Справа № 812/427/17
Суддя: С.В. Борзаниця
Дата ухвалення: 2017-03-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

15 березня 2017 рокуСєвєродонецькСправа № 812/427/17

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Борзаниця С.В., перевіривши матеріали за адміністративним позовом Державної служби України з безпеки на транспорті до Товариства з обмеженою відповідальністю "Синергія Агро" про стягнення плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування великоваговим транспортним засобом,-

ВСТАНОВИВ:

Державна служба України з безпеки на транспорті звернулась до суду з адміністративним позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Синергія Агро", в якому просить: стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Синергія Агро" грошові кошти в розмірі 3 702,46 грн, що еквівалентно 125,55 євро відповідно до офіційного курсу, встановленого Національним банком України на день проведення розрахунку 16.09.2016, в дохід Державного бюджету України на рахунок (р/р 0075 у ГУДКСУ у Донецькій області /м. Слов'янськ/ 22160100, КОД , МФО 834016).

Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, враховуючи, що у відповідності до пункту 1 частини 1 статті 107 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, чи подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність.

З матеріалів позовної заяви вбачається, що спірні правовідносини виникли у зв'язку з виявленням позивачем факту перевезення на транспортному засобі, що належить відповідачу, вантажу із перевищенням вагових обмежень, встановлених Правилами дорожнього руху України, без відповідного дозволу або документа про внесення плати за проїзд великовагових транспортних засобів.

А саме 16.09.2016 у пункті габаритно-вагового контролю а/д 673км +100м М-03 Київ-Харків-Довжанський проведено габаритно-ваговий контроль вантажного автомобіля марки DAF модель FT CF 85.430, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, причіп марки SCHMITZ, модель SCI 24, державний реєстраційний номер НОМЕР_2. За результатами проведеної перевірки складено довідку про результати здійснення габаритно-вагового контролю та акт № 0006962 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів від 16.09.2016р., на підставі яких проведено розрахунок №0006962 від 16.09.2016 року плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування та нараховано плату за проїзд в розмірі 125,55 євро.

Оскільки відповідач вказану суму не сплатив, позивач вважає, що його позов підлягає задоволенню.

В контексті наведеного вважаю за необхідне зазначити, що в силу положень пункту 5 частини 2 статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема, спори за зверненням суб'єкта владних повноважень у випадках, встановлених Конституцією та законами України.

Згідно частин 4, 5 статті 105 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративний позов може містити вимоги про: скасування або визнання нечинним рішення відповідача - суб'єкта владних повноважень повністю чи окремих його положень; зобов'язання відповідача - суб'єкта владних повноважень прийняти рішення або вчинити певні дії; зобов'язання відповідача - суб'єкта владних повноважень утриматися від вчинення певних дій; стягнення з відповідача - суб'єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, завданої його незаконним рішенням, дією або бездіяльністю; виконання зупиненої чи невчиненої дії; встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб'єкта владних повноважень; примусове відчуження земельної ділянки, інших об'єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, з мотивів суспільної необхідності.

Адміністративний позов суб'єкта владних повноважень може містити інші вимоги у випадках, встановлених законом.

У відповідності до частини 4 статті 50 Кодексу адміністративного судочинства України громадяни України, іноземці чи особи без громадянства, їх об'єднання, юридичні особи, які не є суб'єктами владних повноважень, можуть бути відповідачами лише за адміністративним позовом суб'єкта владних повноважень: про тимчасову заборону (зупинення) окремих видів або всієї діяльності об'єднання громадян; про примусовий розпуск (ліквідацію) об'єднання громадян; про примусове видворення іноземця чи особи без громадянства з України; про обмеження щодо реалізації права на мирні зібрання (збори, мітинги, походи, демонстрації тощо); в інших випадках, встановлених законом.

Згідно з положеннями частини третьої статті 48 Кодексу адміністративного судочинства України здатність особисто здійснювати свої адміністративні процесуальні права та обов'язки, у тому числі доручати ведення справи представникові (адміністративна процесуальна дієздатність), належить органам державної влади, іншим державним органам, органам влади Автономної Республіки Крим, органам місцевого самоврядування, їхнім посадовим і службовим особам, підприємствам, установам, організаціям (юридичним особам).

Послідовний аналіз переліку підстав для звернення суб'єкта владних повноважень до суду дає можливість дійти висновку, що він повинен мати достатні адміністративні можливості для здійснення визначених йому законом завдань та функцій, і лише у випадках, коли Конституцією чи законами України встановлені судові обмеження його діяльності, він звертається до суду з позовом по суті для отримання судового дозволу.

Такі звернення мають бути зумовлені необхідністю виконання покладених на них завдань і функцій, а використовувати свої повноваження вони можуть лише з метою, з якою це повноваження надане.

Суб'єкт владних повноважень має діяти виключно в межах та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами, як це передбачено частиною 2 статті 19 Конституції України, оскільки він виконує державні функції, і лише держава шляхом законодавчого регулювання визначає його завдання, межі його повноважень та спосіб, у який він здійснює ці повноваження. Розширене тлумачення суб'єктом владних повноважень способів здійснення своїх повноважень не допускається. У зв'язку з цим визначений законом предмет позову, з яким суб'єкт владних повноважень може звернутися до суду при здійсненні ним владних управлінських функцій, не підлягає розширеному тлумаченню.

З наведеного випливає, що позивач має право звертатися до суду з позовною заявою до фізичної особи виключно у випадках, прямо передбачених законом, з метою виконання покладених на нього завдань і функцій.

За частиною другою статті 29 Закону України "Про дорожній рух" №3353-XII від 30.06.1993 з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів. Порядок видачі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, та розмір плати за його отримання встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Виходячи зі змісту положень пункту 31-1 постанови Кабінету Міністрів України "Про заходи щодо збереження автомобільних доріг загального користування" № 879 від 27.06.2007, якщо рух здійснюється без відповідного дозволу або внесення плати за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу, така плата визначається за пройдену частину маршруту по території України або за частину, яку перевізник має намір проїхати, у разі перевищення нормативу хоча б одного вагового або габаритного параметру: до 10 відсотків - у подвійному розмірі; на 10 - 40 відсотків - у потрійному розмірі; більше як на 40 відсотків - у п'ятикратному розмірі.

У разі перевищення кількох нормативів вагових або габаритних параметрів плата за проїзд визначається виходячи з параметру з найбільшим перевищенням.

Перевізник зобов'язаний протягом 30 календарних днів з моменту визначення плати внести її та повідомити про це відповідний територіальний орган Укртрансбезпеки.

Пунктом 3 вказаної постанови передбачено, що габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування здійснюється Укртрансбезпеки, її територіальними органами та відповідними підрозділами МВС, що забезпечують безпеку дорожнього руху.

Згідно підпунктів 15, 27 пункту 5 постанови Кабінету Міністрів України «Про Державну службу України з безпеки на транспорті» № 103 від 11.02.2015р. Укртрансбезпеки здійснює габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування, а також здійснює нарахування плати за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, під час здійснення габаритно-вагового контролю.

З наведеного вбачається, що позивач виконує функції габаритно-вагового контролю транспортних засобів та нараховує відповідну плату за перевищення нормативів допустимої ваги транспортного засобу.

Посилання позивача на ч. 2 ст. 50 КАС України, відповідно до якої позивачем в адміністративній справі можуть бути громадяни України, іноземці чи особи без громадянства, підприємства, установи, організації (юридичні особи), суб'єкти владних повноважень суд не приймає, оскільки ч. 4, 5 ст. 105 Кодексу адміністративного судочинства України визначено перелік підстав для звернення суб'єкта владних повноважень до суду, відповідно до якого вимоги позивача не відносяться до даного переліку.

Разом з тим, жодним законом позивачу не надано право звертатись до адміністративного суду за стягненням плати за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів, вагові параметри яких перевищують нормативні, у разі якщо її не внесено власником транспортного засобу, що кореспондується з положеннями частини 5 статті 105 Кодексу адміністративного судочинства України.

Натомість згідно частини 3 статті 23 Закону України "Про прокуратуру" прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб'єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Отже, Державна служба України з безпеки на транспорті не може здійснювати адміністративні процесуальні права позивача, які йому не надані, тобто не має адміністративно процесуальної дієздатності для подання наведеного позову.

Виходячи з положень пункту 3 частини 3 статті 108 Кодексу адміністративного судочинства України позовна заява повертається позивачеві, якщо позовну заяву подано особою, яка не має адміністративної процесуальної дієздатності.

Таким чином, на стадії відкриття провадження у справі з'ясовано, що позовна заява подана особою, яка не має адміністративної процесуальної дієздатності, а тому ця позовна заява підлягає поверненню позивачеві разом з усіма доданими до неї матеріалами.

Повертаючи позовну заяву, вважаю за необхідне роз'яснити позивачеві, що відповідно до частини 6 статті 108 Кодексу адміністративного судочинства України повернення позовної заяви не позбавляє його права на повторне звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Керуючись ст. ст. 48, 50, 105, 107, 108, 159, 160, 165, 254 КАС України,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Державної служби України з безпеки на транспорті до Товариства з обмеженою відповідальністю "Синергія Агро" про стягнення плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування великоваговим транспортним засобом, - повернути позивачу з доданими до неї матеріалами.

Копію ухвали разом із позовною заявою та доданими до неї матеріалами невідкладно надіслати позивачу.

Повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Донецького апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга подається до Донецького апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали. Якщо ухвалу було постановлено у письмовому проваджені або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії ухвали суду безпосередньо в суді, то п'ятиденний строк на апеляційне оскарження ухвали суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 КАС України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

СуддяС.В. Борзаниця