Справа № 826/27704/15
Суддя: Ісаєнко Ю.А.
Дата ухвалення: 2017-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя-доповідач: Ісаєнко Ю.А.
У Х В А Л А

Іменем України

06 березня 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Ісаєнко Ю.А.;

суддів: Губської Л.В., Федотова І.В.,

за участю секретаря: Левченка А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Солом'янському районі Головного управління ДФС у м. Києві на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 30 вересня 2016 року у адміністративній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «АК Інжинірінг» до Державної податкової інспекції у Солом'янському районі Головного управління ДФС у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень від 15.07.2015 №, №,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Окружного адміністративного суду м. Києва із адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у Солом'янському районі Головного управління ДФС у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень від 15.07.2015 №, №.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 30 вересня 2016 року позов задоволено.

Не погоджуючись із вказаною постановою, відповідач подав апеляційну скаргу з підстав порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, в якій просить скасувати постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 30 вересня 2016 року та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позову.

В судовому засіданні представник відповідача підтримав вимоги апеляційної скарги та просив їх задовольнити.

Представник позивача у судовому засіданні заперечував проти задоволення апеляційної скарги посилаючись на те, що судом першої інстанції було ухвалене законне та обґрунтоване рішення, а підстави для його зміни чи скасування відсутні.

Заслухавши суддю - доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, постанову суду першої інстанції - без змін, з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, посадовою особою відповідача проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «АК Інжинірінг» з питань дотримання вимог податкового законодавства по взаємовідносинах з ТОВ «ВБК Візард» за період вересня, листопада 2014 року, та з ТОВ «Українська будівельна компанія «Універсал» за період жовтня 2014 року та з урахуванням податкових накладних, задекларованих в податковій декларації з податку на додану вартість за листопад 2014 року; за наслідками перевірки складено акт від 26 червня 2016 року №3194/26-58-22-06-18/32041006.

Актом перевірки встановлено порушення позивачем пункту 138.1, 138.2, підпункту 139.1.9 пункту 139.1 статті 139 ПК України, що призвело до заниження податку на прибуток за 2014 рік на 554124,00 грн; пункту 185.1 статті 185, пункту 198.1, 198.6 статті 198 ПК України, що призвело до заниження податку на додану вартість на загальну суму 615693,00 грн, в тому числі за вересень 2014 року на 429169,00 грн, листопад 2014 року - 186524,00 грн.

В обґрунтування заниження грошових зобов'язань контролюючий орган посилається на безтоварність господарських операцій між позивачем та ТОВ «ВБК Візард», ТОВ «Українська будівельна компанія «Укніверсал».

Так, щодо ТОВ «ВБК Візард» в акті перевірки міститься посилання на акт ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві «Про результати документальної невиїзної позапланової перевірки ТОВ «ВБК Візард» з питань дотримання вимог податкового законодавства при здійсненні фінансово - господарських взаємовідносин з ТОВ «Бізнес Інвест ЛТД», ТОВ «Омега люкс» за період з 01.09.2014 по 30.09.2014», згідно якого отримані позивачем послуги не підтверджуються по ланцюгу постачання від контрагентів ТОВ «ВБК Візард». Так, формування податкового кредиту по операціях з маніпулювання звітності та пересорту дали можливість сформувати ТОВ «ВБК Візард» технічний податковий кредит від ТОВ «Бізнес інвест ЛТД», ТОВ «Глобал логістік ЛТД», ТОВ «Євро трейдінг ЛТД», та надало можливість в подальшому формувати сумнівний податковий кредит по ланцюгу постачання від ТОВ «ВБК Візард» до ТОВ «АК Інжинірінг», яке в свою чергу використовує даний схемний податковий кредит з метою заниження податку на додану вартість.

Стосовно ТОВ «Українська будівельна компанія «Універсал» контролюючий орган посилається на те, що вказане товариство виконувало будівельно - монтажні роботи не маючи в наявності людських та технічних можливостей, оскільки відсутній кваліфікаційний персонал, відсутні основні фонди. З огляду на зазначене, на думку відповідача, контрагент позивача формує податкову вигоду шляхом формального оформлення первинних документів при відсутності реального руху таварно - грошових потоків. Також в акті перевірки встановлено, що на товаристві працювало у штаті 4 особи, в тому числі директор та головний бухгалтер.

15.07.2015 року відповідачем винесені податкові повідомлення - рішення:

- №, яким на підставі акту перевірки за виявлені порушення позивачу збільшено грошове зобов'язання з податку на додану вартість на загальну суму 923540,00 грн;

- №, яким на підставі акту перевірки за виявлені порушення позивачу збільшено грошове зобов'язання з податку на прибуток на загальну суму 831186,00 грн.

За наслідками адміністративного оскарження податкових повідомлень - рішень в адміністративному порядку до Головного управління ДФС у м. Києві та ДФС України, рішеннями останніх від 17.09.2015 №14357/10/26-15-10-05-35 та, відповідно, від 26.11.2015 №25202/6/99-99-10-01-01-04-25, скарги залишені без задоволення, податкові повідомлення - рішення - без змін.

Не погоджуючись із вказаними податковими повідомленнями - рішеннями позивач оскаржив їх в судовому порядку.

Положеннями пункту 138.1 статті 138 ПК України передбачено, що витрати, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування, складаються із витрат операційної діяльності та інших витрат. Витрати операційної діяльності включають собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг та інші витрати беруться для визначення об'єкта оподаткування з урахуванням пунктів 138.2, 138.11 цієї статті, пунктів 140.2 - 140.5 статті 140, статей 142 і 143 та інших статей цього Кодексу, які прямо визначають особливості формування витрат платника податку.

Відповідно до пункту 138.2 статті 138 вказаного Кодексу витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

Згідно підпункту 139.1.9 пункту 139.1 статті 139 ПК України не включаються до складу витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Підпунктом «а» пункту 198.1 статті 198 ПК України передбачено, що право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Згідно пункту 198.3 статті 198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг (у разі здійснення контрольованих операцій - не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу) та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Відповідно до пункту 198.6 статті 198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу. У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Відповідно до частини першої статті 3 ГК України, під господарською діяльністю розуміється діяльність суб'єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

Частиною другої статті 3 цього Кодексу передбачено, що господарська діяльність, яка здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб'єкти підприємництва - підприємцями. Господарська діяльність може здійснюватись і без мети одержання прибутку (некомерційна господарська діяльність).

Відповідно до пункту 44.1 статті 44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства.

Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податку.

Здійснення господарської операції і власне її результат підлягають відображенню в бухгалтерському обліку.

За змістом частин першої та другої статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» в редакції, яка була чинна на час здійснення позивачем господарських операцій з контрагентами, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Тобто для бухгалтерського обліку мають значення лише ті документи, які підтверджують фактичне здійснення господарських операцій.

Слід зазначити, що договір не є первинним обліковим документом для цілей бухгалтерського обліку. Відповідно до частини першої статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Отже, договір свідчить лише про намір виконання дій (операцій) в майбутньому, а не про їх фактичне виконання.

Відповідно до наведеного вище визначення господарська операція пов'язана не з фактом підписання договору, а з фактом руху активів платника податків та руху його капіталу.

Водночас за відсутністю факту придбання товарів чи послуг або в разі, якщо придбані товари чи послуги не призначені для використання у господарській діяльності платника податку відповідні суми не можуть включатися до складу витрат для цілей оподаткування податком на прибуток або податкового кредиту з податку на додану вартість навіть за наявності формально складених, але недостовірних документів або сплати грошових коштів.

При цьому, дослідженню підлягає реальність здійснення господарських операцій платника податку, на підставі яких таким платником були сформовані дані податкового обліку, та приймати на підтвердження даних податкового обліку необхідно лише достовірні первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, 14 липня 2014 року між позивачем (генпідрядник) та ТОВ «ВБК «Візард» (підрядник) укладений договір підряду №14/07, згідно якого останній на свій ризик та за завданням генпідрядника зобов'язується виконати і здати комплекс загальнобудівельних робіт на об'єкті: 4 Етап будівництва: секція 3,4 п'ятої черги, секція 3,5 шостої черги, 2-го пускового комплексу дев'ятої черги (підземний паркінг) будівництва житлового комплексу з вбудовано - прибудованими приміщеннями громадського призначення та паркінгом за адресою: 40-річчя Жовтня 60, в Голосіївському районі м. Києва (пункт 1.1). Безпосередньо детальні види і обсяг робіт, які доручають підряднику для виконання за цим договором, визначаються сторонами у договірній ціні (додаток №1 до договору) (пункт 1.2).

На підтвердження виконання умов договору позивачем надано договірну ціну (додаток №1), згідно якої підрядник виконує свердлення отворів; різання настінною пилкою; кріплення станка; шліфування монолітних конструкцій; прибирання приміщень від сміття тощо; довідки про вартість виконаних робіт за вересень 2014 року, за листопад 2014 року; акти приймання виконаних підрядних робіт за вересень 2014 року та листопад 2014 року, що зазначені в договірній ціні; податкові накладні та платіжні доручення.

Також, аналогічний за змістом договір був укладений позивачем (генпідрядник) з ТОВ «ВБК Візард» (субпідрядник) від 25 серпня 2014 року №25/08/14, згідно якого останній на свій ризик та за завданням генпідрядника зобов'язується виконати і здати комплекс робіт з свердління та різання з/б конструкцій на об'єкті: Офісно - житлова будівля за адресою: вул. Паторжинського, 6 у Шевченківському районі м. Києва (п. 1.1). Безпосередньо детальні види і обсяг робіт, які доручають підряднику для виконання за цим договором, визначаються сторонами у договірній ціні (додаток №1 до договору) (пункт 1.2).

На підтвердження виконання умов договору позивачем надано договірну ціну (додаток №1), згідно якої підрядник виконує свердлення отворів; монтаж свердлильної установки; різання конструкцій ручним інструментом; довідка про вартість виконаних робіт за вересень 2014 року; акт приймання виконаних підрядних робіт за вересень 2014 року, що зазначені в договірній ціні; податкова накладна та платіжні доручення.

Згідно матеріалів справи, у ТОВ «ВБК Візард» була дійсна ліцензія на господарську діяльність, пов'язану із створенням об'єктів архітектури, в тому числі на будівельні та монтажні роботи, монтаж інженерних мереж (термін дії з 16 травня 2014 року по 16 травня 2017 року).

Крім цього, 08 вересня 2014 року між позивачем (генеральний підрядник) та ТОВ «Українська будівельна компанія «Універсал» (підрядник) укладений договір підряду №93, згідно якого останній на свій ризик та за завданням генпідрядника зобов'язується виконати і здати комплекс будівельно - монтажних робіт на об'єкті: 4 Етап будівництва: секція 3,4 п'ятої черги, секція 3,5 шостої черги, 2-го пускового комплексу дев'ятої черги (підземний паркінг) будівництва житлового комплексу з вбудовано - прибудованими приміщеннями громадського призначення та паркінгом за адресою: 40-річчя Жовтня 60, в Голосіївському районі м. Києва (пункт 1.1). Безпосередньо детальні види і обсяг робіт, які доручають підряднику для виконання за цим договором, визначаються сторонами у договірній ціні к вигляді додатків №1-7 до договору: «Единичная расценка стоимости робот» (пункт 1.2). Роботи виконуються підрядником відповідно до проектної документації наданої генпідрядником та/або відповідних письмових завдань (п. 1.3).

На підтвердження виконання умов договору позивачем надано договірну ціну у вигляді додатків до договору №1- 13 «Единичная расценка стоимости работ по устройству перегородок из блоков; по устройству кирпичной кладки; протокол согласования договорной цены по отделочным работам»; довідку про вартість виконаних робіт за жовтень 2014 року, акти приймання виконаних будівельних робіт за жовтень 2014 року, що зазначені в договірній ціні; податкові накладні та платіжні доручення.

Під час апеляційного розгляду справи колегія суддів, з метою забезпечення додержання вимог частини третьої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України та всебічного, об'єктивного розгляду адміністративної справи, з'ясування обставин, що мають значення для вирішення адміністративної справи, зобов'язала Державну податкову інспекцію у Солом'янському районі Головного управління ДФС у м. Києві надати зокрема, дані податкових розрахунків сум доходу, нарахованих (сплачених) на користь фізичних осіб, і сум утриманих з них податку (форма №1ДФ) на підтвердження наявності у ТОВ «ВБК Візард» та ТОВ «Українська будівельна компанія «Універсал» трудових ресурсів, інформацію щодо наявності у контрагентів основних фондів, за періоди, в яких були господарські відносини.

Згідно наданих на вимог колегії суддів податкових розрахунків сум доходу, нарахованих (сплачених) на користь фізичних осіб, і сум утриманих з них податку (форма №1ДФ), у період, в якому були спірні господарські операції, в ТОВ «Українська будівельна компанія «Унівресал» працювало 4 особи, у ТОВ «ВБК Візард» - 11 осіб.

На виконання вимог колегії суддів на підтвердження використання у власній господарській діяльності придбаних у контрагентів будівельних робіт позивачем наданий договір генерального підряду від 01 лютого 2013 рок, що укладений між ТОВ «Екско Плюс» та ТОВ «АК Інжинірінг», довідки про вартість виконаних робіт, акти приймання виконаних робіт, що складені між ТОВ «Екско Плюс» та ТОВ «АК Інжинірінг», за вересень 2014 року, згідно яких позивач передав замовнику виконані роботи по свердленню отворів; різанню настінною пилкою; кріпленню станка; шліфуванню монолітних конструкцій; вивозу та утилізації бетонних відходів (роботи, які були виконані ТОВ «ВБК Візард» за договором підряду від 14 липня 2014 року №14/07, від 25 серпня 2014 року №25/08/14); за жовтень 2014 року, згідно яких позивач передав замовнику виконані роботи по укладці торцевої стіни; цегляній кладці; монтажу перемичок та по виконанню супутніх робіт (роботи, які були виконані ТОВ «Українська будівельна компанія «Універсал» за договором підряду від 08 вересня 2014 року №93); за листопад 2014 року, згідно яких позивач передав замовнику роботи по улаштуванню прийомів в залізобетонних конструкціях та ніші роботи (роботи, які були виконані ТОВ «ВБК Візард» за договором підряду від 14 липня 2014 року №14/07, від 25 серпня 2014 року №25/08/14); роботи були здійснені на об'єкті будівництва: житловий комплекс з вбудовано - прибудованими приміщеннями громадського призначення та паркінгом за адресою: 40-річчя Жовтня 60, в Голосіївському районі м. Києва; сертифікат про відповідність закінченого будівництвом зазначеного об'єкта; декларація про готовність об'єкта до експлуатації.

Також, позивачем були надані акти на закриття прихованих робіт, що укладені з ТОВ «Українська будівельна компанія «Універсал» (роботи по улаштуванню цегляної кладки, вузлів анкетування зовнішніх стін, внутрішніх перегородок із стінових блоків тощо)

Крім цього, відповідачем було надано ухвалу Солом'янського районного суду м. Києва від 13 вересня 2016 року у кримінальній справі №760/13244/16-к (провадження №1-кп/760/930/16), якою задоволено клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури №9 Петруні Р.А. та звільнено головного бухгалтера ТОВ «АК Інжинірінг» від кримінальної відповідальності за частиною першою статті 212 КК України на підставі частини четвертої статті 212 КК України; закрито кримінальне провадження, що внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000180 від 17.11.2015.

Згідно вказаної ухвали, в клопотанні прокурора було зазначено, що у невстановлений слідством час, та у не встановленому слідством місці, головний бухгалтер ТОВ «АК Інжинірінг», користуючись наданим їй правом підпису податкової звітності Товариства, з метою ухилення від сплати податків шляхом незаконного формування податкового кредиту з податку на додану вартість TOB «AK Інжинірінг», звернулася до невстановлених слідством осіб з проханням надати їй допомогу в отриманні реквізитів підприємств з ознаками «фіктивності», а саме: TOB «ВБК Візард» та TOB «УБК «Універсал» та подальшим отриманням первинних документів про нібито здійснення будівельно-монтажні роботи з переліченими суб'єктами підприємницької діяльності, умисно ухилилась від сплати податку на додану вартість, шляхом формування податкового кредиту підприємства. Також, в ухвалі зазначено, що головний бухгалтер ТОВ «АК Інжинірінг» в судовому засіданні висловилася в підтримку заявленого прокурором клопотання, пояснила, що із змістом клопотання ознайомлена, повністю з ним погоджуються та просила його задовольнити, звільнити від кримінальної відповідальності у зв'язку із сплатою податків, зборів (обов'язкові платежі), а також відшкодувала шкоду, завдану державі їх несвоєчасною сплатою (фінансові санкції, пеня).

У зв'язку із наведеним, колегією суддів було викликано в судове засідання в якості свідка ОСОБА_3, яка є головним бухгалтером ТОВ «АК Інжинірінг».

В судовому засіданні щодо зазначених в ухвалі Солом'янського районного суду м. Києва від 13 вересня 2016 року обставин ОСОБА_3 пояснила, що під час розгляду клопотання вирішувалося питання щодо звільнення її від кримінальної відповідальності. Також пояснила, що оплата грошових зобов'язань була здійснена з метою збереження репутації підприємства. Крім цього пояснила, що була відсутня в судовому засіданні під час розгляду клопотання прокурора щодо звільнення її від кримінальної відповідальності, тому про обставини, що відображені в судовому рішенні та клопотання прокурора дізналася після його отримання, заперечувала про їх відповідність фактичним обставинам.

Також, під час апеляційного розгляду справи, колегією суддів були допитані у якості свідків ОСОБА_4, який є керівником ТОВ «ВБК Візард» та підписував первинну та іншу документацію з позивачем, та ОСОБА_5, який був керівником та підписував первинну та іншу документацію в особі ТОВ «Українська будівельна компанія «Універсал». Зазначені свідки пояснили, що дійсно співпрацювали з ТОВ «АК Інжинірінг» та укладали з ним договори підряду на виконання робіт по об'єкту будівництва: житловий комплекс з вбудовано - прибудованими приміщеннями громадського призначення та паркінгом за адресою: 40-річчя Жовтня 60, в Голосіївському районі м. Києва. Після огляду в судовому засіданні договорів та інших документів, які наявні в матеріалах справи, підтвердили, що на них відображені їх підписи, які ставили власноруч.

Враховуючи наведене, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що господарські операції позивача з зазначеними вище контрагентами здійснювались в межах господарської діяльності, є реальними, та підтверджуються необхідними документами.

Відповідно до частини першої статті 18 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців», якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін.

Судом першої інстанції встановлено, що на дату підписання договору, розрахункових та первинних документів контрагенти позивача не були припинені та були платниками податку на додану вартість.

Крім того, колегія суддів зазначає, що не є обов'язковою передумовою для визнання контролюючими органами правочинів безтоварними (не реальними), які укладалися за ланцюгом між попередніми посередниками, через ланцюг яких декларувався рух товарів чи послуг, нібито придбаних останнім у такому ланцюгу платником податку.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що органом державної податкової служби як суб'єктом владних повноважень не доведено, що зазначені вище правочини є такими, що спрямовані на не реальне настання правових наслідків, що обумовлені ними, відповідно, висновки акту перевірки є необґрунтованими.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про протиправність оскаржуваних податкових повідомлень - рішень та, як наслідок, про задоволення позовних вимог.

Відповідно до частини першої статті 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що постанова суду першої інстанції ухвалена з дотриманням норм матеріального та процесуального права, з повним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи, доводи апеляційних скарг не спростовують висновки суду першої інстанції, у зв'язку з чим підстави для скасування або зміни постанови суду першої інстанції відсутні.

Керуючись ст.ст. 160, 198, 200, 205, 206 КАС України, суд апеляційної інстанції, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Солом'янському районі Головного управління ДФС у м. Києві залишити без задоволення, постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 30 вересня 2016 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

(Ухвалу у повному обсязі складено 13.03.2017 року)

Головуючий суддя: Ю.А. Ісаєнко

Суддя: Л.В. Губська

Суддя: І.В. Федотов

Головуючий суддя Ісаєнко Ю.А.

Судді: Губська Л.В.

Федотов І.В.