Справа № 804/5390/16
Суддя: Гончарова Ірина Анатоліївна
Дата ухвалення: 2016-12-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 грудня 2016 р. Справа № 804/5390/16
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Гончарової Ірини Анатоліївни
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за адміністративним позовом Приватного акціонерного товариства "Дніпропетровський тепловозоремонтний завод" до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників податків у м. Дніпропетровську Межрегіонального Головного управління ДФС про визнаня протиправним та скасування ппр, -
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Приватного акціонерного товариства «Дніпропетровський тепловозоремонтний завод» до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників податків у м. Дніпропетровську Межрегіонального Головного управління ДФС з вимогами, з урахуванням заяви про зібльшення позовних вимог, про:
В обґрунтування позову позивач посилається на безпідставність висновків податкового органу щодо відсутності у позивача права на формування валових витрат та податкового кредиту по операціях з придбання товарів (робіт, послуг) через те, що підприємством оприбутковано на складському обліку згідно прибуткових актів придбання матеріалів, які отримано безоплатно від невстановлених осіб, здійснено безпідставне документальне оформлення нереальних (безтоварних) господарських операцій з одержанням (придбання) товару - неправомірно складено відповідні первинні документи. Позивач вказав, що такі висновки не відповідають дійсності, оскільки у позивача наявні належним чином оформлені первинні документи, що свідчать про реальність здійснених господарських операцій протягом перевіряємого періоду, зазначає, що податкові-повідомлення рішення. що прийняті за результатами перевірки в рамках кримінального провадження, мають обов'язково кореспондуватись з ухвалою про закриття кримінального провадження від 08.02.2016 року, крім того, вважає, що підприємство не є платником екологічного податку за розміщення побутових відходів
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду відкрито провадження в адміністративній справі № 804/5390/16 та призначено її до розгляду в судовому засіданні.
Представником позивача подано до суду заяву про розгляд справи без участі представника, в порядку письмового провадження.
Відповідач проти задоволення позовних вимог заперечував. Зазначав, що спірні податкові повідомлення-рішення прийняті законно, обґрунтовано, просив у задоволенні адміністративного позову відмовити у повному обсязі.
Враховуючи обмеженість строку вирішення справи та наявність клопотання від позивача про розгляд справи в письмовому провадженні, суд не вбачає підстав для відкладання розгляду справи, та вважає за можливе вирішити справу за наявними у ній доказами у письмовому провадженні за відсутності потреби заслухати свідка чи експерта, відповідно до частин 4, 6 статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України.
Дослідивши матеріали, з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи.
Як встановлено судом та підтверджується наявними матеріалами справи, на підставі постанови старшого слідчого з ОВС ВКР СУ ФР ГУ Міндоходів у Дніпропетровській області майора податкової міліції Корнєєва Є.В. від 16.07.2014 року співробітниками Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Дніпропетровську Міжрегіонального головного управління Державної фіскальної служби (далі - Відповідач) з 21.07.14р. по 22.08.14р. проведено документальну позапланову невиїзну перевірку Приватного акціонерного товариства «Дніпропетровський тепловозоремонтний завод» (далі - Позивач, ПрАТ «ДТРЗ»).
Результати перевірки оформлено актом від 01.09.2014р. №8/28-01-40-03-00659101 «Про результати документальної позапланової невиїзної перевірки ПРАТ «ДТРЗ» з питань дотримання вимог податкового та іншого законодавства за період з 01.01.2011 року по 31.12.2013 року та з питань дотримання вимог податкового законодавства з податку на додану вартість за період з 01.01.2011 року по 01.06.2014 року по взаємовідносинах із контрагентами, по яких не підтверджена поставка ТМЦ повним обсягом первинних документів». (надалі - Акт перевірки).
Податковий орган дійшов висновків про порушення законодавства ПрАТ «ДТРЗ» пп. 4.1.6 п. 4.1 ст. 4, п.5.1, пп.5.2.1 п.5.2, пп.5.3.9 п.5.3 ст. 5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» від 28.12.1994 року за № 334/94-ВР (зі змінами та доповненнями), п. 44.1 ст. 44, п. 135.2, пп.135.5.15 п.135.5 ст. 135, п. 137.1, п. 137.16 ст. 137, п.138.2, пп.135.8.5 п.138.8, пп.138.10.2, пп.138.10.3 п. 138.10 ст. 138, пп. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139 Податкового кодексу України від 02.12.10 №2755-УІ, із змінами та доповненнями, ст. 1 ст. 3, ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" від 16.07.99р. № 996-ХІУ (із змінами та доповненнями), в результаті чого занижено податок на прибуток в періоді, що перевірявся на загальну суму 16 489 859,00 грн.
Правомірність винесених податкових повідомлень-рішень є предметом розгляду даної адміністративної справи.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам та вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд зазначає наступне.
Відповідно до ухвали Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 08.02.2016р, якою Тодорова М.М., обвинуваченого за ч.2 ст.212 КК України, звільнено від кримінальної відповідальності відповідно до ст.49 КК України, у зв'язку з закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності та судом встановлено:
«Таким чином, Тодоров М.М., діючи з єдиним умислом, у порушення п.198.6 ст.198 Податкового кодексу України, умисно в період з 01.03.2011 по 31.12.2013 занизив суму податку на додану вартість, передбаченого ст.ст. 6. 8. 9 ПК України як загальнообов'язкового (загальнодержавного) податку, що призвело до фактичного ненадходження до Державного бюджету України коштів у сумі 2 699348,82 грн, що в 3000 разів і більше перевищує неоподатковуваний мінімум громадян і є великим розміром».
Так, відповідно до п. 36 Підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення», у разі якщо судом за результатами розгляду кримінального провадження про кримінальне правопорушення, яке було розпочато до дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо зменшення податкового тиску на платників податків" і предметом якого є податки, збори, винесено обвинувальний вирок, що набрав законної сили, в якому встановлена несплата податкових зобов'язань або винесена ухвала про закриття кримінального провадження за нереабілітуючими підставами з цього питання, податкове повідомлення-рішення за результатами такої перевірки приймається контролюючим органом протягом 10 робочих днів з дня, наступного за днем отримання цим контролюючим органом відповідного судового рішення (обвинувальний вирок, ухвала про закриття кримінального провадження за нереабілітуючими підставами), що набрало законної сили.
Суд зазначає, що висновки акту перевірки є доказами у кримінальній справі і оцінку цим доказам мають право давати виключно слідчий, прокурор, суд. Інші органи та особи не повноважні приймати будь-які рішення за доказами у кримінальній справі.
Якщо за результатами розслідування кримінальної справи не буде підтверджено фактів порушення податкового законодавства, то результати податкової перевірки в кримінальній справі не можуть використовуватись для винесення податкових повідомлень-рішень.
Таким чином, оскільки ухвалою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 08.02.2016р встановлено фактичне ненадходження до Державного бюджету України коштів з несплати податкових зобов'язань з податку на додану вартість у сумі 2 699348,82 грн, податковий орган має право приймати податкові повідомлення-рішення виключно в межах зазначеної суми.
Щодо визначення розміру несплати податкових зобов'язань з податку на додану вартість у сумі 2 699348,82 грн які були виявлені податковим органом при проведенні перевірки, суд зазначає наступне.
Щодо виявлених порушень, щодо несплати податкових зобов'язань з ПДВ суд зазначає наступне.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства встановлені Податковим кодексом України (далі по тексту - ПК України, в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин).
Згідно з пунктом 44.1 статті 44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.
Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.
Відповідно до ст. 3 Господарського кодексу України під господарською діяльністю у цьому Кодексі розуміється діяльність суб'єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.
Господарська діяльність здійснюється у загальній економічній сфері, а тому має суто економічні властивості, що неможливо без вартісної оцінки і взаємооцінки, еквівалентності обміну, відповідних обчислень і розрахунків. Тому така ознака результатів господарської діяльності, як цінова визначеність, наявна в абсолютній більшості випадків, хоча в некомерційній господарській діяльності можливе безкоштовне надання результатів останньої.
Розділом V Податкового кодексу України врегульовані питання, пов'язані з обчисленням та сплатою податку на додану вартість.
Статтею 198 ПК України передбачено право платників податку на віднесення сум податку до податкового кредиту, яким є сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду (п.п.14.1.181п.14.1ст.14 ПК України).
Відповідно до п.198.1. ст.198 ПК України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з:
а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг;
б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);
в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;
г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.
Згідно з п.198.2 ст.198 ПК України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше:
-дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг;
-дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.
Відповідно до п.198.6 ст.198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.
У разі коли на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.
Статтею 200 ПК України визначалося, що сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.
При позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом.
При від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу), а в разі відсутності податкового боргу - зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.
Якщо в наступному податковому періоді сума, розрахована згідно з пунктом 200.1 цієї статті, має від'ємне значення, то:
а) бюджетному відшкодуванню підлягає частина такого від'ємного значення, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, а в разі отримання від нерезидента послуг на митній території України - сумі податкового зобов'язання, включеного до податкової декларації за попередній період за отримані від нерезидента послуги отримувачем послуг;
б) залишок від'ємного значення попередніх податкових періодів після бюджетного відшкодування включається до складу сум, що відносяться до податкового кредиту наступного податкового періоду.
Отже, зі змісту норм Податкового кодексу України (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) слідує, що необхідним первинним документом, який дає право платнику податків на формування податкового кредиту, є належним чином оформлена податкова накладна.
Згідно інформаційного листа Вищого адміністративного суду України від 02.06.2011 року № 742/11/13-11з метою встановлення факту здійснення господарської операції, формування витрат для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на прибуток або податкового кредиту з податку на додану вартість судам належить з'ясовувати, зокрема, такі обставини:
- рух активів у процесі здійснення господарської операції.
- установлення спеціальної податкової правосуб'єктності учасників господарської операції.
- установлення зв'язку між фактом придбання товарів (послуг), спорудженням основних фондів, імпортом товарів (послуг), понесенням інших витрат і господарською діяльністю платника податку.
Враховуючи зазначене вище, судом під час розгляду справи перевірені обставини на підтвердження факту здійснення господарських операцій між позивачем та його контрагентом, а також обставини на підтвердження факту здійснення господарських операцій між позивачем та вказаним контрагентом, зокрема шляхом установлення зв'язку між фактом придбання товарів (послуг) і господарською діяльністю платника податку. Також, сама по собі наявність або відсутність окремих документів, а так само помилки у їх оформленні не є підставою для висновків про відсутність господарської операції,якщо з інших даних вбачається, що фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов'язаннях платника податків у зв'язку з його господарською діяльністю мали місце. Водночас наявність формально складених, але недостовірних первинних документів, відповідність яких фактичним обставинам спростована належними доказами, не є безумовним підтвердженням реальності господарської операції (про що зазначено в іншому листі Вищого адміністративного суду України від 01.11.2011 року № 1936/11/13-11).
У листі Вищого адміністративного суду України від 06.05.2011 №742/11/13-11 зазначено, що згідно зі статтею 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» господарською операцією є дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства. Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків. Вимога щодо реальних змін майнового стану платника податків як обов'язкова ознака господарської операції кореспондує з нормами Податкового кодексу України.
Згідно з ч.2 ст.3 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» (далі - Закон) бухгалтерський облік є обов'язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.
Відповідно до ч.1 ст.9 цього Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій.
Порядок створення, прийняття і відображення у бухгалтерському обліку, а також зберігання первинних документів, облікових регістрів, бухгалтерської звітності підприємствами, їх об'єднаннями та госпрозрахунковими організаціями (крім банків) незалежно від форм власності (надалі - підприємства), установ та організацій, основна діяльність яких фінансується за рахунок коштів бюджету встановлений Положенням про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 року №88 (далі по тексту - Наказ № 88).
Відповідно до п. 1.2 Наказу № 88 господарські операції відображаються у бухгалтерському обліку методом їх суцільного і безперервного документування. Записи в облікових регістрах провадяться на підставі первинних документів, створених відповідно до вимог цього Положення.
Первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення (п.2.1 Наказу № 88).
Згідно з п. 2.4 Наказу №88 первинні документи повинні мати такі обов'язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), дата і місце складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у натуральному та/або вартісному виразі), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий чи електронний підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.
Залежно від характеру операції та технології обробки даних до первинних документів можуть бути включені додаткові реквізити: ідентифікаційний код підприємства, установи з Державного реєстру, номер документа, підстава для здійснення операцій, дані про документ, що засвідчує особу-одержувача тощо.
Із зазначеного слідує, що наслідки господарської операції можуть враховуватися суб'єктом господарювання для цілей бухгалтерського та податкового обліку, у тому числі при формуванні витрат та податкового кредиту, тільки у випадку підтвердження здійснення цієї операції відповідними первинними документами, що мають відповідати вимогам Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність» та Наказу Міністерства фінансів України від 24.05.1995 року №88.
Із змісту статті 9 цього Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність» також вбачається, що первинні документи обов'язково мають фіксувати факт здійснення господарської операції.
Якщо ж фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством.
Враховуючи зазначене вище, судом під час розгляду справи перевірені обставини на підтвердження факту здійснення господарських операцій між позивачем та його контрагентами, а також обставини на підтвердження факту здійснення господарських операцій між позивачем та вказаними контрагентами, зокрема шляхом установлення зв'язку між фактом придбання товарів (послуг) і господарською діяльністю платника податку.
Судом встановлено, що ПрАТ «ДТРЗ» (Покупець) уклало наступні договори постачання з ТОВ «ДОК-2»: Договір постачання№ 050501 від 05.05.2011; Договір постачання№ 050502 від 05.05.2011; Договір постачання№ 050503 від 05.05.2011; Договір постачання№ 050504 від 05.05.2011; Договір постачання№ 050505 від 05.05.2011; Договір постачання№ 110104 від 11.04.2011; Договір постачання№ 110204 від 11.04.2011; Договір постачання№ 110304 від 11.04.2011; Договір постачання№ 110404 від 11.04.2011; Договір постачання№ 110466 від 01.03.2011; Договір постачання№ 110504 від 11.04.2011; Договір постачання№ 110604 від 11.04.2011; Договір постачання№ 111049 від 01.05.2011; Договір постачання№ 111080 від 01.05.2011; Договір постачання№ 111096 від 19.05.2011; Договір постачання№ 111176 від 26.05.2011; Договір постачання№ 112104 від 21.04.2011; Договір постачання№ 210401 від 27.04.2011; Договір постачання№ 210402 від 27.04.2011; Договір постачання№ 210403 від 27.04.2011; Договір постачання № 110635 від 01.04.2011; Договір постачання № 110637 від 01.04.2011.
Розрахунки між підприємствами проведено в безготівковій формі.
У бухгалтерському обліку ПрАТ «ДТРЗ» операції по взаємовідносинах з ТОВ «ДОК-2» відображені наступним чином: по Дт 63.1 „Розрахунки з вітчизняними постачальниками" та Кт 31.6 „Р.С" відображено сплату грошових коштів. По Дт рахунку 20 „Виробничі запаси" та по Кт 631 „Розрахунки з вітчизняними постачальниками" відображено оприбутковані матеріали.
Крім того, згідно «Системи співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів» в ІС «Податковий блок» на кінець перевірки між контрагентом ТОВ «ДОК-2» розбіжності відсутні.
На виконання умов договорів відвантажено на адресу ПрАТ «ДТРЗ» продукцію на загальну суму 882542,64 грн у т.ч. ПДВ 147090,44 грн, що підтверджується відповідними рахунками-фактурами, видатковими накладними. В свою чергу, постачальником надано ПрАТ «ДТРЗ» податкові накладні на загальну суму 882542,64 грн у т.ч. ПДВ 147090,44 грн, які було надано до перевірки.
Розрахунки між підприємствами проведено в безготівковій формі.
У бухгалтерському обліку ПрАТ «ДТРЗ» операції по взаємовідносинах з ТОВ ВКФ «Медея» відображені наступним чином: по Дт 631 „Розрахунки з вітчизняними постачальниками" та Кт 311 „Поточні розрахунки в національній валюті" відображено сплату грошових коштів. По Дт рахунку 20 „Виробничі запаси" та по Кт 631 „Розрахунки з вітчизняними постачальниками" відображено оприбутковані матеріали. По Дт рахунку 23 „Виробництво" та по Кт 20 „Виробничі запаси" відображено списання комплектуючих на виробництво. По Дт рахунку 26 „Готова продукція" та по 23 „Виробництво" відображено списання незавершеного виробництва на готову продукцію. По Дт рахунку 90 „Собівартість реалізації " та по Кт 26 „Готова продукція" відображено собівартість реалізованої продукції.
Згідно «Системи співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів» в ІС «Податковий блок» на кінець перевірки між контрагентом ТОВ ВКФ «Медея» та ПрАТ «ДТРЗ» в періоді, що охоплений перевіркою розбіжності відсутні.
ПрАТ «ДТРЗ» (Замовник) уклало договір №110555 від 01.04.2011р. з ТОВ «ТД «13 Елемент» (код 37029968) (Постачальник)
ПрАТ «ДТРЗ» (Замовник) уклало договір №110556 від 01.04.2011р. з ТОВ «ТД «13 Елемент» (код 37029968) (Постачальник)
ПрАТ «ДТРЗ» (Замовник) уклало договір №110557 від 01.04.2011р. з ТОВ «ТД «13 Елемент» (код 37029968) (Постачальник)
На виконання умов договорів відвантажено на адресу ПрАТ «ДТРЗ» продукцію на загальну суму 7963,92 грн у т.ч. ПДВ 1327,32 грн, що підтверджується відповідними рахунками-фактурами, видатковими накладними. В свою чергу, постачальником надано ПрАТ «ДТРЗ» податкові накладні на загальну суму 7963,92 грн у т.ч. ПДВ 1327,32 грн, які було надано до перевірки.
Розрахунки між підприємствами проведено в безготівковій формі.
У бухгалтерському обліку ПрАТ «ДТРЗ» операції по взаємовідносинах з ТОВ «ТД «13 Елемент» відображені наступним чином: по Дт 631 „Розрахунки з вітчизняними постачальниками" та Кт 311 „Поточні розрахунки в національній валюті" відображено сплату грошових коштів. По Дт рахунку 20 „Виробничі запаси" та по Кт 631 „Розрахунки з вітчизняними постачальниками» відображено оприбутковані матеріали.
Згідно «Системи співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів» в ІС «Податковий блок» на кінець перевірки між контрагентом ТОВ «ТД «13 Елемент» та ПрАТ «ДТРЗ» відсутні розбіжності за квітень 2011р. (ПК=ПЗ).
ПрАТ «ДТРЗ» (Замовник) уклало договір поставки №1121 від 07.04.2011р. з ТОВ " Еталон Маркет " (Постачальник) (код 37237149)
Розрахунки між підприємствами проведено в безготівковій формі.
У бухгалтерському обліку ПрАТ «ДТРЗ» операції по взаємовідносинах з ТОВ "Еталон Маркет" відображені наступним чином: по Дт 631 „Розрахунки з вітчизняними постачальниками" та Кт 311 „Поточні розрахунки в національній валюті" відображено сплату грошових коштів. По Дт рахунку 20 „Виробничі запаси" та по Кт 631 „Розрахунки з вітчизняними постачальниками" відображено оприбутковані матеріали.
Крім того, згідно «Системи співставлення податкових забов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів» в ІС «Податковий блок» на кінець перевірки між контрагентом ТОВ "Еталон Маркет" та ПрАТ «ДТРЗ» розбіжності відсутні.
У бухгалтерському обліку ПрАТ «ДТРЗ» операції по взаємовідносинах з ТОВ «ЮВ-Сталь» відображені наступним чином: по Дт 63.1 „Розрахунки з вітчизняними постачальниками" та Кт 31.6 „Р.С" відображено сплату грошових коштів. По Дт рахунку 20 „Виробничі запаси" та по Кт 631 „Розрахунки з вітчизняними постачальниками" відображено оприбутковані матеріали.
Крім того, згідно «Системи співставлення податкових забов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів» в ІС «Податковий блок» на кінець перевірки між контрагентом ТОВ «ЮВ-Сталь» розбіжності відсутні.
При цьому, податковим органом виявлено завищення податкового кредиту з ПДВ на суму 829,66 грн.
Так, ПрАТ «ДТРЗ» (Замовник) уклало договір постачання з ТОВ «ТД Техномет» (Постачальник) (код 375440561) (м. Дніпропетровськ) № 111022 від 07.05.2011р.
На виконання умов договору ТОВ «ТД Техномет» відвантажено на адресу ПрАТ «ДТРЗ» продукцію.
Розрахунки між підприємствами проведено в безготівковій формі
У бухгалтерському обліку ПрАТ «ДТРЗ» операції по взаємовідносинах з ТОВ «ТД Техномет» відображені наступним чином: по Дт 631 „Розрахунки з вітчизняними постачальниками" та Кт 311 „Поточні розрахунки в національній валюті" відображено сплату грошових коштів. По Дт рахунку та по Кт 631 „Розрахунки з вітчизняними постачальниками" відображено оприбутковані матеріали.
Згідно «Системи співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів» в ІС «Податковий блок» на кінець перевірки між контрагентом та ПрАТ «ДТРЗ» відсутні розбіжності (ПК=ПЗ).
При цьому, податковим органом виявлено завищення податкового кредиту з ПДВ на суму 102254,40 грн.
Так, ПрАТ «ДТРЗ» (Покупець) уклало договори постачання з ТОВ «Дніпро-Сервіс Плюс» (37373750).
На виконання умов договорів відвантажено на адресу ПрАТ «ДТРЗ» продукцію на загальну суму 613526,40 грн у т.ч. ПДВ 102254,40 грн, що підтверджується відповідними рахунками-фактурами, видатковими накладними. В свою чергу, постачальником надано ПрАТ «ДТРЗ» податкові накладні на загальну суму 613526,40 грн у т.ч. ПДВ 102254,40 грн, які було надано до перевірки.Розрахунки між підприємствами проведено в безготівковій формі
У бухгалтерському обліку ПрАТ «ДТРЗ» операції по взаємовідносинах з ТОВ «ТД Техномет» відображені наступним чином: по Дт 631 „Розрахунки з вітчизняними постачальниками" та Кт 311 „Поточні розрахунки в національній валюті" відображено сплату грошових коштів. По Дт рахунку та по Кт 631 „Розрахунки з вітчизняними постачальниками" відображено оприбутковані матеріали.
Згідно «Системи співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів» в ІС «Податковий блок» на кінець перевірки між контрагентом та ПрАТ «ДТРЗ» відсутні розбіжності (ПК=ПЗ).
Розрахунки між підприємствами проведено в безготівковій формі
У бухгалтерському обліку ПрАТ «ДТРЗ» операції по взаємовідносинах з ТОВ «ТД Техномет» відображені наступним чином: по Дт 631 „Розрахунки з вітчизняними постачальниками" та Кт 311 „Поточні розрахунки в національній валюті" відображено сплату грошових коштів. По Дт рахунку та по Кт 631 „Розрахунки з вітчизняними постачальниками" відображено оприбутковані матеріали.
Згідно «Системи співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів» в ІС «Податковий блок» на кінець перевірки між контрагентом та ПрАТ «ДТРЗ» відсутні розбіжності (ПК=ПЗ).
Розрахунки між підприємствами проведено в безготівковій формі. У бухгалтерському обліку ПрАТ «ДТРЗ» операції по взаємовідносинах з ТОВ «ТД Техномет» відображені наступним чином: по Дт 631 „Розрахунки з вітчизняними постачальниками" та Кт 311 „Поточні розрахунки в національній валюті" відображено сплату грошових коштів. По Дт рахунку та по Кт 631 „Розрахунки з вітчизняними постачальниками" відображено оприбутковані матеріали.
Згідно «Системи співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів» в ІС «Податковий блок» на кінець перевірки між контрагентом та ПрАТ «ДТРЗ» відсутні розбіжності (ПК=ПЗ).
При цьому, податковим органом виявлено завищення податкового кредиту з ПДВ на суму 694,33 грн.
Так, ПрАТ «ДТРЗ» (Замовник) уклало договір постачання №280472 від 28.04.2011р. з ТОВ «Ліхт-Трейд» (Постачальник) (код 37005203).
На виконання умов договору, ТОВ «Ліхт-Трейд» відвантажило продукцію, про що надало видаткову накладну № 280472 від 28.04.2011р та податкову накладну № 84 від 28.04.2011р на загальну суму 4166,00 грн в т.ч. ПДВ 694,33 грн.
Розрахунки між підприємствами проведено в безготівковій формі
У бухгалтерському обліку ПрАТ «ДТРЗ» операції по взаємовідносинах з ТОВ «ТД Техномет» відображені наступним чином: по Дт 631 „Розрахунки з вітчизняними постачальниками" та Кт 311 „Поточні розрахунки в національній валюті" відображено сплату грошових коштів. По Дт рахунку та по Кт 631 „Розрахунки з вітчизняними постачальниками" відображено оприбутковані матеріали.
Згідно «Системи співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів» в ІС «Податковий блок» на кінець перевірки між контрагентом та ПрАТ «ДТРЗ» відсутні розбіжності (ПК=ПЗ).
При цьому, податковим органом виявлено завищення податкового кредиту з ПДВ на суму 357296,68 грн.
На виконання умов договорів відвантажено на адресу ПрАТ «ДТРЗ» продукцію на загальну суму 2143780,08 грн у т.ч. ПДВ 357296,68 грн, що підтверджується відповідними рахунками-фактурами, видатковими накладними. В свою чергу, постачальником надано ПрАТ «ДТРЗ» податкові накладні на загальну суму 2143780,08 грн у т.ч. ПДВ 357296,68 грн, які було надано до перевірки.Розрахунки між підприємствами проведено в безготівковій формі
У бухгалтерському обліку ПрАТ «ДТРЗ» операції по взаємовідносинах з ТОВ «ТД Техномет» відображені наступним чином: по Дт 631 „Розрахунки з вітчизняними постачальниками" та Кт 311 „Поточні розрахунки в національній валюті" відображено сплату грошових коштів. По Дт рахунку та по Кт 631 „Розрахунки з вітчизняними постачальниками" відображено оприбутковані матеріали.
Згідно «Системи співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів» в ІС «Податковий блок» на кінець перевірки між контрагентом та ПрАТ «ДТРЗ» відсутні розбіжності (ПК=ПЗ).
При цьому, податковим органом виявлено завищення податкового кредиту з ПДВ на суму 240260,54 грн.
Так, ПрАТ «ДТРЗ» (Покупець) уклало договір №5 від 23.01.2012р. з ТОВ "Комерційна Фірма Стайл Груп" (Постачальник) (код 37212015).
На виконання умов договорів відвантажено на адресу ПрАТ «ДТРЗ» продукцію на загальну суму 1441563,24 грн у т.ч. ПДВ 240260,54 грн, що підтверджується відповідними рахунками-фактурами, видатковими накладними. В свою чергу, постачальником надано ПрАТ «ДТРЗ» податкові накладні на загальну суму 1441563,24 грн у т.ч. ПДВ 240260,54 грн, які було надано до перевірки.Розрахунки між підприємствами проведено в безготівковій формі.
У бухгалтерському обліку ПрАТ «ДТРЗ» операції по взаємовідносинах з ТОВ «ТД Техномет» відображені наступним чином: по Дт 631 „Розрахунки з вітчизняними постачальниками" та Кт 311 „Поточні розрахунки в національній валюті" відображено сплату грошових коштів. По Дт рахунку та по Кт 631 „Розрахунки з вітчизняними постачальниками" відображено оприбутковані матеріали.
Згідно «Системи співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів» в ІС «Податковий блок» на кінець перевірки між контрагентом та ПрАТ «ДТРЗ» відсутні розбіжності (ПК=ПЗ).
При цьому, податковим органом виявлено завищення податкового кредиту з ПДВ на суму 325,00 грн.
ПрАТ «ДТРЗ» (Покупець) уклало договір постачання № 152 від 08.10.2013 р. з ТОВ "Промснаб"
На виконання умов договору відвантажено на адресу ПрАТ «ДТРЗ» продукцію на загальну суму 1950,00 грн у т.ч. ПДВ 325,00 грн, що підтверджується відповідними рахунками-фактурами, видатковими накладними. В свою чергу, постачальником надано ПрАТ «ДТРЗ» податкові накладні на загальну суму 1950,00 грн у т.ч. ПДВ 325,00 грн, які було надано до перевірки.Розрахунки між підприємствами проведено в безготівковій формі.
У бухгалтерському обліку ПрАТ «ДТРЗ» операції по взаємовідносинах з ТОВ «ТД Техномет» відображені наступним чином: по Дт 631 „Розрахунки з вітчизняними постачальниками" та Кт 311 „Поточні розрахунки в національній валюті" відображено сплату грошових коштів. По Дт рахунку та по Кт 631 „Розрахунки з вітчизняними постачальниками" відображено оприбутковані матеріали.
Згідно «Системи співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів» в ІС «Податковий блок» на кінець перевірки між контрагентом та ПрАТ «ДТРЗ» відсутні розбіжності (ПК=ПЗ).
У бухгалтерському обліку ПрАТ «ДТРЗ» операції по взаємовідносинах з ТОВ «ТД Техномет» відображені наступним чином: по Дт 631 „Розрахунки з вітчизняними постачальниками" та Кт 311 „Поточні розрахунки в національній валюті" відображено сплату грошових коштів. По Дт рахунку та по Кт 631 „Розрахунки з вітчизняними постачальниками" відображено оприбутковані матеріали.
Згідно «Системи співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів» в ІС «Податковий блок» на кінець перевірки між контрагентом та ПрАТ «ДТРЗ» відсутні розбіжності (ПК=ПЗ).
У бухгалтерському обліку ПрАТ «ДТРЗ» операції по взаємовідносинах з ТОВ «ТД Техномет» відображені наступним чином: по Дт 631 „Розрахунки з вітчизняними постачальниками" та Кт 311 „Поточні розрахунки в національній валюті" відображено сплату грошових коштів. По Дт рахунку та по Кт 631 „Розрахунки з вітчизняними постачальниками" відображено оприбутковані матеріали.
Згідно «Системи співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів» в ІС «Податковий блок» на кінець перевірки між контрагентом та ПрАТ «ДТРЗ» відсутні розбіжності (ПК=ПЗ).
При цьому, податковим органом виявлено завищення податкового кредиту з ПДВ на суму 825,00 грн.
ПрАТ «ДТРЗ» (Замовник) уклало договір №1012 від 03.12.2012р. з ТОВ «Метарон» (код 37071260) (Постачальник)
На виконання умов договору відвантажено на адресу ПрАТ «ДТРЗ» продукцію на загальну суму 4950,00 грн у т.ч. ПДВ 825,00 грн, що підтверджується відповідними рахунками-фактурами, видатковими накладними. В свою чергу, постачальником надано ПрАТ «ДТРЗ» податкові накладні на загальну суму 4950,00 грн у т.ч. ПДВ 825,00 грн, які було надано до перевірки.Розрахунки між підприємствами проведено в безготівковій формі.
У бухгалтерському обліку ПрАТ «ДТРЗ» операції по взаємовідносинах з ТОВ «ТД Техномет» відображені наступним чином: по Дт 631 „Розрахунки з вітчизняними постачальниками" та Кт 311 „Поточні розрахунки в національній валюті" відображено сплату грошових коштів. По Дт рахунку та по Кт 631 „Розрахунки з вітчизняними постачальниками" відображено оприбутковані матеріали.
Згідно «Системи співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів» в ІС «Податковий блок» на кінець перевірки між контрагентом та ПрАТ «ДТРЗ» відсутні розбіжності (ПК=ПЗ).
У бухгалтерському обліку ПрАТ «ДТРЗ» операції по взаємовідносинах з ТОВ «ТД Техномет» відображені наступним чином: по Дт 631 „Розрахунки з вітчизняними постачальниками" та Кт 311 „Поточні розрахунки в національній валюті" відображено сплату грошових коштів. По Дт рахунку та по Кт 631 „Розрахунки з вітчизняними постачальниками" відображено оприбутковані матеріали.
Згідно «Системи співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів» в ІС «Податковий блок» на кінець перевірки між контрагентом та ПрАТ «ДТРЗ» відсутні розбіжності (ПК=ПЗ).
При цьому, податковим органом виявлено завищення податкового кредиту з ПДВ на суму 547451,89 грн.
У бухгалтерському обліку ПрАТ «ДТРЗ» операції по взаємовідносинах з ТОВ «ТД Техномет» відображені наступним чином: по Дт 631 „Розрахунки з вітчизняними постачальниками" та Кт 311 „Поточні розрахунки в національній валюті" відображено сплату грошових коштів. По Дт рахунку та по Кт 631 „Розрахунки з вітчизняними постачальниками" відображено оприбутковані матеріали.
Згідно «Системи співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів» в ІС «Податковий блок» на кінець перевірки між контрагентом та ПрАТ «ДТРЗ» відсутні розбіжності (ПК=ПЗ).
У бухгалтерському обліку ПрАТ «ДТРЗ» операції по взаємовідносинах з ТОВ «ТД Техномет» відображені наступним чином: по Дт 631 „Розрахунки з вітчизняними постачальниками" та Кт 311 „Поточні розрахунки в національній валюті" відображено сплату грошових коштів. По Дт рахунку та по Кт 631 „Розрахунки з вітчизняними постачальниками" відображено оприбутковані матеріали.
Згідно «Системи співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів» в ІС «Податковий блок» на кінець перевірки між контрагентом та ПрАТ «ДТРЗ» відсутні розбіжності (ПК=ПЗ).
При цьому, податковим органом виявлено завищення податкового кредиту з ПДВ на суму 264474,26 грн.
Згідно умов договору відвантажено на адресу ПрАТ «ДТРЗ» продукцію на загальну суму 1586845,56 грн у т.ч. ПДВ 264474,26 грн, що підтверджується відповідними рахунками-фактурами, видатковими накладними. В свою чергу, постачальником надано ПрАТ «ДТРЗ» податкові накладні на загальну суму 1586845,56 грн у т.ч. ПДВ 264474,26 грн, які було надано до перевірки.Розрахунки між підприємствами проведено в безготівковій формі.
У бухгалтерському обліку ПрАТ «ДТРЗ» операції по взаємовідносинах з ТОВ «ТД Техномет» відображені наступним чином: по Дт 631 „Розрахунки з вітчизняними постачальниками" та Кт 311 „Поточні розрахунки в національній валюті" відображено сплату грошових коштів. По Дт рахунку та по Кт 631 „Розрахунки з вітчизняними постачальниками" відображено оприбутковані матеріали.
Згідно «Системи співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів» в ІС «Податковий блок» на кінець перевірки між контрагентом та ПрАТ «ДТРЗ» відсутні розбіжності (ПК=ПЗ).
При цьому, податковим органом виявлено завищення податкового кредиту з ПДВ на суму 115300,64 грн.
Згідно умов договору відвантажено на адресу ПрАТ «ДТРЗ» продукцію на загальну суму 691803,84 грн у т.ч. ПДВ 115300,64 грн, що підтверджується відповідними рахунками-фактурами, видатковими накладними. В свою чергу, постачальником надано ПрАТ «ДТРЗ» податкові накладні на загальну суму 691803,84 грн у т.ч. ПДВ 115300,64 грн, які було надано до перевірки.Розрахунки між підприємствами проведено в безготівковій формі.
У бухгалтерському обліку ПрАТ «ДТРЗ» операції по взаємовідносинах з ТОВ «ТД Техномет» відображені наступним чином: по Дт 631 „Розрахунки з вітчизняними постачальниками" та Кт 311 „Поточні розрахунки в національній валюті" відображено сплату грошових коштів. По Дт рахунку та по Кт 631 „Розрахунки з вітчизняними постачальниками" відображено оприбутковані матеріали.
Згідно «Системи співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів» в ІС «Податковий блок» на кінець перевірки між контрагентом та ПрАТ «ДТРЗ» відсутні розбіжності (ПК=ПЗ).
При цьому, податковим органом виявлено завищення податкового кредиту з ПДВ на суму 1684,50 грн.
У бухгалтерському обліку ПрАТ „ДТРЗ" операції по взаємовідносинах з ПП „Енергосталь" відображені наступним чином: по Дт 631 „Розрахунки з вітчизняними постачальниками" та Кт 31 „Поточні розрахунки в національній валюті" у січні 2012 року відображено сплату грошових коштів. По Дт рахунку 20 «Виробничі запаси»" та по Кт 631 „Розрахунки з вітчизняними постачальниками" у січні 2012 року відображено оприбутковані ТМЦ. Суму ПДВ відображено по Дт рахунку 644 „Податковий кредит" у січні 2012 року.
При цьому, податковим органом виявленозавищенняподаткового кредиту з ПДВ на суму 720,83 грн.
ПрАТ «ДТРЗ» (Покупець) уклало договір постачання № 152 від 08.10.2013 р. з ТОВ "Промснаб".
Згідно умов договору відвантажено на адресу ПрАТ «ДТРЗ» продукцію на загальну суму 4324,98 грн у т.ч. ПДВ 720,83 грн, що підтверджується відповідними рахунками-фактурами, видатковими накладними. В свою чергу, постачальником надано ПрАТ «ДТРЗ» податкові накладні на загальну суму 4324,98 грн у т.ч. ПДВ 720,83 грн, які було надано до перевірки.Розрахунки між підприємствами проведено в безготівковій формі.
У бухгалтерському обліку ПрАТ «ДТРЗ» операції по взаємовідносинах з ТОВ «ТД Техномет» відображені наступним чином: по Дт 631 „Розрахунки з вітчизняними постачальниками" та Кт 311 „Поточні розрахунки в національній валюті" відображено сплату грошових коштів. По Дт рахунку та по Кт 631 „Розрахунки з вітчизняними постачальниками" відображено оприбутковані матеріали.
Згідно «Системи співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів» в ІС «Податковий блок» на кінець перевірки між контрагентом та ПрАТ «ДТРЗ» відсутні розбіжності (ПК=ПЗ).
При цьому, податковим органом виявлено завищення податкового кредиту з ПДВ на суму 595823,79 грн.
Згідно умов договору відвантажено на адресу ПрАТ «ДТРЗ» продукцію на загальну суму 3574942,74 грн у т.ч. ПДВ 595823,79 грн, що підтверджується відповідними рахунками-фактурами, видатковими накладними. В свою чергу, постачальником надано ПрАТ «ДТРЗ» податкові накладні на загальну суму 3574942,74 грн у т.ч. ПДВ 595823,79 грн, які було надано до перевірки.Розрахунки між підприємствами проведено в безготівковій формі.
У бухгалтерському обліку ПрАТ «ДТРЗ» операції по взаємовідносинах відображені наступним чином: по Дт 631 „Розрахунки з вітчизняними постачальниками" та Кт 311 „Поточні розрахунки в національній валюті" відображено сплату грошових коштів. По Дт рахунку та по Кт 631 „Розрахунки з вітчизняними постачальниками" відображено оприбутковані матеріали.
Позивачем пояснено, що придбаний товар використано ПрАТ «ДТРЗ» в межах господарської діяльності при технологічному процесі продукції. Встановленими під час розгляду справи обставинами підтверджено отримання позивачем товару, а також його використання у власній господарській діяльності.
З урахуванням досліджених судом первинних документів та обставин (безпосереднє використання придбаних товарів в господарській діяльності позивача), які у їх сукупності свідчать про фактичний рух активів із урахуванням ділової мети такого руху у межах господарської діяльності ПрАТ «ДТРЗ».
Отже, позивачем було повністю дотримано всіх вимог закону з реалізації права на податковий кредит.
Відповідачем також не було надано суду належних документальних доказів відсутності у контрагентів ПрАТ «ДТРЗ» спеціальної податкової правосуб'єктності на момент укладення і виконання вказаних спірних правочинів, зокрема того, що їх не було зареєстровано в якості платника податку на додану вартість або того, що його реєстрація платником податку на додану вартість була анульована у встановленому законом порядку.
Узагальнюючи виявлені порушення вимог податкового законодавства щодо включення до складу податкового кредиту з податку на додану вартість сум по взаємовідносинам з вищенаведеними контрагентами по яким не підтверджено реальність здійснення господарських операцій можна зробити висновок, що виявлені порушення зазначаються податковим органом з огляду на: отримані акти щодо неможливості проведення зустрічної звірки з контрагентами; отримані акти про результати перевірок контрагентів; допит свідків; відсутність або недоліки в заповнюванні товаро-транспортних накладних на отримання товару; відсутність сертифікатів якості; недоліки в заповнюванні деяких видаткових накладних.
Щодо отримання актів про неможливість проведення зустрічної звірки з контрагентом як підстави для висновку про не підтвердження реальності здійснення господарських операцій, суд зазначає наступне.
Відповідно до п. 73.5 ст. 73 Податкового кодексу України, з метою отримання податкової інформації контролюючі органи мають право проводити зустрічні звірки даних суб'єктів господарювання щодо платника податків.
Зустрічною звіркою вважається співставлення даних первинних бухгалтерських та інших документів суб'єкта господарювання, що здійснюється контролюючими органами з метою документального підтвердження господарських відносин з платником податків та зборів, а також підтвердження відносин, виду, обсягу і якості операцій та розрахунків, що здійснювалися між ними, для з'ясування їх реальності та повноти відображення в обліку платника податків.
Зустрічні звірки не є перевірками і проводяться в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
За результатами зустрічних звірок складається довідка, яка надається суб'єкту господарювання у десятиденний термін.
Відповідно до пунктів 2-4 Порядку проведення органами державної податкової служби зустрічних звірок, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2010 № 1232 (далі - Порядок), зустрічні звірки проводяться у суб'єктів господарювання, щодо здійснення операцій, з якими, під час перевірки платника податків та зборів, виникають сумніви стосовно факту здійснення таких операцій або якщо існують розбіжності задекларованих у деклараціях з податку на додану вартість показників податкового кредиту та податкових зобов'язань.
З метою проведення зустрічної звірки орган державної податкової служби (ініціатор) надсилає органу державної податкової служби (виконавцю), на обліку в якому перебуває суб'єкт господарювання, запит про проведення зустрічної звірки для підтвердження отриманих від платника податків та зборів даних.
Зустрічна звірка може бути проведена органом державної податкової служби (ініціатором) самостійно у разі, коли суб'єкт господарювання перебуває на обліку в тому ж органі державної податкової служби, в якому перебуває платник податків, або в межах одного населеного пункту.
Орган державної податкової служби (виконавець), який проводить зустрічну звірку, складає довідку за наявності інформації, для отримання якої надіслано запит органом державної податкової служби (ініціатором), та її документального підтвердження. У разі відсутності запитуваної органом державної податкової служби (ініціатором) інформації орган державної податкової служби (виконавець) надсилає завірений печаткою запит про подання інформації та її документального підтвердження суб'єкту господарювання за його адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) рекомендованим листом з повідомленням про вручення чи особисто вручає суб'єкту господарювання або його законному чи уповноваженому представникові під розписку.
Згідно з пунктом 6 Порядку у разі отримання від суб'єкта господарювання інформації, визначеної у запиті, та її документального підтвердження (протягом одного місяця з дня, що настає за днем надходження суб'єкту господарювання запиту) орган державної податкової служби проводить зустрічну звірку.
Відповідно до пункту 7 Порядку за результатами проведеної зустрічної звірки складається довідка, яка підписується суб'єктом господарювання (законним чи уповноваженим представником) і посадовими особами органу державної податкової служби та особисто вручається суб'єкту господарювання або його законному чи уповноваженому представникові під розписку або надсилається суб'єкту господарювання за його адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) рекомендованим листом із повідомленням про вручення.
Отже, проведення звірки - це дії по співставленню даних первинних бухгалтерських та інших документів суб'єкта господарювання, за результатами здійснення яких складається довідка.
З матеріалів справи вбачається, що в даному випадку, звірки фактично не проводились.
Отже, висновки, викладені відповідачем в акті про неможливість проведення зустрічної звірки, за своєю суттю є нічим іншим, як висновками, складеними за результатами перевірки, які здійснюються податковим органом з метою контролю за дотриманням податкового та іншого законодавства суб'єктами господарювання, а не з метою підтвердження господарських відносин платником податків та зборів, чим є зустрічна звірка, за наслідками якої не може прийматись податкове повідомлення-рішення.
Щодо використання допиту свідків, як підстави для висновку про не підтвердження реальності здійснення господарських операцій, суд зазначає наступне.
Відповідно до ч.1, ч.4 ст.70 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.
Нереальність господарських операцій з придбання платником податку товару (робіт, послуг) має підтверджуватися належними, допустимими та достатніми доказами і не може ґрунтуватися на припущеннях, зокрема обумовлюватись лише допущеними контрагентами порушеннями вимог законодавства щодо створення підприємства та ведення фінансово-господарської діяльності. Якщо вказані контрагенти допустили такі порушення, то це тягне відповідальність та негативні наслідки саме щодо них, адже законом іншого не передбачено.
При дотриманні контрагентами законодавчо встановлених вимог щодо оформлення відповідних документів підстави для висновку про недостовірність або суперечливість відомостей, зазначених у таких первинних документах, відсутні, якщо не встановлені обставини, що свідчать про обізнаність покупця про зазначення продавцем недостовірних відомостей.
Поруч з цим, протоколи допиту свідків не є допустимими та беззаперечними доказами, які є безумовною та достатньою підставою для висновків про відсутність фактичного виконання договорів та для позбавлення покупця права на відображення у податковому обліку понесених (нарахованих) витрат за наслідками придбання товарів (робіт, послуг) у спірних постачальників.
Навіть за наявності вироку суду у кримінальній справі не виключається можливість здійснення позивачем з контрагентами реальних господарських операцій, і він також потребує оцінки судом в сукупності з іншими доказами, а також у відповідності до вимог ч. 4 ст. 72 КАС України, згідно яких вирок суду в кримінальній справі або постанова суду у справі про адміністративний проступок, які набрали законної сили, є обов'язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, щодо якої ухвалений вирок або постанова суду, лише в питаннях, чи мало місце діяння та чи вчинене воно цією особою.
Крім того, факт створення допитуваними особами підприємств без мети здійснення фінансово-господарської діяльності не встановлений відповідним судовим рішенням.
Таким чином, протокол допиту свідка у кримінальному провадженні не може бути належним доказом в адміністративній справі.
Щодо відсутності та недоліків в заповнюванні товаро-транспортних накладних на отримання товару як підстави для висновку про не підтвердження реальності здійснення господарських операцій, суд зазначає наступне.
Відповідачем у акті перевірки наведено, що надані до перевірки товарно-транспортні накладні (ТТН) мають недоліки в заповнюванні, а саме не заповнені всі необхідні реквізити, та вважає, що згідно наданих ТТН відсутні докази на підтвердження здійснення транспортування товару на ПрАТ «ДТРЗ», та відповідно не можуть належним чином засвідчувати факт здійснення поставки товару на підтвердження реальності та товарності договорів, укладених між ПрАТ «ДТРЗ» та постачальниками, а отже факт здійснення поставки товару не доведено.
Разом з тим, вказані правила перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні не встановлюють правил податкового обліку, а лише встановлюють права, обов'язки та відповідальність власників автомобільного транспорту (перевізників). При цьому, документи обумовлені вказаними правилами, зокрема, товарно-транспортна накладна та подорожній лист, не є документами первинного бухгалтерського обліку, що підтверджують обставини придбання та продажу товарно-матеріальних цінностей.
Крім того, чинним законодавством України не встановлено обов'язку суб'єкта господарювання, а також права здійснювати перевірку справжності наданих контрагентами документів при укладенні договорів.
Господарські операції позивача підтверджуються не тільки зазначеними ТТН, але й іншими документами, якими є договір, специфікація, видаткова накладна, про що вказувалось вище. В сукупності всі ці документи повністю відповідають поняттю «первинні документи», що визначені у ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в України».
Щодо відсутності та недоліків в заповнюванні сертифікатів якості як підстави для висновку про не підтвердження реальності здійснення господарських операцій, суд зазначає, що сертифікаційні документи на товар, які не містять відомостей про учасників та умови господарської операції з поставки, не можуть слугувати підтвердженням або спростуванням реальності господарської операції; сертифікати якості не є документами первинного бухгалтерського або податкового обліку, що фіксують рух активів. Помилки при їх оформленні не мають вирішального значення для встановлення фактичного руху активів у процесі виконання поставок. Такі документи не підтверджують змін в активах платників податків, не свідчать про сплату ПДВ в ціні товару, а тому не підтверджують виникнення права на податковий кредит, а тому вимога податкового органу про надання їх під час проведення документальної перевірки є безпідставною, як і безпідставний висновок щодо нереальності здійснення господарських операцій.
Суд підкреслює, що на вирішення експертизи поставлено питання щодо підтвердження висновків акту перевірки від 01.09.2014р «без врахування у складі податкового кредиту документів складених від СГД», тобтодослідження проводилось виключно в обсязі наданих слідчим експерту документів, а не в обсязі документів, що надавалась при перевірці податковому органу.
На підставі вищенаведеного, суд приходить до висновку, що жодне порушення ПрАТ «ДТРЗ», про яке зазначив відповідач у акті перевірки, не знаходить свого відображення з огляду на вищенаведене та норми чинного законодавства.
Щодо отримання актів про результати перевірок контрагентів як підстави для висновку про не підтвердження реальності здійснення господарських операцій, суд зазначає наступне.
Порушення вимог податкового законодавства з боку контрагента чи третьої особи тягне відповідальність та негативні наслідки саме щодо цієї особи. Зазначена обставина не є підставою для позбавлення платника податку права на формування податкового кредиту, якщо останній виконав усі передбачені законом умови та має всі документальні підтвердження розміру такого доходу, у зв'язку з чим висновки контролюючого органу про завищення суми податкового кредиту за господарськими відносинами з вище наведеними контрагентами є безпідставними.
Статтею 4 Податкового кодексу України серед основних засад податкового законодавства України визначено презумпцію правомірності рішень платника податку в разі, якщо норма закону чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі закону, або якщо норми різних законів чи різних нормативно-правових актів припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов'язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу.
У зв'язку із цим презюмується, що дії та рішення платника податків вважаються економічно виправданими, а відомості, що містяться у податковій та бухгалтерській звітності платника - достовірними.
При дотриманні контрагентом законодавчо встановлених вимог до оформлення відповідних документів підстави для висновку про недостовірність або суперечливість відомостей, зазначених у таких первинних документах, відсутні, якщо не встановлені обставини, які свідчать про обізнаність платника податків про зазначення його контрагентами недостовірних відомостей.
Доводи ж податкового органу про отримання платником необґрунтованої податкової вигоди мають ґрунтуватися на сукупності доказів, що безспірно підтверджують існування обставин, які виключають право платника, зокрема, на формування податкового кредиту.
Проте, під час розгляду справи відповідачем таких доказів суду надано не було.
Наслідки в податковому обліку платника створюють лише реально вчинені господарські операції, тобто такі, що пов'язані з рухом активів, зміною зобов'язань чи власного капіталу платника, та відповідають змісту, відображеному в укладених платником податку договорах, то факт виконання поставки товару входить до предмету доказування у справі.
Цей висновок також підтверджується рішенням Європейського суду з прав людини у справах Інтерсплав проти України (2007 рік, заява № 803/02), Булвес АД проти Болгарії (2009 рік, заява №3991/03) і Бізнес Супорт Центр проти Болгарії (2010 рік, заява №6689/03), які відповідно до частини 1 статті 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини підлягають застосуванню судами як джерела права, у яких визначено, що платника податку не може бути позбавлено права на бюджетне відшкодування ПДВ за відсутності доказів того, що його було залучено до протиправної діяльності, пов'язаної з незаконним отриманням бюджетного відшкодування; при цьому платник ПДВ не повинен нести відповідальність за зловживання, вчинені його постачальниками, якщо платник ПДВ не знав про такі зловживання і не міг про них знати.
Укладаючи угоду зі своїм контрагентом, позивач мав всі документальні підтвердження господарської правосуб'єктності контрагентів: здійснювати господарську діяльність, реалізовувати господарську компетенцію, мати зобов'язання, нести за ними відповідальність тощо.
Суд приходить до однозначного висновку, що позивачем були вчинені всі необхідні дії та досягнуто конкретних результатів, які визначають саме поняття господарської операції. Крім того, позивач не зобов'язаний перевіряти наявність у свого контрагента наміру здійснення господарської діяльності, а також фіктивність створення останнього, оскільки дані питання входять до компетенції інших державних органів. Правочини укладалися з юридичною особою, при наявності всіх необхідних документів, а тому позивач жодним чином не міг і не повинен був передбачити дотримання чи недотримання своїм контрагентом вимог податкового законодавства.
Таким чином, з огляду на характер викладеного висновку щодо сумнівності факту здійснення контрагентом позивача визначеної діяльності, що містить ознаки припущень, відсутності відповідних доказів з боку відповідача щодо неможливості виконання умов договорів та у відповідності до ст. 62 Конституції України, якою визначено, що судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, з огляду на підтвердження позивачем первинними документами реальності здійснення, описаних в акті перевірки, операцій, дані посилання відповідача судом не приймаються.
Відтак, обставинами, встановленими під час розгляду справи, спростовано висновки перевірки про порушення п. 185.1 ст. 185, п. 198.1, п. 198.2, п. 198.6 ст. 198 та п. 201.2 ст. 201 Податкового кодексу України.
Рішенням про результати розгляду скарги від 26.05.2016р № 11747/10/2810104-33 скаргу ПрАТ «ДТРЗ» задоволено частково, залишено без змін податкові повідомлення-рішення від 10.03.2016р № та № , а податкове повідомлення-рішення від 10.03.2016р № скасовано в частині донарахування зобов'язань по операціям з реалізації металобрухту та у відповідній частині штрафну (фінансову) санкцію.

Відповідачем на підставі рішення про результати розгляду скарги від 26.05.2016р № 11747/10/2810104-33 прийнято податкове повідомлення-рішення № від 30.05.2016 року на загальну суму 10924811,00 грн., яким зменшено суму грошового зобов'язання за платежем податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг).

Відповідно до п. п. 60.1.3 п.60.1 ст.60 Податкового кодексу України, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога вважаються відкликаними якщо контролюючий орган зменшує нараховану суму грошового зобов'язання раніше прийнятого податкового повідомлення-рішення або суму податкового боргу, визначену в податковій вимозі.

Таким чином, з огляду на те, що податкове повідомлення-рішення від 10.03.2016р № на момент судового розгляду є відкликаним, вимоги в частині визнання його протиправним та скасування задоволенню не підлягають.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Оцінюючи правомірність дій та рішень органу власних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у ст. 2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, які повинні дотримуватися при реалізації дискреційних повноважень владного суб'єкта, встановлюючи чи прийняті (вчинені) ним рішення (дії): 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5)добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач як суб'єкт владних повноважень не довів правомірність своїх дій та рішень.

Враховуючи вище зазначене, винесені на підставі хибних висновків акту перевірки податкові повідомлення - рішення від 10.03.2016р. № , від 10.03.2016р. № та від 30.05.2016р. № є такими, що прийняті податковим органом протиправно, у зв'язку з чим підлягають скасуванню.

Керуючись ст.ст. 158 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Приватного акціонерного товариства «Дніпропетровський тепловозоремонтний завод» до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників податків у м. Дніпропетровську Міжрегіонального головного управління ДФС про визнання протиправним та скасування податкових повідомлень-рішень - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 10.03.2016р. № прийняте Спеціалізованою державною податковою інспекцією з обслуговування великих платників у м.Дніпропетровську Міжрегіонального головного управління ДФС.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення 10.03.2016р. № прийняте Спеціалізованою державною податковою інспекцією з обслуговування великих платників у м. Дніпропетровську Міжрегіонального головного управління ДФС.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 30.05.2016р № прийняте Спеціалізованою державною податковою інспекцією з обслуговування великих платників у м. Дніпропетровську Міжрегіонального головного управління ДФС.

В решті вимог - відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд в порядку та строки, передбачені ст.186 КАС України.

Постанова суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя І.А. Гончарова