Справа № 805/1190/17-а
Суддя: Галатіна О.О.
Дата ухвалення: 2017-03-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 березня 2017 р. Справа № 805/1190/17-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Галатіна О.О., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Приватного акціонерного товариство "Слов'янський крейдо-вапняний завод" до Головного управління Держпраці у Донецькій області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу від 23.01.2017 року № 05-41-3309/0031/0002, суд -

В С Т А Н О В И В:

17 лютого 2017 року Приватне акціонерне товариство "Слов'янський крейдо-вапняний завод" звернулося до Донецького окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління Держпраці у Донецькій області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу від 23.01.2017 року № 05-41-3309/0031/0002.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що начальником Головного управління Держпраці в Донецькій області Шубіним В.П. прийнята постанова від 23.01.2017 року № 05-41-3309/0031/0002 про накладення штрафу на підставі абз. 2 ч.2 ст. 265 КЗпП за порушення ч.1, 3 ст. 24 КЗпП та пп. 2 п. 5 ст. 50 Закону України «Про зайнятість населення», а саме за допущення громадянина ОСОБА_2 до роботи на ПРАТ «СКВЗ» в період з 07.06.2016 року по 22.12.2016 року без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування про прийняття на роботу.

Позивач не погоджується постановою відповідача від 23.01.2017 року № 05-41-3309/0031/0002 та вважає, що вона підлягає скасуванню.

Представник позивача через відділ діловодства та документообігу суду надав клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Згідно ч. 6 ст. 128 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Оскільки, всі особи, які беруть участь у справі, належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, не прибули у судове засідання і у суду відсутня потреба заслухати свідка чи експерта, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження.

Суд, розглянувши матеріали справи, оцінивши наявні докази за своїм внутрішнім переконанням, встановив наступне.

Позивач, Приватне акціонерне товариство "Слов'янський крейдо-вапняний завод" (ідентифікаційний код 00290587, 84162, Донецька обл., Слов'янський район, смт. Черкаське) зареєстроване в якості юридичної особи 08.12.1994 року, що підтверджується свідоцтвом серії НОМЕР_1.

26.12.2016 року на підставі направлення на проведення перевірки суб'єкта господарювання територіальним органом Держпраці у Донецькій області відповідно до наказу № 1614 проведено позапланову перевірку ПрАТ «СКВЗ» з питань дотримання вимог законодавства про працю, загальнообов'язкове державне соціальне страхування та зайнятість населення.

За результатами перевірки Головним управлінням Держпраці у Донецькій області складено акт № 05-41-3309/0031 та встановлено, що 22.12.2016 року о 13 год. 30 хв. на ПрАТ «СКВЗ» відбувся нещасний випадок із смертельним наслідком з громадянином ОСОБА_2

30.12.2016 року за наслідком перевірки Головним управлінням Держпраці у Донецькій області винесено припис № 05-41-3309/0031-0020 та встановленні порушення ч.1, 3 ст. 24 КЗпП та пп.2 п.5 ст. 50 Закону України «Про зайнятість населення» громадянин ОСОБА_3 був допущений до роботи на ПрАТ «СКВЗ» в період з 07.06.2016 року по 22.12.2016 року без укладання трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування про прийняття на роботу.

23.01.2017 року Головним управлінням Держпраці у Донецькій області на підставі акту перевірки № 05-41-3309/0031 прийнято постанову № 05-41-3309/0031/0002 про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами № 05-41-3309/0031/0000, відповідно до якої на підставі абз.2 ч.2 ст.265 Кодексу законів про працю України на ПрАТ «СКВЗ» було накладено штраф у розмірі 48000 грн.

Позивач не погоджуючись із постановою № 05-41-3309/0031/0002 від 23.01.2017 року звернувся до суду із цим позовом за захистом свого порушеного права.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), добросовісно; розсудливо; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).

Перевіривши законність дій та рішень відповідача, суд дійшов висновку, що адміністративний позов слід задовольнити з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб'єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.

Відповідно до ч.1 ст.24 Кодексу законів про працю України трудовий договір укладається, як правило, в письмовій формі; додержання письмової форми є обов'язковим: 1) при організованому наборі працівників; 2) при укладенні трудового договору про роботу в районах з особливими природними географічними і геологічними умовами та умовами підвищеного ризику для здоров'я; 3) при укладенні контракту; 4) у випадках, коли працівник наполягає на укладенні трудового договору у письмовій формі; 5) при укладенні трудового договору з неповнолітнім; 6) при укладенні трудового договору з фізичною особою; 7) в інших випадках, передбачених законодавством України.

Згідно з ч.3 ст.24 Кодексу законів про працю України працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Тобто, з урахуванням зазначеного суд прийшов до висновку, що обов'язковою умовою допуску працівника до роботи є укладання трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу.

Відповідно до абз.2 ч.2 ст.265 Кодексу законів про працю України юридичні та фізичні особи-підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі фактичного допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), оформлення працівника на неповний робочий час у разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, та виплати заробітної плати (винагороди) без нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування та податків - у тридцятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, щодо якого скоєно порушення.

Як встановлено судом та підтвердження матеріалами справи між ПрАТ «СКВЗ» та ОСОБА_2 укладено догори про надання послуг від 07.06.2016 року, 01.10.2016 року.

Відповідно до ст. 21 КЗпП визначено, що трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов'язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов'язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Згідно з ч. 1, 3 ст. 24 КЗпП визначено, що трудовий договір укладається, як правило, в письмовій формі. Працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Суд вважає за необхідне зазначити, що укладення цивільно-правових договорів у сфері зайнятості населення передбачено ч.1 ст. 2 Закону України «Про зайнятість населення» зазначено, що відносини у сфері зайнятості населення регулюються Конституцією України, цим Законом, Кодексом законів про працю України, Господарським та Цивільним кодексами України, Законом України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття", іншими актами законодавства.

Згідно з ч. 4 Закону України «Про зайнятість населення» до зайнятого населення належать особи, які працюють за наймом на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством.

Відповідно до приписів ч.2 ст. 628 Цивільного кодексу України, сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.

Згідно із ст. 903 Цивільного кодексу України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, строки і порядку установлені договором.

Від так, як підтверджено матеріалами справи на виконання вимог чинного законодавства та договору про надання послуг ОСОБА_2 отримував винагороду за виконаний ремонт обладнання, що підтверджується актами наданих послуг.

Також суд вказує на те, що згідно із ст. 204 Цивільного кодексу України павочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Оскільки, цивільно-правові договори укладені між ПрАТ «СКВЗ» та ОСОБА_2 відповідають Цивільному кодексу України і не визнані судом недійсними, тому висновки відповідача щодо накладання штрафу на цій підставі є недоцільними.

З урахуванням зазначеного, відсутні будь-які підстави вважати, що вказані в акті перевірки № 05-41-3309/0031 та постанові про накладення штрафу від 23.01.2017 року № 05-41-3309/0031/0002 працівника було допущено до роботи без оформлення трудового договору.

Таким чином, суд вважає, що постанова Головного управління Держпраці в Донецькій області про накладення штрафу від 23.01.2017 року № 05-41-3309/0031/0002 належить до скасування.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Під час розгляду справи відповідач не надав доказів, які спростовують встановлені вище факти.

Згідно з ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, з урахуванням зазначеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та належать до задоволення.

Відповідно до ст.86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Відповідно до ч.1 ст.94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

У процесі розгляду справи не встановлено інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин.

На підставі викладеного, керуючись Конституцією України, ст.ст.2, 7, 8, 9, 11, 27, 69-71, 86, 94, 122, 128, 159-163 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Приватного акціонерного товариство "Слов'янський крейдо-вапняний завод" до Головного управління Держпраці у Донецькій області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу від 23.01.2017 року № 05-41-3309/0031/0002 - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами від 23 січня 2017 року № 05-41-3309/0031/0002.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держпраці в Донецькій області () на користь Приватного акціонерного товариство "Слов'янський крейдо-вапняний завод" () суму сплаченого судового збору в розмірі 1600 (одна тисяча шістсот) грн.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Галатіна О.О.