Справа № 0670/4667/11
Суддя: Черпак Ю.К.
Дата ухвалення: 2017-03-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"09" березня 2017 р. м. Київ К/9991/27681/12

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

Черпака Ю.К. (судді-доповідача),
Іваненко Я.Л.,
Мойсюка М.І.,
розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Промислова компанія «Вимпел» до відділу державної виконавчої служби Житомирського районного управління юстиції, третя особа управління Пенсійного фонду України в Житомирському районі Житомирської області про зобов'язання вчинити дії та стягнення суми,

за касаційною скаргою відділу державної виконавчої служби Житомирського районного управління юстиції на постанову Житомирського окружного адміністративного суду від 26 жовтня 2011 року та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 27 березня 2012 року,

встановив:

У травні 2011 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Промислова компанія «Вимпел» (далі - ТОВ ПК «Вимпел») звернулось в суд з позовом до відділу державної виконавчої служби Житомирського районного управління юстиції (далі - ВДВС Житомирського РУЮ) про визнання неправомірними дій та бездіяльності останнього щодо: не з'ясування факту отримання боржником постанови про відкриття виконавчого провадження №19435420 від 26 травня 2010 року; не з'ясування факту отримання боржником постанови про відкриття виконавчого провадження №19720462 від 11 червня 2010 року; позбавлення боржника права на поновлення строку на добровільне виконання рішення за виконавчим провадженням №19435420; позбавлення боржника права на поновлення строку на добровільне виконання рішення за виконавчим провадженням №19720462; безпідставне винесення постанови про стягнення виконавчого збору від 1 червня 2010 року за виконавчим провадженням №19435420; безпідставне винесення постанови про стягнення виконавчого збору від 6 липня 2010 року за виконавчим провадженням №19720462; безпідставне винесення постанови про накладення арешту на кошти боржника від 7 квітня 2011 року за виконавчим провадженням №19435420; безпідставне стягнення виконавчого збору за постановою про стягнення з боржника виконавчого збору від 6 липня 2010 року за №19720462 в розмірі 4679,30 грн; безпідставне стягнення витрат на проведення виконавчих дій постановою про стягнення витрат на проведення виконавчих дій від 6 липня 2010 року в розмирі 15,57 грн; стягнення з відповідача безпідставно сплачений виконавчий збір в розмірі 4694,97 грн (з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог від 1 липня 2011 року).

Позов обґрунтовано тим, що позивач не отримував жодних копій постанов державного виконавця у виконавчих провадженнях №19435420 та №19720462, про їх наявність дізнався лише у квітні 2011 року.

Постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 26 жовтня 2011 року (з урахуванням ухвал про виправлення описки від 7 листопада 2011 року, 4 травня 2012 року та 8 червня 2012 року), залишеною без змін ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 27 березня 2012 року, позов задоволено. Визнано неправомірними дії та бездіяльність ВДВС Житомирського РУЮ щодо не з'ясування факту отримання боржником копії постанов про відкриття виконавчих проваджень №19435420 від 26 травня 2010 року та №19720462 від 11 червня 2010 року; позбавлення боржника права на поновлення строку на добровільне виконання рішення за виконавчими провадженнями №19435420 від 26 травня 2010 року та №19720462 від 11 червня 2010 року; безпідставне винесення постанови про стягнення виконавчого збору з боржника від 1 червня 2010 року за виконавчим провадженням №19435420 від 26 травня 2010 року; безпідставне винесення постанови про стягнення виконавчого збору з боржника від 6 липня 2010 року за виконавчим провадженням №19720462 від 11 червня 2010 року; безпідставне винесення постанови про накладення арешту на кошти боржника від 7 квітня 2011 року за виконавчим провадженням №19435420 від 26 травня 2010 року; безпідставне стягнення виконавчого збору за постановою про стягнення з боржника виконавчого збору у ВП №19720462 в розмірі 4679,30 грн.; безпідставне стягнення витрат на проведення виконавчих дій постановою про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій від 6 липня 2010 року в розмірі 15,57 грн. Стягнуто з ВДВС Житомирського РУЮ на користь ТОВ «Промислова компанія «Вимпел» безпідставно сплачений виконавчий збір та витрати на проведення виконавчих дій в розмірі 4694,87 грн.

У касаційній скарзі ВДВС Житомирського РУЮ, посилаючись на порушення судами норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить судові рішення скасувати, справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції. Скаргу мотивує тим, що заява УПФУ в Житомирській області про відкликання вимоги від 6 травня 2010 року №166-У у зв'язку зі сплатою заборгованості надійшла до ВДВС лише 8 липня 2010 року, і згідно з цим повідомленням позивачем погашено заборгованість лише 7 липня 2010 року, тобто після закінчення терміну, встановленого для добровільного виконання виконавчого документа по ВП №19720462, та після винесення постанови про стягнення з боржника виконавчого збору. Окрім того, боржник не звертався до ВДВС із заявою про поновлення строку для добровільного виконання рішення, тобто таке право не реалізував. Що стосується ВП №19435420, відкритого за вимогою від 1 квітня 2010 року №104-У, то від УПФУ в Житомирській області заява про відкликання зазначеної вимоги надійшла лише 7 квітня 2011 року факсимільним зв'язком, і заяв про відкладення виконання виконавчих дій від боржника не надходило.

Від ТОВ «Промислова компанія «Вимпел» надійшли заперечення проти касаційної скарги, в яких просить її відхилити і залишити судові рішення без змін.

Справа розглядається у письмовому провадженні, оскільки сторони у судове засідання не з'явились, хоч були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Перевіривши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню.

Судами встановлено, що 26 травня 2010 року постановою відділу ДВС Житомирського РУЮ відкрито виконавче провадження №19435420 щодо виконання вимоги УПФУ в Житомирському районі від 1 квітня 2010 року №104-У про стягнення з ТОВ «ПК» Вимпел» заборгованості в сумі 36590,29 грн. Цією постановою боржнику надано строк до 31 травня 2010 року для добровільного виконання виконавчого документа. Постанова направлена на адресу боржника простою кореспонденцією 27 травня 2010 року.

11 червня 2010 року постановою відділу ДВС Житомирського РУЮ відкрито виконавче провадження №19720462 з виконання вимоги УПФУ в Житомирському районі від 6 травня 2010 року №166-У про стягнення з ТОВ «ПК» Вимпел» заборгованості в сумі 46792,98 грн. Цією постановою боржнику надано строк до 16 червня 2010 року для добровільного виконання виконавчого документа. Постанова направлена на адресу боржника простою кореспонденцією 11 червня 2010 року.

У зв'язку із погашенням ТОВ «ПК» Вимпел» боргу по вимогах УПФУ в Житомирському районі від 1 квітня 2010 року №104-У та від 6 травня 2010 року №166-У (згідно з листами УПФУ в Житомирському районі від 26 травня 2010 року №2205/02 та від 07 липня 2010 року №3217/02), боржник просив відповідача повернути вимоги про сплату боргу.

Постановою ВДВС Житомирського РУЮ про закінчення провадження від 30 серпня 2010 року виконавче провадження №19435420 закінчено відповідно до пункту 8 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки сума боргу за виконавчим документом погашена в повному обсязі. Згідно з пунктом 2 постанови виділено в окреме виконавче провадження постанову про стягнення з боржника виконавчого збору та постанову про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій.

4 квітня 2011 року ВДВС Житомирського РУЮ винесено постанову у ВП №19435420, якою накладено арешт на грошові кошти, які знаходяться у ТОВ «ПК» Вимпел» на рахунках в банківських установах в розмірі 40269,31 грн, з яких 4694,97 грн - виконавчий збір та витрати на проведення виконавчих дій.

7 квітня 2011 року ТОВ «ПК» Вимпел» сплатив виконавчий збір та витрати на проведення виконавчих дій в сумі 4694,97 грн., що підтверджується квитанцією від 7 квітня 2011 року №006600731.

Цього ж дня ВДВС Житомирського РУЮ винесено постанову про зняття арешту з коштів боржника.

Задовольняючи позов у повному обсязі, суди попередніх інстанцій виходили з того, що відповідач не надав суду доказів, що він пересвідчився, чи отримані позивачем копії постанов про відкриття виконавчих проваджень №19720462 та №19435420, і чи здійснені ним всі дії, спрямовані на добровільне виконання рішень у встановлений постановами строк, а отже не довів суду правомірність винесення постанови про стягнення виконавчого збору та постанови про накладення арешту на кошти боржника. Законодавчо встановлена процедура поновлення строку добровільного виконання рішення не надає державному виконавцю право розпочинати стягнення виконавчого збору у випадку несвоєчасного отримання боржником постанови про відкриття виконавчого провадження. З цих підстав суди вважали, що кошти в розмірі 4694,97 грн. стягнуті з позивача безпідставно.

Такі висновки судів є передчасними, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 24 Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року № 606-XIV (у редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин; далі - Закон № 606-XIV) державний виконавець у 3-денний строк з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. Копія постанови про відкриття виконавчого провадження не пізніше наступного дня надсилається стягувачу, боржнику та органу (посадовій особі), який видав виконавчий документ. Постанова про відкриття виконавчого провадження може бути оскаржена сторонами начальнику відповідного органу державної виконавчої служби або до відповідного суду у 10-денний строк.

Згідно зі статтею 27 Закону № 606-XIV копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження), які повинні бути доведені державним виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією.

В силу статті 30 Закону № 606-XIV державний виконавець, починаючи виконувати рішення, повинен пересвідчитися, чи отримана боржником копія постанови про відкриття виконавчого провадження і чи здійснені ним дії, спрямовані на добровільне виконання рішення у встановлений постановою строк відповідно до статті 24 цього Закону. У разі, якщо копія постанови про відкриття виконавчого провадження одержана боржником несвоєчасно, внаслідок чого боржник був позбавлений можливості добровільно виконати рішення у встановлений державним виконавцем строк, за письмовою заявою боржника при підтвердженні факту несвоєчасного одержання вказаної постанови державний виконавець відкладає провадження виконавчих дій у порядку, встановленому статтею 32 цього Закону, та поновлює боржнику строк для добровільного виконання рішення. Якщо боржник у встановлений строк добровільно не виконав рішення, державний виконавець невідкладно розпочинає його примусове виконання.

Відповідно до статті 46 Закону № 606-XIV постанова про стягнення виконавчого збору не пізніше ніж наступного дня після її винесення надсилається боржнику і може бути оскаржена до суду в 10-денний строк.

У частинах восьмій та дев'ятій статті 46 Закону № 606-XIV наведено випадки, за яких постанова державного виконавця про стягнення виконавчого збору може бути скасована начальником відповідного органу державної виконавчої служби, якому він підпорядкований.

Тобто, з аналізу наведених норм слідує, що належним способом захисту прав позивача, як боржника у виконавчих провадженнях, є оскарження рішень суб'єктів владних повноважень, у даному випадку - постанов, прийнятих державним виконавцем.

Позивач стверджує, що дізнався про наявність виконавчих проваджень №19435420 та №19720462 про стягнення з товариства коштів у квітні 2011 року, однак прийняті державним виконавцем у цих виконавчих провадженнях постанови, з якими він фактично не погодився, у судовому порядку не оскаржив. Вони є чинними і не скасовані.

Так, за правилами частини третьої статті 11 КАС України кожна особа, яка звернулася за судовим захистом, розпоряджається своїми вимогами на свій розсуд, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Водночас, оскарження дій державного виконавця щодо не з'ясування факту отримання боржником постанов про відкриття виконавчих проваджень, щодо позбавлення боржника права на поновлення строку добровільного виконання рішення у виконавчих провадженнях, щодо безпідставного винесення постанови про стягнення виконавчого збору та про накладення арешту на кошти боржника, безпідставне стягнення витрат на проведення виконавчих дій, як обраний позивачем спосіб захисту, не узгоджується з вимогами КАС України та Закону № 606-XIV, оскільки не забезпечує ефективного відновлення прав та інтересів позивача у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єкта владних повноважень.

Вирішення даного спору у спосіб, обраний позивачем, не могло призвести до повного відновлення його прав.

Задовольнивши позов в частині стягнення з ВДВС Житомирського РУЮ сплаченого позивачем виконавчого збору та витрат на проведення виконавчих дій в розмірі 4694,97 грн, суди не обґрунтували наявність підстав для цього та не врахували, що за змістом статті 46 Закону № 606-XIV сплачений виконавчий збір повертається боржнику, якщо скасовано постанову державного виконавця.

Тому, при правильно обраному способі захисту порушеного права в даній ситуації необхідно враховувати строк звернення до суду та встановлені законом підстави для повернення виконавчого збору і витрат на проведення виконавчих дій.

Суди визнали неправомірними дії відповідача щодо безпідставного винесення постанови про стягнення виконавчого збору з боржника по ВП №19435420 від 1 червня 2010 року, однак ця постанова в матеріалах справи відсутня.

Згідно з частиною 2 другою статті 227 КАС України підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, які унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зважаючи на те, що ухвалені у справі судові рішення не ґрунтуються на правильному застосуванні норм матеріального права, повно і всебічно встановлених обставинах справи, їх належній правовій оцінці, вони підлягають скасуванню з направленням справи на новий судовий розгляд до суду першої інстанції, так як порушення допущені обома судовими інстанціями.

Керуючись статтями 222, 223, 227, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ухвалив:

Касаційну скаргу відділу державної виконавчої служби Житомирського районного управління юстиції задовольнити.

Скасувати постанову Житомирського окружного адміністративного суду від 26 жовтня 2011 року та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 27 березня 2012 року, справу направити на новий судовий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та оскарженню не підлягає.

Судді: Черпак Ю.К.
Іваненко Я.Л. Мойсюк М.І.