Справа № 821/293/17
Суддя: Василяка Д.К.
Дата ухвалення: 2017-03-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2017 р.м. ХерсонСправа № 821/293/17

Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Василяки Д.К.,

при секретарі: Собчук Є.В., за участю представника позивача Вічної М.В., представників відповідача Шевченко В.Г., Татаріна В.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом товариства з додатковою відповідальністю "Херсонське автотранспортне підприємство 16563" до Управління Пенсійного фонду України в місті Херсоні про скасування рішення № 001 від 08 лютого 2017 року,

встановив:

Товариство з додатковою відповідальністю "Херсонське автотранспортне підприємство 16563" (далі по тексту - позивач) звернулося до суду з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в місті Херсоні (далі по тексту - відповідач або УПФУ в м. Херсоні) про скасування рішення № 001 від 08 лютого 2017 року.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що УПФУ в м. Херсоні винесено рішення про застосування фінансових санкцій та нарахування пені за несплату або несвоєчасну сплату страхових внесків, яким позивачу нарахована пеня в розмірі 33839,60 грн. Вказане рішення позивач вважає протиправним, оскільки відповідачем оскаржуване рішення винесено на підставі п. 2 ч. 9 ст. 106 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", яку виключено. Крім того зазначив, що пеню нараховано по сумам, які були предметом розгляду в суді.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив позов задовольнити.

Відповідач надав до суду заперечення, яке обґрунтовано тим, що відповідно до Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, до страхувальників за порушення норм законодавства про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування застосовуються фінансові санкції відповідно до повноважень, якими органи Пенсійного фонду були наділені до 1 січня 2011 року.

Фінансові санкції за порушення норм законодавства про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування накладаються на страхувальника відповідно до частини дев'ятої статті 106 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" у редакції, що діяла до 1 січня 2011 року. На підставі вказаного вважає посилання позивача на застосування УПФУ норм скасованого закону неправомірними.

Вважає винесене рішення правомірним та таким, що не підлягає скасуванню.

Представники відповідача в судовому засіданні заперечення підтримали та просили в задоволенні позову відмовити.

Заслухавши пояснення представника позивача, представників відповідача, дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази у їх сукупності, розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне: товариство з додатковою відповідальністю "Херсонське автотранспортне підприємство 16563" зареєстроване як юридична особа 10 червня 1997 року виконавчим комітетом Херсонської міської ради.

Згідно з довідкою АА №434924 з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України до видів діяльності підприємства за КВЕД відносяться: 60.24.0 діяльність автомобільного вантажного транспорту, 50.20.0 технічне обслуговування та ремонт автомобілів, 70.20.0 здавання в оренду власного нерухомого майна, 31.62.3 ремонт та технічне обслуговування іншого електричного устаткування, не віднесеного до інших групувань, 63.40.0 організація перевезення вантажів, 93.05.0 надання інших індивідуальних послуг. Позивач є роботодавцем та, відповідно, страхувальником і платником страхових внесків.

08 лютого 2017 року на підставі п. 2 ч. 9 ст. 106 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" відповідачем прийнято рішення № 001 про застосування до позивача фінансових санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) страхувальниками страхових внесків, у тому числі донарахованих страхувальниками або територіальними органами Пенсійного фонду. Відповідно до вказаного рішення відповідачу нараховано пеню за період з 30.12.2011 . по 26.05.2015 р. у розмірі 33832 грн. 60 коп. із розрахунку 0,1% на суму недоїмки і фінансових санкцій на суму недоїмки і фінансових санкцій - 4411 грн. 01 коп.

Закон України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09 липня 2003 року №1058-IV (далі - Закон №1058-IV) (по тексту - в редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин) визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

Статтею 1 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" встановлено, що страхувальники - роботодавці та інші особи, які відповідно до закону сплачують єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування та/або є платниками відповідно до цього Закону.

Згідно з п.п.2.1.1, пп.. 2.1.2. п. 2.1. Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України постановою правління Пенсійного фонду України від 19 грудня 2003 р. N 21-1 Зареєстровано в Міністерстві юстиції України 16 січня 2004 р. за N 64/8663 платниками страхових внесків є: страхувальники, зокрема: роботодавці: підприємства, установи й організації, створені відповідно до законодавства України, незалежно від форм власності, виду діяльності та господарювання. Підприємства, установи, організації, військові частини та органи, які виплачують заробітну плату (винагороду), грошове забезпечення, допомогу.

Відповідно до п. 6 ч. 2 ст. 17 Закону № 1058-ІV страхувальник зобов'язаний нараховувати, обчислювати і сплачувати в установлені строки та в повному обсязі страхові внески.

Згідно з ч.6 ст.20 Закону № 1058-ІV страхувальники зобов'язані сплачувати страхові внески, нараховані за відповідний базовий звітний період, не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення базового звітного періоду.

Судом встановлено, що товариство з додатковою відповідальністю "Херсонське АТП 16563" не своєчасно здійснювало сплату страхових внесків, в результаті чого у нього виникла заборгованість.

Ухвалою Херсонського окружного адміністративного суду по справі № 9/394-АП-07 від 07 травня 2012 року на суму боргу по штрафним санкціям та пені у розмірі 66000 грн. розстрочено сплату шляхом розподілу суми сплати на 24 календарні місяці з помісячним платежем 2750 грн. 00 коп.

Аналізуючи матеріали справи суд приходить до висновку, що УПФУ нараховано пеню позивачу в тому числі по розстрочених грошовим зобов'язанням.

Суд зазначає, що спірне рішення прийнято на підставі п. 2 ч. 9 ст. 106 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" за період з 31.12.2011 р. по 26.05.2015 р.

При цьому, п. 2 ч. 9 ст. 106 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" виключено на підставі Закону № 2464-VI від 08.07.2010.

Таким чином, посилання відповідача на вказану норму є безпідставним, оскільки на період, з якого застосовано пеню, вказана норма закону не діяла.

Відповідно до Закону України від 17.11.2005 року № 3108-ІV "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв'язку з прийняттям Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" пункт 15 Прикінцевих положень Закону № 1058-ІV було доповнено абзацом третім, згідно з яким погашення заборгованості зі сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування, що виникла до 1 січня 2004 року і не погашена в установленому законом порядку, здійснюється відповідно до статті 106 цього Закону.

Відповідно до Рішення № 001 про застосування фінансових санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) страхувальниками страхових внесків, у тому числі донарахованих страхувальниками або органом Пенсійного фонду від 08.02.2017 року пеню у розмірі 33832,60 грн. за період з 30.12.2011 року по 26.05.2015 року.

Крім того, суд не погоджується з посиланням відповідача на Прикінцеві та перехідні положеннями Закону України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" від 08.07.2010 № 2464-VI, оскільки ними передбачено, що суми внесків, нарахованих на загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття, загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням, загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, строк сплати яких не настав на 1 січня 2011 року, та суми нарахованого збору на обов'язкове державне пенсійне страхування до 1 січня 2004 року, строк сплати яких не настав на 1 січня 2011 року, не сплачені станом на 1 січня 2011 року, підлягають сплаті в порядку, що діяв до 1 січня 2011 року.

При цьому, відповідно до розрахунку фінансової санкції та пені по особовому рахунку сума боргу в розмірі 49030,97 грн., на яку нараховувалась пеня, виникла 30 грудня 2011 року. Сума боргу у розмірі 39551, 50 грн. виникла 22 жовтня 2012 року.

Таким чином, суд приходить до висновку, що пеня нарахована за період з 30.12.2011 року по 26.05.2015 року та на підставі ст. 106 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" нарахована неправомірно.

З огляду на таке, суд приходить до висновку, що рішення № 001 від 08.02.2017 року з посиланням на скасовані норми та розрахунком суми стягнення після закінчення строку, визначеного Прикінцевими та перехідними положеннями Закону України від 08.07.2010 № 2464-VI є протиправним та підлягає скасуванню.

Серед критеріїв оцінювання судом рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, які одночасно є принципами адміністративної процедури, є принцип законності, що закріплений у ч.2 ст.19 Конституції України, відповідно до якого органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема, з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно ст. 86 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суд вважає, що в даному випадку відповідачем не доведено правомірність своїх дій.

Отже, позовні вимоги Товариства з додатковою відповідальністю "Херсонське автотранспортне підприємство 16563" до Управління Пенсійного фонду України в місті Херсоні про скасування рішення № 001 від 08 лютого 2017 року. підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст. 94 КАС України судові витрати належать до відшкодування на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Управління Пенсійного фонду України в місті Херсоні.

Керуючись ст. ст. 2, 12, 17, 18, 19, 158-163, 167 КАС України, суд

постановив:

Адміністративний позов задовольнити в повному обсязі.

Скасувати рішення № 001 від 08 лютого 2017 року Управління Пенсійного фонду України в місті Херсоні про застосування фінансових санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) страхувальниками страхових внесків, у тому числі донарахованих страхувальниками або органом Пенсійного фонду.

Стягнути на користь Товариства з додатковою відповідальністю "Херсонське автотранспортне підприємство 16563" () судові витрати в сумі 1600 (одна тисяча шістсот) грн. 00 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Управління Пенсійного фонду України в місті Херсоні () шляхом безспірного списання з рахунків органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів. () судові витрати в сумі 4598 (чотири тисячі п'ятсот дев'яносто вісім) грн. 50 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області () шляхом безспірного списання з рахунків органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України чи прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови виготовлений та підписаний 14 березня 2017 р.

Суддя Василяка Д.К.

кат. 10.1