Справа № 161/69/17
Суддя: Івасюта Л. В.
Дата ухвалення: 2017-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 161/69/17
Провадження № 2-а/161/369/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 березня 2017 року м.Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області

В складі :

головуючого судді Івасюти Л.В.

при секретарі Заболотько Д.М.

з участю представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача Теслюк Н.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Луцьку справу за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Департаменту соціальної політики Луцької міської ради про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач позов мотивує тим, що вона ІНФОРМАЦІЯ_1 року, у місті Сімферополь Автономної Республіки Крим, народила доньку ОСОБА_5. Територія Автономної Республіки Крим та м.Севастополя вважаються тимчасово окупованими внаслідок збройної агресії Російської Федерації, що встановлено ч.2 ст. 1 Закону "Про окуповані території". Датою окупації, згідно вказаного Закону, визначено 20 лютого 2014 року. Для отримання допомоги при народженні дитини необхідне свідоцтво про її народження, однак, для його отримання їй знадобився тривалий час. У зв'язку з тимчасовою окупацією АР Крим, вона не мала можливості отримати за місцем постійного проживання в м.Сімферополь свідоцтво про народження дитини, що видається органами державної влади України, крім того, не могла перетнути кордон без документів. Встановлення факту народження її доньки відбулось за рішенням Луцького міськрайонного суду від 21 липня 2016року з метою отримання свідоцтва про народження дитини, встановленого законодавством України зразка, підтвердження громадянства України дитини та реалізації в подальшому дитиною всіх належних їй прав та свобод громадянина України. Свідоцтво про народження ОСОБА_6 було видано 02 серпня 2016року. Вона не могла залишити доньку, та приїхати у м. Луцьк. В межах встановленого чинним законодавством строку, її мати за її дорученням звернулася до департаменту соціальної політики Луцької міської ради з заявою про призначення допомоги при народженні дитини, проте їй було відмовлено. Згодом, після приїзду її у місто Луцьк, вона звернулась до департаменту соціальної політики Луцької міської ради та отримала відповідь, згідно з якою їй також було відмовлено в призначенні та виплаті державної допомоги при народженні дитини, у зв'язку з тим, що звернулась пізніше, ніж через 12 місяців. Вищевказані обставини свідчать про те, що не звернення нею протягом одного року з моменту народження дитини за призначенням державної допомоги при народженні дитини зумовлено не лише наявністю обставин, які залежали від неї. Несвоєчасність її звернення до відповідача пов'язує з анексією частини території України, відтак причини пропуску звернення за допомогою вважає поважними, а рішення відповідача неправомірним.

Посилаючись на вищенаведене, позивач просила суд визнати неправомірними дії департаменту соціальної політики Луцької міської ради щодо відмови у призначенні їй державної допомоги при народженні дитини; зобов'язати департамент соціальної політики Луцької міської ради вчинити дії, призначити їй державну допомогу при народженні дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, та виплатити у порядку, передбаченому законодавством України.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала з наведених у ньому мотивів, просила його задовольнити.

Представник відповідача адміністративний позов не визнала, вважає його безпідставним, подала суду письмове заперечення та пояснила, що допомога при народженні дитини, відповідно до Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» призначається за умови, якщо звернення за її призначенням надійшло не пізніше 12 місяців з дня народження дитини, а документи, необхідні для призначення відповідної державної допомоги подаються особою, яка претендує на її призначення, особисто. Позивач звернулась до департамент соціальної політики Луцької міської ради 29.11.2016 року, в той час, коли донька у позивача народилася 04 серпня 2015року. У зв'язку з цим, позивачу було відмовлено у призначенні допомоги при народженні дитини, оскільки звернутися необхідно було до 04 серпня 2016року. При цьому, чинне законодавство не передбачає відновлення строку звернення за призначенням допомоги при народженні дитини, просила суд у задоволенні позовних вимог відмовити.

Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. ст. 10, 11 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» допомога при народженні дитини за цим Законом надається одному з батьків дитини (опікуну), який постійно проживає разом з дитиною. Допомога батькам при народженні дитини призначається на підставі свідоцтва про народження дитини.

Для призначення допомоги при народженні дитини до органу праці та соціального захисту населення за умови пред'явлення паспорта або іншого документа, що посвідчує особу, та свідоцтва про народження дитини подається одним з батьків (опікуном), з яким постійно проживає дитина, заява за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, та копія свідоцтва про народження дитини.

Допомога при народженні дитини призначається за умови, якщо звернення за її призначенням надійшло не пізніше дванадцяти місяців з дня народження дитини.

Відповідно до п. 15 Порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги сім'ям з дітьми, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2001 № 1751 одному з батьків дитини (опікуну) допомога при народженні дитини призначається і виплачується органами соціального захисту населення за місцем їх реєстрації. Допомога може бути призначена за місцем фактичного проживання за умови подання довідки про неодержання зазначеної допомогу в органах соціального захисту населення за місцем реєстрації.

З матеріалів справи вбачається, що позивач зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року у місті Сімферополь Автономної Республіки Крим позивач народила доньку ОСОБА_5.

Згідно з рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 21.07.2016року встановлено факт народження ОСОБА_5, яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 року в м. Сімферополь АР Крим, від матері ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, громадянки України.

Свідоцтво про народження дитини було видано 02 серпня 2016 року.

Судом встановлено, що позивач зверталася у департамент соціальної політики Луцької міської ради за отриманням допомоги при народженні дитини 29.11.2016р., тобто з пропуском встановленого Законом строку.

Листом Департаменту соціальної політики Луцької міської ради від 02.12.2016р. №М-2071/060/20-12, позивачу було відмовлено у призначенні та виплати допомоги при народженні дитини з посиланням на те, що остання звернулася з пропуском 12-ти місячного строку з дня народження дитини, для подання такого звернення.

При цьому, ні Законом України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми», ані Порядком призначення і виплати державної допомоги сім'ям з дітьми, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2001 року №1751 не передбачено поновлення чи продовження пропущеного строку для подання заяви про призначення допомоги при народженні дитини.

Тобто, у даному випадку визначальним є те, що закон не передбачає права відповідача поновити строк, встановлений ст. 11 Закону п. 12 Порядку і це, в силу ч. 2 ст. 19 Конституції України, означає відсутність можливості його поновлення, оскільки це не передбачено законом.

Зазначений строк є присічним, тобто можливість його поновлення законом не передбачена. Значення такого строку полягає у тому, щоб припинити дію за певних обставин. Присічні строки - це не звичайні строки здійснення суб'єктивних прав, а особливі строки, зі спливом яких присікається існування суб'єктивного права.

Отже, закінчення присічного строку призводить до припинення суб'єктивних прав і обов'язків.

Доводи позивача щодо несвоєчасного звернення за допомогою, в зв'язку з анексією частини території України - Автономної Республіки Крим та м. Севастополя, суд вважає необґрунтованими, оскільки відповідач у спірних правовідносинах відмовив у задоволенні заяви позивача, тому, що вона пропустила строк звернення із заявою, який закон встановлює для усіх без виключень суб'єктів звернення.

Таким чином, під час судового розгляду судом не встановлено , що відповідач - Департамент соціальної політики Луцької міської ради, приймаючи рішення про відмову у виплаті допомоги при народженні дитини позивачу, діяв поза межами повноважень та не у спосіб, що передбачений Конституцією та Законами України.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що позивач мала право звернутися до департаменту соціальної політики за призначенням допомоги при народженні дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, з ІНФОРМАЦІЯ_1 року до 04 серпня 2016 року.

Крім того, у позивача була можливість скористатися правом на отримання допомоги до закінчення вказаного терміну, оскільки, свідоцтво про народження ОСОБА_5 видано позивачу 02.08.2016р., тобто протягом трьох днів (02.08.2016, 03.08.2016, 04.08.2016) у позивача була можливість звернутися до департаменту соціальної політики за призначенням допомоги при народженні дитини до закінчення встановленого законом 12 місячного терміну звернення за призначенням допомоги.

Беручи до уваги те, що звернення від позивача за призначенням допомоги при народженні дитини протягом вищевказаного терміну не надходило, відповідь департаменту соціальної політики про відсутність підстав для призначення допомоги при народженні дитини від 02.12.2016р. № М-2071/060/20-12 надана позивачу у відповідності до вимог чинного законодавства.

Таким чином, підстав для задоволення позову ОСОБА_3 про визнання дій Департаменту соціальної політики Луцької міської ради неправомірними та зобов'язання вчинити дії - у суду немає.

Керуючись ст.ст. 7, 159-163 КАС України, ст.ст.10,11 Закону України Про державну допомогу сім'ям з дітьми», суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні позову ОСОБА_3 до Департаменту соціальної політики Луцької міської ради про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії - відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Луцький міськрайонний суд Волинської області шляхом подачі апеляційної скарги на постанову суду протягом десяти днів з дня її проголошення, а у разі застосування судом ч.3 ст.160 КАС України шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови .

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Луцького міськрайонного суду Л.В.Івасюта