Справа № 730/1145/16-а
Суддя: Ганечко О.М.
Дата ухвалення: 2017-03-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 730/1145/16-а Головуючий у 1-й інстанції: Стельмах А.П. Суддя-доповідач: Ганечко О.М.
У Х В А Л А

Іменем України

14 березня 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючої судді: Ганечко О.М.

суддів: Коротких А.Ю.,Літвіної Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Сосницького районного суду Чернігівської області від 19.01.17 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Борзнянському районі Чернігівської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулась до суду з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в Бортнянському районі Чернігівської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії.

Постановою Сосницького районного суду Чернігівської області від 19.01.17 року в задоволенні позову було відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, позивач звернулась з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Заслухавши суддю - доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

У засідання учасники процесу не з'явилися, будучи належним чином повідомленими, що не перешкоджає слуханню спірного питання відповідно до вимог ч. 4 ст. 196 КАС України.

Відповідно до ч. 6 ст. 12, ч. 1 ст. 41 КАС України, у випадку неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі під час судового розгляду повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не відбувається.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, позивач обіймає посаду старшого секретаря Борзнянського районного суду Чернігівської області, та, відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року №1058-IV, після набуття 56,6 річного віку вона перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Борзнянському районі Чернігівської області, й починаючи з липня 2014 року, вона отримувала пенсію за віком. Умовою призначення пенсії були загальні підстави, тобто досягнення 56,6 річного віку. Проте, починаючи з 2015 року, виплату пенсії припинено.

23.11.16 року позивач звернулася до відповідача із заявою про поновлення виплати пенсії за віком.

25.11.2016 року відповідачем прийнято рішення про відмову позивачу у поновленні пенсії за віком.

Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні позовних вимог, виходив з того, що на сьогоднішній день у позивача відсутнє право на поновлення виплати пенсії, з чим погоджується колегія суддів, з огляду на таке.

З 01.01.2016 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» № 911-VІІІ від 24.12.2015, яким було продовжено особливий порядок виплати пенсії працюючим пенсіонерам у період з 01.01.2016 по 31.12.2016.

Частиною першою статті 47 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" № 1058-IV від 09.07.2003 (зі змінами, внесеними Законом України № 911-VIII, які набрали чинності з 01.01.2016 ) було передбачено, що тимчасово, у період з 01.01.2016 по 31.12.2016 у період роботи особи (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія п. 1 ст. 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту") на посадах, які дають право на призначення пенсії або щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених законами України "Про статус народного депутата України", «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», пенсії, призначені відповідно до цього Закону, не виплачуються; після звільнення з роботи виплата пенсії відповідно до цього Закону поновлюється.

Відповідно до пункту 2 Прикінцевих положень Закону № 213-VIII, порядок виплати пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) працюючим пенсіонерам, встановлений цим Законом, поширюється на пенсіонерів (отримувачів щомісячного довічного грошового утримання) незалежно від часу призначення пенсії.

Пунктом 4 Прикінцевих положень Закону № 213-VIII, покладено обов'язок на Кабінет Міністрів України у тримісячний строк з дня набрання чинності цим Законом: підготувати та подати до 1 травня 2015 року на розгляд Верховної Ради України проект закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних (крім пенсій військовослужбовців і наукових працівників), на загальних підставах; забезпечити прийняття нормативно-правових актів, необхідних для реалізації цього Закону; забезпечити приведення міністерствами та іншими центральними органами виконавчої влади їх нормативно-правових актів у відповідність із цим Законом.

Згідно з пунктом 5 Прикінцевих положень Закону № 213-VIII, у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», «Про статус народного депутата України», «Про Кабінет Міністрів України», «Про судову експертизу», «Про Національний банк України», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про дипломатичну службу», Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 24.12.2015 року № 911-VІІ, що набрав чинності 01.01.2016 року, внесено зміни до статті 47 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" № 1058-IV від 09.07.2003, відповідно до якого встановлено, що тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, пенсії, призначені відповідно до цього Закону особам (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1, ст. 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», які працюють на посадах та на умовах передбачених, у тому числі, Законом України «Про державну службу», пенсії/щомісячне довічне грошове утримання, призначені відповідно цього Закону не виплачуються.

З аналізу наведених положень Закону слідує, що підставою для припинення виплати пенсії є сам факт роботи особи на посаді, яка дає право на призначення пенсії, відповідно до Закону України «Про державну службу», при цьому, не має значення, чи набула особа таке право чи ні.

Судом встановлено, що позивач станом на час звернення з позовом до суду займає посаду старшого секретаря Бортнянського районного суду Чернігівської області та є державним службовцем.

В адміністративному позові заявлено вимоги про зобов'язання відповідача здійснювати виплату пенсії, починаючи з 01.06.2015 року.

Постановою Сосницького районного суду Чернігівської області від 19.01.17 року, позовні вимоги до УПФУ в Бортнянському районі про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії за період з 01.06.15 року по 28.05.16 року включно залишено без розгляду.

Рішення суду першої інстанції в цій частині позивачем не оскаржено.

Судом при вирішенні справи розглянуто вимоги про поновлення виплати пенсії, починаючи з 28.05.2016 року.

Станом на 28.05.2016 року, редакція статті 47 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" № 1058-IV від 09.07.2003 (зі змінами, внесеними Законом України № 911-VIII, які набрали чинності з 01.01.2016 ) встановлює обмеження для виплати пенсії особам, які працюють на посадах та на умовах, передбачених, зокрема, Законом України «Про державну службу».

З огляду на викладене, підстави для зобов'язання відповідача виплатити позивачу пенсію за віком, починаючи з 01.05.2016, відсутні.

Колегія суддів враховує доводи апелянта щодо того, що частиною 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 р. передбачено, що «У разі неприйняття до 1 червня 2015 року Закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до Законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», «Про статус народного депутата України», «Про Кабінет Міністрів України», «Про судову експертизу», «Про Національний банк України», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про дипломатичну службу», Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України.

Неприйняття спеціальних Законів до 1 червня 2015 року, щодо призначення всіх пенсій, автоматично скасовує всі норми щодо пенсійного забезпечення зазначених осіб, зокрема тих, які мали право на призначення пенсії, відповідно до Закону України «Про державну службу», а тому, з цієї дати виплата пенсії повинна бути поновлена.

Таким чином, колегія суддів встановила, що позивач мав право на виплату пенсії за період з 01.06.2015 по 31.12.2015.

Проте, вимоги позивача за вказаний період залишено без розгляду, у зв'язку з пропуском строку на звернення до суду.

Станом на 28.05.2016 року, редакція статті 47 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" № 1058-IV від 09.07.2003 (зі змінами, внесеними Законом України № 911-VIII, які набрали чинності з 01.01.2016 ) встановлює обмеження для виплати пенсії особам, які працюють на посадах та на умовах, передбачених, зокрема, Законом України «Про державну службу».

Згідно зі ст.159 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, що на думку колегії апеляційного адміністративного суду, дотримано судом першої інстанції.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що постанова суду першої інстанції постановлена з дотриманням норм процесуального та матеріального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції, у зв'язку з чим підстав для скасування постанови суду першої інстанції не вбачається.

Керуючись, ст.160, 165, 167,195,197,198, 200,205,211,212,254 КАС України суд, -

УХВАЛИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Постанову Сосницького районного суду Чернігівської області від 19.01.17 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку і строки, визначені ст. 212 КАС України.

Головуючий суддя:

Ганечко О.М.

Коротких А.Ю.

Судді:

Літвіна Н.М.

Головуючий суддя Ганечко О.М.

Судді: Літвіна Н. М.

Коротких А. Ю.