Справа № 802/201/17-а
Суддя: Вільчинський Олександр Ванадійович
Дата ухвалення: 2017-03-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

09 березня 2017 р. Справа № 802/201/17-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Вільчинського О.В., розглянувши в письмовому провадженні адміністративну справу за позовом управління Пенсійного фонду України у Немирівському районі Вінницької області до сільськогосподарського виробничого кооперативу "Марксівський" про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернулося управління Пенсійного фонду України к Немирівському районі Вінницької області (далі - УПФУ у Немирівському районі) з адміністративним позовом до сільськогосподарського виробничого кооперативу "Марксівський" (далі - СВК "Марксівський") про стягнення заборгованості.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначив, що за відповідачем рахується заборгованість по невідшкодованих до Пенсійного фонду України фактичних витрат на виплату пенсій за віком на пільгових умовах відповідно до пункту "б" ст.13 закону України "Про пенсійне забезпечення" в сумі 5034,98 грн. Вказану заборгованість відповідач добровільно не сплатив, що стало підставою для звернення до суду з даним адміністративним позовом.

Представник позивача в судове засідання не прибув, поряд із цим подав клопотання (вх. № 6181 від 09.03.2017) про розгляд справи за його відсутності в порядку письмового провадження, в якому зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач у судове засідання також не прибув, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся завчасно і належним чином шляхом направлення повістки на адресу, внесену до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Однак на адресу суду повернувся не вручений конверт зі вмістом поштового відправлення.

Відповідно до положень ч. 11 ст. 35 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.

Поряд із цим на адресу суду від сторони відповідача за підписом голови СВК "Марксівський" О.Л. Галушко 09.03.2017 надійшло клопотання про відкладення розгляду справи (вх. № 6179). В обґрунтування поданого клопотання голова СВК "Марксівський" зазначає, що представник відповідача Трачук О.В. не зможе бути присутнім у судовому засіданні 09.03.2017 у зв'язку з тим, що в період з 07.03.2017 по 21.03.2017 включно перебуває в м. Києві у службовому відрядженні. Крім того, голова СВК "Марксівський" зазначає, що на підприємстві відсутні кваліфіковані працівники, що змогли б представляти інтереси кооперативу у зв'язку зі скрутним фінансовим становищем СВК "Марксівський" не в змозі звернутися за правовою допомогою до інших осіб.

Визначаючись щодо можливості розгляду справи за відсутності сторін з урахуванням заяви позивача про розгляд справи за його відсутності та клопотання представника відповідача про відкладення розгляду справи, суд виходив з такого.

Відповідно до ч. 2 ст. 40 КАС України особи, які беруть участь у справі, свідки, експерти, спеціалісти, перекладачі, які не можуть з поважних причин прибути до суду, зобов'язані завчасно повідомити про це суд.

Згідно з п. 3 ч. 3 ст. 49 КАС України особи, які беруть участь у справі, мають право заявляти клопотання.

Таким чином, особи, які беруть участь у справі, можуть звернутися до суду з клопотанням про відкладення розгляду справи, посилаючись на обставини, що їм перешкоджають взяти участь у судовому засіданні. При цьому, остаточно поважність причин неприбуття, що перешкоджають взяти участь особи у судовому засіданні, оцінюватиме суд у кожному конкретному випадку, з метою визначення правових наслідків такого неприбуття.

Разом з цим, суд вважає за необхідне зазначити, що на осіб, які беруть участь у справі, покладається загальний обов'язок - добросовісно здійснювати процесуальні права і неухильно виконувати процесуальні обов'язки. При цьому, під добросовісністю необхідно розуміти таку реалізацію прав і виконання обов'язків, що передбачають користування правами за призначенням, здійснення обов'язків в межах, визначених законом, недопустимість посягання на права інших учасників адміністративного процесу, заборону зловживати наданими правами.

Недобросовісним користуванням процесуальними правами вважається, зокрема, неприбуття учасників судового процесу у судові засідання без поважних причин, подання необґрунтованих клопотань про вчинення судом процесуальних дій. Вказані підстави спрямовані на свідоме невиправдане затягування судового процесу та порушення права інших учасників судового процесу.

Зазначаючи в обґрунтування поданого клопотання те, що представник відповідача Трачук О.В. не зможе бути присутнім у судовому засіданні 09.03.2017 у зв'язку з тим, що в період з 07.03.2017 по 21.03.2017 включно перебуває в м. Києві у службовому відрядженні, голова СВК "Марксівський", поряд із цим жодних доказів у підтвердження вказаного не надає.

Доводи представника про відсутність кваліфікованих працівників на скрутне фінансове становище, що перешкоджає звернутися за правовою допомогою до інших осіб, також жодними доказами не підтверджені.

Крім того, відповідно до положень статті 56 КАС України сторона може брати участь в адміністративному процесі особисто і (або) через представника. Представники беруть участь в адміністративному процесі на основі договору або закону.

В даному випадку голова СВК "Марксівський" має право відповідно до закону здійснювати представництво у судовому процесі СВК "Марксівський", поряд із цим не надано жодних доказів про неможливість його прибуття.

Згідно з ч. 1 ст. 122 КАС України адміністративна справа має бути розглянута і вирішена протягом розумного строку, але не більше місяця з дня відкриття провадження у справі, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Суд враховує, що розгляд справи неодноразово відкладався за клопотанням сторони відповідача від 13.02.2017 (вх. № 3952) та від 23.02.2017 (вх. № 5099).

З огляду на це в суду виникають сумніви щодо того, чи добросовісно представник відповідача користується своїм процесуальними правами, зокрема заявляти клопотання про відкладення судового розгляду справи.

Відповідно до ч. 4 ст. 128 КАС України в разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

З указаних у клопотанні представника відповідача аргументів суд не знаходить достатніх підстав для відкладення судового засідання, а тому вважає за можливе провести розгляд справи за його відсутності.

Згідно з ч. 6 ст. 128 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи викладене суд вважає за можливе розглянути справу у письмовому провадженні.

Суд, вивчивши матеріали справи та оцінивши наявні у ній докази в їх сукупності встановив, що СВК "Марксівський" зареєстроване в управлінні Пенсійного фонду України у Немирівському районі та заборгувало суму відшкодування витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах за списком №2.

Так, за відповідачем рахується заборгованість по невідшкодованих до Пенсійного фонду України фактичних витратах на виплату пенсій за віком на пільгових умовах відповідно до пункту "в" ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" за січень 2016 року в сумі 5034,98 грн. по пенсіонеру ОСОБА_3.

Визначаючись щодо позовних вимог, суд виходив з такого.

Згідно з ст. 5 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон № 1058-IV) цей Закон регулює відносини, що виникають між суб'єктами системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці правовідносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що йому не суперечить.

Відповідно до п. 2 Прикінцевих положень вказаного Закону пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди вищезазначеним особам пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України "Про пенсійне забезпечення". При цьому зберігається порядок покриття витрат на виплату і доставку цих пенсій, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Абзацом 4 п.1 ст.2 Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" передбачено, що для платників збору, визначених пунктами 1 та 2 статті 1 цього Закону (п. 1 - суб'єкти підприємницької діяльності незалежно від форм власності, їх об'єднання, бюджетні, громадські та інші установи та організації, об'єднання громадян та інші юридичні особи, а також фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності, які використовують працю найманих працівників; п. 2 - філії, відділення та інші відокремлені підрозділи платників податку, зазначених у пункті 1 цієї статті, що не мають статусу юридичної особи, розташовані на території іншої, ніж платник збору, територіальної громади), крім платників, віднесених до четвертої групи платників єдиного податку, що визначені у підпункті 4 пункту 291.4 статті 291 Податкового кодексу України, об'єктом оподаткування є також фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів "б" - "з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого статтею 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування". Дані витрати відшкодовуються у розмірі 100 відсотків від об'єкта оподаткування (абз. 2 п. 1 ст. 4 Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування").

Порядок відшкодування підприємствами витрат на виплату і доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, визначається Інструкцією про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженою Постановою правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003 №21-1, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 16 січня 2004 року за № 64/8663 (далі - Інструкція).

Відповідно до пункту 6.1 Розділу 6 Інструкції відшкодуванню підлягають витрати Пенсійного фонду на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до частини 2 "Прикінцевих положень" Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" особам, які працювали або працюють на роботах зі шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 у розмірі 100 відсотків.

Відповідно до підпункту 6.4 пункту 6 Інструкції розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається органами Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 "Прикінцевих положень" Закону, які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом місяця з новопризначених (перерахованих) пенсій.

За правилами встановленими пунктом 6.7 Розділу 6 Інструкції, підприємства та організації зобов'язані щомісяця до 25-го числа вносити до Пенсійного фонду зазначену в розрахунку місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

У разі зміни розміру пенсії або настання обставин, які впливають на суму відшкодування (смерть пенсіонера, зміна місця проживання тощо), органи Пенсійного фонду повідомляють про це підприємства у розрахунку, який направляється підприємству в місячний строк з дня прийняття рішення про зміну розміру пенсії або про припинення виплати пенсії.

Суми фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за період з дати призначення пенсії до дати складання розрахунку фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 "Прикінцевих положень" Закону, сплачуються одночасно із оплатою фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за перший поточний місяць.

Судом встановлено, що управлінням Пенсійного фонду на адресу відповідача надіслано повідомлення від 26.01.2016 № 263/06-47/03 про відшкодування заборгованості з витрат на доставку пільгових пенсій по списку № 2 за січень 2016 року.

Відповідно до розрахунків місячний розмір відшкодування витрат на виплату та доставку пільгових пенсій в 2016 році складає 5896,53 грн.

Згідно даних картки особового рахунку по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за Списком №2 за СВК "Марксівський" рахується переплата в сумі 861,55 грн.

Таким чином, станом на дату звернення до суду відповідач не відшкодував УПФУ в м.Вінниці суму фактичні витрати на виплату пенсій за віком на пільгових умовах відповідно до пункту "в" ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" за січень 2016 року в сумі 5034,98 грн. по пенсіонеру ОСОБА_3

Наявність вказаної заборгованості підтверджується довідкою розрахунком фактичних витрат на виплату та доставку пенсій призначених на пільгових умовах, карткою особового рахунку та окремими матеріалами з пенсійної справи пенсіонера.

Станом на день розгляду справи в суді доказів погашення вказаної заборгованості відповідачем не надано.

Враховуючи вищевикладене суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги відповідають дійсним обставинам справи, та сума, відображена в позовній заяві, підтверджується належними доказами, а тому адміністративний позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ч. 4 ст. 94 КАС України у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163, 167, 255, 257 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Стягнути з сільськогосподарського виробничого кооперативу "Марксівський" () на користь управління Пенсійного фонду України у Немирівському районі Вінницької області (, р/р 0103 ОПЕРВ ПАТ "Державний ощадбанк", МФО 302076) заборгованість з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій по списку № 2 в сумі 5034 (п'ять тисяч тридцять чотири) грн. 98 (дев'яносто вісім) коп.

Постанова набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Вільчинський Олександр Ванадійович