Справа № 489/7721/15-а
Суддя: Запорожан Д.В.
Дата ухвалення: 2017-03-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 березня 2017 р.м.ОдесаСправа № 489/7721/15-а

Категорія: 10.2.4 Головуючий в 1 інстанції: Кокорєв В.В.

Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду, у складі:

головуючого судді - Запорожана Д.В.,

судді - Романішина В.Л.

судді - Шляхтицького О.І.

при секретарі: Вишневській А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Миколаєва на постанову Ленінського районного суду м. Миколаєва від 23 лютого 2016 року у справі за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Миколаєва про перерахунок пенсії,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до УПФ України в Ленінському районі м. Миколаєва про визнання протиправною відмови відповідача у перерахунку пенсії позивачу; зобов'язання відповідача здійснити позивачу перерахунок пенсії з 31.08.2014 року.

Свої позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтувала незаконністю спірної відмови.

Постановою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 23 лютого 2016 року позов задоволено частково. Зобов'язано відповідача здійснити спірні дії з 09.11.2015 року.

В апеляційній скарзі УПФ України УПФ України в Ленінському районі м. Миколаєва просить скасувати вищенаведену постанову, як таку, що прийнята з помилковим застосуванням норм матеріального та процесуального права і прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позову.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Приймаючи оскаржену постанову суд першої інстанції виходив з часткової обґрунтованості даного позову та наявності підстав для його часткового задоволення.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції.

Судом встановлено, що позивач знаходиться на обліку в УПФ України в Ленінському районі м. Миколаєва та отримує пенсію, призначену згідно Закону України «Про державну службу».

З 31.03.2014 позивачу призначено пенсію за станом здоров'я відповідно до ЗУ «Про службу в органах місцевого самоврядування».

09.11.2015 позивач звернувся до відповідача з питанням здійснення донарахування спірних виплат з дати призначення пенсії.

17.11.2015 позивач отримав відмову в перерахунку та виплаті недоотриманої суми пенсії.

11.12.2015 до позивача від відповідача надійшов лист, в якому зазначалось про правомірність нарахування пенсії позивачу.

У частині першій статті 1 Закону України «Про оплату праці» встановлено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 цього Закону визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати.

Частиною другою статті 33 Закону України «Про державну службу» передбачено, що заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Аналіз наведених положень дає підстави для висновку, що матеріальна допомога на оздоровлення та допомога для вирішення соціально-побутових питань входила до складу заробітної плати державного службовця.

Такий висновок міститься в Постанові Верховного Суду України від 04.03.2014 у справі № 21-3а14.

Крім того, статтею 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» врегульовано види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсій.

Відповідно до частини першої зазначеної статті до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Згідно зі статтею 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» до виплат (доходів), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, належать, зокрема: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим самим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

За змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Такі висновки містяться у постановах Верховного Суду України №21-430а11 від 20 лютого 2012 року, №21-125а13 від 14 травня 2013 року.

З наданою суду позивачем довідки від 31.03.2014 вбачається, що позивач отримувала суми матеріальної допомоги за останні 24 місяці своєї роботи, з яких справлялися страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а з 01.01.2011 єдиний внесок на загальнообов'язкове соціальне страхування.

За такого, враховуючи викладене, суд вважає, що є визначені законом підстави для перерахунку пенсії позивачу з врахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань та винагороди за сумлінну працю згідно наданій ним довідки від 31.03.2014.

При цьому, суд вважає, що вимоги позивача про перерахунок і виплату пенсії підлягають задоволенню з моменту її звернення до управління з такою заявою про перерахунок, а саме з 09.11.2015.

Отже, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про часткову обґрунтованість даного позову та наявність підстав для його часткового задоволення.

Частиною 1 ст. 200 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно ухвалив судове рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права. Доводи апеляційної скарги, колегія суддів, вважає не суттєвими та такими, що не спростовують висновків суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206 КАС України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Миколаєва - залишити без задоволення.

Постанову Ленінського районного суду м. Миколаєва від 23 лютого 2016 року у справі за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Миколаєва про визнання протиправною відмови відповідача у перерахунку пенсії позивачу та зобов'язання відповідача здійснити позивачу перерахунок пенсії - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі.

Головуючий /Д.В. Запорожан/

Судді /В.Л. Романішин/

/О.І. Шляхтицький/