Справа № 572/457/17
Суддя: Рижий О.А.
Дата ухвалення: 2017-03-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Сарненський районний суд
_____________________________________________________________________________________
Справа № 572/457/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 березня 2017 року м. Сарни

Сарненський районний суд Рівненської області в складі:

головуючий суддя - Рижий О.А.

при секретарі - Мороз Ю.М.

за участю представника відповідача - Дудар О.М. (довіреність від 06.03.2017 р.)

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Сарни справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Сарненському районі про визнання дій протиправними та зобов'язання відновити виплату пенсії.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

ОСОБА_2 звернулася до суду із позовом у порядку адміністративного судочинства, в якому просить визнати дії протиправними Управління Пенсійного фонду України Рівненської області щодо не нарахування та не виплати пенсії державного службовця та зобов'язати відновити нарахування виплату пенсії державного службовця, починаючи з 01.06.2015 року.

З адміністративного позову ОСОБА_2 вбачається, що позивачка перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Сарненському районі Рівненської області та до 01.04.2015 року отримувала пенсію за віком відповідно до Закону України "Про державну службу". Позивачка вказує, що вона з 26.02.2008 р. по даний час працює на посаді першого заступника начальника управління Пенсійного фонду України в Сарненському районі. На підтвердженя цього ОСОБА_2 в позові вказує, що їй було призупинено виплату пенсії за віком з 01.04.2015 р. в зв'язку з тим, що станом на 01.04.2015 р. вона працювала на посаді державного службовця, на підставі Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" №213-VІІІ від 02.03.2015 р., проте вважає такі дії відповідача неправомірними, а тому звернулася до суду з даним позовом.

В судове засідання ОСОБА_2 не з'явилася, в позові просила розглядати справу у її відсутність позовні вимоги підтримує та просить їх задоволити.

Представник відповідача Дудар О.М. адміністративний позов не визнала та дала пояснення в підтримання заперечень, які надійшли від відповідача до суду через канцелярію суду. Представник відповідача просила в позові ОСОБА_2 відмовити, мотивуючи дане заперечення тим, що згідно із змінами у чинному законодавстві, пенсії державним службовцям не призначаються, а призначені раніше пенсії не нараховуються, та не виплачуються. Із заперечень представника відповідача вбачається, що ст. 58 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" було викладено в наступній редакції: "Тимчасово, у період з 1 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року, пенсії, призначені відповідно до цього Закону у період роботи особи (крім інвалідів І та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється чинність п.1 ст.10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту") на посадах, які дають право на призначення пенсії або щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених законами України "Про статус народного депутата України", "Про державну службу", "Про прокуратуру", "Про судоустрій і статус суддів", не виплачуються. З 01.01.2016 року Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 24.12.2015 року № 911-VІІІ внесено зміни до низки законів, щодо порядку виплати пенсії працюючим пенсіонерам. У статті 37 Закону України "Про державну службу" абзаци 1 та 2 частини 4 викласти в такій редакції: "Тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року: особам (крім інвалідів І та II груп, інвалідів війни III групи, ветеранів військової служби та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"), які працюють на посадах та на умовах, передбачених цим Законом, законами України "Про прокуратуру", "Про судоустрій і статус суддів", призначені пенсії/щомісячне довічне грошове утримання не виплачуються". Абзаци 1 та 2 частини 1 ст. 58 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" викладені в такій редакції: "Тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, пенсії, призначені відповідно до цього Закону: особам (крім інвалідів І та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія п.1 ст.10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"), які працюють на посадах та на умовах, передбачених законами України "Про державну службу", "Про прокуратуру", "Про судоустрій і статус суддів", призначені пенсії/щомісячне довічне грошове утримання не виплачуються". Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від року № 1774-VIII було внесено зміни в ст. 37 Закону України "Про державну службу" слова і цифри "1 січня 2016 року по 31 грудня 2016" замінено цифрами і словами "Тимчасово, по 31 грудня 2017 року". Абзаци 1 та 2 частини 1 статті 58 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" слова і цифри "1 січня 2016 року по 31 грудня 2016" замінено цифрами і словами "Тимчасово, по 31 грудня 2017 року". Тобто, на 2017 рік продовжено тимчасове зупинення виплати пенсій працюючим державним службовцям. Враховуючи прийняті Верховною Радою України зміни щодо пенсійного забезпечення працюючих пенсіонерів, у період з 01.04.2015 року по даний час пенсія Позивача, яка призначена у відповідності до Закону України "Про державну службу" не виплачується через зайнятість Позивача на посаді держаного службовця. А тому, представник відповідача вважає, що законними та обґрунтованими є дії управління ПФУ щодо призупинення виплати пенсії Позивача в період із 01.04.2015 по 31.12.2015, з 01.01.2016 по 31.12.2016 та з 01.01.2017 р. по даний час, наголошуючи, що Закони України від 02.03.2015 року № 213-VІІІ, від 24.12.2015 року № 911-VІІІ та від 06.12.2016 року № 1774-VIII є чинними і неконституційними не визнавалися. Представник відповідача в запереченнях посилається на те, що відповідно до частини першої статті 99 КАС адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами, а також на ч. 1 ст. 100 КАС передбачено, що адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку.

Суд, вивчивши позовну заяву ОСОБА_2, заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що адміністративний позов підлягає до задоволення, при цьому суд,

ВСТАНОВИВ:

Позивач перебуває на обліку в органах Пенсійного фонду України, з 01.04.2017 р. та отримувала пенсію за віком призначену відповідно до Закону України "Про державну службу", та Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Відповідно до довідки №17/11-вн від 11.01.2017 р. ОСОБА_2 з 24.10.2011 р. року займає посаду першого заступника начальника УПФУ в Сарненському районі (а.с.10).

Позивач звернулася до відповідача із заявою від 17.11.2016 про поновлення виплати пенсії відповідно до вказаного закону з 01.06.2015 р.(а.с.15).

З огляду на викладене у відповіді голови комісії з припинення Л.Романенко ОСОБА_2, їй було відмовлено в поновленні нарахування та виплати зазначеної пенсії з підстав, на які представник відповідача посилається в своїх запереченнях (а.с.11-14).

Відповідно до ч.1 ст.37 Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 №3723-ХІІ в редакції, що діяла на час призначення пенсії ОСОБА_2, на одержання пенсії державного службовця мають право особи, які досягли пенсійного віку та мають страховий стаж 25 років (для чоловіків), в т.ч. стаж державної служби не менше 10 років. Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховані страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування. За кожен повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на 1% заробітку, але не більше 90%.

З листа відповідача від 19.01.2017 №77-03-29/ вбачається, що позивачу відмовлено в поновлені вказаної пенсії, посилаючись на зміни в законодавстві, якими скасовано спеціальні пенсії державним службовцям, а також порядок та умови їх перерахунку.

На переконання суду положення нормативно-правових актів, на які посилається відповідач, відмовляючи позивачу в поновлені пенсії, можуть стосуватися лише тих державних службовців, які вийшли на пенсію після 01.05.2016 року - дати набрання чинності новим Законом України "Про державну службу" № 889-19 від 10.12.2015, оскільки ним не передбачені спеціальні умови пенсійного забезпечення осіб, які є державними службовцями та працюють на нових умовах.

Як встановлено вище, позивачу пенсія призначена та виплачувалася до 01.04.2015 р. за Законом України "Про державну службу" №3723-ХІІ від 16.12.1993 (зі змінами), а тому з цього часу вона набула обсяг прав та гарантій щодо пенсійного забезпечення, визначений цим Законом.

Відповідно до ст.68 Конституції України, кожен зобов'язаний неухильно додержувати-ся Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи інших людей.

Відповідно до ст. 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі Конвенція) зазначено, що Високі Договірні Сторони гарантують кожній людині, яка знаходиться під їхньою юрисдикцією, права і свободи, визначені в розділі 1 цієї Конвенції.

Стаття 14 Конвенції передбачає, що здійснення прав і свобод, викладених у цій Конвенції, гарантується без будь-якої дискримінації за ознакою статі, раси, кольору шкіри, мови, релігії, політичних чи інших переконань, національного або соціального походження, належності до національних меншин майнового стану, народження або інших обставин.

Стаття 1 Першого протоколу до Конвенції передбачає, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до статті 18 Конвенції обмеження, які дозволяються нею щодо згаданих прав та свобод, можуть застосовуватися тільки з тією метою, з якою вони передбачені.

Відповідно до роз'яснень, які містяться в Постанові Пленуму Верховного Суду України №9 від 1 листопада 1996 року "Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя", оскільки Конституція України, як зазначено в її ст.8, має найвищу юридичну силу, а її норми є нормами прямої дії, суди при розгляді конкретних справ мають оцінювати зміст будь-якого закону чи іншого нормативно-правового акта з точки зору його відповідності Конституції і в усіх необхідних випадках застосовувати Конституцію як акт прямої дії. Судові рішення мають ґрунтуватися на Конституції, а також на чинному законодавстві, яке не суперечить йому. Суд безпосередньо застосовує Конституцію у разі, коли зі змісту норм Конституції не випливає необхідність додаткової регламентації її положень законом.

Враховуючи викладене, суд вважає, що діями відповідача безпосередньо порушено право позивача на соціальний захист, гарантоване ст. 46 Конституції України, обмеження якого неможливе, враховуючи положення норм вище проаналізованого чинного законодавства, тому слід визнати протиправними дії управління Пенсійного фонду України в Сарненському районі, які полягають у призупиненні виплати позивачу пенсії за віком у відповідності до Закону України "Про державну службу".

Згідно з ч.2 ст. 99 КАС України, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до КАС України, адміністративний позов може бути поданий у межах строку звернення до адміністративного суду визначеного цим Кодексом або іншими законами, який обчислюється з моменту коли позивач дізнався або повинен був дізнатися про порушення своїх прав.

Як вбачається метеріалів справи, позивач звернулася з адміністративним позовом 22.02.2017 року, тому її порушені права підлягають відновленню лише в межах строку звернення до суду із 22.08.2016 року, оскільки клопотання про поновлення такого строку позивачка не заявляла.

Враховуючи вищевикладене суд вважає протиправною відмову відповідача в поновленні нарахування та виплати пенсії ОСОБА_2, та приходить до висновку про доцільність зобов'язання щодо нарахування та виплати такої пенсії.

На підставі викладеного, керуючись Конституцією України, Законом України "Про державну службу" №3723-ХІІ від 16.12.1993 , ст.ст. 8, 9, 10, 11, 71, 159-163, 183-2, 100 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в Сарненському районі про визнання дій протиправними та зобов'язання відновити нарахування та виплату пенсії задовольнити частково.

Визнати протиправними дії управління Пенсійного фонду України Сарненського району Рівненської області, які полягають у відмові ОСОБА_2 нарахуванні та виплаті пенсії відповідно до Закону України "Про державну службу", починаючи із 22 серпня 2016 року.

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Сарненському районі відновитинарахування та виплату пенсії ОСОБА_2 згідно із Законом України "Про державну службу" починаючи із 22 серпня 2016 року.

В решті позову відмовити у зв'язку з пропуском строку звернення до адміністративного суду.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку також іншими особами у зв'язку з тим, що суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси чи обов'язки.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Сарненський районний суд з поданням в десятиденний строк апеляційної скарги. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Строк для подання апеляційної скарги стороною або іншою особою, яка брала участь у справі, обчислюється з моменту отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова суду не набрала законної сили.

Суддя Сарненського районного суду О.А. Рижий