Справа № 813/4667/16
Суддя: Гавдик Зіновій Володимирович
Дата ухвалення: 2017-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 березня 2017 року № 813/4667/16

о 15 год., 21 хв. м. Львів

Львівський окружний адміністративний суд, суддя Гавдик З.В., секретар судового засідання Палюк М.М., розглянувши в судовому засіданні адміністративну справу № 813/4667/16 за адміністративним

позовом Приватного підприємства «ШипШина», представник - не прибув
до Управління Укртрансбезпеки у Харківській області, представник - не прибув
про визнання протиправними і скасування актів та рішення

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Приватне підприємство «ШипШина» звернулося до Львівського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Управління Укртрансбезпеки у Харківській області в якому просить:

- Скасувати Акт АХ № 0201587 від 09.12.2016 року проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів та вантажів автомобільним транспортом.

- Скасувати Акт № 0003895 від 09.12.2016 рроку про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів.

- Скасувати Розрахунок плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування від 09.12.2016 року.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 09 грудня 2016 року посадовими особами Управління Уктрансбезпеки у Харківській області було зупинено транспортний засіб типу фургон-С, марки RENAULT, моделі PREMIUM 450.19. реєстраційний номер НОМЕР_1 з причіпом марки SАМКО, моделі СО 19JРЕ, реєстраційний номер НОМЕР_2, який належить на праві приватної власності Приватному підприємству «ШипШина».

За результатами проведеної перевірки та вагово-габаритного зважування відповідачем було виписано спірні акти та розрахунок.

Позивач вважає, що зупинення транспортного засобу з причіпом, а також складання спірних актів та розрахунку є протиправним, необґрунтованим, вчиненим із порушенням норм чинного законодавства України, з огляду на наступне.

Водія ОСОБА_2, який керував транспортним засобом з причіпом було зупинено відповідачем без жодних пояснень зупинки, надання для ознайомлення необхідних документів, що є грубим порушенням норм чинного законодавства, в т.ч. положення Порядку № 422 та Порядку № 1007/1207.

Відповідач порушив норми чинного законодавства України, а саме не видав довідку про результати здійснення габаритно-вагового контролю на ім'я позивача і не надав ні для ознайомлення, ні копії водієві ОСОБА_2, що призвело до грубого порушення Порядку № 1007/1207, оскільки саме на основі вказаної довідки про результати здійснення габаритно-вагового контролю видається Акт про перевищення транспортним засобом нормативних габаритних або вагових параметрів та визначається сума плати за проїзд згідно Порядку Порядок № 879.

Водієві ОСОБА_2 при габаритно-ваговому контролі не було надано ні відповідного свідоцтва на зважувальне обладнання, ні міжнародного сертифікату зважування вантажних транспортних засобів для перевірки легальності та справності зважувального обладнання.

Відповідачем при зважуванні вантажу, який знаходився у причіпі і давав навантаження на задню вісь (12,2 т) не враховано те, що окрім вантажу на задню вісь йде навантаження самого причепа без вантажу. Даний момент є важливим, оскільки ставить під сумнів правильність та точність зважування, а отже призводить до недійсності та правильності розрахунку плати за проїзд.

Позивач також вказує на порушення при складанні розрахунку плати за проїзд, а саме, у вказаному розрахунку, який є невід'ємною частиною акту про перевищення транспортними засобами нормативних вагових/габаритних параметрів вказано номер та назву іншого акту.

Відповідачем було порушено ряд норм чинного законодавства України, а тому на думку позивача документи, які були видані з порушенням закону підлягають скасуванню.

Представник позивача в судове засідання не прибув, подав через канцелярію суду клопотання в якому просив справу розглядати без участі представника, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просив задоволити.

Представник відповідача в судове засідання не прибув, заперечення на позовну заяву не подав, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи.

Безпосередньо, всебічно, повно та об'єктивно дослідивши наявні у справі докази, давши їм оцінку, суд встановив:

09.12.2016 року відповідачем проведено перевірку додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів та вантажів автомобільним транспортом під час виконання перевезень пасажирів та вантажів автомобільним транспортом. За результатами перевірки складено акт № 0201587.

09.12.2016 року відповідачем проведено зважування транспортного засобу RENAULT модель PREMIUM 450.19. реєстраційний номер НОМЕР_1 з причіпом марки SАМКО, модель СО 19JРЕ, реєстраційний номер НОМЕР_2, та зафіксовані результати:

Повна маса, тонн: нормативно допустима - 40000 кг; фактична - 26200 кг.

Відстань між осями, метрів |5.5|7.1|1.5|.

Осьові навантаження, тонн: нормативно допустиме - 11.0 /11.0/8.0/8.0/; фактичне - 6.5/12.2/3.7/3.8/.

За результатами зважування складено акт № 0003895 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів.

09.12.2016 року відповідачем складено розрахунок плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування до акту № 3895 від 09.12.2016 року, згідно якого позивачу за порушення, вагових/габаритних параметрів вказаного транспортного засобу, зобов'язано протягом 30 календарних днів сплатити 1012,5 Євро, з призначенням платежу: плата за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобі та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні.

Спірні правовідносини регулюються Конституцією України, Законом України «Про автомобільний транспорт» із змінами і доповненнями, Законом України «Про дорожній рух», Порядком здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 №1567, Порядком здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, ваготів та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2007 №879 «Про заходи щодо збереження автомобільних доріг загального користування».

Згідно ст. 1 Закону України «Про автомобільний транспорт», автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами. Великоваговий транспортний засіб - транспортний засіб з вантажем або без вантажу, хоча б один з вагових параметрів якого перевищує встановлені на території України допустиму максимальну масу чи осьове навантаження. Великогабаритний транспортний засіб - транспортний засіб з вантажем або без вантажу, хоча б один з габаритних параметрів якого перевищує встановлені на території України допустимі параметри. Рейдова перевірка (перевірка на дорозі) - перевірка транспортних засобів суб'єкта господарювання на маршруті руху в будь-який час з урахуванням інфраструктури (автовокзали, автостанції, автобусні зупинки, місця посадки та висадки пасажирів, стоянки таксі і транспортних засобів, місця навантаження та розвантаження вантажних автомобілів, контрольно-вагові комплекси та інші об'єкти, що використовуються суб'єктами господарювання для забезпечення діяльності автомобільного транспорту).

Згідно ч. 1 ст. 48 цього ж Закону, автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред'являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.

Згідно ч. 4 ст. 48 цього ж Закону у разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов'язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше семи відсотків.

Згідно ст. 60 цього ж Закону, За порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи.

Згідно ч. 2 ст. 29 Закону України «Про дорожній рух», з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів. Порядок видачі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, та розмір плати за його отримання встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Згідно п. 2 Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 №1567, державному контролю підлягають усі транспортні засоби вітчизняних та іноземних суб'єктів господарювання, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів та вантажів на території України.

Згідно п. 4 цього ж Порядку, державний контроль на автомобільному транспорті здійснюється посадовими особами органу державного контролю у форменому одязі, які мають відповідне службове посвідчення, направлення на перевірку, сигнальний диск (жезл) та індивідуальну печатку, шляхом проведення планових, позапланових та рейдових перевірок (перевірок на дорозі).

Згідно п.п. 3 п. 2 Порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, ваготів та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2007 №879 «Про заходи щодо збереження автомобільних доріг загального користування», великовагові та великогабаритні транспортні засоби - транспортні засоби, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні навантаження на вісь (осі) та загальна маса або габарити яких перевищують один з параметрів, що зазначені у пункті 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. N 1306 (Офіційний вісник України, 2001 р., N 41, ст. 1852). При цьому транспортний засіб не може вважатися великоваговим та/або великогабаритним, якщо його параметри не перевищують нормативи більш як на 2 відсотки.

Згідно п.п. 51 п. 2 цього ж Порядку, документальний габаритно-ваговий контроль - визначення загальної маси транспортного засобу шляхом додавання власної маси транспортного засобу та маси вантажу.

Згідно п.п. 6 п. 2 цього ж Порядку, габаритно-ваговий контроль, крім документального, здійснюється виключно в пунктах габаритно-вагового контролю посадовими особами та/або працівниками відповідних органів.

Згідно п. 28 цього ж Порядку, плата за проїзд автомобільними дорогами загального користування великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу вноситься перевізником за затвердженими ставками виходячи з вагових та/або габаритних параметрів транспортного засобу, протяжності маршруту, кількості перевезень.

Стаття 70 КАС України встановлює правила належності доказів, які визначають об'єктивну можливість доказу підтверджувати обставину, що має значення для вирішення справи, а також правила допустимості доказів, що визначають легітимну можливість конкретного доказу підтверджувати певну обставину у справі. Предметом доказування, згідно з ч. 1 ст. 138 КАС України, є обставини (факти), якими обґрунтовуються подання чи заперечення та які належить встановити при ухваленні судового рішення у справі.

Згідно ст. 11 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог.

Судом встановлено, за результатами габаритно-вагового контролю транспортного засобу RENAULT, моделі PREMIUM 450.19. реєстраційний номер НОМЕР_1 з причіпом марки SАМКО, моделі СО 19JРЕ, реєстраційний номер НОМЕР_2, який належить на праві приватної власності позивачу, було встановлено, що навантаження на одиночну вісь - 12,2 т при допустимих 11 т, повна маса транспортного засобу становила 26,2 т.

Згідно акта проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 09.12.2016 № АХ 0201587, зі змісту якого встановлено, що водієм ОСОБА_2 дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України при перевищенні вагових обмежень посадовим особам управління Укртрансбезпеки у Харківській області, не надавався.

З даним актом водій ОСОБА_2 ознайомлений та підписав його без застережень і зауважень.

Судом не враховується обґрунтування позовних вимог, щодо протиправності акта проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 09.12.2016 № АХ 0201587, та протиправності акта № 0003895 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів від 09.12.2017 року, оскільки дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України при перевищенні вагових обмежень у позивача на час спірних правовідносин, відсутній.

Щодо обґрунтувань позивача про те, що відповідачем не видано довідки про результати здійснення габаритно-вагового контролю на ім'я позивача і не дав її для ознайомлення, суд зазначає наступне.

Пунктами 16, 18, 19 Порядку № 879 визначено, що габаритно-ваговий контроль на стаціонарних пунктах включає документальний, попередній та/або точний контроль, на пересувних - документальний, точний контроль. За результатами точного габаритно-вагового контролю на стаціонарному або пересувному пункті водієві транспортного засобу видається довідка результатів здійснення контролю із зазначенням часу і місця його проведення. Під час проведення габаритно-вагового контролю Укртрансбезпека або її територіальні органи керуються методикою, затвердженою Мінекономрозвитку.

На даний час методика у відповідності до пункту 19 Порядку № 879, на підставі якої проводиться процес вимірювання (зважування) габаритно-вагових параметрів фактичної маси та навантаження на вісі (осі) транспортного засобу Мінекономрозвитку не затверджена.

Однак, відсутність методики, затвердженої Мінекономрозвитку, не є підставою для не внесення плати за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, та не звільняє перевізників від відповідальності за перевищення вагових та габаритних параметрів транспортного засобу, у зв'язку з чим відповідні посилання позивача не можуть бути підставою для скасування спірних актів.

Крім цього, суду зазначає, що акт перевірки за своєю юридичною природою є носієм доказової інформації, в якому викладено суб'єктивну думку за результатами перевірки, відповідно висновки акту перевірки не можуть бути предметом судового оскарження, відтак позивач в цій частині помилився в обраному способі захисту, що в сукупності із встановленими судом обставинами є підставою для відмови в задоволені позовних вимог в частині визнання протиправними і скасування спірних актів.

Щодо обґрунтування позивача про те, що відповідачем порушено складання розрахунку плати за проїзд, а саме лише зазначено невірні відомості щодо номера акту про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів, суд зазначає, що не повністю вказаний в спірному розрахунку номер вищевказаного акту не спростовує суті порушення, факт вчинення якого відповідачем підтверджений належними і допустимими доказами, відтак відповідні обґрунтування позивача також не можуть бути підставою для задоволення позовних вимог в частині визнання протиправним і скасування спірного розрахунку.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Докази подані позивачем не переконують в обґрунтованості позовних вимог.

Згідно ст. 49, 70 КАС України, сторони зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, а відтак зобов'язані обґрунтовувати належність та допустимість доказів для підтвердження своїх вимог або заперечень.

Згідно ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, із врахуванням повноважень суду згідно ст. 162 КАС України, адміністративний позов задоволенню не підлягає.

Згідно ст. 94 КАС України, судові витрати та витрати на правову допомогу покладають на позивача.

Керуючись ст.ст. 69, 70, 71, 159-163, 167 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Постанова суду першої інстанції може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Згідно ст. 186 КАС України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього ж Кодексу апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова суду першої інстанції, набирає законної сили у порядку та строки згідно ст. 254 КАС України.

Постанова у повному обсязі складена 13.03.2017 року.

Суддя Гавдик З.В.