Справа № 823/117/17
Суддя: В.В. Мишенко
Дата ухвалення: 2017-03-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2017 року справа № 823/117/17

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Мишенка В.В.,

при секретарі Ільченку С.М.

за участю сторін:

позивача - ОСОБА_1,

представників відповідача - Барської Т.М., Вітер Л.А.

представника третьої особи - Барської Т.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Христинівської районної державної адміністрації Черкаської області, третя особа - голова Христинівської РДА Денисюк Людмила Миколаївна про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

До Черкаського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі-позивач) до Христинівської районної державної адміністрації Черкаської області (далі-відповідач), в якій позивач просить:

-визнати протиправним та скасувати розпорядження Христинівської районної державної адміністрації Черкаської області № 181-к від 22.12.2016 "Про звільнення ОСОБА_1.";

-поновити ОСОБА_1 на посаді заступника голови Христинівської районної державної адміністрації Черкаської області з 23.12.2016;

-зобов'язати Христинівську районну державну адміністрацію Черкаської області нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 23.12.2016 по день поновлення на роботі;

-стягнути з Христинівської районної державної адміністрації Черкаської області на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в сумі 20000 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що на підставі постанови Київського апеляційного адміністративного суду у справі № 823/836/16 його 22.12.2016 поновлено на роботі - заступника голови Христинівської РДА після незаконного звільнення. Однак, того ж дня розпорядженням Христинівської районної державної адміністрації Черкаської області № 181-к від 22.12.2016 позивача знову було звільнено. При цьому, позивач вважає, що відповідач формально виконав рішення суду та повторно незаконно звільнив його. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги повністю та просив їх задовольнити.

Представник відповідача подав заперечення проти адміністративного позову, в яких зазначив, що відповідно до вимог Закону України "Про місцеві державні адміністрації" наслідком призначення нового голови місцевої адміністрації є автоматичне припинення повноважень його заступників. При цьому, звільненню новопризначеним головою місцевої адміністрації своїх заступників не повинно передувати дотримання певного додаткового порядку припинення їх повноважень, крім самого факту припинення повноважень. Вказані заперечення підтримані представниками відповідача та третьої особи в судовому засіданні.

Заслухавши пояснення учасників процесу, повно, всебічно та об'єктивно дослідивши надані у справі докази, надавши їм юридичну оцінку, суд прийшов до висновку, що адміністративний позов підлягає до часткового задоволення.

Як встановлено судом, 18.09.2015 ОСОБА_1 призначено на посаду заступника голови Христинівської районної державної адміністрації відповідно до розпорядження голови адміністрації Ковбасюка О. № 97-к від 18.09.2015.

Розпорядженням Президента України №186/2016-рп від 29.04.2016 Денисюк Людмилу Миколаївну призначено головою Христинівської районної державної адміністрації, яка 29.04.2016 приступила до виконання своїх повноважень.

Розпорядженням голови Христинівської районної державної адміністрації Денисюк Л.М. №60-к від 01.06.2016, за погодженням з головою Черкаської обласної державної адміністрації, яке викладене в листі №01/01-47/3199 від 30.05.2016, ОСОБА_1 звільнено з займаної посади.

Розпорядженням голови Христинівської районної державної адміністрації Денисюк Л.М. №63-к від 06.06.2016 внесено зміни до розпорядження №60-к від 01.06.2016 щодо дати звільнення ОСОБА_1, а саме з 01.06.2016 на 06.06.2016.

Підставою для внесення таких змін став поданий позивачем листок непрацездатності серії АГХ №510339, який засвідчує непрацездатність останнього починаючи з 30.05.2016 по 04.06.2016 включно.

Розпорядженням голови Христинівської районної державної адміністрації Денисюк Л.М. № 180-к від 22.12.2016 на підставі постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 21.12.2016 в адміністративній справі № 823/836/16 поновлено ОСОБА_1 на посаді заступника голови Христинівської районної державної адміністрації Черкаської області починаючи з 02.06.2016 року, про що зроблено запис в трудову книжку.

22.12.2016 розпорядженням голови Христинівської районної державної адміністрації Денисюк Л.М. № 181-к ОСОБА_1 звільнено з займаної посади на підставі ЗУ "Про місцеві державні адміністрації".

Не погоджуючись із вищезазначеним розпорядженням та вважаючи своє звільнення незаконним, позивач звернувся до суду з даним позовом за захистом своїх прав та законних інтересів.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає.

Згідно із частинами 1 і 2 ст. 8 Закону України "Про місцеві державні адміністрації" від 09.04.1999 № 586-XIV місцеві державні адміністрації очолюють голови відповідних місцевих державних адміністрацій. Голови місцевих державних адміністрацій призначаються на посаду Президентом України за поданням Кабінету Міністрів України на строк повноважень Президента України.

Відповідно ст. 10 Закону України "Про місцеві державні адміністрації", перший заступник та заступники голів місцевих державних адміністрацій виконують обов'язки, визначені головами відповідних державних адміністрацій, і несуть персональну відповідальність за стан справ на дорученій їм ділянці роботи. Перший заступник та заступники голови обласної, районної державної адміністрації призначаються на посаду головою відповідно обласної, районної державної адміністрації за погодженням з Кабінетом Міністрів України. Перші заступники та заступники голів місцевих державних адміністрацій заявляють про припинення своїх повноважень новопризначеним головам місцевих державних адміністрацій у день їх призначення.

Відповідно до вищезазначених положень Закону, заступник голови місцевої державної адміністрації заявляє про припинення своїх повноважень перед новопризначеним головою адміністрації в день його призначення. Крім того, цим Законом встановлено граничний термін перебування заступника голови місцевої державної адміністрації на займаній посаді.

Частиною 1 ст. 83 Закону України "Про державну службу" передбачено, що державна служба припиняється: 1) у разі втрати права на державну службу або його обмеження (стаття 84 цього Закону); 2) у разі закінчення строку призначення на посаду державної служби (стаття 85 цього Закону); 3) за ініціативою державного службовця або за угодою сторін (стаття 86 цього Закону); 4) за ініціативою суб'єкта призначення (стаття 87 цього Закону); 5) у разі настання обставин, що склалися незалежно від волі сторін (стаття 88 цього Закону); 6) у разі незгоди державного службовця на проходження державної служби у зв'язку із зміною її істотних умов (стаття 43 цього Закону); 7) у разі досягнення державним службовцем 65-річного віку, якщо інше не передбачено законом; 8) у разі застосування заборони, передбаченої Законом України "Про очищення влади".

Однак, ч. 2 ст. 83 Закону України "Про державну службу" врегульовано, що зміна керівників або складу державних органів, керівників державної служби в державних органах та безпосередніх керівників не може бути підставою для припинення державним службовцем державної служби на займаній посаді з ініціативи новопризначених керівників.

Таким чином, з аналізу нормативно - правових актів та беручи до уваги те, що ЗУ "Про державну службу" та ЗУ "Про місцеві державні адміністрації" є спеціальними Законами, які врегульовують діяльність посадової особи при проходженні нею публічної служби, суд в даному випадку не застосовує загальні норми законодавства закріплені положеннями Кодексу законів про працю України, оскільки вищеказані акти в повній мірі врегулювали дані обставини з приводу припинення трудового договору.

Також, суд зазначає, що ст. 85 ЗУ "Про державну службу" міститься положення щодо припинення державної служби у зв'язку із закінченням строку призначення на посаду державної служби у разі закінчення строку призначення на посаду державної служби та звільнення державного службовця призначеного на посаду державної служби на певний строк в останній день цього строку.

Тобто, суд погоджується з поясненнями представників відповідача, що ОСОБА_1 підлягав звільненню на підставі ст. 10 ЗУ "Про місцеві державні адміністрації" в момент призначення на посаду гловою Христинівської районної державної адміністрації Денисюк Л.М. - 29.04.2016 (момент призначення), оскільки в позивача закінчився строк перебування його на займаній посаді та відповідно на державній службі. Застережень, а також заборон ЗУ "Про державну службу" з цього приводу не містить.

Проте, суд не погоджується, з доводами представників відповідача, що дане право зберігається у голови районної державної адміністрації більше ніж на наступний день з дня її призначення, оскільки спеціальними законами чітко врегульовано час припинення проходження публічної служби.

Щодо ж стосується продовження дії строкового трудового договору, то суд вважає за доцільне застосувати ст. 39-1 Кодексу законів про працю України в якій закріплено, що якщо після закінчення строку трудового договору (пункти 2 і 3 статті 23) трудові відносини фактично тривають і жодна із сторін не вимагає їх припинення, дія цього договору вважається продовженою на невизначений строк.

Відповідно до ч. 5 ст. 43 Конституції України громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.

Правовими положеннями ч.1 ст. 8 КАС України передбачено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Отже, з огляду на те, що позивача було протиправно звільнено з займаної посади, підлягає задоволенню позовна вимога про поновлення ОСОБА_1 на посаді заступника голови Христинівської районної державної адміністрації Черкаської області починаючи з 23.12.2016.

Відповідно до п. 2 Порядку обчислення середньої заробітної плати затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 N 100 у разі зміни структури заробітної плати з одночасним підвищенням посадових окладів працівникам органів державної влади та органів місцевого самоврядування відповідно до актів законодавства період до зміни структури заробітної плати виключається з розрахункового періоду.

Згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 6 квітня 2016 N 292 «Про деякі питання оплати праці державних службовців у 2016 році», якою затверджено схему посадових окладів на посадах державної служби за групами оплати праці з урахуванням юрисдикції державних органів, посадовий оклад заступника керівника державного органу юрисдикція якого поширюється на один район становить - 6892 грн. Дана постанова діяла до 20.01.2017 року.

Постановою Кабінету Міністрів України від 18 січня 2017 N 15 «Про питання оплати праці працівників державних органів», з 20.01.2017 затверджено схему посадових окладів на посадах державної служби за групами оплати праці з урахуванням юрисдикції державних органів, якою встановлено посадовий оклад заступника керівника державного органу юрисдикція якого поширюється на один район в 7100 грн.

Окрім того, ч. 2 ст. 50 ЗУ «Про державну службу» від 10.12.2015 № 889 V-III встановлено, що заробітна плата державного службовця складається з: 1) посадового окладу; 2) надбавки за вислугу років; 3) надбавки за ранг державного службовця; 4) виплати за додаткове навантаження у зв'язку з виконанням обов'язків тимчасово відсутнього державного службовця у розмірі 50 відсотків посадового окладу тимчасово відсутнього державного службовця; 5) виплати за додаткове навантаження у зв'язку з виконанням обов'язків за вакантною посадою державної служби за рахунок економії фонду посадового окладу за відповідною посадою; 6) премії (у разі встановлення).

Статтею 167 Податкового кодексу України передбачено, що ставка податку становить 18 відсотків бази оподаткування щодо доходів, нарахованих (виплачених, наданих) (крім випадків, визначених у пунктах 167.2 - 167.5 цієї статті) у тому числі, але не виключно у формі: заробітної плати, інших заохочувальних та компенсаційних виплат або інших виплат і винагород, які нараховуються (виплачуються, надаються) платнику у зв'язку з трудовими відносинами та за цивільно-правовими договорами.

Таким чином, враховуючи посадовий оклад позивача, надбавку за ранг та з урахуванням ставки податку, заробітна плата за час вимушеного прогулу позивача з 23.12.2016 по 10.03.2017 складає - 15829,18 грн.

Щодо стягнення з відповідача завданої моральної шкоди суд зазначає.

Статтею 58 Конституції України передбачено, що кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Згідно із пунктами 4 та 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 року "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювана та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачу моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Також, відповідно до Постанови Верховного суду України від 31.03.1995 року під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Відповідно до правової позиції Верховного суду України, формами моральної шкоди є, зокрема, моральні чи фізичні страждання.

Особа (фізична чи юридична) звільняється від відповідальності відшкодуванню моральної шкоди, якщо доведено, що остання заподіяна не з її вини. Відповідальність заподіювача шкоди без вини може мати місце лише у випадках, спеціально передбачених законодавством.

Враховуючи, що позивач навів докази причинного зв'язку між діями відповідача, які виразились в незаконному звільненні останнього, та завданою йому моральною шкодою, вказав конкретно у чому полягає така шкода, навів міркування, з яких він виходив, визначаючи розмір завданої моральної шкоди, суд приходить до висновку про необхідність відшкодування Христинівською районною державною адміністрацією Черкаської області завданої моральної шкоди ОСОБА_1 в розмірі витрат, що пов'язані із прибуттям до суду в сумі 456,52 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Проте, в даному випадку Христинівською районною державною адміністрацією Черкаської області, як суб'єктом владних повноважень, не доведено правомірності своїх дій та не надано обґрунтованих доводів прийняття оскаржуваних розпоряджень відповідно до норм чинного законодавства.

Статею 94 КАС України унормовано, що якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Щодо повернення безпосередньо позивачу компенсації на витрати пов'язані із переїздом до іншого населеного пункту для прибуттям до суду, то на підставі ст. 91 КАС України, останні несуть сторони і вони не підлягають до відшкодування, хоча ст. 87 КАС України включені до судових витрат.

Керуючись ст.ст.11,14,70,71, 87,89,94,159 - 163, 256 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати розпорядження Христинівської районної державної адміністрації Черкаської області № 181-к від 22.12.2016 "Про звільнення ОСОБА_1.".

Поновити ОСОБА_1 на посаді заступника голови Христинівської районної державної адміністрації Черкаської області з 23.12.2016.

Зобов'язати Христинівську районну державну адміністрацію Черкаської області (ідентифікаційний код - 04061300) нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 (паспорт серії НОМЕР_1) середній заробіток за час вимушеного прогулу з 23.12.2016 по 10.03.2017 у розмірі 15829 (п'ятнадцять тисяч вісімсот двадцять дев'ять) грн. 18 коп.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Христинівської районної державної адміністрації Черкаської області (ідентифікаційний код - 04061300) на користь ОСОБА_1 (паспорт серії НОМЕР_1) судові витрати пов'язані з переїздом до іншого населеного пункту у розмірі 456 (чотириста п'ятдесят шість) грн. 52 коп.

В задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Постанова в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді заступника голови Христинівської районної державної адміністрації Черкаської області та стягнення середнього заробітку за один місяць підлягає негайному виконанню.

Постанова набирає законної сили відповідно до вимог статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд у строки та порядку, передбачені статтями 185-187 цього Кодексу.

Суддя В.В. Мишенко

Повний текст постанови виготовлено 15.03.2017