Справа № 9686/09/2170
Суддя: Кравченко К.В.
Дата ухвалення: 2010-07-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
____________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" липня 2010 р. Справа № 2-а-9686/09/2170
Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Кравченка К.В.,

при секретарі: Садовій Я.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

повного товариства «Ломбард-Лідер»ТВП «Постачтехкомплект»і Компанія»

до Державної податкової інспекції у м.Херсоні

про скасування рішення про застосування штрафних санкцій,

встановив:

У квітні 2009 року повне товариство «Ломбард-Лідер» ТВП «Постачтехкомплект» і Компанія» (надалі-позивач) звернулось до Херсонського окружного адміністративного суду з позовом до Державної податкової інспекції у м.Херсоні (надалі - ДПІ), в якому просило скасувати рішення ДПІ від 05.11.2008р. №, яким до позивача застосовані штрафні санкції в розмірі 3345,20 грн. за порушення пунктів 6, 10, 13 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг».

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що перевірка позивача щодо контролю за дотриманням вимог чинного законодавства у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг була проведена 21.10.08р. працівниками податкової інспекції із порушеннями вимог Законів України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» та «Про державну податкову службу в Україні», а саме: направлення на перевірку було надано не керівнику філіалу, а працівнику, не за десять днів до початку перевірки, а перед її початком, у звязку з чим перевіряючи не були допущені до перевірки. Позивач також посилається на недотримання ДПІ вимог Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) в сфері господарської діяльності», що регламентує порядок проведення перевірок субєктів господарювання. Позивач також зазначає про те, що наведені в акті перевірки порушення позивачем не допускались, а сам акт перевірки ревізорами на місті проведення перевірки не складався.

Представники позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та пояснили, що на момент перевірки у позивача були як КОРО так і контрольні стрічки, у наданні яких ревізорам було відмовлено керівником філіалу ОСОБА_1 через недотримання ними порядку проведення перевірок. Підрахунок готівкових коштів під час перевірки при ревізорах не робився, і акту з цього приводу не складалось. Сам акт перевірки був отриманий позивачем по пошті 31.10.08р.. КОРО та контрольні стрічки були надані податковим ревізорам, які з 24.10.08р. по 13.11.08р. проводили планову виїзну перевірку позивача, за результатами якої був складений акт перевірки від 28.11.08р. №3622/22-1/34073967, в якому зазначено про відсутність порушень законодавства в сфері касових операцій.

Відповідач надав суду письмові заперечення на адміністративний позов, в яких зазначив, що штраф в сумі 3345,20 грн. застосований до позивача рішенням від 05.11.2008р. № за порушення п.6, 10, 13 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» правомірно, порушень порядку проведення 21.10.08р. перевірки позивача не допущено, і просить в позові відмовити.

Представник ДПІ в судовому засіданні проти позову заперечував з підстав, викладених у запереченнях на позовну заяву.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, свідків, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані докази, прийшов до наступного.

Рішенням про застосування штрафних (фінансових) санкцій № від 05.11.2008р. ДПІ застосувало до позивача штраф на загальну суму 3345,20 грн. на підставі п.3,5 ст. 17 та ст.. 22 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» № 265/95-ВР за порушення пунктів 6, 10, 13 даного Закону.

Підставою для винесення вказаного рішення стали результати акту перевірки №000962/21030647/0237 від 21.10.2008р., відповідно до якого перевірявся належний позивачу ломбард, розташований у м. Херсоні по вул.. Будьоного, 10.

Перевірка проведена податковими ревізорами-інспекторами ДПІ у м.Херсоні ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на підставі направлення на перевірку №154/237 від 20.10.08р. та плану проведення перевірок субєктів підприємницької діяльності на жовтень 2008 року, затвердженого начальником ДПІ у м.Херсоні.

Спірним рішенням до позивача застосовані наступні штрафні санкції:

170 грн. - за порушення п.10 ст.3 Закону № 265/95-ВР, у вигляді не зберігання контрольних стрічок (не надані інспекторам та до ДПІ);

240 грн. за порушення п.6 ст. 3 Закону № 265/95-ВР, у вигляді не зберігання книг обліку розрахункових операцій (не надані інспекторам та до ДПІ);

2835,20 грн. за порушення п.13 ст.3 Закону № 265/95-ВР - незабезпечення відповідності наявних готівкових коштів на місці проведення розрахунків сумі готівкових коштів, яка зазначена в поточному звіті реєстратора розрахункових операцій. На місці проведення розрахунків виявлена готівка в розмірі 8447,74 грн., а в звіті РРО на момент перевірки зазначено 9014,78 грн., тому сума невідповідності склала 567,04 грн.;

Порушень порядку проведення вказаної перевірки позивача, які б могли бути підставою для висновку про незаконність перевірки та винесених за її результатами рішень, судом не встановлено.

Обґрунтованими визнає суд посилання ДПІ на те, що визначені ст. 111 Закону України "Про державну податкову службу в Україні" підстави проведення планових та позапланових виїзних перевірок стосуються саме фінансово-господарської діяльності платника податків. Зі змісту передбачених підстав вбачаються недоліки саме при веденні фінансово-господарської діяльності, пов'язаної зі сплатою податків і зборів (обов'язкових платежів) до бюджету та державних цільових фондів, податкового обліку та фінансової звітності, які жодним чином не можуть застосовуватись відносно сфери готівкового обігу, правил торгівлі та патентування, до них не застосовуються відповідні положення щодо підстав проведення, зокрема, планових чи позапланових виїзних перевірок, передбачених ст. 111 Закону України "Про Державну податкову службу в Україні".

Суд не приймає до уваги посилання позивача на недотримання вимог Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) в сфері господарської діяльності», оскільки дії ДПА, ДПІ та ревізорів в процесі контролю за дотриманням податкового законодавства, законодавства в сфері готівкових розрахунків, правил торгівлі, патентування та ліцензування не належать до сфери господарської діяльності, а є відносинами, що виникають у сфері управління. Тому правове регулювання цих дій податкових органів та їх посадових осіб здійснюється спеціальним законодавством, зокрема, Законами України "Про державну податкову службу в Україні", «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», «Про патентування деяких видів підприємницької діяльності» «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів».

Щодо правомірності рішення ДПІ № від 05.11.2008р. про застосування до позивача штрафних санкцій суд зазначає наступне.

Відповідно до пунктів 6, 10, 13 ст. 3 Закону № 265/95-ВР, на порушення яких посилається ДПІ, суб'єкти підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг зобов'язані забезпечувати зберігання використаних книг обліку розрахункових операцій та розрахункових книжок протягом трьох років після їх закінчення; друкувати на реєстраторах розрахункових операцій (за виключенням автоматів з продажу товарів (послуг) контрольні стрічки і забезпечувати їх зберігання протягом трьох років; забезпечувати відповідність сум готівкових коштів на місці проведення розрахунків сумі коштів, яка зазначена в денному звіті реєстратора розрахункових операцій, а у випадку використання розрахункової книжки - загальній сумі продажу за розрахунковими квитанціями, виданими з початку робочого дня.

Пунктами 3 та 5 ст. 17 Закону № 265/95-ВР передбачена відповідальність у розмірі двадцять неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі незберігання книг обліку розрахункових операцій чи розрахункових книжок протягом встановленого терміну; десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі невиконання друку контрольної стрічки або її незберігання протягом встановленого терміну.

Згідно зі ст. 22 цього Закону у разі невідповідності суми готівкових коштів на місці проведення розрахунків сумі коштів, яка зазначена в денному звіті, а у випадку використання розрахункової книжки - загальній сумі продажу за розрахунковими квитанціями, виданими з початку робочого дня, до суб'єктів підприємницької діяльності застосовується фінансова санкція у п'ятикратному розмірі суми, на яку виявлено невідповідність.

В акті перевірки зазначено, що ревізорам було відмовлено у наданні для огляду касового апарату та КОРО. В акті також зазначено, що КОРО та контрольні стрічки керівнику позивача пропонується подати до ДПІ 24.10.08р. о 14год..

ДПІ в запереченнях на позов та представник ДПІ в судовому засіданні зазначили, що підставою для накладення на позивача штрафу за порушення п.6 та 10 ст. 3 Закону № 265/95-ВР стало ненадання КОРО та контрольних стрічок ревізорам при перевірці та у визначений в акті перевірки строк до ДПІ.

З матеріалів справи вбачається, що копія акту перевірки була направлена ДПІ позивачу по пошті і отримана останнім 30.10.08р., тобто вже після 24.10.08р..

Позивач долучив до матеріалів справи копію акту планової виїзної перевірки позивача з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства від 28.11.08р. №3622/22-1/34073967, зі змісту якого вбачається, що податковими ревізорами-інспекторами ДПІ у м.Херсоні у період з 24.10.08р. по 13.11.08р. перевірялось у тому числі і дотримання позивачем вимог законодавства в сфері ведення касових операцій та досліджувались касові документи позивача, у тому числі КОРО та контрольні стрічки. Порушень позивачем правил ведення касових операцій в даному акті ревізії не встановлено.

Виходячи з викладеного, суд приходить до висновку, що позивачем забезпечено зберігання КОРО та контрольних стрічок протягом визначеного законодавством строку, і ці документи у період проведення планової виїзної перевірки позивача - з 24.10.08р. по 13.11.08р. надавались для вивчення ревізорам ДПІ у м.Херсоні, що відображено в акті перевірки від 28.11.08р. №3622/22-1/34073967.

Таким чином, підстави для застосування до позивача штрафу за порушення п.6 та 10 ст. 3 Закону № 265/95-ВР відсутні, у звязку з чим позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Суд також вважає безпідставним застосування до позивача штрафу за порушення п. 13 ст. 3 Закону № 265/95-ВР, оскільки факт вчинення даного порушення не доведений ДПІ належними доказами.

Так, в акті перевірки зазначено, що усі готівкові кошти були перераховані особою, що проводить розрахунки власноруч.

Акт підрахунку готівкових коштів на місці проведення розрахунків ДПІ суду не наданий.

Допитаний судом в якості свідка ревізор ОСОБА_2 пояснив, що акт підрахунку готівкових коштів на місці проведення розрахунків при перевірці не складався, а про суму грошей на місті проведення розрахунків, яка була внесена до акту перевірки, стало відомо зі слів касира, яка була присутня при перевірці.

Допитана судом в якості свідка ОСОБА_4 суду пояснила, що 21.10.08р. до ломбарду увійшли двоє чоловіків, які назвались перевіряючими. Вона визвала керівника ОСОБА_1, яка відмовила перевіряючим у наданні документів. Акт перевірки на місті не складався, підрахунок готівкових коштів у присутності перевіряючих не робився, Х-звіт на вимогу перевіряючи з касового апарату не знімався. Їй ревізори ніяких документів для ознайомлення і підписання не давали. КОРО та контрольні стрічки були разом з касовим апаратом але перевіряючим вони не надавались.

Свідок ОСОБА_1 в судовому засіданні пояснила, що 21.10.08р. її викликала касир ОСОБА_4, яка повідомила про прихід до ломбарду двох перевіряючи. Акту перевірки складено не було, документів цим ревізорам ніяких не давалось, готівкові кошти на місці проведення розрахунків в присутності ревізорів не підраховувались і відповідного акту підрахунку не робилось. КОРО та контрольні стрічки зберігались у ломбарді разом з касовим апаратом. В ході планової виїзної перевірки позивача, яка проводилась з 24.10.08р. по 13.11.08р. КОРО та контрольні стрічки були надані податковим ревізорам-інспекторам, які не виявили порушень їх використання.

Відсутність належним чином оформленого акту підрахунку готівкових коштів на місці проведення розрахунків, а також суперечності в показах ревізора ОСОБА_2 та касира ОСОБА_4 і ОСОБА_1 щодо обставин перевірки, не дають суду підстав стверджувати про те, що на місці проведення розрахунків знаходились готівкові кошти в сумі 8447,74 грн.

Відповідно до положень ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень субєкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Виходячи з встановлених фактичних обставин справи суд приходить до висновку, що ДПІ не довела належними доказами факт того, що на час проведення перевірки сума, яка зазначена в денному звіті, не відповідала сумі, яка знаходилась на місці проведення розрахунків, і що ця невідповідність складала 567,04 грн..

Таким чином, правомірність застосування до позивача санкцій за порушення п. 13 ст. 3 Закону № 265/95-ВР ДПІ не доведена, що є підставою для задоволення позовних вимог в цій частині.

Керуючись ст. 8, 9, 12, 19, 158, 159, 160-163, 167 Кодексу Адміністративного судочинства України, суд

постановив:

Позовні вимоги задовольнити.

Скасувати рішення Державної податкової інспекції у м.Херсоні від 05.11.2008р. № про застосування штрафних санкцій до повного товариства «Ломбард-Лідер» ТВП «Постачтехкомплект» і Компанія».

Стягнути з Державного бюджету України на користь повного товариства «Ломбард-Лідер» ТВП «Постачтехкомплект» і Компанія» витрати зі сплати судового збору у розмірі 3 грн. 40 коп.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України - з дня складення в повному обсязі заяви про апеляційне оскарження і подання після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, з подачею її копій відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі. Якщо постанову було проголошено у відсутності особи, яка бере участь у справі, то строк подання заяви про апеляційне оскарження обчислюється з дня отримання нею копії постанови.

Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Постанова набирає законної сили після закінчення строків подання заяви про апеляційне оскарження та апеляційної скарги, якщо вони не були подані у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови виготовлений та підписаний 27 липня 2010 р..

Суддя Кравченко К.В.

кат. 2.11.8