рішення протиправним позивач звернувся із даним позовом до суду. При цьому, суд зауважує, що спір щодо правомірності дій під час призначення та проведення перевірки, яка стала підставою для винесення оскаржуваного рішення, між сторонами відсутній.

Ураховуючи викладене, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.

Як передбачено пунктами, 23 24 частини першої статті 4 Митного кодексу України від 13.03.2012 № 4495-VI (із змінами та доповненнями) митне оформлення - виконання митних формальностей, необхідних для випуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митний контроль це сукупність заходів, що здійснюються з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку.

Статтею 3 Митного кодексу України визначено порядок переміщення через митний кордон товарів і транспортних засобів, митне регулювання, пов'язане з встановленням та справлянням податків і зборів, процедури митного контролю та оформлення, боротьба з контрабандою та порушеннями митних правил, спрямовані на реалізацію митної політики України, становлять митну справу.

Митна справа є складовою зовнішньополітичної і зовнішньоекономічної діяльності України. У митній справі Україна додержується визнаних у міжнародних відносинах систем класифікації та кодування товарів, єдиної форми декларування експорту та імпорту товарів, митної інформації, інших міжнародних норм і стандартів.

Митні формальності - сукупність дій, що підлягають виконанню відповідними особами і органами доходів і зборів з метою дотримання вимог законодавства України з питань державної митної справи (пункт 29 частини першої статті 4 Митного кодексу України).

Аналіз наведеного визначення дає підстави вважати, що митні процедури охоплюють митний контроль, митне оформлення та справляння податків і зборів. При цьому, виконання митним органом дій (процедур), які пов'язані із закріпленням результатів митного контролю товарів і транспортних засобів, що переміщуються через митний кордон України, і які мають юридичне значення для подальшого використання цих товарів і транспортних засобів, є митним оформленням.

Відповідно до частини пятої статті 255 Митного кодексу України, митне оформлення вважається завершеним після виконання всіх митних формальностей, визначених цим Кодексом відповідно до заявленого митного режиму, що засвідчується органом доходів і зборів шляхом проставлення відповідних митних забезпечень (у тому числі за допомогою інформаційних технологій), інших відміток на митній декларації або документі, який відповідно до законодавства її замінює, а також на товаросупровідних та товарно-транспортних документах у разі їх подання на паперовому носії.

Згідно з частиною першою статті 266 Митного кодексу України декларант зобов'язаний:

1) здійснити декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення відповідно до порядку, встановленого цим Кодексом;

2) на вимогу органу доходів і зборів пред'явити товари, транспортні засоби комерційного призначення для митного контролю і митного оформлення;

3) надати органу доходів і зборів передбачені законодавством документи і відомості, необхідні для виконання митних формальностей;

4) у випадках, визначених цим Кодексом та Податковим кодексом України, сплатити митні платежі або забезпечити їх сплату відповідно до розділу X цього Кодексу;

5) у випадках, визначених цим Кодексом та іншими законами України, сплатити інші платежі, контроль за справлянням яких покладено на органи доходів і зборів.

Відповідно до статті 69 Митного кодексу України товари при їх декларуванні підлягають класифікації, тобто у відношенні товарів визначаються коди відповідно до класифікаційних групувань, зазначених в УКТ ЗЕД.

Органи доходів і зборів здійснюють контроль правильності класифікації товарів, поданих до митного оформлення, згідно з УКТ ЗЕД.

На вимогу посадової особи органу доходів і зборів декларант або уповноважена ним особа зобов'язані надати усі наявні відомості, необхідні для підтвердження заявлених ними кодів товарів, поданих до митного оформлення, а також зразки таких товарів та/або техніко-технологічну документацію на них.

У разі виявлення під час митного оформлення товарів або після нього порушення правил класифікації товарів орган доходів і зборів має право самостійно класифікувати такі товари.

Під складним випадком класифікації товару розуміється випадок, коли у процесі контролю правильності заявленого декларантом або уповноваженою ним особою коду товару виникають суперечності щодо тлумачення положень УКТ ЗЕД, вирішення яких потребує додаткової інформації, спеціальних знань, проведення досліджень тощо.

Штрафи та інші санкції за несплату митних платежів та за інші порушення, виявлені у зв'язку з неправильною класифікацією товарів, застосовуються органами доходів і зборів виключно у разі, якщо прийняте органом доходів і зборів рішення про класифікацію цих товарів у складному випадку було прийнято на підставі поданих заявником недостовірних документів, наданої ним недостовірної інформації та/або внаслідок ненадання заявником всієї наявної у нього інформації, необхідної для прийняття зазначеного рішення, що суттєво вплинуло на характер цього рішення.

Рішення органів доходів і зборів щодо класифікації товарів для митних цілей є обов'язковими. Такі рішення оприлюднюються у встановленому законодавством порядку. У разі незгоди з рішенням органу доходів і зборів щодо класифікації товару декларант або уповноважена ним особа має право оскаржити це рішення до органу вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду.

Висновки інших органів, установ та організацій щодо визначення кодів товарів згідно з УКТ ЗЕД при митному оформленні мають інформаційний або довідковий характер.

За приписами пункту 3 частини третьої статті 345 МК органи доходів і зборів мають право здійснювати митний контроль шляхом проведення документальних виїзних (планових або позапланових) та документальних невиїзних перевірок дотримання законодавства України з питань державної митної справи, зокрема, щодо правильності класифікації згідно з УКТЗЕД товарів, щодо яких проведено митне оформлення.

Згідно зі статтею 351 Митного кодексу України предметом документальних невиїзних перевірок є дані про своєчасність, достовірність, повноту нарахування та сплати митних платежів при переміщенні товарів через митний кордон України підприємствами, а також при переміщенні товарів через митний кордон України громадянами з поданням митної декларації, передбаченої законодавством України для підприємств. Документальна невиїзна перевірка проводиться у разі надходження від уповноважених органів іноземних держав документально підтвердженої інформації про непідтвердження автентичності поданих митному органові документів щодо товарів, митне оформлення яких завершено, недостовірність відомостей, що в них містяться, а також запитів стосовно надання інформації про зовнішньоекономічні операції, які здійснювалися за участю суб'єктів зовнішньоекономічної діяльності резидентів України.

Аналіз наведених норм свідчить про можливість митного контролю після завершення митного оформлення лише за умови обґрунтованої підозри, що під час пропуску товарів і транспортних засобів через митний кордон України було допущено порушення законодавства України.

При цьому, суд зауважує, що ні наказ про проведення документальної невиїзної перевірки дотримання вимог законодавства України з питань державної митної справи від 18.07.2016 №766, ні акт від 10.10.2016 №093/08-01-14-10/31612766, складений за наслідками проведення такої перевірки, не містять жодних посилань на наявність відповідних підозр та в чому саме вони полягають.

В акті перевірки відповідач посилається на невідповідність хімічного складу феросиліцію МФС-10 Поясненням до Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності, а саме додатковим поясненням до товарних категорій 7202 21 00-7202 29 90.

Взявши до уваги інформацію (наведений хімічний склад), зазначену у 31 графі митних декларацій позивача за 2014 рік та висновок СЛЕД Міндоходів м. Київ від 12.06.2014 №103, товар, на думку контролюючого органу, мав бути віднесений при митному оформленні до товарної позиції 7202 і класифікуватись за кодом 7202 99 80 00.

Вищевикладене стало підставою для висновку контролюючого органу про заниження позивачем податкового зобовязання.

Суд не погоджується з позицією контролюючого органу з наступних підстав.

Відповідно до Примітки 1 (с) Групи 72 УКТЗЕД розділу ХV Закону України «Про Митний тариф України» (у редакції чинній на час митного оформлення) «феросплави» - сплави у формі чушок, болванок, кусків або інших первинних форм, одержані внаслідок безперервного лиття, а також у гранулах чи порошках, агломерованих або неагломерованих, що використовуються як добавки у виробництві інших сплавів або як розкислювачі, десульфуранти чи для аналогічних цілей у чорній металургії і, як правило, не придатні для кування, з масовою часткою заліза 4 % або більше та масовою часткою одного чи кількох елементів у таких пропорціях: хрому понад 10 %; марганцю понад 30 %; фосфору понад 3 %; кремнію понад 8 %; з масовою часткою інших елементів у цілому, за винятком вуглецю, понад 10 %, при цьому вміст міді не повинен перевищувати 10 %.

Примітка 2 до товарних підпозицій групи 72 Розділу ХV Закону України «Про Митний тариф України» визначає, що під час класифікації феросплавів у товарній позиції 7202 слід додержуватися такого правила: феросплав розглядається як бінарний сплав і включається до відповідної підкатегорії (коли вона існує), якщо тільки вміст за масою одного з легуючих елементів сплаву перевищує мінімальний вміст за масою, зазначений у примітці 1 (c) до цієї групи; аналогічно він вважається відповідно потрійним або четвертним, якщо вміст за масою двох або трьох легованих елементів сплаву більше ніж мінімальний вміст за масою, зазначений у згаданій вище примітці. У разі застосування цього правила до «інших елементів», зазначених у примітці 1(c), вміст за масою кожного елемента повинен перевищувати 10 %.

Аналогічні норми містяться і в Поясненнях до Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності.

Відповідно до Національного стандарту України ДСТУ 4127:2002 (ISO 5445:1980, NEQ) визначено загальні технічні умови до феросиліцію ( утому числі і до ФМС-10), а саме: Si 8,00-14,00; C 2,0; S 0,02; P 0,15; Al 0,2; Mn 3,0; Cr 0,8.

Стандарти поширюються на феросиліцій, який використовують в металургійній промисловості для розкислення і легування сталі, сплавів, модифікування чавуну та у силікотермічних процесах одержання феросплавів як відновлювача, а також в інших галузях промисловості.

Аналогічні вимоги до товару МФС-10 містяться і у ДСТУ інших країн (учасників всесвітньої гармонізованої системи) ДСТУ 1415-93 (ІСО 5445-80).

Відповідно до акту перевірки, хімічний склад товару наступний: крамній (Si) - від 8,0% до -.0%, вуглець (С) - не більше 2,0%, сірка (S) - не більше 0,02%, фосфор (Р) - не більше 0,15%, алюміній (А1) - не більше 0,2%, марганець (Мп) - не більше 3,0%, хром (Сг) - не більше 0,8%.

Також судом встановлено, що для підтвердження коду та опису товару позивачем надавалися сертифікати якості виробника від 11.12.2013 №60-63, від 21.01.2014 №№6,7, від 23.12.2013 №88, від 13.12.2013 №70, від 24.12.2013 №94,95, згідно із якими вміст кремнію в товарі коливається від 11,6 до 12,5%, вміст титану від 2,2 до 2,7%, вміст алюмінію від 1,9 до 2,05, вміст вуглецю від 1,2 до 1,3%, вміст сірки від 0,18 до 0,2%.

Аналізуючи викладене, суд приходить до висновку про відповідність характеристик товару, що оформлювався позивачем, характеристикам, встановленим Державними стандартами України. Підвищений вміст вуглецю не може бути безумовною та єдиною підставою для того, щоб цей товар не відносити до категорії феросиліцій.

Крім того, в Додаткових поясненнях до товарної категорії 7202 99 80 визначено, що ця товарна категорія включає феросилікокальцій, феромарганотитан, феросиліконікель, феросилікоалюмінокальцій, фероалюміній, феросилікоалюміній і феросилікомарганоалюміній, що вже виключає віднесення феросиліцію до товарної категорії 7202 99 80.

Із вищевказаного акту перевірки вбачається також, що при прийнятті оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, відповідач, зокрема посилався на прийняте Запорізькою митницею ДФС класифікаційне рішення про визначення коду товару від 15.12.2015 № КТ-129-2015, відповідно до якого заявлений декларантом код товару «Феросплав з комерційною назвою «Феросиліцій МФС-10» - НОМЕР_2 згідно УКТ ЗЕД змінено на код НОМЕР_3. Даний товар заявлено у митний режим експорт підприємством ПП «НПКО «ТАТА».

Разом з тим, вказане класифікаційне рішення про визначення коду товару від 15.12.2015 № КТ-129-2015 було оскаржене підприємством у судовому порядку та відповідно до постанови Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 16.11.2016 у справі № 808/1432/16, яка набрала законної сили, останнє було визнано протиправним та скасовано.

Згідно із частиною першою статті 72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Таким чином, посилання відповідача при прийнятті оскаржуваного рішення на класифікаційне рішення про визначення коду товару від 15.12.2015 № КТ-129-2015 є безпідставними та необґрунтованими.

Частиною пятою статті 71 КАС України передбачена можливість збирання доказів судом з власної ініціативи.

Суд також враховує правову позицію Верховного суду України в якій зазначено, що за змістом статті 313 Митного кодексу України класифікація товарів, тобто віднесення товарів до класифікаційних групувань, визначених в Українській класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності (УКТЗЕД), є виключною компетенцією митних органів.

Незалежно від закінчення операцій митного контролю, оформлення та пропуску товарів і транспортних засобів митний контроль за ними може здійснюватися, якщо є достатні підстави вважати, що мають місце порушення законодавства України чи міжнародного договору України, контроль за виконанням яких покладено законом на митні органи. Такий контроль здійснюється на підставі письмового розпорядження керівника митного органу або особи, яка його заміщує (стаття 69 Митного кодексу України).

Аналіз наведених норм свідчить про можливість митного контролю після завершення митного оформлення (за умови обґрунтованої підозри, що під час пропуску товарів і транспортних засобів через митний кордон України було допущено порушення законодавства України та на підставі письмового розпорядження керівника митного органу або особи, яка його заміщує).

Однак, зважаючи на обставини справи, суд, враховуючи зазначені вище норми законодавства, дійшов висновку про те, що якщо митні органи внесли товар до певного коду номенклатури та пропустили товар, то в подальшому вони не мали підстав для прийняття податкових повідомлень у звязку з виявленням помилки у класифікації товарів (постанови Верховного Суду України від 18 вересня 2012 року у справі № 21-203а12, від 6 листопада 2012 року у справі № 21-330а12).

Ураховуючи вищевикладене, суд вважає, що висновок про порушення позивачем митного законодавства, зроблений відповідачем в Акті, є необґрунтованим та недоведеним, у зв'язку з чим спірне податкове повідомлення-рішення, прийняте відповідачем на підставі встановлених Актом порушень, є протиправним та підлягає скасуванню.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини третьої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку

Частиною першою статті 11 КАС України встановлено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Як встановлено частиною першою, другою статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суд, відповідно до статті 86 КАС України оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що відповідачем не доведена правомірність прийнятого рішення, а тому заявлені позивачем вимоги є такими, що підлягають задоволенню. Оскільки відповідачем безпідставно збільшено суму грошового зобовязання з мита на товари, що вивозяться субєктами підприємницької діяльності за основним платежем, то відповідно і сума штрафних санкцій є необґрунтованою.

Відповідно до приписів частини першої статті 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

Керуючись ст. ст. 94, 158-163 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 28.10.2016 № у сумі 348 783,98 грн., яке прийняте Головним управлінням ДФС у Запорізькій області.

Присудити на користь Приватного акціонерного товариства «Ферротрейдінг» суму судового збору у розмірі 5 231,86 грн. (пять тисяч двісті тридцять одна гривня вісімдесят шість копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Запорізькій області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України, або прийняття постанови у письмовому провадженні з дня отримання такої постанови, апеляційної скарги, з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя І.В. Батрак