Справа № 3723/10/2170
Суддя: Морська Г.М.
Дата ухвалення: 2010-12-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
____________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" грудня 2010 р. 16 год.00 хв.Справа № 2-а-3723/10/2170

Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Морської Г.М.,

при секретарі: Садова Я.В.,

за участю:

представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

фізичної особи-підприємця ОСОБА_3

до Державної податкової інспекції у м. Херсоні

про визнання нечинним податкового повідомлення - рішення,

встановив:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_3 звернувся до адміністративного суду з позовом про визнання нечинним податкового повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у м. Херсоні від 17.06.2010р. № /0 про визначення суми податкового зобов'язання по податку на додану вартість в сумі 92779,50 грн. у тому числі основного платежу 61854 грн. та штрафних санкцій 30926,50 грн.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала у повному обсязі, суду пояснила, що підставою для донарахування ПДВ послужила та обставина, що угода, укладена позивачем із ТОВ «Галит» вважається податковим органом такою, що не спрямована на настання реальних наслідків, а відтак є нікчемною.

Посилаючись на Закон України «Про податок на додану вартість» від 03.04.1997р. № 168/97-ВР (далі - Закон 168/97-ВР) позивач вважає, що рішення відповідача про донарахування ПДВ прийнято з порушенням вимог податкового законодавства. На думку позивача, ним правомірно було включено до податкового кредиту спірну суму, оскільки податкові накладні були виписані субєктом підприємницької діяльності, який зареєстрований платником ПДВ. Факт отримання позивачем товару від свого контрагента підтверджується податковими накладними, видатковими накладними, оплата за надані послуги здійснена у повному обсязі. Відсутність у постачальника умов для виробництва, зберігання та транспортування товару не може бути підставою для висновку податкового органу про відсутність поставок товару, оскільки продавець міг укладати угоди із іншими субєктами щодо надання йому зазначених послуг. Відсутність товарно-транспортних накладних також не може бути покладено в основу безтоварності операцій, оскільки даний документ не є обовязковим. Також представник позивача посилається на відсутність у службових осіб податкового органу повноважень по визнанню угоди недійсною, такі висновки може зробити лише суд.

Представник відповідача проти позову заперечив, мотивуючи тим, що позивачем до складу податкового кредиту з ПДВ безпідставно віднесено суми ПДВ у розмірі 61853 грн. по взаємовідносинам із ТОВ «Галит» за листопад, грудень 2007р. та січень 2008р. ТОВ «Галит» за вказаний період звітувало до податкового органу із показниками про відсутність фінансово-господарської діяльності. Дане підприємство не має власної або орендованої земельної ділянки, транспортних засобів, інших основних фондів, у нього відсутні трудові ресурси, які б забезпечили можливість здіснення операцій поставки продукції. Крім цього, відповідно до постанови про порушення кримінальної справи від 23.10.2009р. та постанови про притягнення в якості обвинуваченого від 17.04.2010р. ОСОБА_4, яка є директором ТОВ «Галит», займалась фіктивним підприємництвом: придбала декілька підприємств, в тому числі і ТОВ «Галит» та використовувала документи та печатки даних підприємств для надання послуг із оформлення податкового кредиту за умови відсутності фінансово-господарської діяльності.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини.

Оскаржуване податкове повідомлення-рішення прийнято за висновками акту перевірки від 08.06.2010р. № 2632/17-2/НОМЕР_1 «Про результати документальної невиїзної перевірки фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 з питання обґрунтованості нарахування податкового кредиту та податкових зобов'язань з податку на додану вартість при проведенні фінансово-господарських операцій з ТОВ „Галит" за період за листопад, грудень 2007р., січень 2008р.»

В акті перевірки встановлено, що в порушення підпунктів 7.2.1, 7.2.4 пункту 7,2 статті 7 Закону України "Про податок на додану вартість", позивачем занижено суму податку на додану вартість, яка підлягає сплаті до бюджету, в розмірі 61853,00 грн., у тому числі у листопаді 2007р. в сумі 20792,00 грн., у грудні 2007р. в сумі 20507,00 грн., у січні 2008р. в сумі 20554,00 грн., а саме, - позивачем до складу податкового кредиту з податку на додану вартість в листопаді, грудні 2007р., січні 2008р. безпідставно віднесено суми ПДВ по взаємовідносинам з ТОВ „Галит" .

У судовому засіданні встановлено, що позивач 01.01.2007р. уклав із ТОВ „Галит" угоду на постачання продукції в кількості та асортименті відповідно до накладних. Поставка повинна здійснюватись продавцем на склад покупця (п.3.3. договору), оплата повинна здійснюватись шляхом внесення коштів на розрахунковий рахунок продавця, або іншим, не забороненим законодавством способом (п. 4.1. договору).

Відповідно до прибуткових накладних позивач у ТОВ „Галит" за період листопад-грудень 2007, січень 2008 року придбавав наступну продукцію: олію рослинну, гриби, картоплю, моркву, молочні продукти, шпиг, печінку. Поставка продукції проводилась продавцем його транспортом, за його рахунок. Оплата за поставлений товар проводилась готівкою.

Господарські операції підтверджуються прибутковими накладними, податковими накладними, прибутковими касовими ордерами. Від імені ТОВ „Галит" договір та податкові накладні підписувала директор ОСОБА_4

Відповідно до листа ДПІ у м. Нова Каховка від 07.12.2009р. № 2883/7/230-36 ТОВ „Галит" за листопад, грудень 2007р., січень 2008р. звітувало без показників фінансово- господарської діяльності. Постановою господарського суду Херсонської області від 09.12.2009р. справі № 6/170-Б-09 ТОВ „Галит" визнано банкрутом. За ініціативою податкового органу 26.01.2010р. скасовано реєстрацію платника податку на додану вартість ТОВ «Галит».

Крім того, ДПІ у м. Нова Каховка проведено перевірку ТОВ „Галит", про що складено акт перевірки від 30.11.2009р. № 1589/230-2275106, де зазначено, що за перевірений період товариство також мало взаємовідносини з ПП Урсуленком. Перевіркою встановлено, що ТОВ „Галит" не мало земельної ділянки, транспортних засобів, інших основних фондів, за І квартал 2008р., 9 місяців 2008р., 2008р. податкові декларації з податку на прибуток не надавались, протягом 2008р. не надавались розрахунки комунального податку і податкові розрахунки сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку і утриманого з них податку (форма № 1 ДФ), товариство не займалось жодним видом діяльності, не має трудових ресурсів, які приймали б участь у прийманні продукції від постачальника, відвантаження її покупцю, не має умов для виробництва, зберігання та транспортування товарів. Операції оприбуткування, приймання-передачі товару не проводились у зв'язку з його відсутністю.

Згідно постанови про порушення кримінальної справи від 23.10.09р., постанови притягнення в якості обвинуваченого від 07.04.10р. (кримінальна справа № 5). Громадяни ОСОБА_4 та гр. ОСОБА_5 за період 2007 - 2009 р. займались фіктивним підприємництвом, сприянням в ухиленні від сплати податків, підробкою та збутом підроблених документів. Директор ТОВ «Галит» ОСОБА_4 склала, підписала та надала до ДПІ у м. Нова Каховка офіційні документи - податкові декларації з податку на додану вартість. Виконуючи злочинний намір, директор ТОВ «Галит», підписувала декларації, в які вносила неправдиві показники та завідомо знаючи, що товар не поставлявся, виписувала податкові накладні. Керуючись ст. ст. 131-133, 140 КПК України, старший слідчий по ОВД СО НМ ДПА в АР Крим капітан податкової міліції ОСОБА_6, слідчий по особо важливим справам відділу по розслідуванню кримінальних справ СО НМ ДПА в АР Крим, старший лейтенант податкової служби ОСОБА_7 постановили:- порушити кримінальну справу по відношенню ОСОБА_4 та ОСОБА_5М стосовно фактів фіктивного підприємництва та підробки документів, передбачених ч. 2. ст. 205, ч. 5 ст. 27, ч. 3, ст. 212, ч. 2 ст. 358 КК України; притягнути в якості обвинуваченого по зазначеній кримінальній справі ОСОБА_4, пред'явивши обвинувачення згідно ч. 2 ст. 205, ч. 2 ст. 366, ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 212, ч. 2 ст. 358 КК

України.

Відповідно до п. 7.4. ст. 7 Закону № 168/97-ВР податковий кредит звітного періоду визначається виходячи із договірної (контрактної) вартості товарів (послуг), та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку у зв'язку з придбанням або виготовленням товарів та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Відповідно до ст. 3 Господарського кодексу України під господарською діяльністю розуміється діяльність суб'єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

Законом «Про оподаткування прибутку підприємств» від 22.05.1997р. № 283/97-ВР господарська діяльність визначена як будь-яка діяльність особи, направлена на отримання доходу в грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, у разі коли безпосередня участь такої особи в організації такої діяльності є регулярною, постійною та суттєвою. Під безпосередньою участю слід розуміти зазначену діяльність особи через свої постійні представництва, філіали, відділення, інші відокремлені підрозділи, а також через довірену особу, агента або будь-яку іншу особу, яка діє від імені та на користь першої особи. (п.1.32. ст. 1).

Із аналізу зазначених норм вбачається, що до податкового кредиту можуть бути включені лише суми сплачені (нараховані) платником податку, що безпосередньо повязані із його господарською діяльністю, яка в свою чергу повинна бути спрямована на виробництво або реалізацію продукції або послуг. Тобто будь-яка господарська діяльність має результат виробництво продукції або надання послуг та мету отримання доходу.

Відповідно до Порядку заповнення і подання податкової декларації з податку на додану вартість, затвердженого наказом Державної податкової адміністрації України від 30 травня 1997 року № 166, платник податку самостійно обчислює суму податкового зобов'язання, яку зазначає в декларації. Дані, наведені в декларації, повинні відповідати даним бухгалтерського та податкового обліку платника (пункт 3.4 Порядку).

Статтею 2 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 № 996-XIV (далі Закон № 996-XIV ) зазначено, що сфера дії Закону поширюється на всіх юридичних осіб, створених відповідно до законодавства України, незалежно від їх організаційно-правових форм і форм власності, які зобов'язані вести бухгалтерський облік та подавати фінансову звітність згідно з законодавством.

Виходячи з вимог п. 2 ст. 3 Закону № 996-XIV бухгалтерський облік є обов'язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Правила податкового обліку визначаються відповідними нормативними документами, що регламентують порядок оподаткування в Україні.

Необхідність підтвердження господарських операцій первинними документами визначена п.п.1.2 п.1, п.п.2.1 п.2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 №88 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 05.06.1995р. за №168/704, первинні документи - це письмові свідоцтва, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації на їх проведення.

Статтею 9 Закону № 996-XIV встановлено вимоги до первинних документів, які є підставою для бухгалтерського та податкового обліку. Згідно з даною нормою, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Такі первинні документи повинні мати обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Згідно з пп. 2.4 п. 2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, первинні документи (на паперових і машинозчитуваних носіях інформації) для надання їм юридичної сили і доказовості повинні мати такі обов'язкові реквізити: назва підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), код форми, дата і місце складання, зміст господарської операції та її вимірники (у натуральному і вартісному виразі), посади, прізвища і підписи осіб, відповідальних за дозвіл та здійснення господарської операції і складання первинного документа.

Відповідно до п.п.2.15 та п.п.2.16 п.2 вищевказаного Положення забороняється приймати до виконання первинні документи на операції, що суперечать законодавчим та нормативним актам.

Для надання юридичної сили і доказовості, первинні документи повинні бути складені відповідно до вимог чинного законодавства та не порушувати публічний порядок, встановлений Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

Із досліджених у судовому засіданні первинних документів, оформлених за результатами господарської діяльності позивача із ТОВ «Галит» вбачається наступне.

Наданий суду договір між позивачем та ТОВ "Галит" не містить суттєвих умов поставки, як, наприклад, найменування товарів, його кількість, вартість, ціна за одиницю, підписаний договір зі сторони ТОВ директором ОСОБА_8 Нею ж підписані податкові накладні без зазначення її посади. Прибуткові накладні підписані особами, прізвища яких та посада також не зазначені. Оплата за товари проводилась готівкою по 10000 грн. в день, про що свідчать квитанції до прибуткових касових ордерів, в корінцях квитанцій також не зазначено посади та прізвища особи, яка підписувала квитанції.

Суд вважає, що первинні документи позивача - видаткові накладні, платіжні документи не відповідають ознакам первинних документів, на підставі яких ведеться бухгалтерський облік або облік витрат та доходів підприємця, оскільки вони не містять посади, прізвища, ім'я та по-батькові осіб, які підписували ці документи і несуть певну відповідальність за відомості, вказані в цих первинних документах.

Також суд погоджується із позицією податкового органу про отримання позивачем необґрунтованої податкової вигоди, що підтверджується наступними обставинами.

ТОВ "Галит" не має транспортних засобів, земельних ділянок, основних фондів, інших умов для виконання господарських операцій, проте протягом листопада-грудня 2007р., січня 2008р. здійснював поставку олії, грибів, картоплі, моркви, молочних продуктів, шпигу, печінки, обсяги яких вимірюються тоннами.

Відповідно до листа ДПІ у м. Нова Каховка від 07.12.2009р. № 2883/7/230-36 ТОВ „Галит" за листопад, грудень 2007р., січень 2008р. звітувало без показників фінансово- господарської діяльності.

Відповідно до пояснень представника позивача про порядок проведення розрахунків касир ТОВ «Галит» протягом листопада, грудня 2007р., січня 2008р. приїжджала до ПП ОСОБА_3 із м. Нова Каховка у м. Херсон із печаткою підприємства, отримувала 10000 грн. і виписувала прибутковий касовий ордер. Представник позивача не змогла пояснити підстав для проведення розрахунків за товар готівкою досить тривалий час платежами по 10000 грн. щодня.

Крім вищевказаного, про необґрунтованість податкової вигоди свідчить факт відсутності первинних документів, що підтверджують факт отримання та перевезення товару.

Відповідно до ст. 664 ЦКУ моментом виконання обов'язку продавця щодо передачі товару є: вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов'язок продавця доставити товар; надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару

Пунктом 1, 2 Переліку документів, необхідних для здійснення перевезення вантажно-автомобільним транспортом у внутрішньому сполученні, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.02.2009р. № 207, зокрема встановлено, що для водія юридичної особи та фізичної особи - підприємця, що здійснює вантажні перевезення на договірних умовах, крім інших документів необхідно мати товарно-транспортну накладну, для водія юридичної особи та фізичної особи - підприємця, що здійснює вантажні перевезення для власних потреб накладну, або інший документ, який підтверджує право власності на вантаж.

Пунктом 1 Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 14.10.1997р. № 363, зареєстрованих в Мінюсті України 20.02.1998р. № 128/2568 (далі Правила № 363) встановлено, що товарно-транспортна накладна єдиний для всіх учасників транспортного процесу юридичний документ, що призначений для списання товарно-матеріальних цінностей, обліку на шляху їх переміщення, оприбуткування, складського, оперативного та бухгалтерського обліку, а також для розрахунків за перевезення вантажу та обліку виконаної роботи.

Основними документами на перевезення вантажів є товарно-транспортні накладні та дорожні листи вантажного автомобіля (п.п. 11.1 п. 11 Правил № 363). Перевізник здає вантажі у пункті призначення вантажоодержувачу згідно з товарно-транспортною накладною (п.п. 13.1 п. 13 Правил № 363).

Суд також приймає до уваги, що всі документи від імені товариства з обмеженою відповідальністю "Галит" є неналежним чином оформленими, оскільки підписані ОСОБА_4, проти якої порушена кримінальна справа за фактом використання документів підприємств з метою оформлення безтоварних операцій.

Позивачем не надано документи, які б містили достатню доказовість виконання робіт по перевезенню, прийманню, зберіганню продукції, відсутні документи, по яких відбувався би рух товару від продавця (постачальника) до перевізника (покупця), документи, що підтверджують прийняття, оприбуткування та відвантаження ТМЦ (акти приймання продукції, товарно-транспортні накладні з відмітками про передачу та отримання ТМЦ), довіреності, сертифікати якості, інші документи, що засвідчують транспортування, зберігання товарів. Наявність лише видаткових та податкових накладних не може бути доказом проведення самої господарської операції. Докази фактичного отримання та відвантаження товарів у позивача відсутні, це є свідченням того, що операції із придбання та реалізації мали нетоварний характер, товар не перевозився і не зберігався, договір на поставку сільгосппродукції реально виконаний не був та не мав наміру на породження цивільно-правових наслідків.

Частинами 1 та 5 статті 203 Цивільного кодексу України встановлено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Суд не погоджується із твердження позивача про те, то угода з ТОВ "Галит" породжує для його сторін певні права та обов'язки у зв'язку з тим, що його не визнано недійсним, оскільки частиною 2 ст. 215 ЦК України встановлено, що недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Згідно з ч. 1 ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що повязані із його недійсністю. Нікчемний правочин є недійсним на підставі закону, а тому також не створює інших наслідків, крім тих, що повязані із його недійсністю.

За таких обставин, суд приходить до висновку про правомірність дій ДПІ у м. Херсоні щодо визначення зобовязання з ПДВ ФОП ОСОБА_3 та відмовляє у задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.ст.158-163, 167 КАС України, суд, -

постановив:

Відмовити фізичній особі-підприємцю ОСОБА_3 у задоволенні позовних вимог до Державної податкової інспекції у м. Херсоні про визнання нечинним податкового повідомлення - рішення від 17.06.2010р. № /0.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України чи прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови виготовлений та підписаний 07 грудня 2010 р..

Суддя Морська Г.М.

кат. 2.11.1