Справа № 308/5904/16-а
Суддя: Багрій Василь Миколайович
Дата ухвалення: 2017-03-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 березня 2017 року № 876/2019/17

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Багрія В.М.,

суддів Рибачука А.І.,Старунського Д.М.,

з участю секретаря судового засідання Лемцьо І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу будинкового комітету «Комунальник» на постанову Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 21 грудня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Ужгородської міської ради Закарпатської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

У червні 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до будинкового комітету «Комунальник» про визнання протиправними дій заступника голови будинкового комітету «Комунальник» щодо відмови у видачі довідки про склад сім'ї та займані приміщення, довідки про термін проживання кожного члена сім'ї в гуртожитку, копій карток форми А та Б, та зобов'язання відповідача вчинити такі дії.

11.10.2016 ОСОБА_1 подала до суду заяву про заміну первинного відповідача належним відповідачем, а також позовну заяву із зміненою підставою позову.

Ухвалою суду першої інстанції від 24.11.2016 замінено первинного відповідача - будинковий комітет «Комунальник» на належного відповідача - виконавчий комітет Ужгородської міської ради Закарпатської області.

Позивачка, змінивши підстави позову, просила: визнати протиправною бездіяльність виконавчого комітету Ужгородської міської ради щодо відмови в реєстрації об'єкта нерухомого майна, яка полягає в непроведенні державної реєстрації квартири в АДРЕСА_1, яка реконструйована ОСОБА_1; зобов'язати виконавчий комітет Ужгородської міської ради провести державну реєстрацію нерухомого майна - квартири в АДРЕСА_1 за ОСОБА_1

Постановою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 21.12.2016 позов задоволено.

Визнано протиправною бездіяльність виконавчого комітету Ужгородської міської ради щодо відмови в реєстрації об'єкта нерухомого майна, яка полягає в непроведенні державної реєстрації квартири в АДРЕСА_1, яка реконструйована ОСОБА_1

Зобов'язано виконавчий комітет Ужгородської міської ради провести державну реєстрацію нерухомого майна: квартири в АДРЕСА_1 за ОСОБА_1

Постанову суду першої інстанції оскаржив будинковий комітет «Комунальник», який, вважаючи, що оскаржуваною постановою суд порушив їх законні права та інтереси, просить її скасувати та прийняти нове рішення про відмову ОСОБА_1 в задоволенні позову.

В апеляційній скарзі зазначає, що суд першої інстанції прийшов до помилкового висновку про зобов'язання виконавчого комітету Ужгородської міської ради провести державну реєстрацію нерухомого майна (квартири в АДРЕСА_1), оскільки відповідач безпосередньо не наділений повноваженнями щодо реєстрації права власності.

Крім того, судом залишено поза увагою, що з 29.04.2015 будівля гуртожитку в АДРЕСА_1 перебуває в оперативному управлінні та на балансі будинкового комітету «Комунальник». Згідно з частиною 1 статті 137 Господарського кодексу України правом оперативного управління визнається речове право суб'єкта господарювання, який володіє, користується і розпоряджається майном, закріпленим за ним власником для здійснення некомерційної господарської діяльності, у межах, встановлених цим Кодексом та іншими законами, а також власником майна. Порядок приватизації, зокрема, жилих приміщень в гуртожитках передбачений Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду» та наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України № 396 від 16.12.2009 «Про затвердження Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян». Суд першої інстанції, приймаючи оскаржувану постанову, не враховував положення зазначених нормативно-правових актів, та зобов'язав виконавчий комітет Ужгородської міської ради зареєструвати за ОСОБА_1 житлове приміщення в гуртожитку без виконання та дотримання усіх необхідних процедур, подання та отримання відповідних документів, які б підтверджували її право на приватизацію такого приміщення.

Вислухавши суддю-доповідача, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу слід задовольнити з таких підстав.

У справі встановлено, що ОСОБА_1 з 05.11.2007 по даний час проживає в гуртожитку в АДРЕСА_1.

В серпні 2015 року позивачка виявила бажання приватизувати житлове приміщення в гуртожитку, в якому вона фактично проживає, відповідно до положень Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків». У зв'язку з цим вона звернулася до будинкового комітету «Комунальник», в оперативному управлінні якого перебуває гуртожиток, з метою отримати довідку про склад сім'ї та займані приміщення, довідку про термін проживання кожного члена сім'ї в гуртожитку, копії карток форми А та Б. Такі документи нею отримані не були.

Згідно матеріалів справи, 05.11.2007 між ОСОБА_1 (наймач) та обласним комунальним підприємством «Будинкоуправління адмінбудівель» (наймодавець) в особі тимчасово виконуючого обов'язки директора ОСОБА_3 укладено договір № 38 найму житлового приміщення в гуртожитку. Згідно даного Договору № 38 наймодавець надав наймачу в строкове платне користування житлове приміщення, яке належить до спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст області, розміщене на 1-му поверсі в гуртожитку за адресою: АДРЕСА_1, що складається з 4-ох кімнат (поз. 17, 18, 19, 20, 21, 22, 23, 25) загальною площею 68,8 м2, згідно плану-схеми розміщення кімнат, яка додана до цього договору.

На підставі договору № 38 було складено акт приймання-передачі житлових приміщень в найм від 05.11.2007 та видано ОСОБА_1 ордер № 38 на право зайняття разом з своєю сім'єю житлової площі в гуртожитку по АДРЕСА_1 загальною площею 68,8 м2 .

08.11.2007 директором ОКП «Будинкоуправління адмінбудівель» Остапенком М. надано дозвіл ОСОБА_1 на проведення нею поліпшення найманих житлових приміщень шляхом здійснення їх капітального ремонту, часткової реконструкції з облаштуванням окремого входу зі сторони двору та встановлення окремих лічильників на світло, воду, газ, тепло, після виготовлення та погодження в установленому порядку проектно-кошторисної документації.

30.11.2007 директором ОКП «Будинкоуправління адмінбудівель» Остапенком М. затверджено кошторисну документацію на капітальний ремонт найманого житлового приміщення на першому поверсі гуртожитку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1, кошторисною вартістю 128 710 грн.

Відповідно до витягу з рішення виконавчого комітету Ужгородської міської ради від 20.02.2008 № 50 ОСОБА_1 дозволено провести реконструкцію житлових приміщень (поз. 17, 18, 19, 20, 21, 22, 23, 25), які знаходяться в наймі в гуртожитку по АДРЕСА_1 під квартиру за згодою наймодавця (ОКП «Будинкоуправління адмінбудівель»).

19.03.2008 Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Закарпатській області надано ОСОБА_1 дозвіл на виконання будівельних робіт № 126 - реконструкцію житлових приміщень (поз. 17-25), які перебувають в наймі в гуртожитку по АДРЕСА_1 під квартиру за згодою наймодавця (ОКП «Будинкоуправління адмінбудівель»).

Після виготовлення технічної документації на житлове приміщення змінилася нумерація квартири, в якій проживає ОСОБА_1, на АДРЕСА_1, загальна площа житлового приміщення - 68,10 м2 .

09.04.2015 рішенням XXVII сесії VI скликання Ужгородської міської ради № 1684 залишено цілісний майновий комплекс за адресою: АДРЕСА_1 у статусі «гуртожиток» та дозволено мешканцям приватизацію житлових та нежитлових приміщень; передано гуртожиток по АДРЕСА_1 в оперативне управління будинкового комітету «Комунальник», який був створений зборами жителів даного гуртожитку 15.07.2014.

Рішенням виконавчого комітету Ужгородської міської ради від 29.04.2015 № 141 вирішено затвердити акт приймання-передачі гуртожитку по АДРЕСА_1 в оперативне управління будинкового комітету «Комунальник»; департаменту міського господарства доручено зняти вказану будівлю з балансу департаменту в установленому законом порядку.

Згідно з актом обстеження житлових та нежитлових приміщень гуртожитку по АДРЕСА_1 «а» від 10.11.2016 голові будинкового комітету ОСОБА_5 доручено укласти з гр. ОСОБА_1 договір найму житлового приміщення в гуртожитку НОМЕР_1 загальною площею 68,10 м2.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1, суд першої інстанції прийшов до висновку про те, що бездіяльність відповідача щодо не проведення державної реєстрації квартири в гуртожитку, яка була реконструйована та в якій проживає позивачка, є протиправною, тому відповідач зобов'язаний провести державну реєстрацію даної квартири за ОСОБА_1

Апеляційний суд не погоджується з такими висновками суду першої інстанції та, надаючи правову оцінку вказаним відносинам, враховує таке.

Відповідно до частини 1 статті 1 Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків» сфера дії цього Закону поширюється на громадян, які не мають власного житла, більше п'яти років на законних підставах зареєстровані за місцем проживання у гуртожитках та фактично проживають у них.

Згідно з частиною 3 статті 1 Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків», сфера дії цього Закону поширюється на гуртожитки, які є об'єктами права державної та комунальної власності, крім гуртожитків, що перебувають у господарському віданні чи в оперативному управлінні військових частин, закладів, установ та організацій Збройних Сил України, інших військових формувань, утворених відповідно до закону, Міністерства внутрішніх справ України та державних навчальних закладів.

Відповідно до статті 4 Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків» громадяни, на яких поширюється дія цього Закону, мають право на приватизацію житлових приміщень у гуртожитках, які перебувають у власності територіальних громад і можуть бути приватизовані відповідно до закону. При цьому приватизація житлових приміщень у гуртожитках здійснюється відповідно до Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» з урахуванням особливостей, визначених цим Законом.

Відповідно до статті 3 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» приватизація здійснюється шляхом:

безоплатної передачі громадянам квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках з розрахунку санітарної норми 21 квадратний метр загальної площі на наймача і кожного члена його сім'ї та додатково 10 квадратних метрів на сім'ю;

продажу надлишків загальної площі квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках громадянам України, що мешкають в них або перебувають в черзі потребуючих поліпшення житлових умов.

Передача у власність громадян житлових приміщень у гуртожитках здійснюється з одночасною передачею їм у спільну сумісну власність допоміжних приміщень (приміщень загального користування).

На виконання вимог Законів України «Про приватизацію державного житлового фонду», «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків» наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України № 396 від 16.12.2009, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 29.01.2010 за № 109/17404, затверджено Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян (далі Положення).

Згідно з пунктами 13 та 15 Положення, приватизація квартир (будинків), жилих приміщень в гуртожитках, кімнат у комунальних квартирах здійснюється уповноваженими на це органами, створеними місцевою державною адміністрацією, та органами місцевого самоврядування, державними підприємствами, організаціями, установами, у повному господарському віданні або оперативному управлінні яких знаходиться державний житловий фонд (далі - орган приватизації). Підготовку та оформлення документів про передачу у власність громадян квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках, кімнат у комунальних квартирах може бути покладено на спеціально створювані органи приватизації (агентства, бюро, інші підприємства).

Відповідно до пунктів 17 та 18 Положення громадянин, який виявив бажання приватизувати займану ним і членами його сім'ї на умовах найму квартиру (будинок), жиле приміщення в гуртожитку, кімнату в комунальній квартирі, звертається в орган приватизації, де одержує бланк заяви та необхідну консультацію. Громадянином до органу приватизації подаються: оформлена заява на приватизацію квартири (будинку), жилого приміщення у гуртожитку, кімнати у комунальній квартирі; довідка про склад сім'ї та займані приміщення; копія ордера про надання жилої площі (копія договору найму жилої площі у гуртожитку); документ, що підтверджує невикористання ним житлових чеків для приватизації державного житлового фонду; копія документа, що підтверджує право на пільгові умови приватизації; заява - згода тимчасово відсутніх членів сім'ї наймача на приватизацію квартири (будинку), жилих приміщень у гуртожитку, кімнат у комунальній квартирі. Прийняті документи реєструються органом приватизації в окремому журналі.

Довідка про склад сім'ї та займані приміщення береться громадянином на підприємстві (організації), що обслуговує жилий будинок, гуртожиток (пункт 19 Положення).

Статтею 18 Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків» визначено повноваження органів місцевого самоврядування щодо приватизації житла в гуртожитках: 1) приймають рішення про прийняття у власність відповідної територіальної громади гуртожитків (майнових комплексів) відповідно до цього Закону; 2) приймають рішення про надання відповідним житловим комплексам статусу "гуртожиток" і одночасно про надання дозволу на приватизацію жилих і нежилих приміщень таких гуртожитків відповідно до цього Закону; 3) приймають рішення про надання відповідним незаселеним житловим комплексам статусу "житло соціального призначення"; 4) приймають рішення про реконструкцію, капітальний ремонт чи перепрофілювання або про знесення гуртожитку (цілісного майнового комплексу) після його прийняття у власність територіальною громадою та відселення мешканців відповідно до чинного законодавства; 5) приймають рішення про використання згідно з чинним законодавством земельних ділянок, необхідних для експлуатації відповідно до цього Закону житлового фонду гуртожитків та житлового фонду соціального призначення, що перебувають у власності територіальних громад; 6) здійснюють володіння, використання, управління, експлуатацію переданих територіальним громадам згідно з цим Законом гуртожитків (майнових комплексів) (безпосередньо чи через визначеного виконавчим органом ради управителя), організовують їх належне обслуговування та ремонт, упорядкування, а також забезпечують утримання та облаштування прибудинкових територій; 7) здійснюють контроль за використанням усіх гуртожитків, що перебувають у державній та комунальній власності виключно за призначенням, визначають управителів гуртожитків, а також виконавців житлових і комунальних послуг; 8) вживають необхідних заходів, у межах наданих повноважень, щодо забезпечення, збереження та використання житлового фонду гуртожитків незалежно від форми власності відповідно до цього Закону; 9) встановлюють плату за оформлення реєстрації місця проживання в гуртожитку; 10) встановлюють плату за проживання в гуртожитку та за участь в утриманні місць загального користування та прибудинкової території; 11) приймають рішення про проведення реконструкції, капітального ремонту, переобладнання гуртожитків, про визнання гуртожитку аварійним чи непридатним для проживання в ньому людей та про знесення аварійних та непридатних для проживання гуртожитків; 12) забезпечують пристосування гуртожитків, на які поширюється дія цього Закону, до потреб інвалідів та дітей-інвалідів, які мешкають у них, шляхом обладнання спеціальними засобами і пристосуваннями під'їздів, сходових клітин та жилих приміщень, займаних інвалідами чи сім'ями, в яких є інваліди та/або діти-інваліди; 13) ведуть суцільний облік громадян, які на законних підставах зареєстровані в гуртожитках, проживають у них та мають право на отримання соціального житла; 14) укладають та розривають договори найому житла у гуртожитках, що є власністю відповідних територіальних громад; 15) затверджують у межах своїх повноважень місцеві програми фінансування, утримання та облаштування гуртожитків, переданих територіальним громадам відповідно до цього Закону, здійснюють контроль за їх виконанням; 16) створюють постійні комісії із забезпечення реалізації житлових прав громадян відповідно до частини другої статті 26 цього Закону; 17) створюють за рахунок коштів, отриманих від приватизації жилих і нежилих приміщень у гуртожитках, та інших джерел фінансування, не заборонених чинним законодавством, спеціальні фонди розвитку гуртожитків та житла соціального призначення як складову бюджетів місцевих рад; 18) розпоряджаються коштами спеціального фонду розвитку гуртожитків та житла соціального призначення, спрямовуючи їх виключно на капітальний ремонт, реконструкцію, утримання, експлуатацію житлового фонду гуртожитків та житлового фонду соціального призначення, утримання та облаштування відповідних жилих і нежилих приміщень, облаштування відповідних земельних ділянок; 19) звертаються до суду з позовом про передачу гуртожитків у власність територіальних громад; 20) здійснюють інші повноваження у цій сфері відповідно до закону.

Відповідно до статті 6 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» організаційну систему державної реєстрації прав становлять:

1) Міністерство юстиції України та його територіальні органи;

2) суб'єкти державної реєстрації прав:

виконавчі органи сільських, селищних та міських рад, Київська, Севастопольська міські, районні, районні у містах Києві та Севастополі державні адміністрації;

акредитовані суб'єкти;

3) державні реєстратори прав на нерухоме майно.

Виконавчі органи сільських, селищних та міських рад (крім міст обласного та/або республіканського Автономної Республіки Крим значення) набувають повноважень у сфері державної реєстрації прав відповідно до цього Закону у разі прийняття відповідною радою такого рішення.

В справі встановлено, що Ужгородська міська рада проводить державну реєстрацію прав на нерухоме майно відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Позивачка ОСОБА_1 з 05.11.2007 по даний час проживає в гуртожитку в АДРЕСА_1 в квартирі НОМЕР_1, яку було нею реконструйовано на підставі рішення виконавчого комітету Ужгородської міської ради.

Згідно рішення XXVII сесії VI скликання Ужгородської міської ради № 1684 від 09.04.2015 мешканцям гуртожитку по АДРЕСА_1 «а» в м. Ужгороді дозволено приватизацію житлових та нежитлових приміщень.

Враховуючи ту обставину, що ОСОБА_1 та члени її сім'ї більше п'яти років на законних підставах зареєстровані та проживають у гуртожитку по АДРЕСА_1, позивачка має право на передання їй у власність шляхом приватизації займаних нею житлових приміщень з врахуванням положень Законів України «Про приватизацію державного житлового фонду», «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків».

Порядок приватизації житлових приміщень в гуртожитках, як зазначалося вище, встановлено Положенням про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, який затверджений наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України № 396 від 16.12.2009. Даним положенням передбачено обов'язковість звернення особи, яка виявила бажання безоплатно отримати у власність житло в гуртожитку, до органу приватизації з відповідним пакетом документів.

В матеріалах справи відсутні відомості про те, що позивачка зверталася до відповідного органу приватизації щодо передання їй безоплатно у власність квартири в АДРЕСА_1 з документами, передбаченими Положенням про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян.

Відповідно до п.5 ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі свідоцтва про право власності, виданого органом приватизації наймачам житлових приміщень у державному та комунальному житловому фонді, чи його дубліката.

Такого свідоцтва позивачка не має, оскільки до органу приватизації не зверталася.

Враховуючи наведене, підстави для безоплатної передачі у власність займаного ОСОБА_1 житлового приміщення в гуртожитку без безпосереднього її звернення до органу приватизації, а отже і державної реєстрації права власності на вказане житло, відсутні.

Тому висновки суду першої інстанції про протиправність бездіяльності виконавчого комітету Ужгородської міської ради, яка полягала в непроведенні державної реєстрації квартири в АДРЕСА_1 за ОСОБА_1, та зобов'язання відповідача здійснити таку реєстрацію, є помилковими.

Суд зобов'язав відповідача провести державну реєстрацію житла, в той час як згідно з п.1 ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державній реєстрації прав підлягає не об'єкт власності (квартира в гуртожитку), а право власності на нього. Таке право позивачка документально не довела.

За таких обставин, постанова суду першої інстанції прийнята з неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, без повного з'ясування усіх обставин, що призвело до неправильного вирішення справи, тому підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про відмову позивачці в задоволенні позову з наведених вище підстав.

Керуючись ст. 195, ст. 196, ст. 198, ст. 202, ст. 205, ст. 207, ст. 254 КАС України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу будинкового комітету «Комунальник» задовольнити.

Постанову Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 21 грудня 2016 року у справі № 308/5904/16-а скасувати та прийняти нову постанову, якою ОСОБА_1 в задоволенні позову відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий: В.М. Багрій

Судді : А.І. Рибачук

Д.М.Старунський