Справа № 756/261/17
Суддя: Шумейко О. І.
Дата ухвалення: 2017-03-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

10.03.2017 Справа № 756/261/17
Справа № 756/261/17-а
Провадження №2-а/756/123/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 березня 2017 року Оболонський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді - Шумейко О.І.,

за участю секретаря - Дуб В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції Плевако Ольги Вікторівни про визнання дій протиправними та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

в с т а н о в и в:

у січні 2017 року позивач в порядку адміністративного судочинства звернувся до суду з позовом до інспектора Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції Плевако О.В. про визнання дій протиправними та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 23 грудня 2016 року інспектором УПП було винесено постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу. Позивач вважає вказану постанову незаконною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки справа про притягнення позивача до адміністративної відповідальності незаконно була розглянута на місці зупинки транспортного засобу, що унеможливило виконання вимог ст. 245 КУпАП щодо всебічного, повного і об'єктивного з'ясування обставин справи. Позивач не було надано можливості скористатися своїми правами, передбаченими ст. 268 КУпАП. Крім того, позивач вказує на порушення порядку, встановленого ст.ст. 278, 279 КУпАП.

За таких обставин, позивач просить визнати протиправними дії інспектора Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції Плевако О.В. щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 на місці зупинки транспортного засобу 23 грудня 2016 року за адресою: м. Київ, просп. Повітрофлотський, 1, а також скасувати постанову інспектора Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції Плевако О.В. від 23 грудня 2016 року № 275194 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 255 грн.

Позивач у судовому засіданні підтримав позовні вимоги, просив суд задовольнити позов у повному обсязі. Зазначив, що керуючи автомобілем НОМЕР_1, він рухався по Повітрофлотському проспекту в м. Києві, в районі адреси: Повітрофлотський просп. 1, його зупинив автомобіль патрульної поліції, до машини позивача підійшов інспектор патрульної поліції, якому позивач надав документи. Після чого інспектор пішов до свого автомобіля, де склав постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності. Позивач заперечує скоєння ним адміністративного правопорушення, інспектор не надав жодних доказів позивачу, пояснення у нього не відбиралися. Крім того, позивач зазначив, що він вимушений був підписати постанову про накладення адміністративного стягнення, оскільки без його підпису інспектор відмовився надати позивачу копію постанови. Позивач пояснив, що він проїжджав перехрестя вул. Стадіонної та просп. Повітрофлотського, де є нерегульований пішохідний перехід, перед цим він впевнився, що на пішохідному переході відсутні пішоходи. Також позивач зауважив, що він спілкувався лише з інспектором - чоловіком, інспектора - жінки він не бачив.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечував проти задоволення позову, зазначив, що вимоги позивача є безпідставними, оскільки у даному випадку поліцейський має право на місці вчинення адміністративного правопорушення винести постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання протоколу.

Інспектор УПП у м. Києві ДПП Плевако Ольга Вікторівна, допитана у судовому засіданні в якості свідка, показала, що 23 грудня 2016 року вона разом з напарником виїхали з бази в напрямку району праці. Попереду поліцейського автомобіля на відстані приблизно 50 метрів рухався автомобіль НОМЕР_1, водій якого не зупинився на нерегульованому пішохідному переході, де вже був пішохід. Вказаний автомобіль вдалося зупинити лише в районі просп. Повітрофлотський, 1 в м. Києві. Після зупинки автомобіля водію ОСОБА_1 було роз'яснено права та обов'язки, пояснили причину зупинки. Водій ОСОБА_1 на той час скоєння ним порушення ПДР не заперечував. При притягнення водія до адміністративної відповідальності та винесенні постанови інспектор керувалася власними спостереженнями, а також тим, що зупинився водій іншого автомобіля, який також бачив порушенням ОСОБА_1 правил дорожнього руху, однак у водія іншого автомобіля інспектори пояснень не відібрали. Відеозаписи з нагрудних камер інспекторів поліції не збереглися.

Заслухавши пояснення осіб, які брали участь у розгляді справи, покази свідка, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд встановив наступне.

Відповідно до постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серія АР № 275194, 23 грудня 2016 року о 20:30 год. в м. Києві на просп. Воздухофлотський, 7, водій ОСОБА_1, керуючи автомобілем НОМЕР_1, наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, на якому знаходились пішоходи, не зменшив швидкість, не зупинився, щоб надати дорогу пішоходам, чим порушив п. 18.1 ПДР та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 122 КУпАП.

Постанова підписана ОСОБА_1 В додатках до постанови нічого не зазначено.

За правилами ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 69 КАС України встановлено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

За приписами ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами..

Згідно з ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за свої внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

За приписами ст. 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Протокол не складається у випадках, передбачених статтею 258 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 258 КУпАП протокол не складається в разі вчинення адміністративних правопорушень, передбачених статтями 70, 77, частиною третьою статті 85, статтею 153, якщо розмір штрафу не перевищує трьох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, частиною першою статті 85, якщо розмір штрафу не перевищує семи неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, статтею 107 (у випадках вчинення правопорушень, перелічених в частині третій статті 238), частиною третьою статті 109, статтями 110, 115, частинами першою, третьою і п'ятою статті 116, частиною третьою статті 116 2, частинами першою і третьою статті 117 (при накладенні адміністративного стягнення у вигляді попередження на місці вчинення правопорушення), статтями 118, 119, статтями 134, 135, 185 3, статтею 197 (при накладенні адміністративного стягнення у вигляді попередження), статтею 198 (при накладенні адміністративного стягнення у вигляді попередження) цього Кодексу, якщо особа не оспорює допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається.

Протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення.

У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі. Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення складається у двох екземплярах, один з яких вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

У разі виявлення адміністративного правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого за допомогою працюючих в автоматичному режимі спеціальних технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, протокол про адміністративне правопорушення не складається, а постанова у справі про адміністративне правопорушення виноситься без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Копії постанови у справі про адміністративне правопорушення та матеріалів, зафіксованих за допомогою працюючих в автоматичному режимі спеціальних технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, надсилаються особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, протягом трьох днів з дня винесення такої постанови.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За частиною 1 статті 122 КУпАП встановлена відповідальність для водіїв транспортних засобів за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Згідно з ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, пов'язані з порушенням правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту (частини перша, друга і третя статті 122).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Матеріалами справи підтверджено, що 23 грудня 2016 року о 20:30 год. інспектором УПП у м. Києві був зупинений автомобіль під керуванням водія ОСОБА_1, за наслідками чого відповідачем винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі. Позивача притягнуто до адміністративної відповідальності у виді штрафу за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП. В оскаржуваній постанові вказано, що позивач під час керування автомобілем порушив вимоги п. 18.1 ПДР, за яким водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека.

Під час розгляду справи судом встановлено, що інспектором Патрульної поліції протокол про вчинення адміністративного правопорушення за наслідком події 23 грудня 2016 року не складався, що сторонами не заперечувалося.

Представник відповідача, заперечуючи проти задоволення адміністративного позову, послався, у тому числі, на частину п'яту статті 258 КУпАП, за якою, на думку представника відповідача, у разі притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, протокол про адміністративне правопорушення не складається.

Суд не може погодитися з такою позицією відповідача з огляду на наступне.

Випадки, коли протокол про адміністративне правопорушення не складається, встановлені статтею 258 КУпАП. Правовий аналіз статті 258 КУпАП дозволяє дійти висновку, що у частинах першій та другій цієї статті визначено вичерпний перелік правопорушень, на який поширюється її дія. Так, протокол про адміністративне правопорушення не складається, зокрема, при вчиненні адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі. Це пояснюється тим, що у такому випадку доказами в справі про адміністративне правопорушення виступають показання технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, працюючих в автоматичному режимі. Крім того, у частині п'ятій статті 258 КУпАП встановлено обов'язок уповноваженої посадової особи скласти протокол про вчинення адміністративного правопорушення, у разі якщо особа оспорює допущене порушення. Винятками з цього правила є притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі.

За наведених обставин, суд доходить висновку, що при накладенні адміністративного стягнення за адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі, працівники підрозділів Національної поліції зобов'язані скласти протокол про адміністративне правопорушення. Вказані положення закону не були дотримані відповідачем.

За довідкою Вищого адміністративного суду України про результати вивчення та узагальнення практики розгляду справ за позовами фізичних осіб із приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності від 29 січня 2010 року, під час розгляду справ зазначеної категорії необхідно встановлювати наявність у діях особи, яку притягнено до адміністративної відповідальності, складу адміністративного правопорушення, тобто об'єкта, суб'єкта, об'єктивної та суб'єктивної сторони. Необхідно враховувати, що обов'язковим є наявність вини особи в здійсненні адміністративного правопорушення.

З цією метою суди повинні перевіряти законність та обґрунтованість складення протоколу, постанови та досліджувати, чи було дотримано порядок притягнення особи до адміністративної відповідальності, чи не пропущено строки, встановлені для розгляду справи та накладення адміністративного стягнення, чи виконано вимоги закону щодо обов'язкової присутності особи при розгляді її справи та своєчасного повідомлення цієї особи про місце та дату розгляду справи.

Під час розгляду даної адміністративної справи судом встановлено, що позивач заперечував свою у вину у вчиненні адміністративного правопорушення.

Інспектор УПП у м. Києві ДПП Плевако О.В. зазначила, що при винесенні постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності вона керувалася власними спостереженнями, відеозапис з нагрудних камер станом на час розгляду справи не зберігся. Крім того, відповідачем не було відібрано пояснень у свідків правопорушення, якими у даному випадку могли бути пішоходи, які переходили дорогу по нерегульованому пішохідному переходу, або водії інших транспортних засобів, які стали свідками порушення ПДР. Також відсутні докази надання ОСОБА_1 пояснень перед винесенням оскаржуваної постанови.

Відтак, суд позбавлений можливості встановити наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення через відсутність будь-яких доказів вчинення ним адміністративного правопорушення у розумінні ст. 251 КУпАП, а також перевірити правильність висновків інспектора УПП з цього приводу.

Допущені відповідачем порушення вимог Кодексу України про адміністративні правопорушення впливають на законність винесеної ним постанови про накладення адміністративного стягнення.

За приписами ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи вищенаведене, суд доходить висновку про задоволення позову в частині скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

Щодо визнання протиправними дій відповідача щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 на місці зупинки транспортного засобу 23 грудня 2016 року за адресою: м. Київ, просп. Повітрофлотський, 1, судом встановлено наступне.

Справа про адміністративне правопорушення була розглянута уповноваженим органом.

За приписами ст. 276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80, 81, 121 - 126, 127 1 - 129, частинами першою, другою, третьою і четвертою статті 130 і статтею 139 (коли правопорушення вчинено водієм) цього Кодексу, можуть також розглядатися за місцем обліку транспортних засобів або за місцем проживання порушників.

У матеріалах справи відсутні докази звернення позивача з приводу розгляду справи за місцем обліку транспортного засобу або за місцем його проживання. Відтак, справа була розглянута за місцем вчинення адміністративного правопорушення, тобто в межах адміністративно-територіальної одиниці, на яку поширюється юрисдикція Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

За таких обставин, суд постановляє відмовити у задоволенні адміністративного позову в частині визнання дій протиправними.

Відповідно до ст. 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 161-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

п о с т а н о в и в:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції Плевако Ольги Вікторівни про визнання дій протиправними та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - задовольнити частково.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серія АР № 275194, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, винесену інспектором Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції Плевако Ольгою Вікторівною.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути з Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції судовий збір у сумі 551 (п'ятсот п'ятдесят одна) гривня 20 копійок за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції в дохід держави.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Оболонський районний суд м. Києва.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя О.І. Шумейко