Справа № 804/5485/16
Суддя: Чабаненко С.В.
Дата ухвалення: 2017-03-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

01 березня 2017 рокусправа № 804/5485/16

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Чабаненко С.В.

суддів: Прокопчук Т.С. Шлай А.В.

за участю секретаря судового засідання: Горшкова В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27 жовтня 2016 року по справі за позовом Державної податкової інспекція у Ленінському районі м.Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

в с т а н о в и в:

Державна податкова інспекція у Ленінському районі м. Дніпропетровська ГУ ДФС у Дніпропетровській області звернулася до суду з адміністративним позовом до ОСОБА_1, в якому просить прийняти рішення про стягнення податкового боргу з громадянина ОСОБА_1 (НОМЕР_1) по транспортному податку з фізичних осіб на користь місцевого бюджету коштів в рахунок погашення суми податкового боргу в розмірі 25000 грн. за кодом бюджетної класифікації 18011001 рахунок № НОМЕР_2 в ГУ ДКСУ Дніпропетровській області, отримувач платежу - УДКСУ у Ленінському районі м. Дніпропетровська Дніпропетровської області.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27 жовтня 2016 року адміністративний позов задоволено. Стягнуто податковий борг з ОСОБА_1 (НОМЕР_1) по транспортному податку з фізичних осіб у розмірі 25 000,00 грн. (двадцять п'ять тисяч гривень нуль копійок) на користь місцевого бюджету за кодом бюджетної класифікації 18011001, рахунок № НОМЕР_2 в ГУ ДКСУ Дніпропетровській області, отримувач платежу - УДКСУ у Ленінському районі м. Дніпропетровська Дніпропетровської області.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову та прийняти нову, якою задовольнити позов в повному обсязі.

В судовому засіданні відповідача за довіреністю (ОСОБА_2.) підтримала доводи, викладені в його апеляційній скарзі, просив скасувати оскаржену постанову, та ухвалити нове рішення про відмову в задоволені позову.

Представник позивача за довіреністю (Ширяєв В.В.) в судовому засіданні проти задоволення апеляційної скарги заперечував.

Перевіривши підстави для апеляційного перегляду, колегія суддів дійшла висновку щодо обґрунтованості доводів апеляційної скарги, з огляду на наступне.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено письмовими доказами, наявними в матеріалах справи, за платником податків, ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1), обліковується податковий борг у сумі 25000,00 грн., що виник у результаті несплати відповідачем у встановлений законодавством термін транспортного податку в розмірі 25000,00 грн.

30.06.2015 р. контролюючим органом було сформовано податкове повідомлення-рішення №6-17, яким ОСОБА_1 визначено суму податкового зобов'язання з транспортного податку у розмірі 25000,00 грн. з терміном сплати 60 днів з дня вручення.

З матеріалів справи вбачається, що вищезазначене рішення направлено відповідачу засобами поштового зв'язку (поштове відправлення № 156)., Проте, поштовий конверт разом з повідомленням повернувся на адресу контролюючого органу з зазначенням причин не вручення адресату «за закінченням терміну зберігання» (а.с.9)

02.11.2015 р. на виконання вимог ст. 59 Податкового кодексу України відповідачу виставлена податкова вимога форми "Ф" за №1090-23 на суму 25000,00 грн. за платежем 18011001, яка направлена відповідачу рекомендованим поштовим відправленням та повернулась до контролюючого органу із зазначенням причин - «за закінченням терміну зберігання (а.с.11).

Вирішуючи спірні правовідносини, суд першої інстанції дійшов до висновку, що оскільки позивач правомірно прийняв податкове повідомлення рішення та вимогу, які відповідачем не оскаржені, тому адміністративний позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Згідно п.п. 267.1.1 п. 267.1 ст. 267 Податкового кодексу України, платниками транспортного податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які мають зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством власні легкові автомобілі, що відповідно до п.п. 267.2.1 п. 267.2 цієї статті є об'єктами оподаткування.

Відповідно до п.п. 267.6.1 п. 267.6 ст. 267 Податкового кодексу України, обчислення суми податку з об'єкта/об'єктів оподаткування фізичних осіб здійснюється контролюючим органом за місцем реєстрації платника податку.

Згідно п.п. 267.6.2 п. 267.6 ст. 267 Податкового кодексу України, податкове повідомлення-рішення про сплату суми податку та відповідні платіжні реквізити надсилаються (вручаються) платнику податку контролюючим органом за місцем його реєстрації до 01 липня року базового податкового (звітного) періоду (року).

Сума визначеного транспортного податку, відповідно до п.п. 267.8.1 п. 267.8 ст. 267 Податкового кодексу України, фізичними особами сплачується протягом 60 днів з дня вручення податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до п. 57.3 ст. 57 Податкового кодексу України, у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1, 54.3.2, 54.3.4 - 54.3.6 п. 54.3 ст. 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу. У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов'язання платник податків зобов'язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

Податковим зобов'язанням в розумінні ПК України визначається сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк) (п.п. 14.1.156 п. 14.1 ст. ПК України).

Податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання (пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України ).

Тобто, узгоджена сума податкового зобовязання, не сплачена платником в строки, визнається сумою податкового боргу платника податків, відповідно до п.п. 14.1.175 п.14.1 ст.14 вказаного Кодексу.

Відповідно до пп. 14.1.157 п. 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, податкове повідомлення-рішення - письмове повідомлення контролюючого органу (рішення) про обов'язок платника податків сплатити суму грошового зобов'язання, визначену контролюючим органом у випадках, передбачених цим Кодексом та іншими законодавчими актами, контроль за виконанням яких покладено на контролюючі органи, або внести відповідні зміни до податкової звітності;

Згідно пункту 57.2 статті 57 Податкового кодексу України, у разі коли відповідно до цього Кодексу або інших законів України контролюючий орган самостійно визначає податкове зобов'язання платника податків з причин, не пов'язаних з порушенням податкового законодавства, такий платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму податкового зобов'язання у строки, визначені в цьому Кодексі та в статті 297 Митного кодексу України, а якщо такі строки не визначено, - протягом 30 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення про таке нарахування.

Відповідно до підпункту 56.17.5 пункту 56.17 статті 56 Податкового кодексу України, день закінчення процедури адміністративного оскарження вважається днем узгодження грошового зобов'язання платника податків.

За приписами пункту 59.1 статті 59 Податкового кодексу України, у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Відповідно пп. 14.1.137 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України, орган стягнення - державний орган, уповноважений здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу в межах повноважень, встановлених цим Кодексом та іншими законами України.

Відповідно до матеріалів справи, постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17 листопада 2016 року у справі № 804/6038/16 скасовано податкове повідомлення рішення № 6-17 від 30.06.2015 року та податкова вимога № 1090-23 від 02.11.2015 року. Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 07 лютого 2017 року апеляційну скаргу ДПІ у Ленінському районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області повернуто апелянту.

Згідно частини 3 статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Таким чином, станом на час розгляду зазначеної справи в суді апеляційної інстанції податкове повідомлення рішення, яким позивачу було визначено податкове зобов'язання, що в подальшому набуло статус податкового боргу, скасовано рішенням суду.

Отже, доводи апеляційної скарги знайшли своє підтвердження під час апеляційного розгляду, та встановлені судом першої інстанції обставини дають підстави дійти висновку про безпідставність та необґрунтованість позовних вимог скаргу ДПІ у Ленінському районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про стягнення податкового боргу.

З урахуванням наведеного, керуючись положеннями ст.202 КАС України колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити, постанову - скасувати, у позові відмовити.

Керуючись ст.ст.160, 196, 198, 202, 205, 207 КАС України, суд, -

П о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27 жовтня 2016 року по справі №804/5485/16 - скасувати.

В задоволені адміністративного позову Державної податкової інспекція у Ленінському районі м.Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - відмовити.

Постанова суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня її складення у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий: С.В. Чабаненко

Суддя: Т.С. Прокопчук

Суддя: А.В. Шлай