Справа № 804/7703/16
Суддя: Лукманова О.М.
Дата ухвалення: 2017-03-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

16 березня 2017 рокусправа № 804/7703/16

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого судді: Лукманової О.М.

суддів: Божко Л.А. Кругового О.О.

при секретарі: Сонник А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро апеляційну скаргу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській області на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13.12.2016 року у справі №804/7703/16 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській області, Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді, зобовязання вчинити певні дії, -

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2016 року ОСОБА_1 (далі по тексту позивач) звернулася до суду з позовом до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській області (далі по тексту відповідач 1, ГУ МВС України в області), Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області (далі по тексту відповідач 2, ГУ НП України в області), в якому просила визнати протиправним та скасувати наказ відповідача 1 №13о/с від 03.10.2016 року в частині звільнення її в запас Збройних сил за п.п. «г» п.64 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ з 06.11.2015 року; поновити її на посаді оперуповноваженого ГУ МВС України в Дніпропетровській області, зобовязати відповідача 2 розглянути її кандидатуру для зайняття рівнозначної посади у відповідності до п.9 Розділу ХІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про Національну поліцію» у ГУ НП в Дніпропетровській області та видати відповідний наказ з цього приводу.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13.12.2016 року позовні вимоги задоволено частково; визнано протиправним та скасовано наказ ГУ МВС України в Дніпропетровській області №13о/с від 03.10.2016 року в частині звільнення у запас Збройних сил за п. 64 «г» майора міліції ОСОБА_1, оперуповноваженого в особливо важливих справах відділу боротьби з корупцією управління по боротьбі з організованою злочинністю ГУ МВС, з 06.11.2015 року, поновлено ОСОБА_1 на посаді оперуповноваженого ГУМВС України в Дніпропетровській області; в частині зобовязання ГУ НП України в Дніпропетровській області розглянути кандидатуру ОСОБА_1 для зайняття рівнозначної посади у відповідності до п. 9 Розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про Національну поліцію» у ГУ НП в Дніпропетровській області та видачі відповідного наказу з цього приводу провадження закрите.

З постановою суду першої інстанції не погодилось ГУ МВС України в Дніпропетровській області та подало апеляційну скаргу, в якій просило скасувати постанову в частині задоволених позовних вимог та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Свої вимоги обґрунтувало тим, що постанова суду першої інстанції прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, є незаконною. Апелянт вважав, що судом не було враховано вимоги чинного законодавства, що регулювало звільнення працівників міліції (осіб рядового та начальницького складу ОВС) через скорочення штатів у звязку з реформуванням ОВС. Апелянт вважав, що у даних правовідносинах пріоритетними є норми спеціального Закону України «Про Національну поліцію», а норми трудового законодавства підлягають застосуванню лише у випадках, якщо нормами спеціального законодавства не врегульовано спірних відносин, та коли про можливість такого застосування прямо зазначено у спеціальному законі. Апелянт зазначав, що відповідно до Закону України «Про Національну поліцію» позивач завчасно була повідомлена про майбутнє звільнення, бажання проходити службу у поліції не виявила, а перебування у відпустці по догляду за дитиною не є перешкодою для звільнення. Апелянт вказував на те, що судом першої інстанції було поновлено позивача на посаді в органах міліції, яка на час поновлення відсутня, суд не звернув увагу на те, що всі посади ГУ МВС України в Дніпропетровській області скорочені, а саме ГУ МВС України в Дніпропетровській області ліквідовано без правонаступництва.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права та правової оцінки обставин у справі, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до пунктів 10 та 17 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, особи рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ користуються всіма соціально-економічними, політичними та особистими правами і свободами, виконують усі обов'язки громадян, передбачені Конституцією та іншими законодавчими актами, а їх права, обов'язки і відповідальність, що випливають з умов служби, визначаються законодавством, Присягою, статутами органів внутрішніх справ і цим Положенням. Вагітні жінки і матері з числа осіб рядового і начальницького складу користуються всіма правами і пільгами, встановленими законодавством. Суд першої інстанції виходив з того, що Закон України «Про Національну поліцію» не містить положень щодо гарантій вагітних жінок і жінок, які мають дітей віком до трьох років, а тому до спірних правовідносин повинні бути застосовані конституційні принципи і загальні засади права, а саме ст.184 КЗпП України, яка передбачає можливість звільнення вагітних жінок і жінок, які мають дітей віком до трьох років, лише у випадку повної ліквідації підприємства, установи, організації, з обов'язковим працевлаштуванням. Суд першої інстанції зазначив, що у випадку коли ГУ НП України в Дніпропетровській області ще не було створено, то позивачем правомірно було висловлено бажання працювати в органах поліції шляхом направлення нею 20.10.2015 року заяви на адресу МВС України. Суд першої інстанції вважав, що у разі незаконного звільнення працівника з роботи, його порушене право повинно бути відновлене шляхом поновлення його на посаді, з якої його було незаконно звільнено. Суд закрив провадження у частині зобовязання ГУ НП України в Дніпропетровській області розглянути кандидатуру позивача ОСОБА_1 для зайняття рівнозначної посади у відповідності до п.9 Розділу ХІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про Національну поліцію» у ГУ НП в Дніпропетровській області та видання відповідного наказу з цього приводу у звязку з тим, що постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26.07.2016 року у справі №804/898/16, яка залишена без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 17.11.2016 року, вже було вирішено вказану позовну вимогу, та у її задоволенні було відмовлено.

Матеріалами справи встановлено, що згідно з наказом УМВС України в Дніпропетровській області від 01.08.2002 року №620о/с ОСОБА_1 з 15.08.2002 року було прийнято на службу в органи внутрішніх справ.

З травня 2015 року ОСОБА_1 знаходиться у відпустці у звязку з вагітністю, пологами та по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку.

Встановлено, що ОСОБА_1, перебуваючи у відпустці по догляду за дитиною до трирічного віку, 20.10.2015 року звернулася до МВС України із заявою про прийняття її до ГУ НП України в Дніпропетровській області на посаду рівнозначну займаній нею посаді. Докази того, що дана заява була розглянута МВС України, у тому числі була направлена до ГУ МВС України в Дніпропетровській області або ГУ НП України в Дніпропетровській області для розгляду, відсутні у справі.

Представник відповідача 1 підтвердив одержання заяви від ОСОБА_1, яку вона направила до МВС України та до ГУ МВС України в Дніпропетровській області, 08.12.2015 року.

Як вбачається з матеріалів справи, ГУ МВС України в Дніпропетровській області було направлено відповідь від 11.01.2016 року за №1/Р-888/Бр, згідно якої позивача ОСОБА_1 було поінформовано про те, що вона звільнена з органів внутрішніх справ за п.64 «г» (через скорочення штатів) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ.

Встановлено, що ОСОБА_1 наказом ГУ МВС України в Дніпропетровській області від 06.11.2015 року за №485о/с була звільнена з 06.11.2015 року з органів внутрішніх справ з посади оперуповноваженого в особливо важливих справах відділу боротьби з корупцією управління по боротьбі з організованою злочинністю ГУ МВС України в Дніпропетровській області за п.64 «г» Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ. Даний наказ ОСОБА_1 оскаржила у судовому порядку та постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26.07.2016 року у справі №804/898/16, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 17.11.2016 року, було скасовано вищевказаний наказ стосовно її звільнення з органів внутрішніх справ та поновлено на посаді оперуповноваженого в особливо важливих справах відділу боротьби з корупцією управління по боротьбі з організованою злочинністю ГУ МВС України в Дніпропетровській області. В частині зобовязання ГУ НП України в Дніпропетровській області розглянути її кандидатуру для зайняття рівнозначної посади у відповідності до п.9 Розділу ХІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про Національну поліцію» у ГУ НП в Дніпропетровській області та видати відповідний наказ з цього приводу судом було відмовлено.

Встановлено, що ГУ МВС України в Дніпропетровській області виконало вищевказані судові рішення та наказом від 03.10.2016 року за №13о/с скасувало свій наказ від 06.11.2015 року №485о/с в частині звільнення ОСОБА_1 та поновило її на посаді оперуповноваженого в особливо важливих справах відділу боротьби з корупцією управління по боротьбі з організованою злочинністю ГУ МВС України в Дніпропетровській області. Цим же наказом ГУ МВС України в Дніпропетровській області звільнено ОСОБА_1 з посади оперуповноваженого в особливо важливих справах відділу боротьби з корупцією управління по боротьбі з організованою злочинністю ГУ МВС України в Дніпропетровській області за п. 64 «г» Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, з 06.11.2015 року. Підставою для звільнення була постанова Кабінету Міністрів України від 16.09.2015 року №730 та наказ МВС України від 06.11.2015 року №1388.

У липні 2015 року було прийнято Закон України «Про Національну поліцію», який був офіційно опублікований 06.08.2015 року у газеті «Голос України» №141-142.

Згідно Розділу ХІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про Національну поліцію» цей Закон набирав чинності через три місяці з дня, наступного за днем його опублікування, тобто 07.11.2015 року. Цим Законом визнано таким, що втратив чинність Закон України «Про міліцію»; Кабінету Міністрів України було доручено в місячний строк забезпечити створення центрального органу виконавчої влади поліції України та його територіальних органів.

Згідно пунктів 8, 9, 10 вищевказаного Розділу Закону України «Про Національну поліцію» з дня опублікування цього Закону всі працівники міліції (особи рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ), а також інші працівники Міністерства внутрішніх справ України, його територіальних органів, закладів та установ вважаються такими, що попереджені у визначеному порядку про можливе майбутнє звільнення через скорочення штатів. Працівники міліції, які виявили бажання проходити службу в поліції, за умови відповідності вимогам до поліцейських, визначеним цим Законом, упродовж трьох місяців з дня опублікування цього Закону можуть бути прийняті на службу до поліції шляхом видання наказів про призначення за їх згодою чи проходження конкурсу на посади, що заміщуються поліцейськими, у будь-якому органі (закладі, установі) поліції. Посади, що пропонуються особам, зазначеним у цьому пункті, можуть бути рівнозначними, вищими або нижчими щодо посад, які ці особи обіймали під час проходження служби в міліції. Працівники міліції, які відмовилися від проходження служби в поліції та/або не прийняті на службу до поліції в тримісячний термін з моменту попередження про наступне вивільнення, звільняються зі служби в органах внутрішніх справ через скорочення штатів.

Встановлено, що Кабінетом Міністрів України 16.09.2015 року було прийнято постанову №730 «Про утворення територіальних органів Національної поліції та ліквідацію територіальних органів Міністерства внутрішніх справ», згідно якої було утворено ГУ НП України в Дніпропетровській області та ліквідовано ГУ МВС України в Дніпропетровській області.

Згідно наказу МВС України від 06.11.2015 року за №1388 скорочено всі штати ГУ МВС України в Дніпропетровській області.

Аналізуючи докази у справі та законодавство, яке регулює спірні правовідносини, колегія суддів приходить до висновку про необґрунтованість позовних вимог, виходячи з наступного.

Колегія суддів враховує, що вище приведене законодавство є спеціальним, а тому підлягає застосуванню.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем 1 було порушено п.17 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ та ч.3 ст.184 КЗпП України, згідно яких вагітні жінки і матері з числа осіб рядового і начальницького складу користуються всіма правами і пільгами, встановленими законодавством, звільнення вагітних жінок і жінок, які мають дітей віком до трьох років не допускається, крім випадків повної ліквідації підприємства, установи, організації, коли допускається звільнення з обов'язковим працевлаштуванням.

Колегія суддів звертає увагу, що п.4 Розділу ХІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про Національну поліцію» встановлено, що до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом акти законодавства застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону.

Пунктом 11 вищевказаних Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про Національну поліцію» було встановлено, що перебування працівників міліції на лікарняному чи у відпустці не є перешкодою для їх звільнення зі служби в органах внутрішніх справ відповідно до «Прикінцевих та перехідних положень» цього Закону.

Аналізуючи вище приведену норму Закону, колегія приходить до висновку, що законодавець передбачив всі види відпусток, які передбачені чинним законодавством, у тому числі і відпустку для догляду за дитиною до трирічного віку, тобто врегулював порядок звільнення осіб, які проходили службу в органах міліції, в тому числі. які перебували у відпустках по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку.

Матеріалами справи встановлено, що на виконання вимог ст.20 Закону України «Про зайнятість населення», ст.49-2 КЗпП України, 06.08.2015 року ГУ МВС України в Дніпропетровській області направило Бабушкінському районному центру зайнятості м. Дніпропетровська звіт форми №4-ПН про заплановане масове вивільнення працівників ГУ МВС України в Дніпропетровській області, тобто відповідач 1 здійснив всі передбачені чинним законодавством заходи під час масового вивільнення працівників.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 звернулася 20.10.2015 року із заявою про прийняття її до ГУ НП України в Дніпропетровській області на посаду рівнозначну займаній нею посаді не безпосередньо до ГУ МВС України в Дніпропетровській області, з яким знаходилась у трудових відносинах, а до МВС України.

У подальшому ОСОБА_1 08.12.2015 року, з порушенням трьохмісячного терміну, встановленого п.9 Розділу ХІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про Національну поліцію», звернулася до ГУ МВС України в Дніпропетровській області із письмовою заявою, в якій просила підтвердити перебування її на посаді в МВС із зазначенням назви посади та підрозділу (відділу, відділення тощо), на якій вона перебуває (перебувала) у період з 01.05.2015 року по час звернення.

Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_1 не зверталася до ГУ МВС України в Дніпропетровській області, з яким перебувала у трудових відносинах, про її звільнення з органів міліції з метою переведення її до органів поліції.

Аналізуючи вище приведені докази, колегія суддів зазначає, що ОСОБА_1 не було виявлено у встановленому чинним законодавством порядку, бажання проходити службу у поліції.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що відповідачем порушено вимоги ст.184 КЗпП України, а також, що ОСОБА_1 правомірно було виявлено бажання працювати в органах поліції шляхом направлення нею 20.10.2015 року заяви на адресу МВС України. Відповідачем 1 не було порушено чинне законодавство при звільнення ОСОБА_1 з органів внутрішніх справ.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції помилково закрив провадження в частині позовних вимог про зобовязання ГУ НП України в Дніпропетровській області розглянути кандидатуру позивача ОСОБА_1 для зайняття рівнозначної посади у відповідності до п.9 Розділу ХІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про Національну поліцію» у ГУ НП в Дніпропетровській області та видання відповідного наказу з цього приводу, оскільки це нові позовні вимоги, які повязані зі спором стосовно звільнення ОСОБА_1 згідно з наказом ГУ МВС України в Дніпропетровській області від 03.10.2016 року №13о/с.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, постанову суду першої інстанції слід скасувати, прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Керуючись п.3 ч.1 ст.198. п.4 ч.1 ст.202, ст.,ст.205, 207 КАС України, колегія суддів,-

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській області - задовольнити.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13.12.2016 року у справі №804/7703/16 - скасувати.

Прийняти нову постанову.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській області, Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді, зобовязання вчинити певні дії - відмовити.

Постанова Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України відповідно до ст., ст.211-212 КАС України.

Повний текст постанови виготовлений 17.03.2017 року.

Головуючий: О.М. Лукманова

Суддя: Л.А. Божко

Суддя: О.О. Круговий