Справа № 599/1907/1803/16-а,2-а/599/10/17
Суддя: Рибачук Андрій Іванович
Дата ухвалення: 2017-03-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 березня 2017 року м. Львів № 876/2126/17

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді - Рибачука А. І.,

суддів - Багрія В. М., Старунського Д. М.,

за участю секретаря - Андрушківа І. Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Козівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області на постанову Зборівського районного суду Тернопільської області від 02 лютого 2017 року у справі № 599/1907/1803/16-а за позовом ОСОБА_1 до Козівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання призначити пенсію, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - ПАТ «Зборівський райагрохім»,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Козівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області (далі - управління), в якому просив визнати неправомірними дії управління щодо відмови призначити йому пенсію за віком на пільгових умовах та зобов'язати відповідача призначити йому таку пенсію як трактористу - машиністу відповідно до пункту «в» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з часу звернення за такою пенсією.

Позовні вимоги обґрунтовував тим, що після досягнення 55 років, маючи трудовий стаж понад 35 років, з яких понад 20 трактористом-машиністом, він звернувся до відповідача за призначенням пільгової пенсії відповідно до пункту «в» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», однак, відповідач неправомірно відмовив йому у призначенні такої пенсії, посилаючись на відсутність належних документів в підтвердження пільгового стажу роботи.

Постановою Зборівського районного суду Тернопільської області від 02 лютого 2017 року вказаний позов задоволено.

Не погодившись із зазначеною постановою суду, управління подало апеляційну скаргу, в якій з посиланням на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою відмовити в задоволенні позову.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказує на те, що позивачем не надано документів, які б підтверджували його безпосередню зайнятість у виробництві сільськогосподарської продукції понад 20 років, а тому йому правомірно відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах.

Особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з'явились, хоча їх належним чином було повідомлено про дату, час та місце апеляційного розгляду, що відповідно до частини четвертої статті 196 Кодексу адміністративного судочинства України не перешкоджає розгляду справи у їх відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що ІНФОРМАЦІЯ_1, після досягнення 55 - річного віку, ОСОБА_1 звернувся до управління із заявою про призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах.

Рішенням відповідача від 31 серпня 2016 року № 508 позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах як трактористу - машиністу, у зв'язку з тим, що в нього відсутній стаж роботи для призначення такої пенсії.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що позивач має право на отримання пенсії за віком на пільгових умовах, відповідно до пункту «в» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», оскільки він досяг 55 річного віку, має понад 35 років стажу, з яких понад 20 років трактористом-машиністом, безпосередньо зайнятим у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, інших підприємствах сільського господарства.

Такий висновок суду першої інстанції є помилковим з огляду на наступне.

Відповідно до пункту «в» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи, зокрема, трактористи-машиністи, безпосередньо зайняті у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, - чоловіки після досягнення 55 років і при загальному стажі роботи не менше 30 років, з них не менше 20 років на зазначеній роботі.

Відповідно до частини другої статті 24 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Відповідно до статті 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пунктів 1, 2 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок № 637), основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Пунктом 20 Порядку № 637 встановлено, що у випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств або організацій. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Зокрема, стосовно трактористів-машиністів підприємств сільського господарства (в тому числі колгоспів), додатково в довідці наводяться відомості про безпосередню зайнятість у виробництві сільськогосподарської продукції.

Відповідно до пункту 1 роз'яснень Міністерства соціального забезпечення України від 20 січня 1992 року №7 «Про порядок призначення пенсій на пільгових умовах трактористам-машиністам, які безпосередньо зайняті у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах і на інших підприємствах сільського господарства» до трактористів-машиністів, безпосередньо зайнятих у виробництві сільськогосподарської продукції, відносяться працівники, які оформлені на роботу трактористами-машиністами, мають відповідне посвідчення, постійно зайняті на тракторах та інших самохідних сільськогосподарських машинах на протязі повного сезону сільськогосподарських робіт в рослинництві та тваринництві. Трактористам-машиністам, які відробили повний польовий період на тракторах та інших самохідних сільськогосподарських машинах, весь рік роботи зараховується до стажу, який дає право на пільгове пенсійне забезпечення і в тому випадку, якщо в міжпольовий або міжсезонний період вони виконували інші роботи (на стаціонарних і причепних установках та агрегатах, по ремонту сільськогосподарської техніки, на тваринницьких фермах тощо). Віднесення господарства до сільгосппідприємств, трактористи-машиністи яких мають право на пільгову пенсію, здійснюється відповідно до класифікатора галузей народного господарства.

Єдина назва професії «тракторист - машиніст», запроваджена в 1961 році, охоплює такі професії: бульдозерист, бульдозерист-скреперист, грейдерист; комбайнер; машиніст дощувальної установки, змонтованої на базі трактора; машиніст скрепера, скреперист; машиніст чаєзбиральної машини; машиніст екскаватора; машиніст-водій льонозбиральної машини, самохідної широкозахватної сінокосарки; механік-комбайнер, тракторист, тракторист-бульдозерист. До числа трактористів-машиністів, безпосередньо зайнятих у виробництві сільгосппродукції, віднесено працівників, прийнятих на роботу трактористами-машиністами, які мають про це відповідні посвідчення.

Відповідно до записів у трудовій книжці, виданій на ім'я ОСОБА_1, останній працював трактористом в Зборівському виробничому об'єднанні «Райсільгоспхімія» (після реорганізації у ВАТ «Зборівський райагрохім») з 25 січня 1982 року по 04 квітня 2002 року.

З 01 вересня 2005 року по 12 грудня 2005 року позивач працював трактористом у ТзОВ «Дотар».

У періоди з 12 травня 2006 року по 01 листопада 2007 року, з 30 квітня 2008 року по 31 жовтня 2008 року, з 14 травня 2009 року по 31 грудня 2009 року, з 06 травня 2010 року по 04 листопада 2010 року, з 28 квітня 2011 року по 15 березня 2012 року - трактористом в ТзОВ «Дотар-Агро».

У періоди з 15 березня 2012 року по 12 листопада 2012 року, з 08 травня 2013 року по 08 листопада 2013 року, з 30 травня 2014 року по 30 листопада 2014 року та з 29 травня 2015 року по 29 листопада 2015 року - трактористом в ТзОВ «Вірлів - хліб».

У трудовій книжці позивача не вказано відомостей про його безпосередню зайнятість у виробництві сільськогосподарської продукції, а тому такі відомості можуть бути підтверджені уточнюючими довідками, або іншими документами, які містять відповідні відомості.

Безпосередня зайнятість ОСОБА_1 у виробництві сільськогосподарської продукції у період з 25 січня 1982 року по 31 грудня 1996 року (14 років 11 місяців 7 днів) підтверджується довідкою від 01 липня 2016 року № 7, виданою ВАТ «Зборівський райагрохім».

Натомість ВАТ «Зборівський райагрохім» не підтверджено зайнятість ОСОБА_1 у виробництві сільськогосподарської продукції у період його роботи у вказаноту товаристі з 01 листопада 1996 року до 04 квітня 2002 року.

Не встановлено таких відомостей й за результатами перевірки щодо підтвердження пільгового стажу позивача у зазначеному товаристві, проведеної головним спеціалістом відділу контрольно - перевірочної роботи управління.

Щодо роботи ОСОБА_1 у ТзОВ «Дотар», ТзОВ «Дотар-Агро», ТзОВ «Вірлів - хліб», то слід зазначити, що згідно з наявними в матеріалах справи даними з системи персоніфікованого обліку (форма ОК-5) позивач у вказаних підприємствах працював на умовах неповної зайнятості.

Окрім цього, ним не надано жодних доказів про належність вказаних підприємств до підприємств сільського господарства, робота в яких дає право на пільгову пенсію відповідно до пункту «в» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Враховуючи те, що ні трудова книжка позивача, ні подані ним документи не підтверджують наявність у нього достатнього трудового стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, управлінням правомірно відмовлено в призначенні йому пенсії на пільгових умовах відповідно до пункту «в» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

З огляду на викладене, суд не погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для призначення позивачу пенсії на пільгових умовах відповідно до пункту «в» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

За наведених обставин, суд приходить до висновку, що судом першої інстанції допущено порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, що відповідно до пункту 4 статті 202 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для скасування оскаржуваної постанови та ухвалення нового рішення про відмову в задоволенні позову.

Керуючись статтями 160, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 254 Кодексу адміністративного судочинства України,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Козівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області задовольнити.

Постанову Зборівського районного суду Тернопільської області від 02 лютого 2017 року у справі № 599/1907/1803/16-а - скасувати та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 до Козівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання призначити пенсію.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання постанови в повному обсязі, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий: А. І. Рибачук

Судді В. М. Багрій

Д. М. Старунський

Повний текст постанови виготовлено 13 березня 2017 року.