Справа № 381/4495/16-а
Суддя: Ковалевська Л. М.
Дата ухвалення: 2017-03-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
____________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

17 березня 2017 року Фастівський міськрайонний суд Київської області в складі: головуючого судді - Ковалевської Л.М.,

за участі секретаря - Омельчук С.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Фастові клопотання представника відповідача ОСОБА_1 про передачу справи за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Фастівського ВДВС ГТУЮ у Київській області, третя особа: ДП «Сетам» про визнання дій протиправним та зобовязання вчинити дії до Окружного адміністративного суду,-

в с т а н о в и в:

В провадженні суду перебуває вищевказана справа за адміністративним позовом ОСОБА_2

В судовому засіданні представником відповідача заявлено письмове клопотання про направлення даної справи для розгляду до Окружного адміністративного суду, яке мотивовано тим, що Ухвалою Апеляційного адміністративного суду від 19.01.2017 року було скасовано ухвалу Фастівського міськрайонного суду від 21.11.2016 року про забезпечення адміністративного позову (в цій же справі) шляхом накладання арешту на рухоме майно-автомобіль. Заявник вважає, що справи за позовом інших учасників виконавчого провадження чи осіб, які залучаються до проведення виконавчих дій під час виконання таких виконавчих документів, підсудні окружним адміністративним судам. Територіальна підсудність таких справ визначається відповідно до положення статті 19 КАС України, а тому Фастівський міськрайонний суд не може розглядати дану справу, оскільки порушено територіальну підсудність. Крім того, надала довідку Фастівського відділу ДВС про те, що згідно данних АСВП та ЄДРВП Благодійна Організація «Благодійний фонд інвалідів антитерористичних операцій», директором якого є позивач-Пеньковський А.І. не є стороною виконавчого провадження з примусового виконання постанови Бориспільського міськрайонного суду про конфіскацію вилученого автомобіля мрки «Мерседес Бенц» в дохід держави. Також заявник додала, що позивач також не є іншим учасником виконавчого провадження, ні особою, що залучається до проведення виконавчих дій.

Представник позивача в судовому засіданні заперечувала проти задоволення поданого клопотання та вважає, що в даному випадку необхідно застосовувати вимоги ч.5 ст.18 КАС України.

Заслухавши думку учасників процесу, суд вважає, що заявлене клопотання не підлягає до задоволення з наступних підстав.

З матеріалів справи за адміністративним позовом ОСОБА_2 вбачається, що позивач є Директором Благодійної організації «Благодійний фонд інвалідів війни антитерористичних операцій України», що підтверджено документально.

Зазначеною організацією було подано заяву до Фастівського ВДВС ГТУЮ у Київській області про безоплатну передачу арештованого майна-автомобіля на підставі Постанови КМУ № 985 від 11.07.2002 року на благодійні цілі.

Зазначений автомобіль ОСОБА_3» на підставі постанови судді Бориспільського міськрайонного суду від 23.08.2013 року був конфіскований в дохід держави.

На підставі даної постанови суду 11.10.2013 року державним виконавцем Бориспільського МУЮ було відкрито виконавче провадження -ВП 40161638.

Дані обставини були відображено в контрольному провадженні за апеляційною скаргою Фастівського ВДВС ГТУЮ.

Порядок оскарження рішень, дій або бездіяльності посадових осіб державної виконавчої служби встановлено статтею 82 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до цієї норми обєктом оскарження є рішення, дії або бездіяльність посадових осіб державної виконавчої служби. Перелік рішень, які може ухвалювати державний виконавець, та вимоги до змісту цих документів наведено в Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 2 квітня 2012 року № 512/5 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 2 квітня 2012 року за № 489/20802.

Відповідно до пункту 1.5 цієї Інструкції державний виконавець приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складання актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених Законом та іншими нормативно-правовими актами. Водночас необхідно звернути увагу, що перелік рішень, які може ухвалити державний виконавець, не є вичерпним, а тому незалежно від того, яким шляхом оформлені рішення, усі вони можуть бути оскаржені.

Крім рішень державного виконавця, оскарженню підлягають рішення інших посадових осіб державної виконавчої служби. До них належать начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, та керівник вищого органу державної виконавчої служби.

Статтею 82 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено альтернативний порядок оскарження рішень, дій або бездіяльності посадових осіб державної виконавчої служби, який залежить від статусу субєкта оскарження у виконавчому провадженні. У межах цього дослідження увага звертається на судовий порядок оскарження рішень, дій або бездіяльності органів державної виконавчої служби, а тому потребує визначення коло осіб, які наділені правом звернення до суду.

Цією статтею визначено три групи осіб, які можуть оскаржити до суду рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби. До них належать сторони виконавчого провадження, інші учасники виконавчого провадження та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій. Такі ж групи осіб визначено у частині першій статті 181 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до статті 7 Закону України «Про виконавче провадження» учасниками виконавчого провадження є державний виконавець, сторони, представники сторін, прокурор, експерти, спеціалісти, перекладачі, субєкти оціночної діяльності субєкти господарювання.

Частиною першою статті 8 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник.

Процесуальне становище експертів, спеціалістів, перекладачів, субєктів оціночної діяльності субєктів господарювання та обсяг їхніх прав і обовязків є дещо відмінним від прав і обовязків стягувача, боржника, їхніх представників, прокурора, а тому в контексті положень статті 82 Закону України «Про виконавче провадження», частини першої статті 181 Кодексу адміністративного судочинства України цих осіб можна віднести до інших учасників виконавчого провадження.

Особами, які залучаються до проведення виконавчих дій, відповідно до частини другої статті 7 цього Закону є поняті, працівники органів внутрішніх справ, органів опіки і піклування, інших органів та установ.

Позивач є Директором Благодійної організації «Благодійний фонд інвалідів війни антитерористичних операцій України». Він не є ні стороною виконавчого провадження, ні іншим учасником виконавчого провадження, ні особою, що залучається до проведення виконавчих дій.

Отже, позивачє іншою особою, яка оскаржує дії Фастівського ВДВС.

Інші особи, які не визначені у статтях 82 Закону України «Про виконавче провадження» та 181 Кодексу адміністративного судочинства України, також можуть оскаржити рішення, дії чи бездіяльність органів державної виконавчої служби, однак у загальному порядку, встановленому Кодексом адміністративного судочинства України.

Як уже зазначалося, порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів державної виконавчої служби залежить від наведеної класифікації субєктів оскарження.

Так, частиною четвертою статті 82 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами до суду, який видав виконавчий документ, а іншими учасниками виконавчого провадження та особами, які залучаються до проведення виконавчих дій, до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Відповідно до частини пятої цієї статті рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб) можуть бути оскаржені до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Порядок розгляду адміністративними судами справ з приводу рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби встановлено статтею 181 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до ч.1ст.181 КАС України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду з позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Однак положеннями частини четвертої статті 82 Закону України «Про виконавче провадження», яка встановлює правила визначення юрисдикції судів щодо вирішення справ з приводу рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби, визначено нові критерії розмежування юрисдикцій: суд, який видав виконавчий документ, та статус субєкта звернення до суду у виконавчому провадженні.

А оскільки, як уже зазначалось вище, судом встановлено, що позивач не є стороною виконавчого провадження , не є іншим учасником виконавчого провадження, не є особою, що залучається до проведення виконавчих дій, що не заперечувалось представником відповідача, тому, в даному випадку та з урахуванням вищевикладеного, суд вважає за доцільне і обґрунтоване застосувати положення ч.5 ст.18 КАС України, якою передбачено, що у разі невизначеності цим кодексом предметної підсудності адміністративної справи така справа розглядається місцевим загальним судом за вибором позивача.

Щодо посилань заявника на порушення судом правил територіальної підсудності, то суд звертає увагу на наступне.

Відповідно до ст..19 КАС України адміністративні справи вирішуються адміністративним судом за місцезнаходженням відповідача, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Адміністративні справи з приводу оскарження правових актів індивідуальної дії, а також дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, які прийняті (вчинені, допущені) стосовно конкретної фізичної чи юридичної особи (їх об'єднань), вирішуються за вибором позивача адміністративним судом за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання (перебування, знаходження) цієї особи-позивача, або адміністративним судом за місцезнаходженням відповідача, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Якщо така особа не має місця проживання (перебування, знаходження) в Україні, тоді справу вирішує адміністративний суд за місцезнаходженням відповідача.

Суд наголошує і повторно звертає увагу на той факт, що позивач не є ні стороною виконавчого провадження, ні іншим учасником виконавчого провадження, ні особою, що залучається до проведення виконавчих дій. Крім того дії, які здійснює відділ ДВС по виконанню постанови Бориспільського суду відбуваються в Фастівському відділі ДВС, і позивач і відповідач територіально знаходяться і зареєстровані в м.Фастові, тому позивач в такому випадку і скористався правом вибору підсудності справи за його позовом до ВДВС, що прямо передбачено ч. 4 ст.19 КАС України, якою передбачено, що у разі невизначеності цим Кодексом територіальної підсудності адміністративної справи така справа розглядається місцевим адміністративним судом за вибором позивача.

Місцевим адміністративним судом, в даному випадку, є Фастівський міськрайонний суд.

Відповідно до п.9 Постанови № 3 Пленуму Вищого Адміністративного Суду України «Про практику застосування адміністративними судами законодавства у справах із приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби» зазначено, що визначаючи предметну та територіальну підсудність справ з приводу рішень, дій або бездіяльності державної виконавчої служби, судам необхідно враховувати, що за приписами пункту 5 частини першої статті 18, частини шостої статті 181 КАС України адміністративні справи з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання ними рішень судів у справах, передбачених пунктами 1 - 4 частини першої статті 18 цього Кодексу розглядаються місцевим загальним судом як адміністративним судом, який видав виконавчий лист, незалежно від статусу позивача у виконавчому провадженні.

Справи за позовами інших учасників виконавчого провадження чи осіб, які залучаються до проведення виконавчих дій під час виконання таких виконавчих документів, підсудні окружним адміністративним судам. Територіальна підсудність таких справ визначається відповідно до положень статті 19 КАС України.

На вищезазначену позицію посилається і представник відповідача звертаючись з клопотанням про зміну підсудності, проте, позивач не є іншим учасником виконавчого провадження чи ообою, яка залучається до проведення виконавчих дій під час виконання виконавчих документів, а тому такі посилання заявника є безпідставними та необґрунтованими.

Враховуючи все вищевикладене, суд вважає, що абсолютно відсутні процесуальні правові підстави для передачі даного адміністративного позову на розгляд Окружного адміністративного суду, враховуючи той факт, що особа позивача є іншою особою, яка має певний статус суб»єкта звернення до суду, яка не визначена у статтях 82 Закону України «Про виконавче провадження» та 181 Кодексу адміністративного судочинства України, але також може оскаржити рішення, дії чи бездіяльність органів державної виконавчої служби, однак у загальному порядку, встановленому Кодексом адміністративного судочинства України, сторони по даній справі в порядку адміністративного провадження територіально розміщені в м.Фастові, що унеможливлює визначення предметної та територіальної підсудності даної справи, а тому застосуванню підлягають положення ч.5 ст.18 КАС України та ч.4 ст.19 КАС України.

Керуючись ст. 18,19,181 КАС України, ст..82 ЗУ «Про виконавче провадження»

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання відповідача начальника Фастівського ВДВС ГТУЮ у Київській області ОСОБА_1 про направлення справи до Окружного адміністративного суду - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного адміністративного суду Київської області через Фастівський міськрайонний суд шляхом подачі в 5-денний строк з дня проголошення ухвали апеляційної скарги.

Суддя Л.М.Ковалевська