Справа № 22-а/0690/1307/11
Суддя: Косигіна Л. М.
Дата ухвалення: 2011-03-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Апеляційний суд Житомирської області
Справа № 22-а/0690/1307/11
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2011 року Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючої судді Косигіної Л.М.

суддів: Жигановської О.С., Матюшенка І.В.

при секретарі Порохня М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Бердичівському районі Житомирської області про зобов'язання здійснити нарахування недоплаченої допомоги, стягнути невиплачені кошти

за апеляційними скаргами Управління Пенсійного фонду України в Бердичівському районі Житомирської області, ОСОБА_1

на постанову Бердичівського районного суду Житомирської області від 13 квітня 2009 року, -

встановила:

У березні 2009 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просила зобов'язати відповідача нарахувати їй недоплачену допомогу, відповідно до ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" за період 2006-2008 роки в сумі 3835 грн. 50 коп. та поновити пропущений строк звернення до суду.

Постановою Бердичівського районного суду Житомирської області від 13 квітня 2009 року позов задоволено частково.

Визнано неправомірними дії Управління ПФУ в Бердичівському районі щодо невиплати ОСОБА_1 надбавки як дитині війни у розмірі, визначеному ст. 6 відмови Закону України "Про соціальний захист дітей війни" за період з липня по грудень 2007 року.

Стягнуто з Управління ПФУ в Бердичівському районі на користь позивачки надбавку до пенсії, передбачену ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" в розмірі 742 грн. 65 коп. за період липня по грудень 2007 року.

В апеляційній скарзі Управління Пенсійного фонду України в Бердичівському районі Житомирської області, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить скасувати постанову суду та відмовити у задоволенні позову.

ОСОБА_1 також подала апеляційну скаргу на вищевказану постанову, в якій просить її скасувати в частині відмови у задоволенні вимог за 2008 рік. Апелянт посилається на порушення судом норм матеріального права.

Розглянувши справу в межах, визначених ст. 195 КАС України, колегія суддів приходить до висновку, що скарги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є дитиною війни та відповідно до ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" має право на державну соціальну підтримку у вигляді підвищення до пенсії в розмірі 30 % від мінімальної пенсії за віком /а.с. 5, 7, 9/.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 за період з липня по грудень 2007 року, суд першої інстанції виходив з того, що позивачка має право на отримання соціальної допомоги у розмірі 30% від мінімальної пенсії за віком та не пропустила строк звернення до суду.

Проте, повністю погодитися з та такими висновками неможна виходячи з наступного.

Згідно ч. 2 ст. 99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється річний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 100 КАС України пропущення строку звернення до адміністративного суду є підставою для відмови у задоволенні позову.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом у березні 2009 року та просила зобов'язати відповідача нарахувати їй невиплачені кошти за 2006-2007 роки. При цьому посилалася на те, що про порушення свого права дізналася на початку серпня 2007 року.

За таких обставин, у суду першої інстанції не було підстав для поновлення пропущеного строку звернення до суду. Рішення в цій частині підлягає скасуванню з ухваленням новою рішення про відмову у задоволенні позову.

Що стосується періоду 2008 року, колегія суддів приходить до наступного.

Відповідно до ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" дітям війни пенсії або. щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Пунктом 41 розділу 2 Закону України "Про Державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" внесено зміни до ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни".

У відповідності до статті 22 Конституції України конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод

Рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року № 10- рп/2008 визнані такими, що не відповідають Конституції України, положення п. 41 розділу 2 Закону України "Про Державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України".

Відповідно до ч. 2 ст. 152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Таким чином, з 22 травня 2008 року спірні правовідносини регулюються ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", а тому позивачка має право на отримання соціальної допомоги у розмірі 30% від мінімальної пенсії за віком.

Вихідним критерієм обрахунку доплати до пенсії дітям війни є мінімальна пенсія за віком, розмір якої, згідно ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Будь-яких інших нормативно-правових актів, які б визначали механізм обрахування мінімальної пенсії за віком або встановлювали її розмір, немає. Тому, положення ч. 3 ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" щодо застосування мінімального розміру пенсії за віком, встановленого ч. 1 цієї статті тільки стосовно визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом, не є перешкодою для застосування даної величини для обрахування доплат, передбачених ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни".

Також слід зазначити, що постановою Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 р. № 530 "Про Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян" встановлюється не розмір мінімальної пенсії з якого обчислюється доплата особам, які мають статус "дитини війни", а конкретний розмір такої доплати, що суперечить змісту ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни".

Частиною 2 ст. 19 Конституції України Передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з положеннями ч. 4 ст. 9 КАС України, у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вишу юридичну силу.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 3 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" державні соціальні гарантії дітям війни, встановлені цим Законом, не можуть бути обмежені або скасовані іншими нормативно-правовими актами, в тому числі і постановою Кабінету Міністрів України.

Таким чином, виходячи з пріоритетності законів над підзаконними актами, при визначенні позивачці розміру соціальної допомоги за період з 22.05.2008 року по 31.12.2008 року підлягає застосуванню ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", а не постанова Кабінету Міністрів України № 530 від 28.05.2008 p., яка істотно звужує обсяг встановлених законом прав.

Доводи Управління ПФУ в Попільнянському районі щодо правомірності дій у зв'язку з відсутністю джерел фінансування на вказані виплати та необхідність їх встановлення бюджетним законодавством, є безпідставними, оскільки реалізація встановленого законом права не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань. При цьому, колегія судців бере до уваги практику Європейського суду з прав людини, зокрема, справа "Кечко проти України", "Бурдов проти Росії", №59498/00, пар. 35, ECHR. 2002-Ш (mutatis mutandis), справа YVONNE Van Duyn V. Home Office (Case 41/74 van Duyn V. Home Office ); справа про принцип юридичної визначеності.

Крім того, відповідно до Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24.10.2007 року № 1261 та з урахуванням Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах і районах у містах, затвердженого постановою правління ПФУ від 30.04.2002 року № 8-2 /з відповідними змінами/, управління Пенсійного фонду в районах, містах, районах у містах забезпечує своєчасне і в повному обсязі фінансування та виплату пенсій, безпосередньо призначає /здійснює перерахунок/ і виплачує пенсії та інші виплати згідно чинного законодавства. Тому, відповідачем у справах щодо здійснення перерахунку соціальної допомоги, яка виплачується замість пенсії, за відповідними позовами є управління Пенсійного фонду України.

Отже, постанова суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні вимог позивачки за період з 22.05. по 31.12.2008 року, підлягає скасуванню з ухваленням нової постанови про задоволення позову.

В решті постанова залишається без змін.

Керуючись ст. ст. 195, 196, 198, 202, 207, 211, 212 КАС України, колегія суддів, -

постановила:

Апеляційні скарги Управління Пенсійного фонду України в Бердичівському районі Житомирської області та ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Бердичівського районного суду Житомирської області від 13 квітня 2009 року скасувати частково та ухвалити нову постанову.

Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Бердичівському районі Житомирської області, Головного управління праці та соціального захисту населення Житомирської облдержадміністрації про зобов'язання здійснити нарахування недоплаченої допомоги, стягнути невиплачені кошти за період з липня по грудень 2007 року.

Визнати неправомірною відмову Управління Пенсійного фонду України, Бердичівському районі Житомирської області щодо здійснення перерахунку соціальної допомоги, яка виплачувалася ОСОБА_1 за період з 22.05.2008 року по 31.12.2008 року як дитині війни.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Бердичівському районі Житомирської області здійснити перерахунок соціальної допомоги, виплаченої ОСОБА_1 за період з 22.05.2008 року по 31.12.2008 року, виходячи з розміру 30% мінімальної пенсії за віком. В задоволенні вимог про стягнення коштів відмовити.

В решті постанову залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного Суду України протягом двадцяти днів, після набрання нею законної сили.

Головуючий

Судді