Справа № 592/12038/16-а
Суддя: Старостін В.В.
Дата ухвалення: 2017-03-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2017 р.Справа № 592/12038/16-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Старостіна В.В.

Суддів: Подобайло З.Г. , Рєзнікової С.С.

за участю секретаря судового засідання Машури Г.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Ковпаківського районного суду м. Суми від 26.01.2017р. по справі № 592/12038/16-а

за позовом ОСОБА_1

до Інспектора роти №4 батальйону УПП в м. Суми Берестовської Вікторії Вікторівни третя особа: Управління патрульної поліції в м. Суми

про визнання незаконною та скасування постанови,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до Ковпаківського районного суду м. Суми з позовною заявою до Інспектора роти № 4 батальйону Управління патрульної поліції в м. Сумиі Департаменту патрульної поліції - Берестовської Вікторії Вікторівни, третя особа: Управління патрульної поліції в м. Суми, в який просив скасувати постанову серії АР № 720016 від 20.12.2016 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у вигляді штрафу, а справу про адміністративне правопорушення закрити в зв'язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постановою Ковпаківського районного суду м. Суми від 26.01.2017 року у задоволенні позову відмовлено.

Позивач, не погодившись з постановою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказану постанову та прийняти нову, якою задовольнити позовні вимоги.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивачч посилається на порушення судом першої інстанції при прийнятті рішення норм процесуального права, що призвело до неправильного, на його думку, вирішення спору судом першої інстанції.

Відповідач та третя особа не скористалися своїм правом на подання заперечень на апеляційну скаргу.

Справа розглядається в порядку ч. 1 ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що 20.12.2016 року о 17 год. 30 хв. ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Subaru Forester» державний номерний знак НОМЕР_1 по вул. Кооперативна-3 в м. Суми, здійснив зупинку в зоні дії дорожнього знаку 3.34 «Зупинку заборонено», чим порушив п.п. 33.3.34 Правил дорожнього руху України, відповідальність за що передбачена ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення України. Постановою серії АР № 720016 від 20.12.2016 року на ОСОБА_1 накладено адміністративнео стягнення по справі про адміністративне правопорушення у вигляді штрафу в розмірі 255,00 грн.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що постанова винесена уповноваженою особою, яка мала право розглядати справу про адміністративне правопорушення та застосувати адміністративне стягнення за вищевказані правопорушення і доказів, які мали спростувати факт наявності адміністративних правопорушень та обставин, що виключають адміністративну відповідальність позивачем у межах розгляду даної справи не надано й таких обставин не встановлено, матеріали справи містять всі належні та допустимі докази вчинення адміністративного правопорушення, таким чином доведена вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Порядок діяльності органів державної влади, їх посадових осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративні правопорушення, розглядати справи про такі правопорушення та притягати винних осіб до адміністративної відповідальності за їх вчинення, регулюється Кодексом.

Згідно з КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення, у тому числі й віднесених до компетенції органів внутрішніх справ, здійснюється на основі додержання принципу законності (ч. ч. 1, 2 ст. 7); завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (ст. 245).

З матеріалів справи вбачається, що 20.12.2016 року о 17 год. 30 хв. ОСОБА_1, керував автомобілем НОМЕР_1 по вул. Кооперативна-3 в м. Суми, здійснив зупинку в зоні дії дорожнього знаку 3.34 «Зупинку заборонено», чим порушив п.п. 33.3.34 Правил дорожнього руху України, відповідальність за що передбачена ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення України.

На підставі виявленого, того ж дня - 20.12.2016 року, Інспектором роти № 4 батальйону Управління патрульної поліції в м. Сумиі Департаменту патрульної поліції - Берестовською Вікторією Вікторівною винесено постанову серії АР № 720016, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП України і накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 255,00 грн.

Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов'язані, зокрема, знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху.

Провадження по справах про адміністративні правопорушення здійснюється на підставі суворого дотримання законності.

У відповідності до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків. Адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити (ст. ст. 10, 11 КУпАП).

Адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, як це передбачено ст. 23 КУпАП.

За перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, передбачена адміністративна відповідальність ч. 1 ст. 122 КУпАП і тягне за собою накладення штрафу в розмірі п'ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Отже, стягнення на позивача накладено в межах санкції, встановленої ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Згідно до ст. 31 Закону України «Про Національну поліцію», полiцiя може застосовувати такi превентивнi заходи, окрім іншого, перевiрка документiв особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технiчних приладiв i технiчних засобiв, що мають функцiї фото- i кiнозйомки, вiдеозапису, засобiв фото- i кiнозйомки, вiдеозапису.

Колегія суддів не бере до уваги посилання позивача на те, що йому під час притягнення до адміністративної відповідальності було не повністю роз'яснено права, оскільки вони не знайшли свого підтвердження у ході судового розгляду справи і оскаржувана постанова у справі про адміністративне правопорушення містить підпис позивача про роз'яснення йому прав, передбачених ст. 268 КУпАП.

Крім цього, колегія суддів зазначає, що дослідженим у судовому засіданні суду першої інстанції відеозаписом нагрудної камери патрульного, яка працювала у період часу, коли було виявлено адміністративне правопорушення зафіксовано, що автомобіль під керуванням позивача здійснив зупинку в зоні дії дорожнього знаку 3.34 «Зупинку заборонено».

Посилання позивача на те, що при повороті ліворуч з вул. Терезова на вул. Кооперативна в м. Суми дорожній знак 3.34 «Зупинку заборонено» не видно, в підтвердження чого останнім надано фото данного перехрестя, колегія суддів не бере до уваги, оскільки вони спростовуються наявними в матеріалах справи доказами, а сааме: фото, наданим представником відповідача в судовому засіданні, на якому чітко видно, що при наближенні до перехрестя вул. Терезова на вул. Кооперативну в м. Суми з метою здійснити поворот ліворуч чітко видно дорожній знак 3.34 «Зупинку заборонено».

У відповідності до ч. 2 ст. 222 КУпАП, від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Дотримуючись ст. 9 КАС України, суд при вирішенні спору керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України.

Виходячи із критеріїв оцінки рішень, дії чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, які викладені в ч. 3 ст. 2 КАС України, суб'єкти владних повноважень для реалізації своїх функції повинні діяти з дотримання встановленої законом процедури прийняття рішення; з використанням повноваження з метою, з якою ці повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між буд-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілям, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахування права особи на участь у процесі; прийняття рішення своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2 ст.276 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Справи про адміністративні правопорушення, передбачені ст. ст. 80, 81, 121-126, 127-1-129, ч. 1-4 ст. 130 і ст. 139 (коли правопорушення вчинено водієм) цього Кодексу, можуть також розглядатися за місцем обліку транспортних засобів або за місцем проживання порушників.

Отже, з огляду на положення наведених норм, з урахуванням приписів ст. 258 КУпАП, колегія суддів зазначає, що в даному випадку при вчиненні адміністративного правопорушення пов'язаного з безпекою руху, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, чітко визначена правова можливість для інспектора патрульної поліції винесення постанови на місці вчинення цього порушення.

Таке правове регулювання, здійснене внаслідок змін, що відбулися у законодавстві пов'язаного з реформуванням системи правоохоронних органів. Тобто, законодавство зазнало таких змін, якими наділило інспекторів поліції, що здійснюють контроль за дотриманням правил дорожнього руху його учасниками, повноваженнями на не складання протоколу, та винесення постанови на місці вчинення правопорушення, при чому в даному випадку винесення постанови такою уповноваженою особою за місцем обліку транспортного засобу або за місцем проживання порушника, чи за місцем скоєння правопорушення нівельовано. До внесення змін, така можливість була передбачена коли по факту скоєння правопорушення складались протоколи та відбувався збір доказової бази такого порушення. Положення ч. 2 ст. 276 КУпАП слід вважати загальними та такими, що передбачає альтернативу стосовно місця розгляду справ. В той час, як положення ст. 256 Кодексу є спеціальною нормою та встановлює виключне місце прийняття такої постанови.

Колегія суддів звертає увагу на те, що Рішенням Контитуційного Суду України від 26.05.2015 року по справі № 5-рп/2015, наданні висновки стосовно того, що положення ч. 1 ст. 276 КУпАП яке передбачає, що «справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення», в аспекті порушеного у конституційному поданні питання необхідно розуміти так, що використане в ньому словосполучення «за місцем його вчинення» визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення, в даному випадку не відноситься до ст. 258 КУпАП та її не тлумачить з урахуванням змін, що відбулися в Кодексі після прийняття такого рішення.

Таким чином, у відповідності до положень ст. 256 КУпАП, відповідачем розглянуто справу про адміністративне правопорушення на місці його вчинення та, враховуючи характер вчиненого правопорушення, відповідно до ст. 283 КУпАП, винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення, якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 255,00 грн. Постанову отримано позивачем у день її винесення, а саме 25.10.2016 року, що підтверджується особистим підписом позивача.

Враховуючи, що відповідачем доведено правомірність свого рішення, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що дії Інспектора роти № 4 батальйону Управління патрульної поліції в м. Суми Берестовської В.В. правомірні, а права позивача не є порушеними, в зв'язку з чим підстави, відповідно до положень чинного законодавства, для задоволення позову та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення відсутні.

Колегія суддів дійшла висновку про те, що суд першої інстанції належним чином оцінив надані докази і на підставі встановленого, обґрунтовано відмовив в задоволенні адміністративного позову.

У відповідності до ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним та обґрунтованим.

Колегія суддів вважає, що постанова Ковпаківського районного суду м. Суми від 26.01.2011 року по справі № 592/12038/16-а відповідає вимогам ст. 159 КАС України, а тому відсутні підстави для її скасування та задоволення апеляційних вимог позивача.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджується з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують і доказів в їх обґрунтування позивачем не надано.

Керуючись ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Ковпаківського районного суду м. Суми від 26.01.2017р. по справі № 592/12038/16-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Старостін В.В.
Судді(підпис) (підпис) Подобайло З.Г. Рєзнікова С.С.
Повний текст ухвали виготовлений 16.03.2017 р.