Справа № 727/1441/17
Суддя: Смотрицький В. Г.
Дата ухвалення: 2017-03-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 727/1441/17
Провадження № 2-а/727/123/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2017 року Суддя Шевченківського районного суду м. Чернівці Смотрицький В.Г., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області про визнання частково неправомірним рішення та зобов`язання перерахувати пенсію з урахуванням пільгового трудового (страхового) стажу, -

Встановив :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області про визнання частково неправомірним рішення та зобов`язання перерахувати пенсію з урахуванням пільгового трудового (страхового) стажу, посилаючись на те, що він з 01 вересня 1973 року по 29 березня 1995 року проходив військову службу на офіцерських посадах, в тому числі з 15 листопада 1983 року по 22 серпня 1989 року - в пос.Березовський Іванівського району Амурської області, який віднесено до району Крайньої Півночі та прирівняних до районів Крайньої Півночі колишнього СРСР.

За розрахунком органу Міністерства оборони України йому при звільнені з військової служби обчислено загальну вислугу 23 роки 10 місяців 24 дня з урахуванням пільгового обчислення вислуги 02 роки 03 місяці 25 днів (один місяць служби за півтора місяці) за період з 01 січня 1985 року по 22 серпня 1989 року служби в районі Крайньої Півночі та прирівняних до районів Крайньої Півночі колишнього Союзу PCP.

Відповідно до архівної довідки Центрального архіву Міністерства оборони Російської Федерації від 22 січня 2013 року № 3/118854, яка міститься у пенсійній справі він проходив службу у військовій частині НОМЕР_1 з 15 листопада 1983 року по 22 серпня 1989 року, яка в 1983-1989 роках дислокувалась в пос.Березовський Іванівського району Амурської області, та в розділі 13 «Служба в отдаленной местности и другие периоды службы, дающие право на льготное исчисление выслуги лет» особової справи, яка міститься у пенсійній справі, зазначено, що право на пільгове обчислення вислуги років набуто при проходженні служби у віддаленій місцевості: Іванівський район Амурської області. Період, який враховується для пільгового обчислення вислуги років - з 01 січня 1985 року по 22 серпня 1989 року з посиланням на відповідні накази командира частини.

Виходячи з вказаної вислуги, а саме: 23 роки, він з 30 березня 1995 року отримував пенсію за вислугу років по лінії Міністерства оборони України відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», перебуваючи на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Чернівецькій області.

18 серпня 2016 року, на виконання постанови Шевченківського районного суду м. Чернівці від 12 грудня 2016 року у справі № 727/6673/16-а, відповідач рішенням № 933 від 12.01.2017 року призначив йому пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», однак, пенсію призначено виходячи із загального трудового (страхового) стажу станом на 30.06.2016 року - 36 років 01 місяць 09 днів, в тому числі часу проходження військової служби - 21 рік 06 місяців 29 днів, тобто без пільгового обчислення часу військової служби в районі Крайньої Півночі та прирівняних до районів Крайньої Півночі колишнього Союзу PCP.

Вважає таке рішення відповідача щодо визначення його трудового (страхового) стажу протиправним та таким, що порушує його право на пенсійне забезпечення.

Згідно з ч.1 ст. 2 Закону України від 25.03.1992 року № 2232-ХІІ «Про військовий обов`язок і військову службу» військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Відповідно до ст.40 цього Закону «Гарантії правового і соціального захисту громадян України, які виконують конституційний обов`язок щодо захисту Вітчизни, забезпечуються відповідно до Законів України «Про Збройні Сили України», «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», «Про державні гарантії соціального захисту військовослужбовців, які звільняються із служби у зв`язку з реформуванням Збройних Сил України, та членів їхніх сімей» та іншими законами».

У зв`язку з особливим характером військової служби військовослужбовцям надаються передбачені законами пільги, гарантії та компенсації. Однією з соціальних пільг, визначених державою такій категорії громадян України, є обчислення часу проходження військової служби на пільгових умовах для призначення пенсій. Вислів «час проходження військової служби, в тому числі на пільгових умовах» застосовуються в пенсійному законодавстві щодо військовослужбовців, як вислуга років.

Законодавство України гарантує збереження трудового стажу, набутого до 01 січня 1991 року в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі відповідно до законодавства колишнього СРСР.

Постановою Ради Міністрів СРСР від 10.11.1982 року № 986 з метою усунення множинності нормативних актів про пенсійне забезпечення осіб офіцерського складу, прапорщиків, мічманів, військовослужбовців надстрокової служби і їх сімей, спрощення порядку обчислення їм пенсій і відповідно до статті 52 Закону СРСР «Про державні пенсії» затверджено Положення про пенсійне забезпечення осіб офіцерського складу, прапорщиків, мічманів, військовослужбовців надстрокової служби та їх сімей, відповідно до якого особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам і військовослужбовцям надстрокової служби, звільненим з діючої військової служби, можуть призначатися пенсії за вислугу років чи по інвалідності, а в разі одночасного виникнення права на декілька видів пенсій пенсія по старості призначається відповідно до вимог Закону СРСР «Про державні пенсії».

В підпункті «д» пункту 55 цього Положення зазначалось, що окремі періоди служби при обчисленні вислуги років для призначення пенсій зараховуються на пільгових умовах: один місяць служби в Амурській області за півтора місяці - з 01 січня 1985 року.

Таким чином, законодавством колишнього СРСР до 01 січня 1991 року було передбачено пільгове (кратне) обчислення з 01 січня 1985 року періоду проходження особами військової служби в Амурській області колишнього СРСР.

Статтею 17 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (чинною під час його виходу на пенсію) визначено, що Порядок обчислення вислуги строків служби для призначення пенсій відповідно до цього Закону особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ визначається Кабінетом Міністрів України.

Період проходження військової служби, що зараховується до вислуги років, зокрема, на пільгових умовах, визначається постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 року № 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей». Згідно з цим порядком до вислуги років зараховується дійсна військова служба у Радянській Армії, яка відповідно до законодавства колишнього СРСР зараховувалась до вислуги років для призначення пенсій військовослужбовцям, і її обчислення (у тому числі на пільгових умовах) має здійснюватися у порядку, встановленому законодавством колишнього СРСР, якщо постановою не передбачено більш пільгових умов (абзац дев`ятий пункту 1 постанови № 393).

Крім того, у підпункті 2 пункту 4 наказу Міністерства оборони України від 14.08.2014 року № 530 «Про затвердження Положення про організацію в Міністерстві оборони України роботи з обчислення вислуги років для призначення пенсій військовослужбовцям і соціального забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та членів їх сімей» містяться віддалені місцевості СРСР, у яких служба зараховується до вислуги років на пільгових умовах, - один місяць служби за півтора місяця: у Амурській області - з 01 січня 1985 року (абзац 11).

Таким чином, як законодавство колишнього СРСР до 01 січня 1991 року, так і законодавство України, чинне на час виникнення спірних відносин, передбачали пільгове (кратне) обчислення часу проходження військової служби в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі колишнього Союзу PCP.

А тому просив визнати протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області № 933 від 12.01.2017 року про призначення йому пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у частині обчислення трудового (страхового) стажу за період військової служби у Амурській області з 01 січня 1985 року по 22 серпня 1989 року в одинарному розмірі, зобов`язати відповідача зарахувати йому до трудового (страхового) стажу період військової служби у Амурській області з 01 січня 1985 року по 22 серпня 1989 року у кратному пільговому обчисленні один місяць служби за півтора місяці, здійснити перерахунок та виплату пенсії з урахуванням нового трудового стажу з 18 серпня 2016 року, здійснити виплату недоплачених сум пенсії з урахуванням проведених виплат, а також стягнути на його користь понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 640 грн.

На адресу суду надійшли письмові заперечення, в яких Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області просить в позові відмовити.

Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.6 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 з 01 вересня 1973 року по 29 березня 1995 року проходив військову службу на офіцерських посадах, в тому числі з 15 листопада 1983 року по 22 серпня 1989 року - в пос.Березовський Іванівського району Амурської області, який віднесено до району Крайньої Півночі та прирівняних до районів Крайньої Півночі колишнього СРСР.

За розрахунком органу Міністерства оборони України позивачу при звільнені з військової служби обчислено загальну вислугу 23 роки 10 місяців 24 дня з урахуванням пільгового обчислення вислуги 02 роки 03 місяці 25 днів (один місяць служби за півтора місяці) за період з 01 січня 1985 року по 22 серпня 1989 року служби в районі Крайньої Півночі та прирівняних до районів Крайньої Півночі колишнього Союзу PCP.

Відповідно до архівної довідки Центрального архіву Міністерства оборони Російської Федерації від 22 січня 2013 року № 3/118854, позивач ОСОБА_1 проходив службу у військовій частині НОМЕР_1 з 15 листопада 1983 року по 22 серпня 1989 року, яка в 1983-1989 роках дислокувалась в пос.Березовський Іванівського району Амурської області, та в розділі 13 «Служба в отдаленной местности и другие периоды службы, дающие право на льготное исчисление выслуги лет» особової справи, яка міститься у пенсійній справі, зазначено, що право на пільгове обчислення вислуги років набуто при проходженні служби у віддаленій місцевості: Іванівський район Амурської області. Період, який враховується для пільгового обчислення вислуги років - з 01 січня 1985 року по 22 серпня 1989 року з посиланням на відповідні накази командира частини.

Виходячи з вказаної вислуги, а саме: 23 роки, позивач з 30 березня 1995 року отримував пенсію за вислугу років по лінії Міністерства оборони України відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», перебуваючи на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Чернівецькій області.

18 серпня 2016 року, на виконання постанови Шевченківського районного суду м. Чернівці від 12 грудня 2016 року у справі № 727/6673/16-а, відповідач рішенням № 933 від 12.01.2017 року призначив позивачу ОСОБА_1 пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», однак, пенсію призначено виходячи із загального трудового (страхового) стажу станом на 30.06.2016 року - 36 років 01 місяць 09 днів, в тому числі часу проходження військової служби - 21 рік 06 місяців 29 днів, тобто без пільгового обчислення часу військової служби в районі Крайньої Півночі та прирівняних до районів Крайньої Півночі колишнього Союзу PCP.

Згідно зі ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Статтею 4 Закону України від 5 листопада 1991 року № 1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення» (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин; далі Закон № 1788-XII) передбачено, що умови, норми та порядок пенсійного забезпечення військовослужбовців, а також осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членів їх сімей встановлюються Законом України про пенсійне забезпечення військовослужбовців та осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ. Їм надається також право на одержання пенсій на підставах, передбачених цим Законом, незалежно від місця проходження військової служби. При цьому всі види грошового забезпечення військовослужбовців, а також осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ враховуються нарівні із заробітною платою робітників і службовців.

За змістом пункту «в» частини третьої статті 56 Закону № 1788-XII до стажу роботи зараховується, зокрема, військова служба, незалежно від місця проходження служби.

Частиною четвертою статті 24 Закону № 1058-IV передбачено, що періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Пунктом 5 Прикінцевих положень Закону № 1058-IV встановлено, що період роботи до 1 січня 1991 року в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі колишнього Союзу РСР, а також на острові Шпіцберген зараховується до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло до 1 січня 1991 року.

Частиною першою статті 52 Закону СРСР від 14 липня 1956 року «Про державні пенсії» визначено, що пенсійне забезпечення генералів, адміралів, офіцерів, військовослужбовців рядового, сержантського і старшинського складу надстрокової служби і прирівняних до них осіб, а також пенсійне забезпечення їх сімей здійснюється в порядку і розмірах, встановлених Радою Міністрів СРСР.

Питання обчислення стажу роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до цих районів, було врегульовано Положенням про порядок призначення і виплати державних пенсій, затвердженим постановою Ради Міністрів СРСР від 03 серпня 1972 року № 590 (далі ? постанова № 590), указами Президії Верховної Ради СРСР від 01 серпня 1945 року «Про пільги для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі», 10 лютого 1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі», 26 вересня 1967 року «Про розширення пільг для осіб, які працювали в районах Крайньої Півночі і місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі» та Інструкцією про порядок надання пільг, затвердженою постановою Держкомпраці і Президії ВЦРПС від 16 грудня 1967 року № 530/П-28.

Крім того, пунктом 6 постанови № 590 передбачалося, що пенсійне забезпечення генералів, адміралів, офіцерів, прапорщиків, мічманів, військовослужбовців надстрокової служби, осіб рядового і начальницького складу органів Міністерства внутрішніх справ СРСР, а також пенсійне забезпечення сімей цих осіб здійснюється в порядку і розмірах, що встановлюються Радою Міністрів СРСР.

Постановою Ради Міністрів СРСР від 10 листопада 1982 року № 986 з метою усунення множинності нормативних актів про пенсійне забезпечення осіб офіцерського складу, прапорщиків, мічманів, військовослужбовців надстрокової служби і їх сімей, спрощення порядку обчислення їм пенсій і відповідно до статті 52 Закону СРСР «Про державні пенсії» затверджено Положення про пенсійне забезпечення осіб офіцерського складу, прапорщиків, мічманів, військовослужбовців надстрокової служби та їх сімей (далі ? Положення), відповідно до якого особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам і військовослужбовцям надстрокової служби, звільненим з діючої військової служби, можуть призначатися пенсії за вислугу років чи по інвалідності, а в разі одночасного виникнення права на декілька видів пенсій пенсія по старості призначається відповідно до вимог Закону СРСР «Про державні пенсії».

Пунктом 55 цього ж Положення встановлено, що окремі періоди служби при обчисленні вислуги років для призначення пенсій зараховуються на пільгових умовах.

При цьому згідно з частиною першою статті 2 Закону України від 25 березня 1992 року № 2232-ХІІ «Про військовий обов`язок і військову службу» військовою службою є державна служба особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, пов`язаній із захистом Вітчизни.

У зв`язку з особливим характером військової служби військовослужбовцям надаються передбачені законом пільги, гарантії та компенсації.

Однією з соціальних пільг, визначених державою такій категорії громадян України, є обчислення вислуги років (часу проходження військової служби) на пільгових умовах для призначення пенсій.

Період проходження військової служби, що зараховується до вислуги років, зокрема, на пільгових умовах, визначається постановою № 393, прийнятою відповідно до Закону № 2262-ХІІ.

Згідно з цим порядком до вислуги років зараховується дійсна військова служба у Радянській Армії, яка відповідно до законодавства колишнього СРСР зараховувалась до вислуги років для призначення пенсій військовослужбовцям, і її обчислення (у тому числі на пільгових умовах) має здійснюватися у порядку, встановленому законодавством колишнього СРСР, якщо постановою не передбачено більш пільгових умов (абзац дев`ятий пункту 1 постанови № 393).

Окрім того, вислуга років, яка була обчислена для призначення пенсій військовослужбовцям та особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ до введення в дію Закону № 2262-ХІІ, перегляду не підлягає (пункт 5 постанови № 393).

Таким чином, як законодавство колишнього СРСР до 01 січня 1991 року, так і законодавство України, чинне на час виникнення спірних відносин, передбачали пільгове (кратне) обчислення періоду проходження особами військової служби в районах Крайньої Півночі колишнього СРСР.

Судом встановлено, що позивачу ОСОБА_1 була призначена пенсія за вислугу років, як особі офіцерського складу відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», а з часом він висловив бажання перейти на пенсію за віком відповідно до вимог Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до постанови Ради Міністрів СССР № 1290 від 15.12.1990 року проходження військової служби на офіцерських посадах в Амурської області з 01.01.1985 року віднесено до району Крайньої Півночі та прирівняних до районів Крайньої Півночі колишнього СРСР, тому відповідач неправомірно відмовив позивачу у зарахуванні до страхового стажу періоду військової служби у Амурській області з 01 січня 1985 року по 22 серпня 1989 року у кратному пільговому обчисленні один місяць служби за півтора місяці.

Аналогічна позиція міститься в постанові Верховного Суду України від 23 червня 2015 року справа № 21-1000а15. Відповідно до ст.244-2 КАС України, висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 237 цього Кодексу, є обов`язковим для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Враховуючи вищезазначене вважаю, що рішення відповідача про відмову зарахувати позивачу до трудового (страхового) стажу періоду військової служби у Амурській області з 01 січня 1985 року по 22 серпня 1989 року у кратному пільговому обчисленні один місяць служби за півтора місяці є протиправним, оскільки суперечать нормам діючого законодавства, порушує права позивача, передбачені Конституцією України, а тому належить зобов`язати відповідача зарахувати позивачу до трудового (страхового) стажу період військової служби у Амурській області з 01 січня 1985 року по 22 серпня 1989 року у кратному пільговому обчисленні один місяць служби за півтора місяці, здійснити перерахунок та виплату пенсії з урахуванням нового трудового стажу з 18 серпня 2016 року, здійснити виплату недоплачених сум пенсії з урахуванням проведених виплат, задовольнивши позовні вимоги ОСОБА_1 .

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

Тому згідно з ч. 1 ст. 94 КАС України понесені позивачем при зверненні до суду судові витрати у виді суми сплаченого судового збору за подання адміністративного позову у розмірі 640 грн. підлягають стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області.

На підставі вище викладеного та керуючись ст. 6,19, 22 Конституції України, ст.ст. 6, 7, 9, 11, 71, 86, 94, 158-163, 167 КАС України, суд, -

Постановив :

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області № 933 від 12.01.2017 року про призначення ОСОБА_1 пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у частині обчислення трудового (страхового) стажу за період військової служби у Амурській області з 01 січня 1985 року по 22 серпня 1989 року в одинарному розмірі.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області зарахувати ОСОБА_1 до трудового (страхового) стажу період військової служби у Амурській області з 01 січня 1985 року по 22 серпня 1989 року у кратному пільговому обчисленні один місяць служби за півтора місяці, здійснити перерахунок та виплату пенсії з урахуванням нового трудового стажу з 18 серпня 2016 року, здійснити виплату недоплачених сум пенсії з урахуванням проведених виплат.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судовий збір, сплачений за подання позовної заяви до суду, в сумі 640 (шістсот сорок) гривень.

Апеляційна скарга на постанову може бути подана протягом десяти днів з дня отримання її копії до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Шевченківський районний суд м. Чернівців.

Суддя :