Справа № 2а/1770/4175/2012
Суддя: Гломб Ю.О.
Дата ухвалення: 2017-02-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без розгляду

24 лютого 2017 року Р і в н еСправа №2а/1770/4175/2012

Рівненський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Гломба Ю.О., за участю секретаря судового засідання Таргоній А.В. та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі:

позивача: не прибув

відповідача: представник не прибув

третіх осіб позивача: представники не прибули

третьої особи відповідача ОСББ "Аркад": представник Курись О.П.

третьої особи відповідача виконавчого комітету Здолбунівської міської ради: представник не прибув

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

ОСОБА_2 третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5
доДержавного реєстратора Здолбунівської районної державної адміністрації; треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Об"єднання співвласників багатоквартирного будинку "Аркад", виконавчий комітет Здолбунівської міської ради
про визнання дій державного реєстратора неправомірними та зобов'язання його вчинити дії, визнання нечинним свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи, скасування державної реєстрації юридичної особи через допущені при її створенні порушення,
В С Т А Н О В И В:

У провадженні Рівненського окружного адміністративного суду перебуває адміністративна справа за позовом ОСОБА_2, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, до державного реєстратора Здолбунівської районної державної адміністрації, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку "Аркад" (далі - ОСББ "Аркад"), виконавчий комітет Здолбунівської міської ради, про визнання дій неправомірними при прийнятті документів для державної реєстрації ОСББ "Аркад" та зобов'язання вчинення дій щодо скасування запису в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців від 22.12.2010 про державну реєстрацію ОСББ "Аркад", визнання нечинним свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи ОСББ "Аркад", скасування державної реєстрації юридичної особи через допущені при її створенні порушення, які неможливо усунути.

В ході судового розгляду встановлено, що позивач повторно не прибула у судове засідання без поважних причин.

За таких обставин, на виконання положень ст.155 КАС України, судом з власної ініціативи поставлено на обговорення питання щодо залишення позовної заяви без розгляду.

Треті особи на стороні позивача у судове засідання не прибули, про причини неприбуття суд не повідомили, про дату, час і місце судового розгляду повідомлені з урахуванням вимог ст.ст.33, 35 КАС України належним чином.

Відповідач у судове засідання не прибув, у поданому суду клопотанні просив розглянути справу за його відсутності.

Представник третьої особи на стороні відповідача, виконавчого комітету Здолбунівської міської ради, у судове засідання не прибув, про причини неприбуття суд не повідомив, про дату, час і місце судового розгляду повідомлений належним чином.

Представник третьої особи на стороні відповідача, ОСББ "Аркад", не заперечив проти залишення позовної заяви без розгляду.

У разі повторного неприбуття позивача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин, якщо від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, суд залишає позовну заяву без розгляду (ч.3 ст.128 КАС України).

Нормами статтей 33-40 КАС України врегульовано порядок виклику у судове засідання осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч.1 ст.40 КАС України, особи, які беруть участь у справі, зобов'язані під час провадження у справі повідомляти суд про зміну місця проживання (перебування, знаходження), роботи, служби. У разі неповідомлення про зміну адреси повістка надсилається їм за останньою адресою і вважається врученою.

Як вбачається з матеріалів справи, 26.05.2016 на адресу суду надійшла заява позивача (т.2 - а.с.134), у якій зазначено, що вона з 2011 року постійно проживає за межами України в Об'єднаних Арабських Еміратах (АДРЕСА_1), де працює згідно з міжурядовими домовленостями, у зв'язку з чим не може бути належним чином повідомлена за раніше вказаною адресою місця реєстрації/проживання на території України.

За таких обставин, суд, ухвалою від 04.07.2016 (т.2 - а.а.с.136-138), на виконання вимог ч.7 ст.35 КАС України повідомлено позивача про час та місце розгляду даної справи в порядку, встановленому ст.115-5 КАС України, шляхом надіслання судового доручення закордонній дипломатичній установі України в Об'єднаних Арабських Еміратах - консульству України в Дубай (ОАЕ, м. Дубай, Шейх Заїд Роад, Аль Харбаш тауер, оф.206) для вручення ОСОБА_2 (адреса місця проживання: АДРЕСА_1) виклик (повідомлення) про день судового розгляду (т.2 - а.а.с.139-140).

Справа призначалася судом до розгляду 20.01.2017 та 24.02.2017, однак у судові засідання за вказаними датами позивач не прибула, про причини неприбуття суд не повідомила, про дату, час і місце судового розгляду повідомлена з урахуванням вимог ст.ст.33, 35, 115 КАС України належним чином. Клопотань про відкладення розгляду справи, про розгляд справи за її відсутності та інформації про причини неприбуття в судові засідання до суду від позивача не надходило.

Згідно з листом Міністерства закордонних справ України від 28.12.2016 №71/ВКЗ/14-633-113495 (т.2 - а.с.185), судове доручення Рівненського окружного адміністративного суду від 04.07.2016 повернено без виконання від закордонної дипломатичної установи України в Об'єднаних Арабських Еміратах - консульства України в Дубай, у зв'язку з неіснуючою адресою вказаної у такому дорученні.

Частиною 11 статті 35 КАС України передбачено, що у разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.

ОСОБА_2, у поданій суду 26.05.2016 заяві, зазначила неіснуючу адресу для листування - АДРЕСА_1. Саме за вказаною адресою судом надсилався позивачу виклик (повідомлення) про день судового розгляду. Заяв про зміну адреси від ОСОБА_2 до суду не надходило.

Таким чином, виклик (повідомлення) про день судового розгляду на 20.01.2017 із резервною датою на 24.02.2017, надісланий судом судовим дорученням для вручення позивачу через консульство України в Дубай, вважається врученим ОСОБА_2, а відтак, позивач належним чином повідомлялася судом про дату, час і місце судового розгляду.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.155 КАС України, суд своєю ухвалою залишає позовну заяву без розгляду, якщо позивач повторно не прибув у попереднє судове засідання чи у судове засідання без поважних причин, якщо від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності.

Разом з тим, суд вважає за необхідне зазначити, що ухвалою суду від 15.01.2016 дана позовна заява вже залишалася без розгляду на підставі п.4 ч.1 ст.155 КАС України (т.1 - а.а.с.228-230), однак, рішенням суду апеляційної інстанції від 25.05.2016 таку ухвалу скасовано, а справу №2а/1770/4175/2012 направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду (т.2 - а.а.с.128-129).

Згідно з ч.2 ст.49 КАС України, особи, які беруть участь у справі, зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов'язки.

Тобто, особи, які беруть участь у справі, крім наявних прав наділені також певними обов'язками, які співвідносяться процесуальним правам інших осіб, та дають змогу здійснювати ефективний розгляд справи судом.

При цьому, процесуальні права і обов'язки одного учасника процесу, не можуть визнаватися більш або менш важливими ніж права і обов'язки іншого учасника (ст.10 КАС України).

Таким чином, судом вжито всіх можливих процесуальних заходів для об'єктивного та всебічного захисту інтересів сторін у справі. Однак, неодноразове неприбуття позивача у судові засідання без наявних на те причин, без відповідних клопотань, та без використання передбаченого законом права на процесуальне представництво в суді, виходить за межі процесуальної поведінки, окреслені адміністративно-процесуальними нормами, яка містить систематичний характер та спрямована на звуження прав чи інтересів інших осіб. Така поведінка свідчить про зловживання своїми процесуальними правами та правами інших учасників процесу.

За наведених обставин, суд, враховуючи характер процесуальної поведінки позивача, вважає за необхідне залишити позовну заяву без розгляду.

При вирішення даного питання, з врахуванням принципу верховенства права, судом застосовуються положення Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (надалі - Конвенція) та практика Європейського Суду з прав людини.

Зокрема, стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує особі право на справедливий суд, яке включає в себе право на доступ до правосуддя.

Європейський Суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32 Конвенції) наголошує, що пункт 1 статті 6 Конвенції гарантує кожному право на подання до суду скарги, пов'язаної з його або її правами та обов'язками (п.36 рішення від 21.02.1975 у справі "Голдер проти Сполученого Королівства"). На це "право на суд", в якому право на доступ до суду є одним з його аспектів, може посилатися кожен, хто небезпідставно вважає, що втручання у реалізацію його або її прав цивільного характеру є неправомірним (п.30 рішення у справі "Наталія Михайленко проти України" від 30.08.2013, заява №49069/11).

Разом з тим, як зазначає Європейський Суд з прав людини, право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням. Вони дозволяються опосередковано, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою, яке може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб і ресурсів суспільства та окремих осіб (п.57 рішення від 28.05.1985 у справі "Ешингдейн проти Сполученого Королівства". Встановлюючи такі правила, держава користується певною свободою розсуду (п.45 рішення від 12.07.2001 у справі "Принц Ліхтенштейну Ганс-Адам II проти Німеччини".

Заявник зобов'язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов'язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання (п.109 рішення від 07.07.1989 у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії".

Крім того, Конституційний Суд України у своєму рішенні від 13.12.2011 у справі №17-рп/2011 також визначає, що вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов'язком не тільки держави, а й осіб, які беруть участь у справі.

Беручи до уваги те, що одним із принципів здійснення правосуддя в адміністративних судах є принцип рівності учасників процесу, судом, у розумінні частини першої статті 6 Конвенції, надано право позивачу на доступ до правосуддя з урахуванням вказаного принципу, однак вона не скористалася таким правом.

При цьому, слід зазначити, що залишення позовної заяви без розгляду є лише пропорційним обмеженням, яке переслідує законну мету, не звужує та не зменшує доступу до правосуддя, оскільки в силу вимог ч.3 ст.155 КАС України, особа, позовна заява якої залишена без розгляду, після усунення підстав, з яких заява була залишена без розгляду, має право звернутися до суду в загальному порядку.

Керуючись ст.ст. 155, 165 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву залишити без розгляду.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Житомирського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали. У разі якщо ухвалу було постановлено в письмовому провадженні або згідно з частиною третьою статті 160 КАС України, або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Гломб Ю.О.