Справа № 335/13242/16-а(2-а/335/33/2017)
Суддя: Головко О.В.
Дата ухвалення: 2017-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

13 березня 2017 року справа № 335/13242/16-а

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Головко О.В.

суддів: Ясенової Т.І. Суховарова А.В.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України у Вознесенівському районі м. Запоріжжя на постанову Орджонікідзевському районного суду м. Запоріжжя від 18 січня 2017 року в адміністративній справі

за позовом ОСОБА_1

до Управління Пенсійного фонду України у Вознесенівському районі м. Запоріжжя

про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 у грудні 2016 року звернулася до суду з позовом, в якому просила: визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України у Вознесенівському районі м. Запоріжжя із застосуванням показника середньої заробітної плати по Україні за 2008 рік; зобов'язати Управління Пенсійного фонду України у Вознесенівському районі м. Запоріжжя перерахувати пенсію за віком з 01 червня 2016 року відповідно до ч. 2 ст. 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої зарплати, з якої сплачено страхові внески в Україні за три календарні роки, що передують року звернення з заявою про призначення пенсії за віком (2013-2015 роки), забезпечити її виплату та виплатити різницю між фактично отриманою та призначеною пенсією; стягнути з Управління Пенсійного фонду України у Вознесенівському районі м. Запоріжжя суму судових витрат, а саме: судовий збір у розмірі 551,20 грн. та суму витрат на правову допомогу у розмірі 1700,00 грн.

Постановою Орджонікідзевському районного суду м. Запоріжжя від 18 січня 2017 року позов задоволено частково. Визнано протиправними дії Управління Пенсійного фонду України у Вознесенівському районі м. Запоріжжя щодо відмови в розрахунку ОСОБА_1 пенсії із застосуванням показника середньої заробітної плати по Україні за 2008 рік та зобов'язано Управління Пенсійного фонду України у Вознесенівському районі м. Запоріжжя перерахувати ОСОБА_1 пенсію за віком з 14 червня 2016 року відповідно до ч. 2 ст. 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої зарплати в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення з заявою за призначенням пенсії за віком (2013-2015 рр.) та виплатити різницю між фактично отриманою та призначеною пенсією, стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Управління Пенсійного фонду України у Вознесенівському районі м. Запоріжжя на користь ОСОБА_1, суму судових витрат, а саме: судовий збір у розмірі 551,20 грн., та суму витрат на правову допомогу в розмірі 1700,00 грн.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Орджонікідзевському районного суду м. Запоріжжя та прийняти нову, якою у задоволенні позову відмовити. Апеляційна скарга ґрунтується на тому, що судом першої інстанції не надано належної оцінки обставинам справи та нормам чинного законодавства, що призвело до прийняття невірного рішення.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 з 20.02.2009 знаходиться на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України у Вознесенівському районі м. Запоріжжя та отримувала пенсію за вислугу років, як працівник охорони здоров'я призначену відповідно до пункту «е» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

У жовтні 2016 року ОСОБА_1 було переведено на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

У листопаді 2016 року ОСОБА_1 звернулася до відповідача з заявою, в якій просила перерахувати пенсію відповідно до ч. 2 ст. 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої зарплати, з якої сплачено страхові внески в Україні за три календарні роки, що передують року звернення з заявою про призначення пенсії за віком (2013-2015 роки).

Як вбачається з відповіді УПФУ № 325/0-9 від 14.11.2016, оскільки ОСОБА_1 вже була призначена пенсія за вислугу років, як працівнику охорони здоров'я, при переведені на пенсію за віком застосуванню підлягає показник середньої заробітної плати працівників, зайнятих в галузях економіки України за 2008 рік, підстави для застосування середньої заробітної плати за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, відсутні.

Вважаючи такі дії протиправними, ОСОБА_1 звернулася до суду з відповідним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, колегія суддів зазначає, що відповідно статті 9 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов'язаного з роботою, інвалідності з дитинства); 3) пенсія у зв'язку з втратою годувальника.

Згідно зі статтею 10 цього Закону особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором. Особі, яка має право на довічну пенсію, призначається один з видів довічної пенсії за її вибором.

Відповідно до статті 2 Закону України «Про пенсійне забезпечення» за цим Законом призначаються такі види пенсій: за віком; по інвалідності; в разі втрати годувальника; за вислугу років.

Пунктом 2 розділу XV Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» встановлено, що пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди: 1) особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбачених Законом України «Про пенсійне забезпечення». У цьому випадку розміри пенсій визначаються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Згідно зі статтею 52 Закону України «Про пенсійне забезпечення» право на пенсію за вислугу років мають: працівники освіти, охорони здоров'я, а також соціального забезпечення, які в будинках-інтернатах для престарілих та інвалідів і спеціальних службах безпосередньо зайняті обслуговуванням пенсіонерів та інвалідів, відповідно до пункту «е» статті 55.

Пунктом «е» статті 55 Закону передбачено, що право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров'я та соціального забезпечення після досягнення 55 років і за наявності спеціального стажу роботи за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, станом на 1 квітня 2015 - не менше 25 років.

Аналіз наведених норм права дає змогу дійти висновку, що чинним законодавством передбачено такий вид пенсії, як пенсія за віком, яка призначається відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». При цьому Законом України «Про пенсійне забезпечення» передбачено лише певні пільги щодо призначення вказаного виду пенсії (зниження віку, з якого призначається пенсія) залежно від наявності спеціального стажу роботи.

Крім того, суд апеляційної інстанції зазначає, що згідно з ч. 2 ст. 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де: Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії.

Відповідно до частини 3 статті 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Якщо особа після призначення пенсії по інвалідності продовжувала працювати та набула не менш як 24 місяці страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі, при переведенні вперше з пенсії по інвалідності на пенсію за віком застосовується середня заробітна плата (дохід), визначена частиною другою статті 40 цього Закону для призначення пенсії.

Аналіз наведених норм права дає змогу дійти висновку, що показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії, призначеної відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» є незмінним, тобто таким, який був на момент призначення пенсії.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 з 20.02.2009 призначено пенсію за віком, як працівнику охорони здоров'я зі зниженням пенсійного віку відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням пільг Закону України «Про пенсійне забезпечення», що не заперечується сторонами, отже в даному випадку не відбулося призначення пенсії чи переведення на інший вид пенсії, який було призначено за іншим законом, а тому законні підстави для перерахунку пенсії за віком з урахуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, відсутні.

Доводи позивача, що після призначення пенсії відповідно до п. «е» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» остання продовжувала працювати та сплачувати у встановленому законом порядку страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а тому має право на призначення пенсії за віком з урахуванням вимог статті 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», колегія суддів знаходить необґрунтованими з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 4 ст. 42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» у разі якщо застрахована особа після призначення пенсії продовжувала працювати, перерахунок пенсії проводиться з урахуванням не менш як 24 місяців страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі. Перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати (доходу), з якої обчислена пенсія.

Таким чином, наявність у ОСОБА_1 страхового стажу після призначення пенсії дає право на перерахунок пенсії, а не на її повторне призначення.

Враховуючи сукупність викладених обставин, колегія суддів зазначає, що висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, судом порушено норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, а тому вбачаються підстави для скасування постанови та ухвалення нового судового рішення.

Керуючись ст.ст. 160, 198, 202, 205, 207 Кодексу адміністративного судочинства України суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України у Вознесенівському районі м. Запоріжжя задовольнити.

Постанову Орджонікідзевському районного суду м. Запоріжжя від 18 січня 2017 року в адміністративній справі № 335/13242/16-а - скасувати.

У задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.

Постанова Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня набрання чинності.

Головуючий: О.В. Головко

Суддя: Т.І. Ясенова

Суддя: А.В. Суховаров