Справа № 347/988/15
Суддя: Довгополов Олександр Михайлович
Дата ухвалення: 2017-03-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2017 р. Справа № 876/11231/15

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Довгополова О.М.,

суддів Гудима Л.Я., Шинкар Т.І.,

з участю секретаря судового засідання Кудєрової О.В.,

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

третьої особи ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Косівського районного суду Івано-Франківської області від 29 жовтня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Вербовецької сільської ради Косівського району Івано-Франківської області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_3, ОСОБА_4, про скасування рішень, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Вербовецької сільської ради Косівського району Івано-Франківської області, яким просила скасувати рішення відповідача від 25.12.2014 року № 311-ХХХІІІ/2014 та № 313-ХХХІІІ/2014.

Постановою Косівського районного суду Івано-Франківської області від 29 жовтня 2015 року у задоволенні позову відмовлено.

Постанова мотивована тим, що позивач не є власником земельної ділянки, суміжної із спірною, а також не надала суду доказів на підтвердження факту порушення оскаржуваними рішеннями відповідача її права як землекористувача. Крім того, позивач також просила визнати незаконним та скасувати рішення Вербовецької сільської ради від 25.12.2014 року № 311-ХХХІІІ/2014 про погодження ОСОБА_4 кадастрового плану земельної ділянки для будівництва і обслуговування будівель та споруд по АДРЕСА_1 без підпису суміжника ОСОБА_3, при тому, що останній таких вимог перед судом не заявляв, а повноважень на представлення інтересів ОСОБА_3 позивач суду не надала. Тому суд дійшов всинови, що у задоволенні позову слід відмовити.

Постанову в апеляційному порядку оскаржила позивач, вважає, що суд порушив норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, неповно встановив обставини, що мають значення для справи, а висновки суду не відповідають обставинам справи. Просить постанову скасувати та відмовити у задоволенні позову.

На обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що, прийнявши оскаржувані рішення, відповідач порушив її права як законного землекористувача суміжної земельної ділянки по АДРЕСА_2, оскільки вона є власником житлового будинку з господарськими спорудами, що знаходиться на цій ділянці.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача, її представника та третьої особи, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково з наступних підстав.

Як встановив суд, рішенням Вербовецької сільської ради Косівського району Івано-Франківської області від 25.12.2014 року № 311-ХХХІІІ/2014 «Про розгляд заяв, листів, актів, довідок, інформацій» було погоджено ОСОБА_4 кадастровий план земельної ділянки для будівництва і обслуговування будівель та споруд по АДРЕСА_1 без підпису суміжного землекористувача ОСОБА_3

А рішенням від 25.12.2014 року № 313- ХХХІІІ/2014 «Про затвердження технічної документації землеустрою» ОСОБА_4 було затверджено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі згідно Державного акту про право приватної власності на землю серії І-ІФ-08-08-2/000142 від 05.03.1995 року № 142, та уточнено площі та лінійні проміри земельної ділянки № 1 для будівництва і обслуговування житлового будинку та господарських споруд по АДРЕСА_1 площею 0,2500 га, в томі числі по угіддях: під будівлями і двором 0,0995 га, сіножаті 0,00366 га, ріллі 0,1139 га.

Разом з тим, як встановив суд, а також вказано в оскаржуваному рішенні відповідача № 313- ХХХІІІ/2014, третя особа у справі ОСОБА_4 є власником земельної ділянки по АДРЕСА_1 площею 0,25 га для будівництва і обслуговування жилого будинку та господарських будівель і 0,02 га для ведення особистого підсобного господарства, право власності на яку підтверджується Державним актом про право приватної власності на землю серії І-ІФ-08-08-2/000142, виданим 05.03.1995 року на підставі рішення Вербовецької сільської ради від 29.12.1994 року № 71.

Водночас на обґрунтування свої позовних вимог ОСОБА_1 зазначає, що на підставі договору дарування, укладеного з її бабцею ОСОБА_5, у 2001 році вона набула права власності на житловий будинок з господарськими спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_2, в зв'язку з чим до неї перейшло право користування земельною ділянкою за вказаною адресою, яка межує з ділянко по АДРЕСА_1, яка належить ОСОБА_4 Тому, на думку позивача, погодження оскаржуваними рішеннями ОСОБА_4 кадастрового плану земельної ділянки по АДРЕСА_1 без підпису суміжного землекористувача ОСОБА_3 та затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж цієї земельної ділянки в натурі з уточненням площі та лінійних замірів порушує її права як землекористувача.

Суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні позову, виходив з того, що позивач не є власником земельної ділянки, суміжної із спірною, а також не надала суду доказів на підтвердження факту порушення оскаржуваними рішеннями відповідача її права як землекористувача.

Однак суд першої інстанції не врахував наступного.

Відповідно до ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (тут і далі в редакції, чинній на час подання позовної заяви і розгляду справи судом першої інстанції) завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Згідно з п. п. 1, 7 ч. 1 ст. 3 цього Кодексу справою адміністративної юрисдикції є переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень; суб'єкт владних повноважень - це орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі при виконанні делегованих повноважень.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 цього Кодексу юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Згідно з п. 1 ч. 2 статті 17 цього Кодексу компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Таким чином, відповідно до змісту наведених норм до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка правильності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб) відповідно до прийнятих або вчинених при здійсненні ними владних управлінських функцій.

Таким чином, враховуючи встановлення факту власності ОСОБА_4 на земельну ділянку по АДРЕСА_1 на підставі Державного акта про право приватної власності на землю № І-ІФ-08-08-2/000142, а також факт користування ОСОБА_1 земельною ділянкою по АДРЕСА_2 як власника житлового будинку з господарськими спорудами за цією адресою, колегія суддів вважає, що спори щодо цих ділянок є спорами щодо права власності на них чи права користування ними, в тому числі їх розмірів чи меж.

За таких обставин колегія суддів дійшла висновку, що оскаржувані рішення Вербовецької сільської ради Косівського району Івано-Франківської області в даному випадку не є рішеннями відповідача як суб'єкта владних повноважень у сфері управлінської діяльності в розумінні наведених вище норм Кодексу адміністративного судочинства України, в зв'язку з чим, на думку колегії суддів, даний спір не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

При цьому, колегія суддів враховує, що відповідно до ст. 1 Цивільного процесуального кодексу України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з ч. 1 ст. 15 цього Кодексу суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Враховуючи наведене вище, колегія суддів дійшла висновку про те, що даний спір не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства, що відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 157 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для закриття провадження у справі.

А згідно з ч. 1 ст. 203 цього Кодексу постанова суду першої інстанції скасовується в апеляційному порядку і провадження у справі закривається з підстав, встановлених статтею 157 цього Кодексу.

Враховуючи наведене вище, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржувана постанова прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального справа, що призвело до неправильного вирішення справи, тому її слід скасувати і закрити провадження у справі.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 157, ст. ст. 160, 195, 196, п. 4 ч. 1 ст. 198, ч. 1 ст. 203, п. 4 ч. 1 ст. 205, ст. ст. 206, 254 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Косівського районного суду Івано-Франківської області від 29 жовтня 2015 року у справі № 347/988/15 за позовом ОСОБА_1 до Вербовецької сільської ради Косівського району Івано-Франківської області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_3, ОСОБА_4, про скасування рішень - скасувати і закрити провадження у справі.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили.

Головуючий О.М. Довгополов

Судді Л.Я. Гудим

Т.І. Шинкар

Ухвала складена в повному обсязі 17.03.2017 року