Справа № 2а/2570/5073/2011
Суддя: Клопот С.Л.
Дата ухвалення: 2011-10-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

26.10.2011 Справа № 2а/2570/5073/2011
ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 жовтня 2011 р. м. Чернігів

Чернігівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Клопот С.Л.,

при секретарі Герасенко А.В.,

з участю позивача

представника відповідача

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління Міністерства внутрішніх справ України в Чернігівській області про визнання дій протиправними та зобов'язання внести зміни до наказу про звільнення, нарахування та виплату вихідної допомоги, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до управління Міністерства внутрішніх справ України в Чернігівській області (далі УМВС України в Чернігівській області) про визнання дій щодо відмови зміни частини звільнення з ОВС з п.64 «ж» (за власним бажанням) на п.64 «в» (через обмежений стан здоров'я) протиправними та зобов'язання внесення змін до наказу УМВС України в Чернігівській області №143 о/с від 19.07.2011 року в частині звільнення з ОВС з п.64 «ж» (за власним бажанням) на п.64 «в» (через обмежений стан здоров'я), а також зобовязання нарахування та виплати вихідної допомоги при звільненні, передбаченої чинним законодавством. Свої вимоги обґрунтовує тим, що з 18.03.1996 року він проходив службу в органах внутрішніх справ Корюківського РВ УМВС України в Чернігівській області та 18.07.2011 року склав рапорт про звільнення з органів внутрішніх справ. Наказом УМВС України в Чернігівській області №143 о/с 19.07.2011 року згідно з Положенням про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ він був звільнений в запас Збройних сил України за п.64 «ж» (за власним бажанням). Після обстеження військово-лікарською комісією 12.08.2011 року позивач був визнаний обмежено придатним до військової служби, захворювання пов'язане з проходженням служби в органах внутрішніх справ. Свідоцтво про хворобу № 878 від 12.08.2011 року було направлено до УКЗ УМВС України в Чернігівській області. На підставі вказаного свідоцтва та п. 1.6.2. Наказу МВС України від 31.10.2003 року № 1276 «Про затвердження Інструкції про організацію роботи з пенсійного забезпечення військовослужбовців внутрішніх військ та осіб начальницького і рядового складу ОВС України і членів їхніх сімей» позивачем 16.08.2011 року була написана заява з проханням внести зміни до Наказу УМВС України в Чернігівській області №143 о/с від 19.07.2011 року в частині звільнення з ОВС з п.64 «ж» (за власним бажанням) на п.64 «в» (через обмежений стан здоров'я), однак листом за № 2/14-Т-292 від 31.08.2011 року ОСОБА_1 відмовлено у внесенні змін до наказу про звільнення. Подаючи рапорт про звільнення до УКЗ УМВС України в Чернігівській області він від проходження ВЛК не відмовився, в зв'язку з цим УКЗ УМВС в цей же день надало направлення на медичне обстеження в Чернігівську військово-лікарську комісію УМВС України в Чернігівській області для встановлення придатності до військової служби. В зв'язку з тим, що УМВС України в Чернігівській області безпідставно відмовило позивачу у внесенні змін до наказу він вважає, що вказаними діями порушені його права.

Позивач в судовому засіданні позов підтримав та просив його задовольнити в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав, в його задоволенні просив відмовити в повному обсязі та пояснив, що позивач 18.07.2011 року в рапорті про звільнення особисто зазначив, що просить його звільнити з органів внутрішніх справ без проходження військово-лікарської комісії, в зв'язку з наявністю вислуги років, що дає право на отримання пенсії по лінії МВС та 19.07.2011 року Наказом УМВС України в Чернігівській області № 143 о/с згідно з Положенням про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ я був звільнений в запас Збройних сил України за п.64 «ж» (за власним бажанням). Свідоцтво військово-лікарської комісії про хворобу було складено 12.08.2011 року, тобто вже після звільнення позивача за власним бажанням, на підставі його рапорту.

Розглянувши документи і матеріали, заслухавши пояснення сторін, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав.

ОСОБА_1 з 18.03.1996 року проходив службу в органах внутрішніх справ Корюківського РВ УМВС України в Чернігівській області та 18.07.2011 року склав рапорт про звільнення з органів внутрішніх справ, в якому зазначив, що просить звільнити з органів внутрішніх справ без проходження військово-лікарської комісії, в зв'язку з наявністю вислуги років, що дає право на отримання пенсії по лінії МВС.

На підставі рапорту ОСОБА_1 від 18.07.2011 року Наказом УМВС України в Чернігівській області № 143 о/с від 19.07.2011 року, згідно з Положенням про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ позивача звільнено в запас Збройних сил України за п.64 «ж» (за власним бажанням).

З матеріалів справи вбачається, що позивач з 03.08.2011 року по 12.08.2011 року знаходився на обстеженні в лікарні УМВС України в Чернігівській області, після чого військово-лікарською комісією був визнаний обмежено придатним до військової служби, захворювання пов'язане з проходженням служби в органах внутрішніх справ, про що видано свідоцтво про хворобу № 878 від 12.08.2011 року.

На підставі свідоцтва про хворобу від 12.08.2011 року позивач звернувся до відповідача з проханням внесення змін до Наказу УМВС України в Чернігівській області № 143 о/с від 19.07.2011 року в частині звільнення з ОВС з п.64 «ж» (за власним бажанням) на п.64 «в» (через обмежений стан здоров'я) та листом № 2/14-Т-292 від 31.08.2011 року ОСОБА_1 у задоволенні його заяви відмовлено.

Порядок проходження служби особами рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, їх права і обов'язки визначає Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, що затверджене постановою Кабінету Міністрів УРСР від 29 липня 1991 р. N 114 (далі Положення).

Відповідно до п. 64 Положення особи середнього, старшого і вищого начальницького складу звільняються зі служби в запас (з постановкою на військовий облік), зокрема: в) через обмежений стан здоров'я - у разі визнання їх придатними до військової служби поза строєм у мирний час (у військовий час обмежено придатними 1-го ступеня) за рішенням військово-лікарської комісії при неможливості використання їх на службі у зв'язку з відсутністю відповідних вакантних посад; ж) за власним бажанням - при наявності поважних причин, що перешкоджають виконанню службових обов'язків.

В свою чергу, порядок організації роботи з пенсійного забезпечення військовослужбовців внутрішніх військ та осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України і членів їхніх сімей визначає Інструкція про організацію роботи з пенсійного забезпечення військовослужбовців внутрішніх військ та осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України і членів їхніх сімей, затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України від 31 жовтня 2003 р. N 1276 та зареєстрована в Міністерстві юстиції України 16 грудня 2003 р. за N 1161/8482 (далі Інструкція).

Так, відповідно до п.п. 1.6.2 п. 1.6 Інструкції для обстеження на ВЛК можуть за бажанням направлятися військовослужбовці, особи рядового та начальницького складу, які звільняються у відставку за віком, за сімейними обставинами, за власним бажанням, через службову невідповідність, за порушення дисципліни, за скоєння вчинків, що дискредитують звання рядового і начальницького складу, у зв'язку з засудженням судом за вчинення злочину.

На медичне обстеження вказані особи можуть бути направлені командирами з'єднань і військових частин, начальниками органів внутрішніх справ, навчальних закладів, науково-дослідних установ та інших підрозділів МВС на їх прохання після звільнення зі служби, за винятком осіб, звільнених у зв'язку із засудженням судом за вчинення злочину до покарання, пов'язаного з позбавленням волі.

З вищевказаного вбачається, що направлення військовослужбовців на ВЛК є правом, а не обовязком відповідача, крім того позивачем власноруч в рапорті зазначено, що він просить звільнити його з органів внутрішніх справ без проходження військово-лікарської комісії.

Крім того слід зазначити, що жоден нормативно-правовий документ не передбачає обовязку начальника органів внутрішніх справ змінювати підставу звільнення працівника, який звільнився зі служби за власним бажанням та вподальшому отримав свідоцтво військово-лікарської комісії про хворобу, згідно якого він був визнаний обмежено придатним до військової служби, захворювання пов'язане з проходженням служби в органах внутрішніх справ.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що відповідач, відмовляючи позивачу у зміні підстав звільнення діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а тому, враховуючи вищевикладене, в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 необхідно відмовити за необґрунтованістю.

Керуючись ст.ст. 122, 158 - 163, 167, Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 - відмовити.

Постанова набирає законної сили та може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду у порядок і строки, передбачені статтями 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя: Клопот С.Л.