Справа № 699/918/16-а
Суддя: Свитка С. Л.
Дата ухвалення: 2017-03-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 699/918/16-а
Номер провадження 2-а/699/5/17
ПОСТАНОВА

Іменем України

15.03.2017 м.Корсунь-Шевченківський

Корсунь-Шевченківський районний суд Черкаської області у складі:

головуючого - судді Свитки С.Л.,

за участю секретарів судових засідань Таран О.В., Ященко О.М.,

позивача ОСОБА_3,

представника відповідача Янішевської І.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Корсуні-Шевченківському справу за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Управління Пенсійного фонду України у Корсунь-Шевченківському районі Черкаської області про зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

27.12.2016 до Корсунь - Шевченківського районного суду Черкаської області надійшов вказаний адміністративний позов, в якому позивач просить:

- зобов'язати відповідача відновити встановлений колишній розмір його пенсії на рівні січня 2013 року з подальшою її індексацією по роках;

- зобов'язати відповідача провести виплати недоданих йому сум пенсії з липня 2016 року.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що у 1985 році йому була встановлена 2 група інвалідності та прирівняний в правах до інвалідів війни, згідно з ст.7 Закону України «Про статус ветеранів війни і гарантії їх соціального захисту», а з листопада 1999 року встановлена 3 група інвалідності безстроково. В середині 2013 року позивач виявив, що розмір нарахування та виплати його пенсії зменшився. За роз'ясненням зменшення суми пенсії він звертався в Шахтарське районне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, де проживав на той час, на що йому надали відповідь, що таке зменшення відбулося через збій у виплатах, але сума пенсійних виплат має скорегуватися.

У червні 2016 року позивач переїхав проживати в м. Корсунь-Шевченківський, у якому мешкає по даний час, як внутрішньо переміщена особа, та взятий на облік в управлінні Пенсійного фонду України в Корсунь-Шевченківському районі Черкаської області. До вказаного органу Пенсійного фонду він звернувся за перерахунком пенсії, але рішення з приводу свого звернення не отримав.

В судовому засіданні позивач позов підтримав з підстав, аналогічних викладеним у позові.

Представник відповідача надала суду заперечення та просила у задоволенні адміністративного позову відмовити повністю посилаючись на те, що позивач, як внутрішньо переміщена особа, взятий на облік в управлінні з 01.06.2016 року, як інвалід армії ІІІ групи інвалідності, оскільки при надходженні електронної та дублікату паперової пенсійних справ, її оригінал з усіма документами відсутній, розглянуто та з'ясовано, що ОСОБА_3 отримував пенсію як інвалід війни до 03.04.2013 року в управлінні Пенсійного фонду України в м. Шахтарські та Шахтарському районі Донецької області, а за 04.04.2013 року - як інвалід армії, тому відбулося зменшення його розміру пенсії. У зв'язку з відсутністю оригіналу пенсійної справи з усіма первинними документами, з'ясувати причину зміни виду пенсії по інвалідності немає можливості. На письмові звернення щодо перерахунку розміру пенсії відповідно до п.2 ст.7 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», позивачу були надані письмові відповіді від 06.10.2016 та 22.12.2016 року, в яких було повідомлено про необхідність звернутися до управління для електронної реєстрації заяви на проведення даного виду перерахунку з усіма необхідними документами, однак позивач з такою заявою до управління не звертався.

Суд, вислухавши пояснення сторін, з'ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, вважає, що адміністративний позов підлягає до часткового задоволення в силу наступного.

В судовому засіданні встановлено, що у 1985 році ОСОБА_3 встановлена друга група інвалідності, прирівняний в правах до інвалідів війни, згідно зі ст.7 Закону України «Про статус ветеранів війни і гарантії їх соціального захисту».

01.05.1985 року призначено пенсію по інвалідності управлінням Пенсійного фонду України в м. Шахтарську та Шахтарському районі Донецької області, оскільки проживав на той час в с. Садове Шахтарського району Донецької області.

З листопада 1999 року позивачу встановлена третя група інвалідності.

Згідно копії довідки до акта огляду МСЕК серії 10 ААА № 402737 від 23.05.2011 року ОСОБА_3 встановлена третя група інвалідності безстроково (а.с.9).

Позивач має посвідчення інваліда війни серії НОМЕР_1 видане 09.06.2011 року управлінням праці та соціального захисту населення Шахтарської райдержадміністрації, згідно п.2 ст.7 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» (а.с.10).

Згідно Пункту 2 Статті 7 Закону України № 3552-ХІІ від 22.10.1993 року «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» із змінами, до інвалідів війни належать інваліди з числа осіб начальницького і рядового складу органів Міністерства внутрішніх справ і органів Комітету державної безпеки колишнього Союзу PCP, Міністерства внутрішніх справ України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України та інших військових формувань, які стали інвалідами внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних під час виконання службових обов'язків, ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, ядерних аварій, ядерних випробувань, участі у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, інших уражень ядерними матеріалами.

З 04.04.2013 року розмір пенсії позивача зменшився у зв'язку з зміною виду пенсії по інвалідності з інваліда війни на інваліда армії.

Позивач звертався до управління Пенсійного фонду України в м. Шахтарську та Шахтарському районі Донецької області для роз'яснення причини зменшення розміру пенсії, на що йому пояснили, що стався збій у виплатах та дане питання має вирішитися.

З 01.06.2016 року ОСОБА_3, як внутрішньо переміщена особа, перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України Корсунь-Шевченківського району Черкаської області та отримує пенсію як інвалід армії третьої групи інвалідності (а.с.20).

15.09.2016 року позивач звертався до відповідача, для досудового врегулювання спору, з проханням провести перерахунок розміру його пенсії, згідно вимог п.2 ст.7 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», додаючи копії довідки МСЕК №402737 та посвідчення інваліда війни (а.с. 6).

Оскільки відповідачем не проведено перерахунок пенсії позивачу, останній 01.12.2016 року звернувся до управління ПФУ в Корсунь-Шевченківському районі Черкаської області з проханням надати йому довідку про розрахунок пенсії та пояснення, чому відповідач проводить такий перерахунок вже п'ять місяців (а.с. 5).

Позивач стверджує, що відповідач йому відповіді на його звернення не надав.

Спірні правовідносини врегульовані Конституцією України, Законами України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» « Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», « Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затвердженим Постановою Правління ПФУ від 25.11.2005 р. № 22-1, приписами Кодексу адміністративного судочинства України, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст. 24 Конституції України громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом. Не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

Частиною 1 ст. 46 Конституції України закріплено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Згідно ст.1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

Конституційний Суд України неодноразово розглядав проблему пов'язану з реалізацією права на соціальний захист, неприпустимістю обмеження конституційного права громадян на достатній життєвій рівень, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція та закони України виокремлюють певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. У рішеннях (від 06.07.1999 року № 8-рп/99, від 20.03.2002 року № 5-рп/2002, від 17.03.2004 року № 7-рп/2004, від 01.12.2004 року № 20-рп/2004, від 11.10.2005 року № 8-рп/2005) Конституційний Суд України підкреслював, що пільги, компенсації, гарантії є видом соціальної допомоги і необхідною складовою конституційного права на достатній життєвій рівень, тому звуження змісту та обсягу цього права шляхом прийняття нових законів або внесення змін до чинних законів за ст. 22 Конституції України не допускається. В Україні як соціальній, правовій державі політика спрямовується на створення умов, які забезпечують достатній життєвий рівень, вільний і всебічний розвиток людини як найвищої соціальної цінності, її життя і здоров'я, честь і гідність. Утвердження та дотримання закріплених у нормативно-правових актах соціальних стандартів є конституційним обов'язком держави. Діяльність її правотворчих і правозастосовних органів має здійснюватися за принципами справедливості, гуманізму, верховенства і прямої дії норм Конституції України, а повноваження - у встановлених Основним Законом України межах і відповідно до законів.

Відповідно до ст. ст. 22 та 64 Конституції України, право на пенсійне забезпечення відповідних категорій громадян, встановлене законами України, є таким, що не підлягає звуженню та обмеженню.

Аргументувати зменшення розміру пенсії позивача відповідач у суді не зміг, оскільки належної перевірки правомірності такого зменшення не здійснив.

Вказаний висновок суд робить тому, що відповідно розділу IV «Приймання, оформлення і розгляд документів» затверджених постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року N 22-1 "Про затвердження Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" (далі- Порядок) обов*язок розгляду заяви позивача в повному обсязі повинен був здійснений відповідачем з прийняттям відповідного рішення.

Згідно п. 4.1. Порядку орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою (додаток 2). Заяви про переведення з одного виду пенсії на інший, про перерахунок пенсії й поновлення виплати раніше призначеної пенсії приймаються органом, що призначає пенсію, за наявності в особи всіх необхідних документів. Заяви осіб про призначення, перерахунок, поновлення, переведення з одного виду пенсії на інший реєструються в журналі реєстрації рішень органу, що призначає пенсію. Особі або посадовій особі органом, що призначає пенсію, видається розписка із зазначенням дати прийняття заяви, а також переліку одержаних і відсутніх документів, які необхідно подати у тримісячний строк з дня прийняття заяви. Копія розписки зберігається в пенсійній справі.

Згідно п. 4.2. при прийманні документів орган, що призначає пенсію:

1) перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж;

2) перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів;

3) перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності).

Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі;

4) видає пам'ятку пенсіонеру (додаток 3), копія якої зберігається у пенсійній справі.

Пунктом 4.3. вказаного Порядку визначено, що не пізніше 10 днів після надходження заяви та за наявності документів, необхідних для призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення виплати пенсії (у тому числі документів, одержаних відповідно до абзацу другого підпункту 3 пункту 4.2 цього розділу), орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України.

Після надходження даних про сплату страхових внесків за останній місяць роботи, що передує місяцю подання заяви про призначення пенсії, протягом місяця проводиться перерахунок пенсії з урахуванням цього періоду з дати призначення пенсії. При цьому, якщо у разі проведення перерахунку пенсії її розмір зменшився, виплата пенсії в новому розмірі проводиться з місяця, наступного за місяцем проведення перерахунку.

В аналогічному порядку після визначення Пенсійним фондом України розміру середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, здійснюється перерахунок пенсії у разі відсутності на дату призначення пенсії даних про середню заробітну плату (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески.

Нарахована сума пенсії включається в документи для виплати пенсії не пізніше одного місяця з дня прийняття рішення про призначення, перерахунок, переведення з одного виду пенсії на інший та про поновлення виплати пенсії.

У разі якщо на дату звернення особи за перерахунком пенсії відповідно до частини четвертої статті 42 Закону в реєстрі застрахованих осіб відсутні дані про страховий стаж за двадцять четвертий місяць після призначення (попереднього перерахунку) пенсії, за бажанням особи перерахунок пенсії проводиться за наявні місяці страхового стажу або після надходження відповідних даних за цей місяць за умови, якщо дані надійшли не пізніше трьох місяців від дня звернення за перерахунком пенсії. У цьому разі днем звернення за перерахунком пенсії є день приймання органом, що призначає пенсію, відповідної заяви.

Рішення органу про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший візується спеціалістом, який його підготував, та спеціалістом, який його перевірив. Рішення підписується начальником управління (заступником начальника управління відповідно до розподілу обов'язків) та завіряється печаткою управління.

Згідно п.4.12 Порядку при переїзді пенсіонера на постійне або тимчасове проживання до іншої адміністративно-територіальної одиниці орган, що призначає пенсію, не пізніше трьох робочих днів з дня одержання заяви надсилає запит про витребування пенсійної справи до органу, що призначає пенсію, за попереднім місцем проживання (реєстрації) пенсіонера. Пенсійна справа не пізніше п'яти робочих днів з дня одержання запиту пересилається органу, що призначає пенсію, за новим місцем проживання (реєстрації).

Вказаних вимог відповідач не дотримався, у зв*язку з чим не зміг аргументувати свої дії щодо відмови у перерахунку пенсії позивача.

Ч.1 ст.9 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України; суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог ч.1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Ч.2 ст.71 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Ст. 8 КАС України передбачає, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини. Звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом. Вищеозначена норма детально описує процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, а саме право на справедливий, публічний і швидкий розгляд, і, водночас, передбачає обов'язкове виконання судових рішень. Отже, для забезпечення цілей ст. 6 Конвенції виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина «судового розгляду». Зокрема, про це прямо зазначається у рішенні Європейського суду з прав людини від 19.03.1997 у справі «Горнсбі проти Греції» (Case of Нornsby V. Сгеесе), рішенні Європейського суду з прав людини від 20.07.2004 у справі «Шмалько проти України».

Оцінюючи досліджені у справі докази, суд звертає увагу на те, що при звернені до відповідача із заявою про перерахунок пенсії позивачем не було подано повного пакету документів, перелік яких визначено, у п. 2.1 Порядку № 22-1, однак, відповідачем не було вжито вичерпних заходів, спрямованих на отримання відомостей, яких у даному випадку не вистачає для перерахунку позивачу пенсії, зокрема не витребувано у позивача відповідних документів, не виконано обов'язку, визначеного у п. 3.3 Порядку № 22-1, щодо надання допомоги заявнику в одержанні необхідних документів у разі потреби, а натомість, відмовлено позивачу у перерахунку пенсії з підстав законодавчої неврегульованості питання щодо перерахунку і виплати пенсії внутрішньо переміщеним особам, що є протиправним і порушує конституційне право позивача на пенсійне забезпечення.

Разом з тим, зібрання необхідних документів, їх вивірення та прийняття за результатами їх розгляду рішення про призначення пенсії належить до дискреційних повноважень відповідача, які у відповідності до Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи № R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11.03.1980 р. на 316-й нараді, адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

При цьому, як було встановлено вище позивач у даному адміністративному позові просить суд визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо відновлення попереднього розміру призначеної пенсії та зобов'язати відповідача відновити виплачувати позивачу пенсію в розмірі, що існував станом на січень 2013 року, що з урахуванням обставин, зазначених вище, є передчасним і призведе до втручання у дискреційні повноваження відповідача і до порушення ст. 2 КАС України, а тому, у відповідності до ч. 2 ст. 11 КАС України, з метою повного і всебічного захисту прав позивача,суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та визнати протиправними дії управління Пенсійного фонду України в Корсунь-Шевченківському районі Черкаської області щодо відмови у перерахунку пенсії ОСОБА_3 та зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Корсунь-Шевченківському районі Черкаської області повторно розглянути заяву ОСОБА_3 від 01.12..2016 про здійснення перерахунку пенсії, з урахуванням висновків суду, викладених у мотивувальній частині даного судового рішення, а в іншій частині позовних вимог - відмовити.

Керуючись ст.ст. 159-163, 186 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_3 до Управління Пенсійного фонду України у Корсунь-Шевченківському районі Черкаської області про зобов'язання вчинити дії - задовольнити частково.

Визнати протиправними дії управління Пенсійного фонду України в Корсунь-Шевченківському районі Черкаської області щодо відмови у перерахунку пенсії ОСОБА_3.

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Корсунь-Шевченківському районі Черкаської області повторно розглянути заяву ОСОБА_3 від 01.12..2016 про здійснення перерахунку пенсії, з урахуванням висновків суду, викладених у мотивувальній частині даного судового рішення.

В задоволенні адміністративного позову в іншій частині позовних вимог - відмовити.

Апеляційна скарга може бути подана до Київського апеляційного адміністративного суду через Корсунь-Шевченківський районний суд Черкаської області протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Повний текст постанови виготовлений 16.03.2017 року.

Суддя Свитка С. Л.