Справа № 338/142/17
Суддя: Битківський Л.М.
Дата ухвалення: 2017-03-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 338/142/17

17 березня 2017 року смт.Богородчани

Богородчанський районний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого судді Битківський Л.М.,

секретаря Дякун М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Богородчани справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Інспектора роти №4 батальйону управління патрульної поліції у м.Івано-Франківську лейтенанта поліції Петренка Юрія Івановича про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до інспектора поліції роти №4 батальйону УПП в м.Івано-Франківську Петренка Л.В. у якому поставив питання про визнання протиправною та скасування постанови інспектора від 31 січня 2017 року, якою він визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.121 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 гривень.

Заявлені вимоги позивач мотивував тим, що, рухаючись 31.01.2017 року близько 12 год.15 хв. автомобілем Шкода Октавіа р.н.з. НОМЕР_1 в с.Крихівці по вул. Крихівецькій був зупинений працівниками поліції, які стояли на протилежному боці дороги біля патрульного автомобіля. Один з інспекторів, перевіривши документи вказав, що він не пройшов технічного огляду, хоч зобов'язаний проходити такий огляд, оскільки автомобіль працює в режимі таксі. З інкримінованим порушенням він не погоджувався, оскільки обставин про які стверджував інспектор не відповідали фактичним. Дійсно, рухаючись з смт.Богородчани у напрямку м.Івано-Франківська він рухався із значком «таксі» на даху автомобіля, який був встановлений ним у зв'язку з тим, що він мав намір розпочати діяльність по перевезенню пасажирів. Однак послуг з перевезення пасажирів ще не надавав, оскільки не оформив необхідних документів. Пасажирами його автомобіля були дружина та дитина, з якими він їхав до лікаря. Отже ніякого порушення правил дорожнього руху він не допускав. Під час оформлення постанови на місці інспектор не взяв до уваги його пояснень і виніс постанову про притягнення його до відповідальності. При цьому протоколу про порушення правил дорожнього руху, у якому він міг би викласти свої пояснення власноручно, інспектор не складав, таким чином він фактично був позбавлений можливості доводити свою позицію. Просив постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності визнати протиправною та скасувати.

Інспектор поліції Петренко Ю.І., дії якого оскаржено, в судове засідання не з'явився. Представником УПП до суду від імені відповідача подано заперечення у якому зазначено, що водій ОСОБА_5 був зупинений інспектором у зв'язку з виявленим порушенням п.11.2 та 11.5 Правил дорожнього руху, оскільки рухався у крайній лівій смузі, коли права була вільною. Після перевірки документів було виявлено по базі МВС, що автомобіль Шкода Октавіа р.н.з. НОМЕР_1, яким керував ОСОБА_6 не пройшов обов'язкового технічного огляду, який на їх думку обов'язковий, оскільки на даху автомобіля була встановлена шашка «таксі». Тому інспектором було винесено постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ст.7 КУпАП, застосування уповноваженим на те органом і посадовими особами заходів адміністративного впливу проводиться в межах їх компетентності, у точній відповідності з законом.

Згідно ст.245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом. Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що має ґрунтуватися не всебічному, повному і об'єктивному дослідженні усіх обставин справи у їх сукупності.

Відповідно до ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно з постановою інспектора Петренка Ю.І. від 31.01.2017 року ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності по ч.3 ст.121 КУпАП. При цьому інспектор зазначив, що водій керуючи автомобілем, який підлягає обов'язковому технічному контролю, не пройшов його вчасно, чим порушив Закон України «Про дорожній рух» та ст. 35 Закону України «Про національну поліцію».

Разом з тим, вказана постанова не відповідає вимогам ст. 283 КупАП. Постанова повинна містити крім іншого опис обставин, установлених при розгляді справи і зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення. Інспектор, при обґрунтуванні вчиненого порушення безпідставно послався на ст. 35 Закону України «Про національну поліцію», оскільки вказаною нормою врегульовано питання права поліцейського на зупинення транспортного засобу, а не порушення, яке інкримінується водієві. В той же час посилання на Закон України «Про дорожній рух» не конкретизоване, в постанові не зазначено порушення якої саме норми цього закону інкримінується особі.

Крім того, обставини вчинення адміністративного правопорушення, які викладені у постанові, за змістом ст. 283 КУпАП мають встановлюватись на підставі оцінених органом (посадовою особою) доказів, що є допустимими, тобто зібраними у встановленому цим Кодексом порядку. Вказана постанова не підтверджена жодними доказами вчинення позивачем згаданого адміністративного порушення.

Адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні. Конституція України має найвищу юридичну силу, закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй (частина друга статті 8 Конституції України).

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, в тому числі які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

Посилання на жоден з цих доказів у винесеній постанові немає.

Візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі у тому випадку, коли воно зафіксовано у встановленому законом порядку. Статтею 254 КУпАП визначено, що така фіксація відбувається шляхом складання протоколу про адміністративне правопорушення, у якому відповідно до ст. 256 КУпАП, крім іншого, зазначається місце час і суть адміністративного порушення, виявленого уповноваженою особою, прізвища адреси свідків і потерпілих, якщо вони є, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч.2 ст. 258 КУпАП протокол може не складатись у разі вчинення адміністративних порушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних порушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі. Однак, системний аналіз положень Кодексу, в т.ч. ч.5 ст. 258 КУпАП дає підстави для висновку, що у випадку, якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст. 256 цього Кодексу, крім випадків коли порушення у сфері забезпечення дорожнього руху зафіксовано в автоматичному режимі.

В іншому випадку, на думку суду, застосування адміністративного стягнення до особи за відсутності будь-яких доказів її протиправної дії чи бездіяльності не відповідатиме принципу верховенства права і міститиме ознаки свавільного застосування адміністративних повноважень. Така позиція суду ґрунтується також на правових висновках, які зробив Конституційний Суд України у своєму рішенні у справі №23-рп/2010 від 22.12.2010 року.

Відповідно до пояснень позивача протокол про вчинення адміністративного правопорушення не складався попри те, що він заперечував свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення. При винесенні постанови інспектор не пересвідчився, що ОСОБА_7 дійсно керує автомобілем, який використовується як таксі. Його заперечення про те, що в автомобілі знаходились члени його сім'ї і автомобіль не використовується з комерційною метою не були ні спростовані, ні підтверджені. Наявність «шашки» на даху автомобіля, не є достатньою підставою для висновку, що вказаний автомобіль використовується в режимі таксі. Пояснення позивача, що автомобіль готувався до використання як таксі, але до фактичного використання з цією метою не приступив не спростовані.

Виходячи з наведеного, постанову, винесену інспектором поліції Петренком Ю.І. слід визнати протиправною та скасувати.

На підставі ст.ст.7, 258,293 КУпАП, керуючись ст.ст.159-163 КАС України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Позов задовольнити. Постанову інспектора роти №4 батальйону управління патрульної поліції в м. Івано-Франківську лейтенанта поліції Петренка Юрія Івановича від 31 січня 2017 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.121 ч.3 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 340 гривень - скасувати.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду в 10-ти денний строк через суд першої інстанції.

Суддя Битківський Л.М.