Справа № 22-а-1922/11
Суддя: Бондаренко Т. З.
Дата ухвалення: 2011-04-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №22-а-1922/11 28.04.2011 28.04.2011
Справа №22а-1922/11 Суддя першої інстанції Тихоненко М.І.
Категорія 70 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2011 року колегія судців судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області в складі:

головуючого Козаченка В.І.

суддів Мурлигіної О.Я., Кутової Т.З.,

при секретарі судового засідання: Недо К.А., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за апеляційною скаргою управління Пенсійного фонду України у Врадіївському районі Миколаївської області далі - УПФ) на постанову Врадіївського районного суду Миколаївської області від 02 вересня 2010 р. за позовом ОСОБА_2 до УПФ про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

Позивачка звернулася в суд з позовом до УПФ, в якому просила визнати протиправною бездіяльність щодо неперерахування їй як особі, яка має правовий статус дитини війни, доплати підвищення) до пенсії, передбаченої Законом України від 18 листопада 2004 р. „Про соціальний захист дітей війни" (далі - Закон від 18 листопада 2004 p.), у розмірі 30% мінімальної пенсії за зіком за період з 01 січня 2009 р. по 30 червня 2010 року та зобов'язати УПФ здійснити перерахування такої допомоги і забезпечити виплату заборгованості.

Рішенням Врадіївського районного суду Миколаївської області від 02 вересня 2010 р. лозов задоволено. Визнано дії УПФУ неправомірними та зобов'язано здійснити перерахунок пенсії за період з 01 січня 2009 р. по 30 червня 2010 р. з урахуванням проведених виплат із підвищенням на 30% мінімальної пенсії за віком.

В апеляційній скарзі УПФ, посилаючись на невірне застосування судом норм матеріального лрава, просило рішення скасувати і ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

На підставі Закону України від 02 грудня 2010 року «Про внесення змін до розділу XII Прикінцеві положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» щодо передачі справ, пов'язаних із соціальними виплатами», який набрав чинності з 30 грудня 2010 року, апеляційні скарги на рішення місцевих судів по справам щодо соціальних виплат, розглянутих в порядку цивільного судочинства, розглядаються апеляційними судами в порядку адміністративного судочинства.

Заслухавши доповідача, дослідивши обставини справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивачка отримує пенсію за віком та належить до категорії громадян, яким визначено статус дитини війни.

Положеннями ст. 6 Закону від 18 листопада 2004 р. (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове тримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищується на 30% мінімальної пенсії за віком.

Законами України «Про Державний бюджет України на 2009 рік» та «Про Державний бюджет України на 2010 рік» будь-яких обмежень дій ст. 6 Закону від 18 листопада 2004 року не передбачено.

Окрім цього слід зазначити, що статтею 71 Закону України «Про державний бюджет України на 2009 рік» та статтею 70 Закону України «Про державний бюджет України на 2010 рік», Кабінету Міністрів надано право в 2009 р. та 2010 р. встановлювати розміри соціальних виплат, які відповідно до законодавства визначаються від розміру мінімальної заробітної плати, в абсолютних сумах у межах асигнувань, передбачених за відповідними бюджетними програмами. Названа норма передбачає встановлення в абсолютних сумах розмірів лише тих виплат, вихідним критерієм розрахунку яких є розмір мінімальної заробітної плати.

Відповідно її дія не поширюється на спірні правовідносини, оскільки розмір зазначе: соціальних виплат згідно із Законом України «Про соціальний захист дітей війни» залежить розміру мінімальної пенсії за віком.

Отже, нарахування та виплата у 2009 р. і 2010 р. дітям війни підвищення до пенсії щомісячного грошового довічного утримання чи державної соціальної допомоги, виплачується замість пенсії, повинні здійснюватися відповідно до норм Закону України «1 соціальний захист дітей війни».

Таким чином, право на здійснення перерахунку підвищення до пенсії у розмі] визначених ст. 6 Закону від 18 листопада 2004 p., мають діти війни, в межах позовних вимог, з січня 2009 р.

Суд першої інстанції, який розглядав справу за правилами цивільного судочинства, повно всебічно дослідив обставини спору, належно оцінив надані докази та дійшов обґрунтоване висновку, що У ГІФ як орган, якому делеговано повноваження щодо призначення і виплати пен. та доплат до них, у порушення вимог ст. 6 Закону від 18 листопада 2004 р. не здійсни відповідні перерахування (за той період, коли дія цієї норми не була зупинена), чим і допусти протиправну бездіяльність. На підставі чого суд обґрунтовано задовольнив позовні вимоги.

Доводи відповідача щодо правомірності своїх дій із посиланням на відсутність бюджеті коштів для повної реалізації програми з доплат дітям війни не приймаються до уваги, оскіль: питання фінансування цих видатків не є предметом цього спору. Проблеми надання бюджетні коштів УПФ для виконання покладених на нього обов'язків у справах цієї категорії виходять межі заявлених вимог і тому судом не розглядалися.

Безпідставними є також посилання відповідача на можливість нецільового використан:- коштів.УПФ, оскільки суди не ухвалювали рішення про проведення виплат із власних джерс фінансування останнього.

Щодо посилання в апеляційній скарзі на не визначення законодавчо розміру мінімальної пенсії за віком, з якої має обчислюватись спірне підвищення до пенсії, то розрахунок необхідна проводити, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, встановленого ч. 1 ст. 28 Законі! України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», оскільки іншого розмір такої пенсії законодавством не передбачено.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновків місцевого суду, а тому на можуть бути підставою для скасування правильного по суті судового рішення.

Керуючись ст. ст. 198, 200, 206 КАС України, колегія суддів

УХВАЛИЛА

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України у Врадіївському райок: Миколаївської області відхилити, а рішення Врадіївського районного суду Миколаївської області від 02 вересня 2010 р. - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копі; особам, які беруть участь у справі, і з цього часу протягом двадцяти днів може бути оскаржена б касаційному порядку безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції.

Судді: