Справа № 243/115/17-а
Суддя: Сидоренко І. О.
Дата ухвалення: 2017-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 березня 2017 року м. Слов`янськ

приміщення суду за адресою: м. Слов`янськ, вул. Добровольського, 2

Слов`янський міськрайонний суд в складі:

головуючого судді Сидоренко І.О.,

при секретарі судового засідання Рудь Т.В.,

за участю:

позивача ОСОБА_1

представника позивача Винник З.Г.

представника відповідача Семібратової Д.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду № 11 м. Слов`янську адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Постащук Ігоря Миколайовича інспектора роти № 4 батальйону Управління патрульної поліції в містах Краматорську та Слов`янську Департаменту патрульної поліції про скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В:
До Слов`янського міськрайонного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Постащука Ігора Миколайовича інспектора роти 4 батальону УПП в місті Краматорську та Слов`янську, рядового поліції, про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення. Даний адміністративний позов мотивований тим, що 15 жовтня 2016 року в 22 годині 00 хвилин позивач керував автомобілем ZAZ 110307 д. н. НОМЕР_1 в м. Слов`янську по вул. Святогірська біля садового товариства ім. Семеренка з увімкнутими фарами ближнього світла та увімкнутими протитуманними фарами. В салоні автомобіля були пасажири. Його обігнав автомобіль поліції та з автомобіля співробітник поліції подав знак зупинитися. Він зупинив автомобіль та з автомобіля поліції вийшов інспектор та заявив, що позивач порушив п. 19.1 ПДР України, оскільки не були увімкнені фари ближнього світла та повинен сплатити штраф. Він пояснив, що рухається у населеному пункті, п.19.1 ПДР України передбачено включення фар дальнього (ближнього) світла а в примітці до пункту зазначено, що не є порушенням рух транспортного засобу з увімкненими протитуманними фарами, тому сплачувати штраф відмовився. Після цього інспектор заявив, що буде складати постанову про накладення адміністративного стягнення, а позивач повідомив про своє бажання скористатися правовою допомогою адвоката та просив дати можливість викликати на місце їх перебування адвоката. Однак, інспектор заявив, що адвоката тут немає та, проігнорувавши заперечення позивача та його право на правову допомогу, склав Постанову серії АР № 337373 по справі про адміністративне правопорушення, зазначивши, що він скоїв адміністративне правопорушення передбачене ст. 122 КУпАП та про застосування штрафу в розмірі 425,00 грн. В наданій позивачу копії постанови , текст якої був таким, що не можливо було прочитати, він прочитав, що інспектор написав «адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП».
Позивач зазначає, що оскільки він не порушував вимог п. 19.1 ПДР України, у встановлений законодавством 10-ти денний строк звернувся до Слов`янського міськрайонного суду з адміністративним позовом та оскаржив дану постанову. Справа розглядалася суддею Мірошниченко Л.Є. Оскільки видана позивачу копія постанови була такою, що не можливо було прочитати, суддя витребувала у інспектора оскаржувану позивачем постанову з текстом, який можливо б було прочитати. На вимогу суду була надана копія постанови з більш чітким текстом, в якому позивач прочитав, що в постанові інспектор зазначив, що він скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП. Оскільки в позові оскаржувалася Постанова про скоєння адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, а в самій Постанові було зазначено, що позивач скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП, про що він дізнався лише 27 грудня 2016 року, адміністративний позов був залишений без розгляду.
У зв`язку з цим вважає, що він з поважної причини пропустив строк на оскарження даної Постанови.
Просить суд визнати незаконними дії інспектора роти 4 батальйону УПП в місті Краматорську та Слов`янську рядового поліції Постащука Ігора Миколайовича по винесенню Постанови по справі про адміністративне правопорушення від 15.10.2016 року серії АР № 337373 та скасувати дану постанову.
Відповідачем - інспектором роти № 4 батальйону Управління патрульної поліції в містах Краматорську та Слов`янську Департаменту патрульної служби, рядовим поліції Постащуком І.М. надано суду письмове заперечення на адміністративний позов ОСОБА_1 яке мотивовано наступним. Позивача ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП. 15.10.2016 року під час патрулювання 15.10.2016 року співробітниками патрульної поліції в м. Краматорську та Слов`янську Департаменту патрульної поліції, а саме: інспектором роти № 4 батальйону УПП в м. Краматорську та Слов`янську ДПП рядовим поліції Постащуком І.М., рядовим поліції ОСОБА_2 було виявлено порушення ПДР, а саме: водій, керуючи транспортним засобом ZAZ 110307 д. н. НОМЕР_1 о 22 год. 00 хв. порушив правила користування зовнішніми освітлюваними приладами, а саме в темну пору доби не були ввімкнені фари ближнього світла, чим порушив п. 19.1 ПДР України. Після цього екіпажем було прийнято рішення про зупинку даного транспортного засобу на підставі ст.. 35 ЗУ «Про національну поліцію». Інспектор Постащук І.М. підійшов до водія, ким виявився ОСОБА_1 , належним чином представився, пояснив причину перевірки та попросив пред`явити документи. Встановивши факт вчиненого адміністративного правопорушення, а саме порушення вимог п. 19.1 ПДР України, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 122 КУпАП, було прийнято рішення винести постанову у справі про адміністративне правопорушення та накладено стягнення на позивача у розмірі 425,00 грн. Під час розгляду справи водію було роз`яснено права особи, що притягується до адміністративної відповідальності. Під час розгляду справи ОСОБА_1 ніяких клопотань не заявлялося. Зазначає, що позивач навмисно стверджує хибні дані для того, щоб уникнути адміністративної відповідальності. Просить відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .
В судовому засіданні позивач надав пояснення, аналогічні обґрунтуванню позовної заяви, просив позов задовольнити.
Представник позивача Винник З.Г., що діє на підставі Договору про надання правової допомоги, в судовому засіданні позов ОСОБА_1 підтримала, просила задовольнити.
Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні надав пояснення, аналогічні викладеному в письмовому запереченні на позов, просив відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .
Представник відповідача Семібратова Д.О. в судовому засіданні просила відмовити в задоволенні позову.
Допитаний в якості свідка ОСОБА_2 надав показання в яких зазначив, що він 15 жовтня 2016 року перебував в одному екіпажі з відповідачем, вони здійснювали патрулювання міста. Під час патрулювання він побачили, що по вул. Святогірській у м. Слов`янську рухається автомобіль ЗАЗ без включених фар. Це було таксі. Вони зупинили автомобіль. Постащук пояснив причину зупинки та повідомив, що це є порушенням ПДР, оголосив права та почав складати постанову. Водій ніяких клопотань не заявляв. В авто було два пасажира чоловік та жінка. Вони виходили з машини та казали, що правопорушення немає. Допитати в якості свідків їх не просили. В автомобілі були увімкнуті протитуманні фари. Під час зупинки транспортного засобу вони перебували позаду автомобіля, але перед тим рухались на зустріч даному автомобілю та бачили правопорушення.
Допитаний в якості свідка ОСОБА_4 надав показання та зазначив, що 15.10.2016 року він їхав в таксі під керуванням позивача, в машині були включені фари дальнього світла, вулиця була не освітлена. Він сидів на передньому сидінні. Позаду їхав автомобіль поліції. Поліцейські почали в рупор казати зупинитись, після чого позивач зупинився. Він виходив просив допитати його в якості свідка, однак йому було відмовлено. Наполягає на тому, що в автомобілі були увімкнуті фари дальнього світла.
Допитаний в якості свідка ОСОБА_5 надав показання та зазначив, що він перебував в автомобілі позивача 15.10.2016 року. Приблизно о 22.00 їх зупинили співробітники поліції, які під`їхали с заду. Стверджує, що в автомобілі були включені фари ближнього світла та протитуманні фари, в той час доби без світла їхати було неможливо. В автомобілі він сидів на задньому сидінні позаду водія.
Заслухавши пояснення сторін та показання свідків, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.
15.10.2016 року інспектором роти 4 батальйону УПП в м. Краматорську та м. Слов`янську, рядовим поліції Постащуком І.М. була складена Постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, відповідно до якої ОСОБА_1 керував транспортним засобом в темну пору доби без ввімкнених фар ближнього світла, чим порушив п. 19.1 ПДР України.
Відповідно до п. 1.3 Правил дорожнього руху учасники дорожнього руху зобов`язані знати та неухильно виконувати правила дорожнього руху.

Пунктом 19.1 Правил дорожнього руху України зазначено, що у темну пору доби та в умовах недостатньої видимості незалежно від ступеня освітлення дороги, а також у тунелях на транспортному засобі, що рухається, повинні бути ввімкнені такі світлові пристрої: на всіх механічних транспортних засобах фари ближнього (дальнього) світла.

Однак, відповідно до п. 19.5 Правил дорожнього руху України протитуманні фари можна використовувати в умовах недостатньої видимості як окремо, так і з ближнім або дальнім світлом фар, а в темну пору доби на неосвітлених ділянках доріг лише разом з ближнім або дальнім світлом фар.
Таким чином, приймаючи до уваги ту обставину, що позивач рухався на автомобілі в темну пору доби та виходячи з вимог п. 19.5 ПДР України, суд вважає, що включення протитуманних фар разом з фарами ближнього (дальнього) світла не є порушенням ПДР України. При цьому суд приймає до уваги показання свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які в судовому засіданні підтвердили, що позивач керував автомобілем з увімкнутими фарами ближнього (дальнього) світла. Суперечності в показаннях свідків щодо того, що які саме фари були увімкнуті в автомобілі позивача (ближнього або дальнього світла) вищенаведеного висновку суду не спростовують, оскільки свідки в своїх показаннях підтверджували дані обставини так, як вони їх особисто сприймали. При цьому суд приймає до уваги ту обставину, зазначену свідками, що без освітлення дороги їхати було неможливо.
Натомість, суд критично оцінює пояснення відповідача ОСОБА_3 та показання свідка ОСОБА_2 щодо того, що на автомобілі були включені лише протитуманні фари та вважає, що такий висновок ними був зроблений передчасно, без з`ясування всіх обставин справи.
Приписами статті 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна чи необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Частиною 2 статті 122 КУпАП встановлена відповідальність за: порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України - органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пунктом 11 частини 1 статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» до повноважень поліції віднесено регулювання дорожнього руху та здійснення контролю за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Частиною 2 статті 71 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, суд доходить до висновку, що відповідачем в судовому засіданні не доведено наявність вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, а тому позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 2, 9-10, 17, 69-71, 117-118, 158-163,171-2 КАС України, ст.ст. 33, 122, 222, 257, 280, 283-284 КУпАП, су,д
П О С Т А Н О В И В:
Адміністративний позов ОСОБА_1 до Постащук Ігоря Миколайовича інспектора роти № 4 батальйону Управління патрульної поліції в містах Краматорську та Слов`янську Департаменту патрульної поліції про скасування постанови задовольнити.

Визнати незаконними дії інспектора роти 4 батальйону Управління патрульної поліції в містах Краматорську та Слов`янську Департаменту патрульної поліції в Донецькій області рядового поліції Постащука Ігоря Миколайовича по винесенню Постанови по справі про адміністративне правопорушення від 15.10.2016 року серії АР № 337373.

Скасувати Постанову серії АР № 337373 від 15.10.2016 року про адміністративне правопорушення, винесеної інспектором роти 4 батальйону Управління патрульної поліції в містах Краматорську та Слов`янську Департаменту патрульної поліції в Донецькій області рядовим поліції Постащуком Ігорем Миколайовичем, якою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425,00 грн.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийнятті постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Слов`янського

міськрайонного суду І.О. Сидоренко