Справа № 815/579/17
Суддя: Бойко О.Я.
Дата ухвалення: 2017-03-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/579/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2017 року м.Одеса

Одеський окружний адміністративний суд колегією в складі:

головуючого судді - Бойко О.Я.,

судді - Андрухіва В.В.,

судді - Кравченка М.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом Головного територіального управління юстиції у Донецькій області до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, третьої особи ОСОБА_1 про визнання дій державного виконавця що прийняття постанови від 29.12.2016 року про накладання штрафу неправомірними, скасувати постанову зупинити списання коштів,-

СУТЬ СПОРУ:

З позовом до суду звернулось Головне територіальне управління юстиції у Донецькій області до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, третьої особи ОСОБА_1 в якому позивач просить:

-зупинити списання коштів з рахунку Головного територіального управління юстиції у Донецькій області на підставі постанови державного виконавця від 29.12.2016 року у межах виконавчого провадження № 49714249;

-визнати дії ОСОБА_2, заступника начальника відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, щодо прийняття постанови від 29.12.2016 року про накладання штрафу, у зв'язку з невиконанням Головним територіальним управлінням юстиції у Донецькій області постанови Одеського окружного адміністративного суду від 03.11.2015 року № 815/3152/15 незаконними;

- скасувати постанову від 29.12.2016 року про накладання штрафу на Головне територіальне управління юстиції у Донецькій області.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що на підставі виконавчого листа Одеського окружного адміністративного суду від 03.11.2015 року по справі № 815/3152/15 заступником начальника відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_2 постановою від 17.05.2016 року відновлено виконавче провадження № 49714249.

На адресу головного управління 02.08.2016 року надійшла вимога державного виконавця від 21.07.2016 року № 34859-033-15/20-1/9 щодо виконання виконавчого листа Одеського окружного адміністративного суду від 03.11.2015 року по справі № 815/3152/15 про зобов'язання головного управління повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 31.03.2015 року про надання відпустки за бажанням працівника без збереження заробітної плати на період проведення антитерористичної операції та прийняти рішення згідно з чинним законодавством.

На виконання рішення суду та вимоги державного виконавця головним управлінням в чергове розглянуто заяву ОСОБА_1, про що повідомлено стягувача листом від 03.08.2016 року № 2-4-1482/1.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 11.07.2016 року по справі №815/3152/15 встановлено спосіб і порядок виконання головним управлінням судового рішення про розгляд заяви ОСОБА_1 щодо надання їй відпустки без збереження заробітної плати на період проведення антитерористичної операції, а саме встановлено обов'язок головного управління протягом 10 днів розглянути та задовольнити заяву стягувача, у зв'язку з чим видати у встановленому порядку наказ про надання такої відпустки відповідно до п.18 ст.25 Закону України «Про відпустки».

Ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 02.11.2016 року у справі № 815/3152/16 рішення суду першої інстанції залишено без змін.

На адресу головного управління 23.11.2016 року надійшла вимога державного виконавця від 08.11.2016 року № 34859-0-33-15/20-1/9 щодо зобов'язання головного управління вчинити дії на виконання виконавчого листа Одеського окружного адміністративного суду від 03.11.2015 року № 815/3152/15.

У зв'язку з невиконанням головним управлінням рішення суду та вимоги державного виконавця , постановою від 07.12.2016 року на боржника накладено штраф у розмірі 5100 грн. та надано 10-денний строк з моменту отримання постанови для виконання рішення суду.

Позивач на виконання рішення суду та вимоги державного виконавця наказом головного управління від 20.12.2016 року № 1969/3 надав відпустку ОСОБА_1

Про повне виконання боржником виконавчого листа Одеського окружного адміністративного суду від 03.11.2015 року №815/3152/15 та вимоги державного виконавця повідомлено листом від 20.12.2016 року №8-4-2150 та заявлено клопотання про закінчення виконавчого провадження №49714249.

Позивач вважає, що шляхом видання наказу від 20.12.2016 року №1969/3 рішення суду та вимога державного виконавця у межах виконавчого провадження №49714249 повністю виконані.

На адресу головного управління надійшла постанова державного виконавця від 29.12.2016 року про накладання штрафу у зв'язку з невиконанням головним управлінням рішення суду у розмірі 10200 грн.

Позивач вважає такі дії відповідача безпідставними та незаконними.

16.01.2017 року державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження № 49714249.

Позивач вважає, що постанова від 29.12.2016 року про накладання штрафу у зв'язку з невиконанням рішення суду є безпідставною та незаконною, а отже належить до скасування.

Також позивач зазначив, що Державною казначейською службою України у м. Крамоторську Донецької області здійснюються заходи щодо безспірного списання коштів з рахунку головного управління на виконання постанови про накладання штрафу від 29.12.2016 у межах виконавчого провадження №49714249.

Позивач просить зупинити списання штрафу у розмірі 10000 грн. на підставі постанови про накладання штрафу від 29.12.2016 року у зв'язку з тим, що фактичні обставини справи вказують на протиправність дій державного виконавця щодо притягнення боржника до відповідальності.

13.03.2017 року від представника позивача через канцелярію суду надійшло клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження. Позовні вимоги представник позивача підтримує в повному обсязі та просить задовольнити.

Представник відповідача та третя особа у судове засідання не з'явився про день час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином та завчасно.

Від представника відповідача заперечень на адміністративний позов до суду не надходило.

Відповідно до ч. 6 ст. 128 КАС України, якщо не має перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Дослідивши надані письмові докази, перевіривши матеріали справи, а також проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що адміністративний позов не належить до задоволення. Свій висновок суд вмотивовує наступним чином. Так, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України відкрив виконавче провадження № 49714249 по виконанню виконавчого листа Одеського окружного адміністративного суду від 03.11.2015 року № 815/3152/15 про зобов'язання Головного територіального управління юстиції у Донецькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 31.03.2015 року (а.с.33) про надання відпустки за бажанням працівника без збереження заробітної плати на період проведення антитерористичної операції та прийняти рішення згідно з діючим законодавством.

22.12.2015 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, якою позивачу встановлено семиденний строк для самостійного виконання рішення до 28.12.2015 року включно.

До відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України надійшов лист Головного територіального управління юстиції у Донецькій області від 14.01.2016 року №545-5, адресований на адресу ОСОБА_1, яким повторно розглянуто заяву ОСОБА_1 від 31.03.2015 року про надання відпустки за бажанням працівника без збереження заробітної плати на період проведення антитерористичної операції та прийнято рішення згідно з діючим законодавством.

27.01.2016 року державний виконавець виніс постанову про закінчення виконавчого провадження відповідно до п.8 ч.1 ст.49 Закону України «Про виконавче провадження».

Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 27.04.2016 року по справі №815/772/16 визнано протиправною та скасовано постанову державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_2 про закінчення виконавчого провадження від 27.01.2016 року № ВП № 49714249.

17.05.2016 року відповідач виніс постанову про відновлення виконавчого провадження за виконавчим листом Одеського окружного адміністративного суду по справі № 815/3152/15 про зобов'язання Головного територіального управління юстиції у Донецькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 31.03.2015 року (а.с.33) про надання відпустки за бажанням працівника без збереження заробітної плати на період проведення антитерористичної операції та прийняти рішення згідно з діючим законодавством (а.с.28).

30.06.2016 року на адресу позивача відповідач надіслав вимогу, якою зобов'язав у триденний термін з моменту одержання вимоги виконати виконавчий лист Одеського окружного адміністративного суду від 03.11.2015 року № 815/3152/15 про зобов'язання Головного територіального управління юстиції у Донецькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 31.03.2015 року про надання відпустки за бажанням працівника без збереження заробітної плати на період проведення антитерористичної операції та прийняти рішення згідно з діючим законодавством.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 11.07.2016 року №815/3152/15 встановлено спосіб і порядок виконання Головним територіальним управлінням юстиції у Донецькій області виконавчого листа № 815/3152/15 виданого Одеським окружним адміністративним судом 03.11.2015 року, шляхом здійснення у десятиденний термін наступних дій: розглянути та задовольнити заяву працівника ОСОБА_1 від 31.03.2015 року, у зв'язку з чим видати у встановленому порядку наказ про надання такої відпустки відповідно до п.18 ст.25 Закону України «Про відпустки».

21.07.2016 року відповідач виніс та надіслав позивачу вимогу якою зобов'язано позивача у триденний термін з моменту одержання вимоги виконати виконавчий лист Одеського окружного адміністративного суду від 03.11.2015 року № 815/3152/15 з урахуванням ухвали Одеського окружного адміністративного суду від 11.07.2016 року №815/3152/15 про зобов'язання Головного територіального управління юстиції у Донецькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 31.03.2015 року (а.с.30-32).

Суд встановив, що позивач отримав зазначену вимогу 02.08.2016 року, про що свідчить штам позивача про реєстрацію вхідної кореспонденції за № 2-4-1482 (а.с.30).

03.08.2016 року позивач за № 2-4-1482/1 направив лист ОСОБА_1 в якому зазначено: «Що після завершення строку перебування у відпустці до догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку Ви не приступили до виконання визначених посадових обов'язків та не повідомили про рішення щодо переведення на роботу в іншу місцевість разом з установою. Пропонуємо Вам особисто прибути до головного управління у строк до 26 серпня 2016 року для вирішення питання щодо подальшого проходження Вами державної служби в установах Донецької області (а.с.26-27).

08.11.2016 року відповідач виніс та надіслав позивачу вимогу якою зобов'язано позивача у триденний термін з моменту одержання вимоги виконати виконавчий лист Одеського окружного адміністративного суду від 03.11.2015 року № 815/3152/15 з урахуванням ухвали Одеського окружного адміністративного суду від 11.07.2016 року №815/3152/15 про зобов'язання Головне територіальне управління юстиції у Донецькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 31.03.2015 року (а.с.23-25).

Суд встановив, що позивач отримав зазначену вимогу 23.11.2016 року, про що свідчить штам позивача про реєстрацію вхідної кореспонденції за № 8-4-2151 (а.с.23).

Однак позивач у вказаній вимозі у термін три дні рішення не виконав.

29.12.2016 року відповідач прийняв постанову по виконавчому провадженню № 49714249 про накладання на позивача штрафу у розмірі 10200 грн. (а.с.10-13).

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначеніКонституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з ст.5 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Відповідно до ч.1. ст. 63 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року « 1404-VІІІ за рiшеннями, за якими боржник зобов'язаний особисто вчинити певнi дiї або утриматися вiд їх вчинення, виконавець наступного робочого дня пiсля закiнчення строку, визначеного частиною шостою статтi 26 цього Закону, перевiряє виконання рiшення боржником. Якщо рiшення пiдлягає негайному виконанню, виконавець перевiряє виконання рiшення не пiзнiш як на третiй робочий день пiсля вiдкриття виконавчого провадження.

Згідно з ч.2. ст. 63 Закону України «Про виконавче провадження» у разi невиконання без поважних причин боржником рiшення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якiй також зазначаються вимога виконати рiшення протягом 10 робочих днiв (за рiшенням, що пiдлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днiв) та попередження про кримiнальну вiдповiдальнiсть.

Відповідно до пп.1 п.13 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.08..2011 №845 зупинення безспірного списання коштів здійснюється у разі зупинення судом виконання рішення про стягнення коштів.

Суд встановив, що відповідач 07.12.2016 року прийняв постанову по виконавчому провадженню ВП №49714249 про накладання на позивача штрафу у розмірі 5100 грн. Оскільки, позивач не виконав умови вимог від 21.07.2016 року та 08.11.2016 року (а.с.14-17).

Відповідно до ст. 75 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року « 1404-VІІІ у разi невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рiшення, що зобов'язує боржника виконати певнi дiї, та рiшення про поновлення на роботi виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фiзичну особу у розмiрi 100 неоподатковуваних мiнiмумiв доходiв громадян, на посадових осiб - 200 неоподатковуваних мiнiмумiв доходiв громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мiнiмумiв доходiв громадян та встановлює новий строк виконання. У разi повторного невиконання рiшення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвiйному розмiрi та звертається до органiв досудового розслiдування з повiдомленням про вчинення кримiнального правопорушення.

З огляду на матеріали справи вбачається, що позивач 20.12.2016 року прийняв наказ №1969/3 про надання ОСОБА_1 відпустки без збереження заробітної плати на період проведення у м. Маріуполі Донецької області антитерористичної операції (а.с. 22).

Також позивач 20.12.2016 року за № 8-4-2150 направив відповідачу повідомлення про виконання виконавчого листа Одеського окружного адміністративного суду від 03.11.2015 року № 815/3152/15 та направив копію наказу № 1969/3 (а.с.20-21).

16.01.2017 року відповідач виніс постанову по виконавчому проваджені № 49714249 про закінчення виконавчого провадження по виконавчому листу № 815/3152/15 від 03.11.2015 року у зв'язку в виконанням в повному обсязі згідно з виконавчим документом, що підтверджується наказом Головного територіального управління юстиції у Донецькій області від 20.12.2016 року №1969/3.

Отже, з огляду на встановлені судом обставини суд робить висновок, що позивач вчасно не виконав вимоги державного виконавця від 21.07.2016 року та 08.11.2016 року щодо виконання виконавчого листа Одеського окружного адміністративного суду від 03.11.2015 року № 815/3152/15, оскільки позивач лише 20.12.2016 року прийняв наказ №1969/3 про надання ОСОБА_1 відпустки без збереження заробітної плати на період проведення у м. Маріуполі Донецької області антитерористичної операції.

Таким чином, з урахуванням того факту що позивач не довів суду, що вчасно виконав вимоги державного виконавця, посилаючись на ст. 75 Закону України «Про виконавче провадження» суд робить висновок, що дії відповідача при винесені спірної постанови про накладання штрафу були законними.

Суд зазначає, що позовні вимоги про зупинення списання коштів з рахунку Головного територіального управління юстиції в Одеській області на підставі постанови державного виконавця від 29.12.2016 року у межах виконавчого провадження №49714249 та визнання дій відповідача протиправними при прийняттті постанови про накладання штрафу є похідними та пов'язаними з позовною вимогою про визнання протиправною та скасування постанови про накладання штрафу, а тому до задоволення не належать.

Отже, враховуючи вищевикладене, суд робить висновок, про відмову у задоволенні адміністративного позову Головного територіального управління юстиції у Донецькій області.

Частиною 3 ст. 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; безсторонньо (неупереджено).

В силу положень ст.ст. 71, 86 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

У процесі розгляду справи не встановлено інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин.

З урахування того, що позивачу відстрочено сплату судового збору до ухвалення рішення у справі, суд вважає за необхідне стягнути з Головного територіального управління юстиції у Донецькій області судовий збір за подання до Одеського окружного адміністративного суду адміністративного у розмірі 4800,00 грн.

Згідно з ч.2 ст.94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони - суб'єкта владних повноважень, суд присуджує з іншої сторони всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати, пов'язані із залученням свідків та проведенням судових експертиз.

Оскільки суд по справі свідків не залучав та не призначав проведення судових експертиз, розподіл судових витрат не здійснюється.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 11, 86, 94,128, 159-164 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1.У задоволенні адміністративного позову відмовити.

2. Стягнути з Головного територіального управління юстиції у Донецькій області () на р/р 4005, отримувач коштів УК у м. Одесі/Київський район, код отримувача 38016923, банк отримувача ГУДКСУ в Одеській області, МФО 828011, класифікація доходів бюджету 22030101 судовий збір за подання до Одеського окружного адміністративного суду адміністративного позову у розмірі 4800 (чотири тисячі вісімсот),00 грн.

Порядок і строки оскарження постанови визначаються ст.ст. 185, 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Відповідно до частини першої статті 185, частини першої-другої, четвертої статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України, сторони які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси чи обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку дану постанову повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного адміністративного суду через Одеський окружний адміністративний суд.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Головуючий суддя О.Я. Бойко

Суддя В.В. Андрухів

Суддя М.М. Кравченко