Справа № 513/681/16-а
Суддя: Милосердний М.М.
Дата ухвалення: 2017-03-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 березня 2017 р.м.ОдесаСправа № 513/681/16-а

Категорія: 10.3.2 Головуючий в 1 інстанції: Кожокар Т.Я.

Судова колегія Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого Милосердного М.М.,

суддів Лук`янчук О.В. та Ступакової І.Г.,

при секретарі Шепель О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Саратському районі Одеської області на постанову Саратського районного суду Одеської області від 07 листопада 2016 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Саратському районі Одеської області, треті особи: Ізмаїльські електричні мережі ПАТ "Одесаобленерго", Управління соціального захисту населення Саратської районної державної адміністрації Одеської області, про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И Л А :

У липні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до управління Пенсійного фонду України в Саратському районі Одеської області (далі Управління ПФУ) про визнання дій неправомірними та зобов`язання призначити пільгову пенсію як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

Постановою Саратського районного суду Одеської області від 07 листопада 2016 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено, суд визнав неправомірним рішення Управління ПФУ №457 від 03.06.2016 року про відмову у призначенні пільгової пенсії за віком відповідно до статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи"; суд зобов`язав Управління ПФУ призначити позивачу пенсію зі зменшенням пенсійного віку відповідно до ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", з дня звернення із заявою про призначення пенсії, з 27 травня 2016 року.

Не погоджуючись з постановою суду, начальником Управління ПФУ подана апеляційна скарга, в якій зазначається, що вказана постанова ухвалена з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову.

Заслухавши суддю - доповідача, розглянувши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що подана апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, ОСОБА_1 24 квітня 1984 року був прийнятий на роботу в Саратський район електричних мереж на посаду водія 3 класу.

Наказом № 28-К від 27 січня 1987 року ПАТ "Одесаобленерго", Ізмаїльське підприємство електричних мереж надало відрядження ОСОБА_1 до ПАТ "Київенерго" на Чорнобильську АЕС, в якості водія, строком на один місяць, з 26 січня по 26 лютого 1987 року.

Довідками від 02 березня 1987 року та 02 серпня 2013 року підтверджено, що ОСОБА_1 з 26 січня 1987 року по 26 лютого 1987 року перебував у відрядженні на Чорнобильській АЕС, у якості водія ІІІ класу, відпрацював у зоні зараження 594 години.

Відповідно довідки директора ПАТ "Київенерго", ОСОБА_1 відпрацював вахту в ОРСе Чорнобильської АЕС з 26 січня 1987 року по 26 лютого 1987 року, включно без вихідних по обслуговуванню на об`єктах по ліквідації наслідків на Чорнобильській АЕС.

27 листопада 1992 року ОСОБА_1 встановлено статус учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 2-й категорії.

27 травня 2016 року ОСОБА_1 звернувся до Управління ПФУ із заявою про призначення пенсії за віком із зниженням пенсійного віку на 8 років у відповідності до статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

До заяви були надані довідки ПАТ "Київенерго" та ПАТ "Одесаобленерго", підтверджуючі факт участі ОСОБА_1 у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС з 26 січня 1987 року по 26 лютого 1987 року.

Підставою звернення до суду стало рішення Пенсійного органу №457 від 03.06.2016 року про відмову у призначенні пенсії зі зниженням пенсійного віку на 8 років, яке мотивовано відсутністю документів, які б підтверджували період роботи в зоні відчуження.

Вирішуючи справу та задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що позивач дійсно є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, подані ним документами підтверджують періоди роботи по ліквідації наслідків аварій на ЧАЕС, а тому Пенсійним органом безпідставно було відмовлено у призначенні пенсії зі зменшенням пенсійного віку на 8 років відповідно до п.1 ч.1 ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.

Відповідно до статті 49 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" пенсії особам, віднесеним до категорії 1, 2, 3, 4 встановлюються у вигляді: а) державні пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Статтею 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" передбачено, що особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування": які працювали у 1987 році у зоні відчуження не менше 14 календарних днів 8 років.

Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженим постановою Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року №22-1 встановлено, що при призначенні пенсії зі зниженням пенсійного віку, визначеного статтею 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", особи повинні надати: посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та довідку про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за формою, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 9 березня 1988 року №122, або довідку військової частини, в складі якої особа брала участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, або довідку архівної установи, або інші первинні документи, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою проводились роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС; посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи та довідка про період (періоди) проживання (роботи) на цих територіях, видана органами місцевого самоврядування.

Отже, з наведеного вбачається, що у разі неможливості подання довідки за формою №122 для призначення пенсії надаються інші первинні документи, що підтверджують період роботи в зоні відчуження.

Враховуючи те, що позивачем для призначення пенсії було надано відповідачу довідки ПАТ "Київенерго" та ПАТ "Одесаобленерго", що підтверджують його факт участі у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС з 26 січня 1987 року по 26 лютого 1987 року, колегія суддів вважає правильними висновок суду першої інстанції про задоволення позовних вимог.

Колегія суддів не може взяти до уваги доводи апеляційної скарги, та вважає необхідним зазначити, що Верховний Суд України у своїх постановах від 21.11.2006 року, від 04.09.2015 року (справи № 21-1048во06, № 690/23/15-а) висловлював правовий висновок щодо застосування положень статті 55 Закону № 796-XII. Зокрема, вказав, що єдиним документом, що підтверджує статус громадянина, який постраждав внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надають право користування пільгами, встановленими Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", у тому числі призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій, є посвідчення "Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС" або "Потерпілий від Чорнобильської катастрофи". Різного роду довідки про період роботи (служби) у зоні відчуження, про евакуацію, відселення, самостійне переселення, про період проживання та роботи на забруднених територіях тощо є лише підставами для визначення в установленому порядку статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС або потерпілих від Чорнобильської катастрофи.

Також, відповідно до вимог абз. 1 ч. 1 ст. 244-2 КАС України, висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений в постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 237 цього Кодексу, є обов`язковим для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Підсумовуючи усе вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що при розгляді справи судом першої інстанції правильно застосовано норми матеріального та процесуального права, вірно встановлено фактичні обставини справи та надана правова оцінка. За таких обставин апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, судова колегія -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Саратському районі Одеської області залишити без задоволення, а постанову Саратського районного суду Одеської області від 07 листопада 2016 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає чинності негайно після її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Повний текст судового рішення виготовлений 15 березня 2017 року.

Головуючий: М.М.Милосердний

Судді: О.В. Лук`янчук

І.Г. Ступакова