Справа № 489/3227/16-а
Суддя: Джабурія О.В.
Дата ухвалення: 2017-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

20 березня 2017 р.м.ОдесаСправа № 489/3227/16-а

Категорія: 10.2.4 Головуючий в 1 інстанції: Кокорєв В.В.

Суддя Одеського апеляційного адміністративного суду Джабурія О.В., розглянувши можливість відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Миколаєва на постанову Ленінського районного суду м. Миколаєва від 05 жовтня 2016 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Миколаєва про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ :

Постановою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 05 жовтня 2016 року позов задоволено. Визнано протиправними дії управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Миколаєва щодо не включення при призначенні пенсії ОСОБА_1 до середньомісячного заробітку сум матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, одноразових премій під час обчислення розміру пенсії відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу». Визнано протиправними дії управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Миколаєва щодо врахування при призначенні пенсії ОСОБА_1 надбавки за вислугу років в розмірі 25 % замість 40 %. Зобов'язано управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Миколаєва здійснити донарахування та виплату призначеної ОСОБА_1 пенсії державного службовця, починаючи з 11.06.2007 року, з урахуванням надбавки за вислугу років в розмірі 40 %. Зобов'язано управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Миколаєва здійснити донарахування та виплату призначеної ОСОБА_1 пенсії державного службовця, починаючи з 11.06.2007 року, з урахуванням інших видів виплат (матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, одноразових премій) згідно з довідками про заробітну плату ОСОБА_1, які були подані нею при призначенні пенсії із розрахунку 85% від суми заробітку. Стягнуто з управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Миколаєва на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 551,20 грн.

07.02.2017 року на вказану постанову управлінням Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Миколаєва подано апеляційну скаргу. Апелянт просить скасувати оскаржувану постанову суду та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Також, апелянт просить поновити процесуальний строк на апеляційне оскарження, посилаючись на те, що процесуальний строк пропущено з поважних причин, а саме: у зв'язку з несплатою судового збору через відсутність коштів в управлінні згідно кошторису на 2016р. пропуск на апеляційне оскарження стався з поважних причин.

Ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 14 лютого 2017 року апеляційна скарга управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Миколаєва на постанову Ленінського районного суду м. Миколаєва від 05 жовтня 2016 року залишена без руху у зв'язку з пропуском строку на апеляційне оскарження рішення та визнано неповажними причини, на які посилався апелянт в клопотанні про поновлення пропущеного строку. Запропоновано управлінню Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Миколаєва у тридцятиденний строк з моменту отримання ухвали про залишення апеляційної скарги без руху виправити вказані вище недоліки.

Відповідно до повідомлення про вручення поштового відправлення, копія зазначеної ухвали була отримана представником апелянта 16.02.2017 року (а.с. 88).

На адресу Одеського апеляційного адміністративного суду від апелянта надійшло клопотання про поновлення пропущеного строку.

В обґрунтування клопотання апелянт зазначає, що на момент першого звернення з апеляційною скаргою до суду кошторисом Пенсійного фонду України не було передбачено коштів на оплату судового збору, однак у відповідності до п.18 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» в редакції від 01.01.2017 року Пенсійний фонд України та його органи звільненні від сплати судового збору, з урахуванням чого у апелянта з'явилась можливість повторного звернення з апеляційною скаргою, оскільки згідно ст.106 КАС України повернення апеляційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду, а тому просить вважати такі причини пропуску строку звернення до суду з апеляційною скаргою поважними.

Дослідивши матеріали справи, суддя-доповідач вважає, що клопотання управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Миколаєва про поновлення строку задоволенню не підлягає.

Доводи апелянта стосовно відсутності коштів для сплати судового збору на момент першого звернення з апеляційною скаргою не є поважними причинами для поновлення строку на звернення до суду.

Відповідно до пункту 2 Прикінцевих положень Закону України від 22.05.2015 року №484-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору» зобов'язано Кабінет Міністрів України забезпечити відповідне фінансування державних органів, які позбавляються пільг щодо сплати судового збору.

Питанням безпідставного поновлення процесуальних строків була надана оцінка Європейським Судом з прав людини, судова практика та рішення якого згідно ч.2 ст.8 КАС України повинні застосовуватись під час розгляду адміністративних справ в Україні з урахуванням принципу верховенства права.

Європейський Суд з прав людини в рішенні «Рябих проти Росії» зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов'язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами.

Також в рішенні «Пономарьов проти України» суд звернув увагу на те, що якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності. Хоча саме національним судам, перш за все, належить виносити рішення про поновлення строку оскарження, їх свобода розсуду не є необмеженою. Суди повинні обґрунтовувати відповідне рішення. У кожному випадку національні суди повинні встановити, чи виправдовують причини поновлення строку оскарження втручання у принцип правової визначеності, особливо коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів стосовно часу або підстав для поновлення строків.

Таким чином, Європейський Суд з прав людини, рішення якого є джерелом права в Україні вважає, що поновлення судом пропущеного строку без наведення обґрунтованих причин порушує принцип правової визначеності, зокрема порушення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Виходячи з вищевикладеного, суддя-доповідач дійшов до висновку, що невмотивоване задоволення клопотання апелянта про поновлення пропущеного строку звернення з апеляційною скаргою до суду суб'єкта владних повноважень утворить дискримінаційне становище по відношенню до інших суб'єктів звернення до судового захисту, в тому числі фізичних та юридичних осіб.

Суддя-доповідач зазначає, що повернення апеляційної скарги не позбавляє особу права повторного звернення до суду з цією апеляційною скаргою відповідно до ст.108 КАС України, однак проміжок часу який сплинув з моменту першого звернення до суду з апеляційною скаргою вважається пропущеним строком на апеляційне оскарження рішення суду у відповідності до ст.186 КАС України, яка чітко визначає, що повторне звернення до суду з апеляційною скаргою не зупиняє строк на апеляційне оскарження рішення суду.

Відповідно до вимог ч.4 ст.189 КАС України апеляційна скарга залишається без руху у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 186 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку апеляційного оскарження будуть визнані неповажними, суддя-доповідач відмовляє у відкритті апеляційного провадження.

З огляду на викладене, суддя-доповідач вважає, що причини пропуску строку звернення до суду з апеляційною скаргою є не поважними, а тому підстави для поновлення пропущеного строку відсутні, отже, у відкритті апеляційного провадження слід відмовити.

Керуючись ст. 108, 186, 189, 254 КАС України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Миколаєва на постанову Ленінського районного суду м. Миколаєва від 05 жовтня 2016 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Миколаєва про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії.

Ухвала може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України, у відповідності до чинного законодавства.

Суддя: О.В. Джабурія