Справа № 464/7253/16-а, 2-а/464/334/16
Суддя: Шавель Руслан Миронович
Дата ухвалення: 2017-03-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про відмову у відкритті апеляційного провадження

15 березня 2017 рокуСправа № 876/1340/17

Суддя Львівського апеляційного адміністративного суду Шавель Р.М., розглянувши апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Галицькому районі м.Львова на постанову Сихівського районного суду м.Львова від 21.10.2016р. у справі за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Галицькому районі м.Львова про визнання дій протиправними та зобов'язання призначити пенсію на пільгових умовах,-

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 30.01.2017р. апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду /УПФ/ України в Галицькому районі м.Львова на постанову Сихівського районного суду м.Львова від 21.10.2016р. у справі № 464/7253/16-а (провадження № 2-а/464/334/16) залишено без руху та надано 30-денний строк з моменту отримання копії ухвали для усунення недоліків апеляційної скарги - надання можливості повторно заявити обґрунтоване клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження із вказівкою на поважні причини його пропуску (а.с. 97).

Вищевказану ухвалу суду від 30.01.2017р. апелянтом отримано 09.02.2017р., що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 99).

27.02.2017р. до Львівського апеляційного адміністративного суду на виконання ухвали суду від 30.01.2017р. надійшло клопотання УПФ України в Галицькому районі м.Львова про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції від 21.10.2016р. (а.с.100-101).

В обгрунтування поданого клопотання апелянт покликається на те, що кошторисом УПФ України в Галицькому районі м.Львова коштів на сплату судового збору не передбачено, на власний розсуд розпоряджатися наданим фінансуванням управління не може і зобов'язане діяти лише в межах, визначених відповідним кошторисом, який затверджується органом виконавчої влади вищого рівня, тому строк на апеляційне оскарження пропущено за обставин, що створили об'єктивні перешкоди і подолання яких для відповідача було неможливим або ускладненим через особливості функціонування, як державного органу.

Згідно абз.2 ч.4 ст.189 КАС України суддя відмовляє у відкритті апеляційного провадження в адміністративній справі якщо заяву про поновлення строків на апеляційне оскарження не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку апеляційного оскарження будуть визнані неповажними.

Наведені апелянтом причини пропуску строку апеляційного оскарження не можна вважати поважними, з наступних підстав.

У розглядуваному випадку основною причиною пропуску строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції апелянт вказує відсутність бюджетних асигнувань для сплати судового збору.

При цьому, пенсійним органом 07.11.2016р. подано апеляційну скаргу (а.с. 67-73), яка через несплату судового збору ухвалою апеляційного суду від 30.11.2016р. була залишена без руху (а.с. 78-79), а в подальшому повернута апелянту (а.с. 82).

10.01.2017р. апелянтом повторно скеровано апеляційну скаргу разом із заявою про поновлення строку на апеляційне оскарження (а.с. 90-94).

Відповідно до ч.1 ст. 102 КАС України пропущений з поважних причин процесуальний строк, встановлений законом, може бути поновлений.

Причину пропуску строку можна вважати поважною, якщо вона одночасно відповідає таким умовам: це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом або судом строк; це обставина, яка виникла об'єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; ця причина виникла протягом строку, який пропущено; ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

Поважними причинами пропуску строку на оскарження судового рішення можуть бути визнані лише такі обставини, які є об'єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звертається до суду, пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та повинні бути підтверджені належними доказами.

Разом з тим, належних та допустимих доказів щодо неможливості сплати судового збору за подання первинної апеляційної скарги, що призвело в подальшому до пропуску строку на апеляційне оскарження, апелянтом не надано.

Окрім того, невиконання обов'язку КМ України щодо забезпечення відповідного фінансування державних органів, які позбавляються пільг щодо сплати судового збору, не може ставитися як безумовна підстава поновлення строку апеляційного оскарження, оскільки таке поновлення строку повинно застосовуватися лише за умови поважності причин його пропуску, що в зазначеному випадку встановлено не було.

Таким чином, відсутність бюджетного фінансування не надає суб'єкту владних повноважень права у будь-який необмежений час після спливу строку апеляційного оскарження реалізовувати право на апеляційне оскарження судового рішення.

Під час вирішення клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження суд враховує рішення Європейського суду з прав людини /ЄСПЛ/ від 03.04.2008р. «Справа «Пономарьов проти України», де наголошено на тому, що одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata - принцип остаточності рішення суду.

В аспекті цього рішення ЄСПЛ розглядувана справа стосується не екстраординарного перегляду обов'язкового до виконання рішення суду, а відновлення провадження через значний проміжок часу у зв'язку із поновленням строку на ординарне апеляційне оскарження.

За висновками вказаного рішення ЄСПЛ якщо строки на ординарне апеляційне оскарження поновлені зі спливом значного періоду часу та з підстав, які не видаються переконливими, як у цій справі, де нібито складне економічне становище перешкоджало відповідачу сплатити державне мито, таке рішення може порушувати принцип юридичної визначеності, так і перегляд в порядку нагляду.

З урахуванням наведеного, враховуючи обмеженість дискреційних повноважень апеляційного суду щодо поновлення строку на апеляційне оскарження, яка полягає в необхідності наведення вагомих підстав для такого поновлення, оцінюючи в сукупності всі вищеперераховані обставини, клопотання УПФ в Галицькому районі м.Львова не підлягає до задоволення; наведена підстава (відсутність бюджетних асигнувань для сплати судового збору) для поновлення строку на оскарження не виправдовує втручання у принцип остаточності рішення суду.

При цьому, зміна законодавства в частині регулювання питання сплати судового збору (в тому числі звільнення від сплати такого) не може вважатися поважною причиною для поновлення строку апеляційного оскарження.

З огляду на вищевикладене, у відкритті апеляційного провадження належить відмовити у зв'язку з невиконанням вимог ухвали суду від 30.01.2017р. про залишення апеляційної скарги без руху та ненаданням обгрунтованого клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Керуючись абз.2 ч.4 ст.189 КАС України, -

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою управління Пенсійного фонду України в Галицькому районі м.Львова на постанову Сихівського районного суду м.Львова від 21.10.2016р. у справі за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Галицькому районі м.Львова про визнання дій протиправними та зобов'язання призначити пенсію на пільгових умовах.

Копію ухвали надіслати особам, які беруть участь у справі, - для відома.

Ухвала може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Суддя Львівського апеляційного

адміністративного суду Р.М. Шавель