Справа № 686/23534/15-а
Суддя: Білоус О.В.
Дата ухвалення: 2017-03-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 686/23534/15-а

Головуючий у 1-й інстанції: Салоїд Н.М.

Суддя-доповідач: Білоус О.В.

15 березня 2017 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Білоуса О.В.

суддів: Курка О. П. Совгири Д. І.

за участю:

секретаря судового засідання: Коваль К.В.,

представника відповідача - Горобчишина С.В.

представника відповідача - Підвисоцького В.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Хмельницької митниці Державної фіскальної служби України на постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 17 грудня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_4 до Хмельницької митниці Державної фіскальної служби України про визнання протиправною та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,

В С Т А Н О В И В :

Позивач - ОСОБА_4 звернувся до суду із адміністративним позовом щодо визнання протиправною та скасування постанови, винесеної заступником начальника Хмельницької митниці ДФС України 23 листопада 2015 року, про притягнення його до адміністративної відповідальності за порушення митних правил та накладення стягнення у вигляді штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів.

Постановою Хмельницького міськрайонного суду від 17 грудня 2015 року позовні вимоги ОСОБА_4 задоволено в повному обсязі, постанову Хмельницької митниці державної фіскальної служби від 23 листопада 2015 року про адміністративне правопорушення відносно позивача скасовано, а провадження у справі закрито.

Не погодившись із прийнятим рішенням, відповідач оскаржив його в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування всіх обставин справи, що призвело до неправильного її вирішення.

Представники відповідача в судовому засіданні вимоги апеляційної скарги підтримали в повному обсязі та за обставин викладених в ній просили її задоволити.

Позивач в судове засідання не з'явився. Як свідчать матеріали справи, поштове відправлення разом із ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 01 березня 2017 року про відкриття апеляційного провадження та повісткою про виклик в судове засідання було повернуто на адресу суду з причин «за закінченням терміну зберігання».

Крім того, згідно інформації щодо відстеження пересилання поштових відправлень, розміщеної на офіційному веб-сайті поштового зв`язку, рекомендований лист з копією ухвали від 01 березня 2017 року та повісткою заявнику доставлено за його адресою 10 березня 2016 року, однак повернуто відділенням зв`язку 15 березня 2017 року без вручення за закінченням терміну зберігання.

Оскільки до повноважень адміністративних судів не віднесено установлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій, тому примірники повідомлень про вручення рекомендованої кореспонденції, повернуті органами зв'язку з позначками "за закінченням терміну зберігання", "адресат вибув", "адресат відсутній" і т. п., з урахуванням конкретних обставин справи можуть вважатися належними доказами виконання адміністративним судом обов'язку щодо повідомлення учасників судового процесу про вчинення цим судом певних процесуальних дій.

Положеннями ч. 11 ст. 35 КАС України визначено, що у разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.

Отже, судом апеляційної інстанції було вжито всіх можливих заходів для своєчасного та належного повідомлення апелянта про дату, час та місце судового розгляду даної справи.

Відповідно до частини 4 статті 196 КАС України неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача та представників відповідача (апелянта), перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, колегія суддів апеляційної інстанції, переглядаючи судове рішення у даній справі в межах апеляційної скарги у відповідності до частини 1 статті 195 КАС України, дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 23 листопада 2015 року позивач - ОСОБА_4 - митний брокер ТОВ «АМВ-Брокер», відповідно договору про надання послуг по декларуванню товарів від 02.12.2014 року № 57, діючи від імені Замовника, з метою митного оформлення в режимі імпорт подав митну декларацію, якій було присвоєно №400050000/2015/006294. Відправником товарів згідно даної декларації є Z.P.H.U. Biadala (Польща), а одержувачем - ТОВ «Б'ядала» (м. Хмельницький).

Разом з декларацією позивачем було подано рахунок-фактуру (інвойс) VAT eksport FAE/5/2015 від 18.06.2015 року, де зазначена загальна вартість вантажу - 4422,00 USD, копію митної декларації відправлення № 15PL394010Е0183470, сертифікат відповідності UA1.177.0135230-14 від 26.11.2014 року, договір про надання послуг митного брокера № 57 від 02.12.2014 року, зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу № 28/10/2014 від 28.10.2014 року.

В графі 31 даної митної декларації було заявлено товар: «Корпуса котлів центрального опалення, металеві, для твердого палива. Марки Biadala типу UKS: потужністю 12 кВт в конструкцію включено ємність для нагріву води - 4 шт., потужністю 20 кВт в конструкцію включено ємність для нагріву води - 1 шт., потужністю 19 кВт в конструкцію включено ємність для нагріву води 2 шт., потужністю 24 кВт в конструкцію включено ємність для нагріву води - 1 шт., потужністю 23 кВт в конструкцію включено ємність для нагріву води - 2 шт., потужністю 95 кВт в конструкцію включено ємність для нагріву води - 1 шт. Виробник Z.P.H.U. Biadala» Торгівельна марка «Biadala»».

У графі 33 даної митної декларації заявлено код товару згідно УКТ ЗЕД, якому відповідає митна ставка 0%, ставка ПДВ 20% та додатковий імпортний збір 5%, заявлена митна вартість 96902,93 грн. Сума обов'язкових митних платежів визначена в розмірі 25194,77 грн. (мито - 0 грн., додатковий імпортний збір - 4845,15 грн., ПДВ - 20349,62 грн.)

Під час митного оформлення вказаного товару спрацював профіль ризику № 107-3 (Контроль правильності класифікації товарів згідно з УКТ ЗЕД) та № 108-3 (Витребування документів, які підтверджують коди товарів згідно з УКТ ЗЕД).

Зокрема ризик полягав в тому, що під виглядом частин до котлів центрального опалення (особливо теплообмінників) можуть декларуватись котли в розібраному вигляді.

Дана обставина стала підставою для направлення запиту у Відділ адміністрування митних платежів та митно-тарифного регулювання за № 0001/15 від 23.06.2015 року, за результатами чого винесено рішення про визначення коду товару № КТ-401-2015 від 23.06.2015 року.

Зі змісту рішення про визначення коду товару № КТ-401-2015 від 23.06.2015 року вбачається, що товар класифікується за кодом , з наступним описом товару: «Котли в незавершеному вигляді, сталеві побутові для центрального опалення, які працюють на твердому паливі. Марки Biadala типу UKS: потужністю 12 кВт в конструкцію включено ємність для нагріву води - 4 шт., потужністю 20 кВТ в конструкцію включено ємність для нагріву води - 1 шт., потужністю 19 кВт в конструкцію включено ємність для нагріву води 2 шт., потужністю 24 кВт в конструкцію включено ємність для нагріву води - 1 шт., потужністю 23 кВт в конструкцію включено ємність для нагріву води - 2 шт., потужністю 95 кВт в конструкцію включено ємність для нагріву води - 1 шт.»

Визначеному митним органом коду товару - , відповідає ставка мита 8%, ставка ПДВ 20%, додатковий імпортний збір 5%.

24 червня 2015 року посадовою особою м/п «Хмельницький-центральний» був складений протокол про порушення митних правил №0049/40000/15 стосовно ОСОБА_4 (а.с. 11-15).

Постановою у справі про порушення митних правил №0049/40000/15 від 23 листопада 2015 року заступником начальника Хмельницької митниці ДФС позивач визнаний винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ст.485 Митного кодексу України, та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі трьохсот відсотків несплаченої суми митних платежів, що складає 27908,01 грн. (а.с.7-10).

Позивач вважаючи дії відповідача протиправними, звернувся до суду за захистом свої прав з даним адміністративним позовом.

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_4, виходив з того, що в діях останнього відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою ст.458 МК України.

Колегія суддів апеляційної інстанції не погоджується з висновками суду першої інстанції і вбачає підстави для задоволення апеляційної скарги Хмельницької митниці ДФС України в повному обсязі з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 15 Митного кодексу України митниця є митним органом, який безпосередньо забезпечує виконання законодавства України з питань митної справи, справляння податків і зборів та виконання інших завдань, покладених на митну службу України.

У статті 41 Митного кодексу України визначено, що митний контроль здійснюється безпосередньо посадовими особами митних органів, в тому числі шляхом перевірки системи звітності та обліку товарів, що переміщуються через митний кордон України, а також своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів, які відповідно до законів справляються при переміщенні товарів через митний кордон України.

Метою митного оформлення товарів, в розумінні ст. 246 Митного кодексу України, є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.

Відповідно до ст. 248 Митного кодексу України митне оформлення розпочинається з моменту подання органу доходів і зборів декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання органом доходів і зборів від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.

Пунктом "г" частини 8 ст. 257 Митного кодексу України визначено, що митне оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення здійснюється органами доходів і зборів на підставі митної декларації, до якої декларантом залежно від митних формальностей, установлених цим Кодексом для митних режимів, та заявленої мети переміщення вноситься, окрім іншого, код товару згідно з УКТ ЗЕД.

Відповідно до ст. 67 Митного кодексу України українська класифікація товарів зовнішньоекономічної діяльності (УКТ ЗЕД) складається на основі Гармонізованої системи опису та кодування товарів та затверджується законом про Митний тариф України.

В УКТ ЗЕД товари систематизовано за розділами, групами, товарними позиціями, товарними підпозиціями, найменування і цифрові коди яких уніфіковано з Гармонізованою системою опису та кодування товарів.

Положеннями ст. 69 Митного кодексу України визначено, що товари при їх декларуванні підлягають класифікації, тобто у відношенні товарів визначаються коди відповідно до класифікаційних групувань, зазначених в УКТ ЗЕД.

Органи доходів і зборів здійснюють контроль правильності класифікації товарів, поданих до митного оформлення, згідно з УКТ ЗЕД.

У разі виявлення під час митного оформлення товарів або після нього порушення правил класифікації товарів орган доходів і зборів має право самостійно класифікувати такі товари.

Як вбачається з матеріалів справи у графі 31 митної декларації №400050000/2015/006294 позивачем заявлено товар: «Корпуса котлів центрального опалення, металеві, для твердого палива. Марки Biadala типу UKS: потужністю 12 кВт в конструкцію включено ємність для нагріву води - 4 шт., потужністю 20 кВт в конструкцію включено ємність для нагріву води - 1 шт., потужністю 19 кВт в конструкцію включено ємність для нагріву води 2 шт., потужністю 24 кВт в конструкцію включено ємність для нагріву води - 1 шт., потужністю 23 кВт в конструкцію включено ємність для нагріву води - 2 шт., потужністю 95 кВт в конструкцію включено ємність для нагріву води - 1 шт. Виробник Z.P.H.U. Biadala» Торгівельна марка «Biadala»».

У графі 33 даної митної декларації заявлено код товару згідно УКТ ЗЕД, якому відповідає митна ставка 0%, ставка ПДВ 20% та додатковий імпортний збір 5%, заявлена митна вартість 96902,93 грн. Сума обов'язкових митних платежів визначена в розмірі 25194,77 грн. (мито - 0 грн., додатковий імпортний збір - 4845,15 грн., ПДВ - 20349,62 грн.)

Однак, відповідно до рішення Хмельницької митниці ДФС №КТ-401-2015 від 23.06.2015 року встановлено, що вказані товари в дійсності є: "Котли в незавершеному вигляді, сталеві побутові для центрального опалення, які працюють на твердому паливі. Марки Biadala типу UKS: потужністю 12 кВт в конструкцію включено ємність для нагріву води - 4 шт., потужністю 20 кВт в конструкцію включено ємність для нагріву води - 1 шт., потужністю 19 кВт в конструкцію включено ємність для нагріву води 2 шт., потужністю 24 кВт в конструкцію включено ємність для нагріву води - 1 шт., потужністю 23 кВт в конструкцію включено ємність для нагріву води - 2 шт., потужністю 95 кВт в конструкцію включено ємність для нагріву води - 1 шт.", що відповідає коду товару - зі ставкою мита 8%, ставкою ПДВ 20% та додатковим імпортним збором 5%.

За результатами перевірки митної декларації посадовою м/п "Хмельницький-центральний" винесено картку відмови в прийнятті, поданої позивачем, митної декларації №400050000/2015/006294.

Суд першої інстанції, спростовуючи висновки митного органу зазначив, що по-перше, позивач, як уповноважена особа митного брокера ТОВ «АМВ-Брокер», не вперше здійснював декларування товарів "корпуса котлів" з відповідним визначенням коду вказаного товару згідно УКТ ЗЕД на підставі експортних документів постачальника, дійсність яких ніким не була заперечена за відповідного виробничого довершення вже в Україні, а по-друге, будь-яких інших конструктивних складових чи частин зазначені корпуси не мали, що було підтверджено митним доглядом.

В свою чергу, під час апеляційного перегляду даної справи було отримано обгрунтовані пояснення представників відповідача, і через відсутність можливості надання також оцінки і поясненням та доводам позивача, які останній міг би протиставити доводам скаржника, що відбулось із незалежних від суду причин, судова колегія дійшла про помилковість наведених вище висновків суду першої інстанції з огляду на таке.

Як пояснили представники відповідача в ході проведення митного огляду товару, який було заявлено позивачем до митного оформлення, та здійснення фотографування останнього з'ясована невідповідність технічних характеристик вказаного товару, який заявлявся позивачем до митного оформлення та товару, який в дійсності переміщувався через митний кордон України у відповідності до митної декларації №400050000/2015/006294.

Зокрема, митним органом був встановлений факт оснащення вказаних котлів відповідними елементами, що свідчило про переміщення через митний кордон України фактично готових до експлуатації котлів, оскільки останні потребували лише монтажу дверцят та теплоізоляції.

Представником відповідача також зазначено, що під час прийняття митним органом рішення стосовно визначення коду товару було витребувано паспорт на котли марки Biadala, де визначено, що об'єкти, які заявлені позивачем до митного оформлення не містять лише дверцят та відповідної обліцовки і лише додатково, при потребі, ззовні можуть бути оснащенні завантажувальним бункером та термометром. У відповідності ж до умов зовнішньоекономічного контракту від 28 жовтня 2014 року, укладеного між Z.P.H.U. Biadala та ТОВ "Б'ядала", поставка такої одиниці товару як "корпуса котлів" взагалі не передбачена.

В розрізі наведених обставин, представники відповідача стверджували, що фактично товар, який був заявлений позивачем до митного оформлення відповідно до митної декларації №400050000/2015/006294, декларувався ним вперше, а твердження про те, що товар - "корпуса котлів" з відповідним визначенням коду вказаного товару згідно УКТ ЗЕД, декларувався позивачем не в перше, братись до уваги в даному випадку не повинен, оскільки мова йде про різні категорії товарів.

Враховуючи вище викладене та факт відсутності спростувань позивачем наведених представниками відповідача доводів, з наданням належних та допустимих доказів, судова колегія критично ставиться до висновку суду першої інстанції стосовно того, що факт неоднарозового декларування в минулому позивачем товарів "корпуса котлів" з відповідним визначенням коду вказаного товару згідно УКТ ЗЕД, може слугувати переконливим фактором для оцінки правомірності дій митного органу та винесеного ним рішення.

В даному випадку, відповідачем доведено, що товар, який ввозився на митну територію України у відповідності до наданих митному органу документів, зокрема : рахунку-фактурі (інвойс) VAT eksport FAE/5/2015 від 18.06.2015 року, копії митної декларації відправлення № 15PL394010Е0183470, сертифікату відповідності UA1.177.0135230-14 від 26.11.2014 року, фактичне має визначатись за кодом зі ставкою мита 8%, ставкою ПДВ 20% та додатковим імпортним збором 5%.

В розрізі з'ясованих обставин справи, судова колегія також критично ставиться і до висновку суду першої інстанції стосовно відсутності в діях позивача умислу на ухилення від сплати податків та зборів, або зменшення їх розміру.

Вказану позицію суду першої інстанції слід розглядати через призму положень статей 23, 24 Митного кодексу України.

Зокрема, положеннями ст. 23 Митного кодексу України передбачено право декларанта до початку переміщення товарів через митний кордон України, звернутись до органів доходів і зборів для прийняття попереднього рішення щодо застосування окремих положень законодавства України з питань державної митної справи.

Попередні рішення приймаються, окрім іншого, і з питань класифікації товарів (у тому числі комплектних об'єктів, що постачаються в розібраному стані декількома партіями протягом тривалого періоду) згідно з УКТ ЗЕД (ч. 4 ст. 23 МК України).

Відповідно до ст. 24 Митного кодексу України кожна особа має право оскаржити рішення, дії або бездіяльність органів доходів і зборів, їх посадових осіб та інших працівників, якщо вважає, що цими рішеннями, діями або бездіяльністю порушено її права, свободи чи інтереси.

Матеріали справи на разі не містить доказів а ні попереднього звернення позивачем до митних органів з питань класифікації заявленого ним до митного оформлення товару згідно з УКТ ЗЕД, а ні подальшого оскарження рішень відповідача.

Належних і допустимих доказів в підтвердження або спростування наведеного позивачем, з огляду на його відсутність в судовому засіданні не надано, а до судового засідання за допомогою засобів поштового зв'язку не надіслано.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Водночас, відповідно до ст. 69 КАС України в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Докази суду надають особи, які беруть участь у справі. Суд може запропонувати надати додаткові докази або витребувати додаткові докази за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, або з власної ініціативи.

Таким чином, судова колегія дійшла висновку, що дії позивача стосовно заявлення в митній декларації неправдивих відомостей необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД були спрямовані на неправомірне звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру, а також на ухилення від сплати митних платежів.

Отже позовні вимоги в частині скасування постанови у справі про порушення митних правил № 0049/40000/15 від 23 листопада 2015 року про притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за ст. 485 Митного кодексу України та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів задоволенню не підлягає.

Що стосується позовної вимоги про закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення за відсутності складу правопорушення, то в цій частині в задоволенні позову слід також відмовити, оскільки відповідно до статті 284 КУпАП вирішення питання про закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення належить до компетенції органу, що приймав рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення. Поряд із цим даний спір, згідно з п. 1 ч. 1 ст. 17 КАС України, являється спором фізичної особи із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішення (акту індивідуальної дії) та не є справою про адміністративне правопорушення. Суд не наділений повноваженнями щодо закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення, оскільки вирішення спору із ухваленням судового рішення по суті позовних вимог виключає можливість одночасного закриття провадження щодо тих самих вимог.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що висновки суду першої інстанції про задоволення вимог позивача є помилковим. Вирішуючи спір, суд прийняв рішення із порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи та за недоведеності обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважав встановленими.

Згідно із ч. 1 ст. 202 КАС України підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є зокрема: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання, а так само розгляд і вирішення справи неповноважним судом; участь в ухваленні постанови судді, якому було заявлено відвід на підставі обставин, які викликали сумнів у неупередженості судді, і заяву про його відвід визнано судом апеляційної інстанції обґрунтованою; ухвалення чи підписання постанови не тим суддею, який розглянув справу.

Враховуючи викладене, колегія суддів апеляційної інстанції приходить до висновку, що апеляційна скарга Хмельницької митниці Державної фіскальної служби України підлягає задоволенню в повному обсязі, а постанова Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 17 грудня 2015 року - скасуванню.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу Хмельницької митниці Державної фіскальної служби України задовольнити повністю.

Постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 17 грудня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_4 до Хмельницької митниці Державної фіскальної служби України про визнання протиправною та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності скасувати.

Прийняти нову постанову.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 відмовити.

Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 17 березня 2017 року.

Головуючий Білоус О.В.

Судді Курко О. П. Совгира Д. І.