Справа № 161/16129/16-а
Суддя: Рудська С. М.
Дата ухвалення: 2017-03-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/161/217/17
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 березня 2017 р. Луцький міськрайонний суд Волинської області

у складі:

головуючого - судді Рудської С.М.

при секретарі - Марчак Е.Є.

за участю:

представника позивача - ОСОБА_1

представника відповідача - Негодюк Л.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Луцьку справу за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Луцького об'єднаного управління пенсійного фонду України у Волинській області про визнання рішення неправомірним, зобов'язання вчинити дії

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом на обґрунтування вказавши, що в листопаді 2016 року звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії за вислугу років відповідно до статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» ( у редакції Закону України від 05.11.1991 № 1789-ХІІ). У задоволенні його заяви відповідачем було відмовлено, про що було винесене рішення 09.11.2016 року, посилаючись на ч. 5 розділу ІІІ Закону України від 02.03.2015 року № 213-VІІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення», з 01.06.2015 року скасовано норми пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначаються, зокрема, згідно з Законом України «Про прокуратуру». Такі дії відповідача вважає неправомірними. Просить суд, визнати протиправним та скасувати рішення Луцького об'єднаного управління Пенсійного фонду України у Волинській області від 09.11.2016 про відмову у призначенні пенсії за вислугу років та зобов'язати відповідача призначити та виплачувати пенсію за вислугу років згідно із ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру», виходячи із розрахунку 90% від суми місячного (чинного) заробітку, обчисленого за останні 60 календарних місяців роботи, починаючи з 30.11.2016 року та стягнути судові витрати пов'язанні з розглядом справи.

Представник позивача в судовому засіданні адміністративний позов підтримав з підстав в ньому наведених, просив суд позов задовольнити.

В судовому засіданні представник відповідача позов не визнала з підстав зазначених у письмових запереченнях, просить у його задоволенні відмовити.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 02.11.2016 року звернувся до Луцького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області з заявою про призначення пенсії за вислугу років на підставі ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру».

Рішенням Луцького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області від 09.11.2016 року у призначені пенсії за вислугу років, згідно поданих документів позивачу було відмовлено (а.с. 10).

Судом також встановлено та підтверджено матеріалами справи, що відповідно до записів в трудовій книжці серії НОМЕР_1 ОСОБА_3 протягом трудової діяльності займав наступні прокурорські посади:

- з 16 грудня 1996 року прийнятий на посаду стажиста прокуратури м. Луцьк;

- з 26 вересня 1997 року призначений на посаду помічника прокурора м. Луцька;

- з 20 липня 1998 року призначений на посаду прокурора відділу нагляду за додержанням законів спецпідрозділами по боротьбі з організованою злочинністю;

- з 08 вересня 1999 року призначений на посаду старшого прокурора відділу нагляду за додержанням законів спецпідрозділами по боротьбі з організованою злочинністю;

- з 24 вересня 2001 року призначений на посаду прокурора Луцького району;

- з 22 вересня 2006 року призначений на посаду прокурора Луцького району строком на п'ять років;

- з 01 липня 2010 року призначений заступником прокурора Волинської області;

- з 27 січня 2011 року прийняв Присягу працівника прокуратури;

- з 07 вересня 2011 року призначений на посаду першого заступника прокурора Волинської області;

- з 24 квітня 2014 року звільнений з займаної посади у зв'язку з призначенням на посаду начальника відділу нагляду за додержанням законів спецпідрозділами та іншими органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю, та процесуального керівництва управління нагляду за додержанням законів у кримінальному провадженні прокуратури області;

- з 30 вересня 2014 року призначений начальником відділу нагляду за додержанням законів спецпідрозділами та іншими органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю та процесуального керівництва прокуратури Волинської області;

- з 23 жовтня 2014 року звільнений з займаної посади у зв'язку з припиненням трудового договору відповідно до п.7-2 ст. 36 КЗпП України № 1436 від 23.10.2014 року ;

Крім того, до стажу роботи зараховується навчання в національній юридичній академії України ім. Я.Мудрого.

Таким чином, на час звернення вислуга років позивача становить - понад 22 років 06 місяців 28 днів, з них на пільговій посаді 17 років 6 днів.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Умови та порядок пенсійного забезпечення прокурорів і слідчих визначено статтею 50-1 Закону України від 05.11.1991 №1789-XII "Про прокуратуру".

У відповідності до ч.1 ст.50-1 Закону України "Про прокуратуру" (в редакції від 05.11.1991) прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугою років незалежно від віку. Пенсія призначається у розмірі 80 % від суми їхньої місячної заробітної плати, до котрої включається всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 % місячного заробітку. Призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв'язку з підвищенням заробітної плати прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок пенсії проводиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.

Відповідно до ч.2 ст.50-1 Закону України "Про прокуратуру" розмір виплат (крім посадових окладів, надбавок за класні чини, вислугу років), що включаються в заробіток для обчислення пенсії, визначається за вибором того, хто звернувся за пенсією, за останні 24 календарні місяці роботи, яка дає право на даний вид пенсії, підряд перед зверненням за пенсією або за будь-які 60 календарних місяців такої роботи підряд перед зверненням за пенсією незалежно від наявності перерв протягом цього періоду на даній роботі.

Дана редакція Закону №1789-ХІІ була чинною на момент призначення позивача на роботу в органах прокуратури України (16.12.1996).

На момент звернення позивача до органів Пенсійного фонду, тобто на 02.11.2016 року, діяла вже інша норма, а саме Закон України «Про прокуратуру» №1697-VII від 14.10.2014 року, частиною першою статті 86 якого встановлено, що прокурори мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку за наявності на день звернення вислуги років не менше:

- по 30 вересня 2011 року - 20 років, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів не менше 10 років;

- з 1 жовтня 2011 року по 30 вересня 2012 року - 20 років 6 місяців, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів не менше 10 років 6 місяців;

- з 1 жовтня 2012 року по 30 вересня 2013 року - 21 рік, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів не менше 11 років;

- з 1 жовтня 2013 року по 30 вересня 2014 року - 21 рік 6 місяців, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів не менше 11 років 6 місяців;

- з 1 жовтня 2014 року по 30 вересня 2015 року - 22 роки, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів не менше 12 років;

- з 1 жовтня 2015 року по 30 вересня 2016 року - 22 роки 6 місяців, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів не менше 12 років 6 місяців;

- з 1 жовтня 2016 року по 30 вересня 2017 року - 23 роки, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів не менше 13 років;

- з 1 жовтня 2017 року по 30 вересня 2018 року - 23 роки 6 місяців, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів не менше 13 років 6 місяців;

- з 1 жовтня 2018 року по 30 вересня 2019 року - 24 роки, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів не менше 14 років;

- з 1 жовтня 2019 року по 30 вересня 2020 року - 24 роки 6 місяців, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів не менше 14 років 6 місяців;

- з 1 жовтня 2020 року і пізніше - 25 років, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів не менше 15 років.

Таким чином, статтею 86 Закону №1697-VII збільшено стаж роботи позивача, що дає йому право на пенсію за вислугу років, у порівнянні зі статтею 50-1 Закону №1789-ХІІ (в редакції від 12.07.2001).

Оскільки, позивач звернувся до ЛО УПФ України Волинської області 03.11.2016 року, то відповідно для призначення пенсії йому необхідно було мати 23 роки стажу роботи, а у позивача стаж роботи, що зараховується до вислуги років на посадах прокурорів і слідчих прокуратури, що дає право на пенсію складає 22 роки 6 місяців 28 днів, в тому числі на посаді прокурорів - 17 років 6 днів, тобто менше ніж 23 роки, а тому підстав для призначення пенсії за вислугою років у відповідача не було.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до Луцького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області про визнання рішення неправомірним та зобов'язання вчинити дії слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 9, 11, 71, 72, 158-163, 185, 186 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до Луцького об'єднаного управління пенсійного фонду України у Волинській області про визнання рішення неправомірним, зобов'язання вчинити дії - відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Луцький міськрайонний суд Волинської області протягом десяти днів з дня її проголошення.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Постанова у повному обсязі складена 15 березня 2017 року.

Суддя Луцького міськрайонного

суду Волинської області С.М. Рудська