Справа № 740/3845/16-а
Суддя: Пилипенко О.Є.
Дата ухвалення: 2017-03-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 740/3845/16-а Головуючий у 1-й інстанції: Олійник В.П.
Суддя-доповідач: Пилипенко О.Є.
ПОСТАНОВА

Іменем України

14 березня 2017 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Пилипенко О.Є.

суддів - Глущенко Я.Б. та Шелест С.Б.,

при секретарі - Грабовській Т.О.,

розглянувши у порядку письмового провадження у м. Києві апеляційну скаргу Ніжинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України на постанову Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 25 січня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Ніжинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України про визнання дій протиправними, зобов'язати вчинити дії по перерахунку призначеної пенсії, призначення надбавки,

В С Т А Н О В И Л А:

У жовтні 2016 року позивач - ОСОБА_2, звернулася до Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області з адміністративним позовом до Ніжинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України про визнання дій протиправними, зобов'язати вчинити дії по перерахунку призначеної пенсії, призначення надбавки.

Постановою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 25 січня 2017 року адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправними дії Ніжинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України щодо відмови ОСОБА_2 в перерахунку пенсії за вислугу років відповідно до ст.50-1 Закону України "Про прокуратуру" від 05 листопада 1991 року N 1789-XII та призначення надбавки на утримання непрацездатного члена сім'ї. Зобов'язано Ніжинське об'єднане управління Пенсійного фонду України здійснити перерахунок ОСОБА_2 з 01 жовтня 2016 року призначеної пенсії за вислугу років відповідно до ст.50-1 Закону України "Про прокуратуру" від 05 листопада 1991 року N 1789-XII у розмірі 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку із урахуванням довідки прокуратури Чернігівської області про складові заробітної плати від 07 червня 2016 року, та призначити ОСОБА_2 надбавку на утримання непрацездатного члена сім'ї. В задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову та постановити нове рішення, яким відмовити в задоволенні адміністративного позову. Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що судом першої інстанції при постановленні оскаржуваного рішення порушено норми матеріального та процесуального права.

У судове засідання з'явилися не всі особи, які беруть участь у справі, причини неявки суду невідомі, про розгляд справи були повідомлені належним чином. В матеріалах справи достатньо письмових доказів для вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін у розгляді справи не обов'язкова. З огляду на викладене, колегія суддів визнала можливим розглянути справу в порядку письмового провадження, як це передбачено ст. 197 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу Ніжинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України - задовольнити, а постанову Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 25 січня 2017 року - скасувати, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин у адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

У відповідності до ст. 202 КАС України суд апеляційної інстанції скасовує рішення суду першої інстанції та ухвалює нове якщо встановить, що судом неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи, порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, позивач перебуває на обліку у Ніжинському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України та з 23 вересня 2015 року отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про Прокуратуру».

Так, постановою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 16 лютого 2016 року, яка набрала законної сили, зобов'язано Ніжинське об'єднане управління Пенсійного фонду України прийняти рішення про призначення ОСОБА_2 з 23 вересня 2015 року пенсії відповідно до ч.1 ст.86 Закону України "Про прокуратуру" за вислугу років із урахуванням довідки про складові заробітної плати прокуратури Чернігівської області від 23 вересня 2015 року.

Постановою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 22 липня 2016 року, яка набрала законної сили, зобов'язано Ніжинське об'єднане управління Пенсійного фонду України здійснити перерахунок призначеної пенсії та виплату пенсії ОСОБА_2 з 01 червня 2016 року за вислугу років відповідно до ст.86 Закону України "Про прокуратуру" із урахуванням довідки прокуратури Чернігівської області про складові заробітної плати від 07 червня 2016 року.

Постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 року № 1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» було затверджено нові схеми посадових окладів працівників органів прокуратури.

На звернення позивача від 10 жовтня 2016 року щодо перерахунку призначеної пенсії згідно ст.50-1 Закону України "Про прокуратуру" відповідач листом від 20 жовтня 2016 року відмовив позивачу у здійсненні такого перерахунку.

Вважаючи, що відповідач протиправно відмовив позивачу у перерахунку пенсії, остання звернулася до адміністративного суду з позовом.

Обговорюючи правомірність вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Згідно із частиною 13 статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру" №1789-ХІІ, держава взяла на себе обов'язок забезпечити не лише нарахування, але й перерахунок пенсії працівникам прокуратури виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за перерахунком.

Частиною 18 статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ визначено, що призначені працівникам прокуратури пенсії перераховувалися у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадився з першого числа місяця, що йде за місяцем, у якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадився з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.

Разом з тим, Законом України від 28.12.2014 № 76-VIII "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України" внесено зміни до ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру" та частину вісімнадцяту викладено у такій редакції: "Умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України".

15 липня 2015 року набув чинності Закон України "Про прокуратуру" згідно Розділу ХІІ Прикінцевих положень якого визнано такими, що втратили чинність із набранням чинності цим Законом положення: Закон України "Про прокуратуру" (Відомості Верховної Ради України, 1991 р., N 53, ст. 793, N 50, ст. 474; 1995 р., N 11, ст. 71, N 34, ст. 268; 2001 р., N 9, ст. 38, N 44, ст. 233; 2002 р., N 17, ст. 117, ст. 125; 2003 р., N 29, ст. 233, N 30, ст. 247; 2004 р., N 8, ст. 66; 2005 р., N 2, ст. 32, N 6, ст. 132, N 11, ст. 198; 2006 р., N 1, ст. 18, N 19 - 20, ст. 156; 2007 р., N 7 - 8, ст. 66, N 33, ст. 442; 2008 р., NN 5 - 8, ст. 78, N 48, ст. 357; 2010 р., N 37, ст. 497, NN 41 - 45, ст. 529; 2011 р., N 23, ст. 160, N 30, ст. 279; 2012 р., N 12 - 13, ст. 82; 2013 р., N 14, ст. 89, N 21, ст. 208, N 37, ст. 490, N 39, ст. 517; 2014 р., N 11, ст. 132, N 17, ст. 593, N 20 - 21, ст. 745, N 22, ст. 816; із змінами, внесеними Законом України від 14 серпня 2014 року N 1642-VII), крім пункту 8 частини першої статті 15, частини четвертої статті 16, абзацу першого частини другої статті 46 2, статті 47, частини першої статті 49, частини п'ятої статті 50, частин третьої, четвертої, шостої та одинадцятої статті 50- 1, частини третьої статті 51 2, статті 53 щодо класних чинів (їх дія поширюється на осіб, яким присвоєно класні чини до набрання чинності цим Законом), статті 55 щодо посвідчення працівника прокуратури, статті 2 у частині підстав звільнення з посади Генерального прокурора України, а також статті 13 щодо функціонування в системі органів прокуратури міських, районних, міжрайонних, районних у містах прокуратур, яка втрачає чинність з 15 грудня 2015 року.

Таким чином, на час звернення позивача до відповідача із заявою про призначення пенсії за вислугою років (23 вересня 2015 року), а в подальшому і із заявою про перерахунок пенсії (10 жовтня 2016 року) частини тринадцята та вісімнадцята статі 50-1 Закону України "Про прокуратуру" втратили чинність.

На момент призначення позивачу пенсії пенсійне забезпечення працівників прокуратури врегульовано ст. 86 Закону України "Про прокуратуру".

Згідно ч. 20 ст. 86 Закону України "Про прокуратуру" умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України.

На час звернення позивача за перерахунком пенсії, Кабінетом Міністрів України відповідний нормативно-правовий акт не було прийнято.

Відтак, враховуючи, що позивачу пенсія за вислугою років призначена у відповідності до ст. 86 Закону України "Про прокуратуру", суд першої інстанції дійшов помилкових висновків про неправомірність дій відповідача щодо відмови у перерахунку пенсії.

З урахуванням норм діючого законодавства та обставин справи, суд першої інстанції дійшов помилкових висновків, що при перерахунку пенсії позивачу відповідач повинен був керуватися ст.50-1 Закону України "Про прокуратуру", яка на час призначення позивачу пенсії втратила чинність.

Конституційний Суд України у п. 2.1 Рішення № 20-рп/2011 від 26.12.2011 зазначив, що зміна механізму нарахування певних видів соціальних виплат та допомоги є конституційно допустимою до тих меж, за якими ставиться під сумнів сама сутність змісту права на соціальний захист.

У п. 2.2. вказаного рішення зазначено, що Кабінет Міністрів України повноважний вживати заходів щодо забезпечення прав і свобод людини і громадянина та проводити політику у сфері соціального захисту (пункти 2, 3 статті 116) ( 254к/96-ВР ). У Рішенні від 2 березня 1999 року N 2-рп/99 ( v002p710-99 ) у справі про комунальні послуги Конституційний Суд України вказав, що здійснення в цілому політики соціального захисту не належить до виключних повноважень Верховної Ради України; політика соціального захисту є складовою частиною внутрішньої соціальної політики держави, забезпечення її проведення, відповідно до пункту 3 статті 116 Конституції України (254к/96-ВР), здійснюється Кабінетом Міністрів України. Кабінет Міністрів України як вищий орган у системі органів виконавчої влади наділений конституційними повноваженнями спрямовувати і координувати діяльність міністерств, інших органів виконавчої влади, до яких належить і Пенсійний фонд України. Відповідно до Положення про Пенсійний фонд України (384/2011) бюджет Пенсійного фонду України затверджує Уряд України. Таким чином, Кабінет Міністрів України є органом, який забезпечує проведення державної політики у соціальній сфері, а Пенсійний фонд України - органом, який реалізує таку політику, в тому числі за рахунок коштів Державного бюджету України.

Суд першої інстанції на викладені обставини уваги не звернув, що призвело не правильного вирішення справи та безпідставного задоволення адміністративного позову.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції було не правильно встановлено обставини, що мають значення для справи, порушено норми матеріального та процесуального права, що призвело до ухвалення неправомірного рішення. У зв'язку з цим колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу Ніжинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України - задовольнити, постанову Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 25 січня 2017 року - скасувати та прийняти нову, якою в задоволенні адміністративного позову відмовити.

Керуючись ст.ст. 183-2, 195, 196, 198, 202, 205, 206, 212, 254 КАС України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Ніжинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України - задовольнити.

Постанову Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 25 січня 2017 року - скасувати та прийняти нову, якою в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 до Ніжинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України про визнання дій протиправними, зобов'язати вчинити дії по перерахунку призначеної пенсії, призначення надбавки - відмовити.

Постанова набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена протягом двадцяти днів в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя: О.Є.Пилипенко

Суддя: Я.Б.Глущенко

С.Б. Шелест

Головуючий суддя Пилипенко О.Є.

Судді: Шелест С.Б.