Справа № 815/4687/16
Суддя: Запорожан Д.В.
Дата ухвалення: 2017-03-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 березня 2017 р.м.ОдесаСправа № 815/4687/16

Категорія: 12.2 Головуючий в 1 інстанції: Танцюра К.О.

Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду, у складі:

головуючого судді - Запорожана Д.В.,

судді - Романішина В.Л.

судді - Шляхтицького О.І.

при секретарі: Вишневській А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою Одеського обласного управління лісового та мисливського господарства на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 8 лютого 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Одеського обласного управління лісового та мисливського господарства про визнання незаконним наказу та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Одеського обласного управління лісового та мисливського господарства про перерахунок заробітної плати, грошової компенсації і вихідної допомоги при звільненні, та здійснити їх виплату; зобов'язання виплатити середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку; скасування наказу від 13.09.2016р. №31-к в частині дати звільнення та зобов'язати відповідача змінити дату звільнення ОСОБА_1 з роботи з 13.09.2016 року на день здійснення фактичного розрахунку, передбачених законом грошових виплат при звільненні.

Свої позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтувала незаконністю спірної бездіяльності.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 8 лютого 2017 року позов задоволено частково. Зобов'язано відповідача вчинити певні дії.

В апеляційній скарзі Одеське обласне управління лісового та мисливського господарства просить скасувати вищенаведену постанову, як таку, що прийнята з помилковим застосуванням норм матеріального та процесуального права і прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позову.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Приймаючи оскаржену постанову суд першої інстанції виходив з часткової обґрунтованості даного позову та наявності підстав для його часткового задоволення.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 відповідно до наказу Одеського обласного управління лісового та мисливського господарства №11-к від 10.07.2014р. була призначена у порядку переведення на посаду головного спеціаліста - юрисконсульта Одеського обласного управління лісового та мисливського господарства та перебувала на державній службі (а.с.142-143), про що також свідчать записи у її трудовій книжці (а.с.71-75).

Відповідно до наказу Одеського обласного управління лісового та мисливського господарства від 13.09.2016р. №31-к "Про звільнення з посади головного спеціаліста - юрисконсульта Одеського обласного управління лісового та мисливського господарства ОСОБА_1" ОСОБА_1 було звільнено з посади головного спеціаліста - юрисконсульта Одеського обласного управління лісового та мисливського господарства з 13.09.2016р. у зв'язку зі скороченням її посади відповідно до п.1 ст.40 КЗпП України (а.с.101).

Як свідчать матеріали справи, посадовий оклад позивача до 01.05.2016р. складав 1723грн. (а.с.33, 69).

З 01.05.2016р. набрав чинності Закон України "Про державну службу" від 10.12.2015р., згідно якого відбулись істотні зміни умов праці державних службовців. На виконання положень статей 51 і 52 зазначеного Закону Кабінетом Міністрів України було прийнято постанову №292 від 06.04.2016р. "Деякі питання оплати праці державних службовців у 2016 році". Відповідно до зазначеної постанови Кабінету Міністрів України з 01.05.2016р. посадовий оклад головного спеціаліста державного органу, з урахуванням юрисдикції державного органу на територію області, було визначено у розмірі 3272грн. Також, зазначеною постановою Кабінету Міністрів України було встановлено і розмір надбавок до посадових окладів за ранги державних службовців.

Відповідно до ст.98 Кодексу законів про працю України встановлено, що оплата праці працівників установ і організацій, що фінансуються з бюджету, здійснюється на підставі законів та інших нормативно-правових актів України, генеральної, галузевих, регіональних угод, колективних договорів, у межах бюджетних асигнувань та позабюджетних доходів.

Однак, як встановлено судом та не заперечувалось представником відповідача розмір посадового окладу ОСОБА_1 з 01.05.2016р. не було приведено у відповідність до положень Закону України "Про державну службу" від 10.12.2015р. та постанови Кабінету Міністрів України №292 від 06.04.2016р. і всі виплати до звільнення їй були здійснені з урахуванням посадового окладу 1723грн.

Відповідно до п.2 наказу Одеського обласного управління лісового та мисливського господарства від 13.09.2016р. №31-к "Про звільнення з посади головного спеціаліста - юрисконсульта Одеського обласного управління лісового та мисливського господарства ОСОБА_1" прийнято рішення виплатити ОСОБА_1 вихідну допомогу у розмірі середньомісячного заробітку відповідно до ст. 44 КЗпП України, грошову компенсацію за 41 календарних дні: 5 календарних днів щорічної основної відпустки за відпрацьований період з 01.07.2010р. по 30.06.2011р., 11 календарних дні щорічної основної відпустки за відпрацьований період з 01.07.2013р. по 30.06.2014р., 14 календарних дні щорічної основної відпустки за відпрацьований період з 01.07.2015р. по 30.06.2016р., 6 календарних дні щорічної основної відпуски за відпрацьований період з 01.07.2016р. по 13.09.2016р. та 5 календарних днів оплачуваної додаткової відпустки згідно Закону України "Про державну службу".

Статтею 74 Кодексу законів про працю України встановлено, що громадянам, які перебувають у трудових відносинах з підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, виду діяльності та галузевої належності, а також працюють за трудовим договором у фізичної особи, надаються щорічні (основна та додаткові) відпустки із збереженням на їх період місця роботи (посади) і заробітної плати.

Частиною 1 ст.88 Кодексу законів про працю України визначено, що у разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі не використані ним дні щорічної відпустки.

Згідно ст.44 Кодексу законів про працю України при припиненні трудового договору з підстав, зазначених у п.1 ст.40 цього Кодексу, працівникові виплачується вихідна допомога у розмірі не менше середнього місячного заробітку.

Разом з тим, середній заробіток працівника згідно з ч.1 ст.27 Закону України №108/95-ВР "Про оплату праці" визначається за правилами, закріпленими у Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 р. №100.

Згідно з п.3 Порядку №100 при обчисленні середньої заробітної плати у всіх випадках її збереження включаються: основна заробітна плата; доплати і надбавки (за надурочну роботу та роботу в нічний час; суміщення професій і посад; розширення зон обслуговування або виконання підвищених обсягів робіт робітниками-почасовиками; високі досягнення в праці (високу професійну майстерність); умови праці; інтенсивність праці; керівництво бригадою, вислугу років та інші); виробничі премії та премії за економію конкретних видів палива, електроенергії і теплової енергії; винагорода за підсумками річної роботи та вислугу років тощо. Премії включаються в заробіток того місяця, на який вони припадають згідно з розрахунковою відомістю на заробітну плату. Премії, які виплачуються за квартал і більш тривалий проміжок часу, при обчисленні середньої заробітної плати за останні два календарні місяці, включаються в заробіток в частині, що відповідає кількості місяців у розрахунковому періоді. У разі коли число робочих днів у розрахунковому періоді відпрацьовано не повністю, премії, винагороди та інші заохочувальні виплати під час обчислення середньої заробітної плати за останні два календарні місяці враховуються пропорційно часу, відпрацьованому в розрахунковому періоді.

Пунктами 5 та 8 Порядку №100 нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати провадиться виходячи з розміру середньоденної (годинної) заробітної плати. Нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

Відповідно до ст. 116 КЗпП при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану нею суму.

Статтею 117 КЗпП визначено, що в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору.

Таким чином, за положеннями статті 117 КЗпП України обов'язковою умовою для покладення на роботодавця відповідальності за невиплату належних працівникові сум при звільненні є наявність вини підприємства.

Разом з тим, суд зазначає, що відповідачем не заперечувався факт того, що всі виплати до звільнення ОСОБА_1 були здійснені без урахуванням посадового окладу встановленого постановою Кабінету Міністрів України №292 від 06.04.2016р.

Враховуючи викладене та те, що з 01.05.2016р. ОСОБА_1 безпідставно нараховувався оклад у меншому розмірі, ніж передбачено постановою Кабінету Міністрів України №292 від 06.04.2016р. та відповідно всі виплати до звільнення їй були здійснені з урахуванням посадового окладу 1723грн., суд приходить висновку про те, що позовні вимоги ОСОБА_1 про зобов'язання Одеське обласне управління лісового та мисливського господарства здійснити перерахунок та виплатити заробітну плату, грошову компенсацію та вихідну допомогу при звільненні підлягають задоволенню.

У зв'язку із цим, позовні вимоги ОСОБА_1 про зобов'язання Одеське обласне управління лісового та мисливського господарства виплатити середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку також підлягають задоволенню.

При цьому, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 щодо визнання незаконним наказу від 13.09.2016р. №31-к "Про звільнення з посади головного спеціаліста - юрисконсульта Одеського обласного управління лісового та мисливського господарства ОСОБА_1" в частині дати звільнення та зобов'язання відповідача змінити дату звільнення ОСОБА_1 з роботи з 13.09.2016р. на день здійснення фактичного розрахунку задоволенню не підлягають. Так, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог предметом розгляду зазначеної справи є оскарження розміру та порядку виплати сум належних працівникові при звільненні, підстави прийняття наказу Одеського обласного управління лісового та мисливського господарства від 13.09.2016р. №31-к не оскаржувались, а тому суд приходить висновку про відсутність підстав для визнання його незаконним та зобов'язання відповідача змінити дату звільнення ОСОБА_1 з роботи з 13.09.2016 року.

Отже, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про часткову обґрунтованість даного позову та наявність підстав для його часткового задоволення.

Частиною 1 ст. 200 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно ухвалив судове рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права. Доводи апеляційної скарги, колегія суддів, вважає не суттєвими та такими, що не спростовують висновків суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206 КАС України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Одеського обласного управління лісового та мисливського господарства - залишити без задоволення.

Постанову Одеського окружного адміністративного суду від 8 лютого 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Одеського обласного управління лісового та мисливського господарства про перерахунок заробітної плати, грошової компенсації і вихідної допомоги при звільненні, та здійснити їх виплату; зобов'язання виплатити середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку; скасування наказу від 13.09.2016р. №31-к в частині дати звільнення та зобов'язати відповідача змінити дату звільнення ОСОБА_1 з роботи з 13.09.2016 року на день здійснення фактичного розрахунку, передбачених законом грошових виплат при звільненні - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі.

Головуючий /Д.В. Запорожан/

Судді /В.Л. Романішин/

/О.І. Шляхтицький/