Справа № 802/2225/16-а
Суддя: Крапівницька Н. Л.
Дата ухвалення: 2017-02-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У КР А Ї Н И

м. Вінниця

22 лютого 2017 р. Справа № 802/2225/16-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Крапівницької Н.Л.,

секретаря судового засідання: Бондаренка І.В.,

за участю представників сторін:

позивача: Пізюка О.В.,

відповідача: Волошенюк Є.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Вінниці адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Барлінек Інвест"

до офісу великих платників податків Державної фіскальної служби;

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет позову Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві

про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

До Вінницького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом звернулось товариство з обмеженою відповідальністю "Барлінек Інвест" до офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 19.07.2016 року та 16.08.2016 року товариством з обмеженою відповідальністю "Барлінек Інвест" до офісу великих платників податків ДФС подано податкові декларації з податку на додану вартість із відповідними заявами про повернення на поточний рахунок підприємства сум бюджетного відшкодування вказаного податку. Зокрема, 19.07.2016 року подано податкову декларацію з податку на додану вартість № та відповідну заяву про повернення на рахунок підприємства 14085460 грн. бюджетного відшкодування ПДВ та 16.08.2016 року надано податкову декларацію з податку на додану вартість № та заяву про повернення на рахунок підприємства 15935352 грн. бюджетного відшкодування ПДВ.

Після перевірки фіскальним органом наданих заяв на їх відповідність вимогам п. 200.19 ст. 200 ПК України, вони були внесені до "Реєстру 1 заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість, поданих платниками такого податку, які відповідають критеріям, визначеним пунктом 200.19 статті 200 Податкового кодексу України".

31.08.2016 року на поточний банківський рахунок ТОВ "Барлінек Інвест" платіжним дорученням №6756-07 перераховано 13854095,50 грн. із заявлених до відшкодування 14085460 грн. Різниця між заявленою та отриманою сумами становить 231364.50 грн. 29.09.2016 року на поточний банківський рахунок ТОВ "Барлінек Інвест" платіжним дорученням №7036-07 перераховано кошти в сумі 15627303,46 грн. із заявлених до відшкодування 15935352 грн.. Різниця між заявленою та отриманою сумами становить 308048.54 грн. Таким чином, позивачу не відшкодовано ПДВ в розмірі 539413,04 грн. за липень і серпень 2016 року, що і стало підставою для звернення до суду з даним адміністративним позовом.

У судовому засіданні представник позивача просив адміністративний позов задовольнити посилаючись на обставини викладені у позовній заяві.

Представник відповідача проти задоволення адміністративного позову заперечувала та просив врахувати подані письмові заперечення.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет позову Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується матеріалами справи.

Відповідно до ч.2, ст. 128 КАС України, неприбуття в судове засідання без поважних причин представника сторони або третьої особи, які прибули в судове засідання, або неповідомлення ним про причини неприбуття не є перешкодою для розгляду справи.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, заслухавши пояснення представників сторін, оцінивши докази, які є у справі, суд встановив наступне.

19.07.2016 року та 16.08.2016 року товариством з обмеженою відповідальністю "Барлінек Інвест" до офісу великих платників податків ДФС подано податкові декларації з податку на додану вартість із відповідними заявами про повернення на поточний рахунок підприємства сум бюджетного відшкодування вказаного податку.

Зокрема, 19.07.2016 року надано податкову декларацію з податку на додану вартість № та відповідну заяву про повернення на рахунок підприємства 14085460 грн. бюджетного відшкодування ПДВ.

16.08.2016 року позивачем подано податкову декларацію з податку на додану вартість № та відповідну заяву про повернення на рахунок підприємства 15935352 грн. бюджетного відшкодування ПДВ.

Після направлення вказаних податкових декларацій та заяв про бюджетне відшкодування ПДВ, підприємством ніяких податкових повідомлень-рішень про зменшення (не узгодження) заявленої до відшкодування суми ПДВ - не надходило.

Відтак, підприємство вважає, що зазначені в поданих податкових деклараціях суми ПДВ є узгодженими та у відповідності з п. 200.10. ст. 200 ПК України підлягають поверненню з державного бюджету на поточний банківський рахунок підприємства.

31.08.2016 року на поточний банківський рахунок ТОВ "Барлінек Інвест" платіжним дорученням №6756-07 перераховано 13854095,50 грн. із заявлених до відшкодування 14085460 грн. Різниця між заявленою та отриманою сумами становить 231364.50 грн.

29.09.2016 року на поточний банківський рахунок ТОВ "Барлінек Інвест" платіжним дорученням №7036-07 було перераховано 15627303,46 грн. із заявлених до відшкодування 15 935 352 грн.. Різниця між заявленою та отриманою сумами становить 308048.54 грн..

19.09.2016 року на адресу офісу великих платників податків ДФС був направлений лист (а. с. 42) з проханням подати органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, висновок із зазначенням недоплаченої суми в розмірі 231364,50 грн., що підлягає відшкодуванню з бюджету. 26.10.2016 року відповідачем направлено лист про надання інформації (а.с.43-44).

У відповіді відповідача було зазначено, що сума залишку невідшкодованого ПДВ в розмірі 231364,50 грн. за липень 2016 року, за результатами камеральної перевірки, залишена на відпрацювання по ланцюгу постачання до виробника та до моменту отримання матеріалів зустрічних звірок. Після отримання відповідних матеріалів, офісом великих платників податків ДФС будуть вжиті всі відповідні заходи передбачені Податковим кодексом України.

В ході розгляду справи судом з'ясовано, що за завданням офісу великих платників податків ДФС, проведено зустрічну звірку для підтвердження господарських відносин з ТОВ "Барлінек Інвест" у червні 2016 року, їх реальністю та повнотою відображення в обліку одного з контрагентів позивача - ТОВ "ЮК Кристал". За результатами вказаної звірки 21.09.2016 року була складена довідка № 971/1403/35648543, якою підтверджено відсутність будь-яких порушень.

Суд звертає увагу на те, що після встановлення факту відсутності порушень суми бюджетного відшкодування ПДВ недоплаченої позивачу суми не здійснено.

Не зважаючи на факт відсутності порушень, відповідачем у наступному звітному періоді повторно було зменшено суму бюджетних відшкодувань заявлених сум ПДВ на 308048.54 грн.

Бажаючи вирішити спірні питання у досудовому порядку, ТОВ "Барлінек Інвест" звернулося з листом від 20.10.2016 року (а. с. 46-47) до Державної фіскальної служби України. ДФС України переадресувала вказаний лист до офісу великих платників податків ДФС, зобов'язавши останнього розглянути звернення та надати заявнику ґрунтовну відповідь згідно з чинним законодавством.

У відповідь ТОВ "Барлінек Інвест" листом "Про надання відповіді" від 18.11.2016 року (а. с. 50-51) повідомлено, що сума залишку невідшкодованого ПДВ в розмірі 231364,50 грн. за червень 2016 року, та в розмірі 308048,54 грн. за липень 2016 року, за результатами камеральної перевірки, залишена на відпрацювання по ланцюгу постачання до виробника та до моменту отримання матеріалів зустрічних звірок. Офісом ВПП ДФС отримано довідки зустрічних звірок по контрагенту ТОВ "ЮК Кристал" за період червень-липень 2016 року. За результатами проведеного аналізу отриманих довідок встановлено, що ТОВ "ЮК Кристал" є посередником і придбавало продукцію у наступних контрагентів: ТОВ "Фореста Верде", ТОВ "Арсентранс", ФОП ОСОБА_3, ФОП ОСОБА_4, ФОП ОСОБА_5 У зв'язку з чим, офісом ВПП ДФС направлено запити по ланцюгу постачання щодо підтвердження взаємовідносин. Після отримання відповідних матеріалів, Офісом великих платників податків ДФС будуть вжиті всі відповідні заходи передбачені Податковим кодексом України.".

Зазначена відповідь свідчить про те, що відповідачем отримано підтвердження господарських відносин позивача із контрагентами, ПДВ від господарської діяльності з якими було включено до декларації та заяви про його бюджетне відшкодування.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд враховує наступне.

Відповідно до пп. 14.1.18 п. 14.1 ст. 14 ПК України бюджетне відшкодування - це відшкодування від'ємного значення податку на додану вартість на підставі підтвердження правомірності сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість за результатами перевірки платника, у тому числі автоматичне бюджетне відшкодування у порядку та за критеріями, визначеними у розділі V цього Кодексу.

Порядок визначення суми податку, що підлягає відшкодуванню з Державного бюджету України (бюджетному відшкодуванню), та строки проведення розрахунків врегульовано ст. 200 ПК України.

За змістом п.п. 200.7 та 200.10 вказаної статті платник податку, який має право на отримання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення суми бюджетного відшкодування, подає відповідному органу державної податкової служби податкову декларацію та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації. Протягом 30 календарних днів, що настають за граничним терміном отримання податкової декларації, податковий орган проводить камеральну перевірку заявлених у ній даних.

Згідно з п. 200.11 ПК України за наявності достатніх підстав, які свідчать, що розрахунок суми бюджетного відшкодування було зроблено з порушенням норм податкового законодавства, податковий орган має право провести документальну позапланову виїзну перевірку платника для визначення достовірності нарахування такого бюджетного відшкодування протягом 30 календарних днів, що настають за граничним терміном проведення камеральної перевірки.

Перелік достатніх підстав, які надають право податковим органам на позапланову виїзну документальну перевірку платника податку на додану вартість для визначення достовірності нарахування бюджетного відшкодування податку, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п.п. 200.12 та 200.13 ст. 200 ПК України орган державної податкової служби зобов'язаний у п'ятиденний строк після закінчення перевірки подати органу Державного казначейства України висновок із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню з бюджету. На підставі отриманого висновку відповідного органу державної податкової служби орган Державного казначейства України видає платнику податку зазначену в ньому суму бюджетного відшкодування шляхом перерахування коштів з бюджетного рахунку на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку протягом п'яти операційних днів після отримання висновку органу державної податкової служби.

Відповідно до абз. "б" п. 200.14 ст. 200 ПК України, якщо за результатами камеральної або документальної позапланової виїзної перевірки контролюючий орган виявляє невідповідність суми бюджетного відшкодування сумі, заявленій у податковій декларації, то такий орган у разі перевищення заявленої платником податку суми бюджетного відшкодування над сумою, визначеною контролюючим органом за результатами перевірок, надсилає платнику податку податкове повідомлення, в якому зазначаються сума такого перевищення та підстави для її вирахування.

Після закінчення процедури адміністративного або судового оскарження контролюючий орган протягом п'яти робочих днів, що настали за днем отримання відповідного рішення, зобов'язаний подати органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів висновок із зазначенням суми податку, що підлягає відшкодуванню з бюджету (п. 200.15 ст. 200 ПК України).

Згідно з п. 200.17 ст. 200 ПК України джерелом сплати бюджетного відшкодування (у тому числі заборгованості бюджету) є доходи Державного бюджету України. Забороняється обумовлювати або обмежувати виплату бюджетного відшкодування наявністю або відсутністю доходів, отриманих від цього податку в окремих регіонах України.

Таким чином судом встановлено, що ТОВ "Барлінек Інвест" не отримало належного йому бюджетного відшкодування за червень 2016 року в розмірі 231364.50 грн. та за липень 2016 року в розмірі 308048.54 грн.

Суми податку, не відшкодовані платникам протягом визначеного зазначеною статтею строку, вважаються заборгованістю бюджету з відшкодування податку на додану вартість. На суму такої заборгованості нараховується пеня на рівні 120 відсотків облікової ставки Національного банку України, встановленої на момент виникнення пені, протягом строку її дії, включаючи день погашення (п. 200.23 ст. 200 ПК України).

З огляду на зазначене суд дійшов висновку, що у разі виконання платником податку, який має право на отримання бюджетного відшкодування, передбачених п.п. 200.7 та 200.8 ст. 200 Податкового кодексу України вимог, та підтвердження достовірності нарахування такого відшкодування органом державної податкової служби за результатами проведення камеральної чи документальної позапланової виїзної перевірки, цей орган зобов'язаний у п'ятиденний строк після закінчення перевірки подати органу Державного казначейства України висновок із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню з бюджету.

Протягом п'яти операційних днів після отримання зазначеного висновку орган Державного казначейства України повинен видати платнику податку зазначену в ньому суму бюджетного відшкодування шляхом перерахування коштів з бюджетного рахунка на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку.

На суми податку, не відшкодовані протягом визначених ст. 200 ПК України строків, які вважаються заборгованістю бюджету з відшкодування ПДВ, нараховується пеня на рівні 120 відсотків облікової ставки Національного банку України, встановленої на момент виникнення пені, протягом строку її дії, включаючи день погашення. Неподання органом державної податкової служби після закінчення перевірки до органу Державного казначейства України висновку із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню з бюджету, та непогашення у зв'язку з цим заборгованості бюджету з ПДВ, не позбавляє платника податку права пред'явити вимоги про стягнення зазначеної пені.

Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду України від 03.06.2014 року у справі № 21-131а14.

Постановою Кабінету Міністрів України № 845 від 03 серпня 2011 року затверджено Порядок виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, згідно з яким стягувач, на користь якого прийняті судові рішення про бюджетне відшкодування податку на додану вартість та/або пені, нарахованої на заборгованість державного бюджету з відшкодування такого податку, подає документи, зазначені у пункті 6 цього Порядку, до органу Казначейства за місцем реєстрації стягувача в органі державної податкової служби (пункт 23).

Наведеним підзаконним нормативно-правовим актом безпосередньо передбачено можливість ухвалення на користь особи судового рішення про стягнення суми пені нарахованої на заборгованість державного бюджету з відшкодування з податку на додану вартість і встановлено особливості процедури такого стягнення; у рамках цієї процедури особа зобов'язана подати до казначейства документи, наведені у пункті 6 зазначеного Порядку, якими є, зокрема, відповідна заява, судові рішення про стягнення коштів (у разі наявності).

Крім того, у п. 145 рішення Європейського суду з прав людини від 15.11.1996 року у справі "Чахал проти Об'єднаного Королівства" (Chahal v. the United Kingdom, (22414/93) [1996] ECHR 54) зазначено, що ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни.

Суть цієї статті зводиться до вимоги надати заявникові такі міри правового захисту на національному рівні, що дозволили б компетентному державному органові розглядати по суті скарги на порушення положень Конвенції й надавати відповідний судовий захист, хоча держави - учасники Конвенції мають деяку свободу розсуду щодо того, яким чином вони забезпечують при цьому виконання своїх зобов'язань. Крім того, Суд указав на те, що за деяких обставин вимоги ст.13 Конвенції можуть забезпечуватися всією сукупністю засобів, що передбачаються національним правом.

Стаття 13 вимагає, щоб норми національного правового засобу стосувалися сутності "небезпідставної заяви" за Конвенцією та надавали відповідне відшкодування. Зміст зобов'язань за ст. 13 також залежить від характеру скарги заявника за Конвенцією. Тим не менше, засіб захисту, що вимагається згаданою статтею повинен бути "ефективним" як у законі, так і на практиці, зокрема, у тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (п. 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Афанасьєв проти України" від 5 квітня 2005 року (заява № 8722/02)).

Отже, "ефективний засіб правого захисту" у розумінні ст.13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату; винесення рішень, які не призводять безпосередньо до змін в обсязі прав та забезпечення їх примусової реалізації, не відповідає розглядуваній міжнародній нормі.

За таких обставин, враховуючи наявність у відповідача обов'язку зі сплати пені на суми податку, що не відшкодовані платнику протягом визначеного ст. 200 ПК України строку, суд дійшов висновку про задоволення позовної вимоги про стягнення з Державного бюджету України суми пені, нарахованої на суму невідшкодованого податку на додану вартість за червень 2016 року в розмірі 231364.50 грн. та за липень 2016 року в розмірі 308048.54 грн.

Таким чином, суд переконаний, що офіс великих платників податків Державної фіскальної служби України не виконав вимог законодавства та не подав у п'ятиденний строк після закінчення перевірки, до органів Державної казначейської служби України висновок із зазначенням сум ПДВ, що підлягають відшкодуванню товариству з бюджету, чим порушено права позивача.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Відповідно до ст. ст. 11, 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно ст. 86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Частиною 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 94 КАС України визначено, що у випадку, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163, 167, 255, 257 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність посадових осіб офісу великих платників податків Державної фіскальної служби щодо неподання до органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів висновку із зазначенням всіх заявлених відшкодувань сум податку на додану вартість товариству з обмеженою відповідальністю "Барлінек Інвест".

Зобов'язати офіс великих платників Державної фіскальної служби (, м. Київ, вул. Дегтярівська, 11-Г) подати до органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів - Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві висновок із зазначенням заявлених та не відшкодованих сум з податку на додану вартість товариству з обмеженою відповідальністю "Барлінек Інвест" (, м. Вінниця, вул. Чехова,7-В) в розмірі: за червень 2016 - 231364,50 грн. (двісті тридцять одна тисяча триста шістдесят чотири гривні 50 копійок) та липень 2016 року 308048,54 гривень (триста вісім тисяч сорок вісім гривень 54 копійки) і які підлягають відшкодуванню із державного бюджету.

Стягнути з офісу великих платників податків Державної фіскальної служби (, м. Київ, вул. Дегтярівська, 11-Г), за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, в користь товариства з обмеженою відповідальністю "Барлінек Інвест" (, м. Вінниця, вул. Чехова,7-В) сплачений при зверненні до суду судовий збір в сумі 8091,19 гривень (вісім тисяч дев'яносто одна гривня 19 коп.), які сплачено відповідно до платіжного доручення №9987 від 15.12.2016.

Постанова набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя /підпис/ Крапівницька Н. Л.

Згідно з оригіналом Суддя Секретар