Справа № 2а/0270/5566/12
Суддя: Заброцька Людмила Олександрівна
Дата ухвалення: 2017-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2017 р. м. Вінниця

Справа № 2а/0270/5566/12

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Заброцької Людмили Олександрівни,

за участю:

секретаря судового засідання: Кулика Віталія Віталійовича,

представника позивача: Шевченко В.В.,

представника відповідача: Охрімовського Я.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Колумбіні" до Вінницької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Вінницькій області про визнання протиправним та скасування рішення, визнання протиправними дії та зобов'язання вчинити дії,

в с т а н о в и в :

До Вінницького окружного адміністративного суду звернулось товариство з обмеженою відповідальністю "Колумбіні" ( далі - позивач ) з адміністративним позовом до Вінницької об'єднаної державної податкової інспекції Вінницької області Державної податкової служби про визнання протиправним та скасування рішення, визнання протиправними дії та зобов'язання вчинити дії.

Позовні вимоги вмотивовано тим, що в результаті проведеної фактичної перевірки господарської одиниці АЗС № 29, податковим органом виявлено майно, яке відповідає критеріям п. 94.7 ст. 94 Податкового кодексу України, внаслідок чого складено протокол про тимчасове затримання майна. На підставі відомостей, зазначених у протоколі, виконуючим обов'язки начальника Вінницької ОДПІ прийнято рішення про накладення адміністративного арешту на майно, власник якого не встановлений. Однак, позивач вважає вище вказане рішення та дії відповідача неправомірними та такими, що порушують права і законні інтереси підприємства, оскільки вони прийняті в порушення Конституції України та п.94.7 ст.94 Податкового кодексу України та, як наслідок, просить зобов"язати відповідача вчинити дії щодо звільнення з тимчасового затримання та повернення на АЗС №29 вилученого майна ТОВ «Колумбіні».

06.03.2017 року представник позивача надав заяву за вх. №5955 про зменшення позовних вимог, у зв'язку з чим просив розглядати адміністративний позов відповідно до наступних заявлених позовних вимог:

- визнати протиправним та скасувати рішення Вінницької ОДПІ №3 від 19.11.2012 року про накладення адміністративного арешту майна - бензину автомобільного марки А-95 в кількості 3673 л на АЗС №29 ТОВ «Колумбіні»;

- визнати протиправним дії Вінницької ОДПІ щодо проведення тимчасового затримання, накладення адміністративного арешту, опису та вилучення майна - бензину автомобільного марки А-95 в кількості 3673 л на АЗС №29 ТОВ "Колумбіні";

- визнати протиправною бездіяльність Вінницької ОДПІ щодо неповернення на АЗС №29 ТОВ "Колумбіні" вилученого майна - бензину автомобільного марки А-95 в кількості 3673 л.

Судом в судовому засіданні усною ухвалою, постановленою без виходу до нарадчої кімнати, із занесенням в журнал судового засідання, на підставі ст. 55 КАС України здійснено заміну неналежного відповідача - Вінницьку об'єднану державну податкову інспекцію Вінницької області Державної податкової служби на її правонаступника - Вінницьку об'єднану державну податкову інспекцію ГУ ДФС у Вінницької області.

В судовому засіданні представник позивача підтримав заявлений позов, з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог, у повному обсязі, при цьому посилався на доводи викладені в позовній заяві.

Представник відповідача заперечував проти задоволення адміністративного позову, письмових заперечень суду не надано. При цьому наголошував, що на теперішній час позивачу повернуто на АЗС №29 ТОВ "Колумбіні" вилучене майно - бензин автомобільний марки А-95 в кількості 3673 л.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, оцінивши надані сторонами докази, повно та всебічно дослідивши фактичні обставини справи, дійшов висновку про часткове задоволення адміністративного позову, виходячи з такого.

Судом встановлено, що в період з 05.11.2012 по 19.11.2012 року посадовими особами Вінницької ОДПІ проведено фактичну перевірку господарської одиниці АЗС №29, що розташована за адресою: с. Якушинці, Вінницький район, Вінницька область, а/д Львів-Кіровоград-Знам'янка, км 354+300, суб'єкта господарської діяльності ТОВ "Колумбіні" (), за результатами якої складено акт фактичної перевірки від 19.11.2012 (а.с. 37 - 42 ).

Відповідно до п. 75.1.3 ст. 75 ПК України, фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об'єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється органом державної податкової служби щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, патентів, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

В ході перевірки податковим органом на підставі п. 20.1.5 ст. 20 ПК України проведено інвентаризацію товарно-матеріальних цінностей та коштів на АЗС, в тому числі здійснено зняття залишків товарно-матеріальних цінностей (нафтопродуктів) і готівки.

За наслідками інвентаризації оформлено акт від 06.11.2012 року, згідно з яким проведеною інвентаризацією товарно-матеріальних цінностей встановлено наступні залишки нафтопродуктів за цінами реалізації:

- бензин автомобільний А-95 ДСТУ 4063-2001 - 6912,0 л. по ціні 10,90 грн.;

- бензин автомобільний А-92 ДСТУ 4063-2001 - 15810,0 л по ціні 10,60 грн.;

- бензин автомобільний А-95 (Євро) ДСТУ 4839-2007 - 7953,0 л. по ціні 11,10 грн.;

- паливо дизельне підвищеної якості (ДП Євро) ДСТУ 4840-2007 - 15687,0 л по ціні 9,80 грн.

При цьому судом встановлено, що позивачем до перевірки надавалися документи на вказані нафтопродукти, зокрема журнал обліку надходження нафтопродуктів на АЗС №29 ТОВ "Колумбіні", журнал реєстрації паспортів якості, товарно-транспортні накладні на відпуск нафтопродуктів (нафти) № 7768 від 03.11.2012 року, сертифікат відповідності та паспорт №379 на бензин автомобільний А-92, виданий ПАТ "Укртатнафта", сертифікат відповідності та паспорт №368 на бензин автомобільний А-95, виданий ПАТ "Укртатнафта", сертифікат відповідності та паспорт №182 на паливо дизельне підвищеної якості (ДП Євро), виданий ПАТ "Укртатнафта", сертифікат відповідності та паспорт №2/36Г60ДС/1012 на бензин автомобільний А-95 (Євро), виданий ТОВ "Інспекторат Україна", паспорт № 368 на бензин автомобільний А-95, паспорт № 379 на бензин автомобільний А-92, виданий ПАТ "Укртатнафта", паспорт №182 на паливо дизельне підвищеної якості (ДП Євро), виданий ПАТ "Укртатнафта", паспорт №2/3 6160ДС/1012 на бензин автомобільний А-95 (Євро), виданий ТОВ "Інспекторат Україна".

Як стверджував податковий орган, вищезазначені паспорти на бензин автомобільний та дизельне паливо не відповідають вимогам Інструкції про порядок приймання, транспортування, зберігання, відпуску та обліку нафти і нафтопродуктів на підприємствах і організаціях України, затвердженої наказами Міністерства палива та енергетики України, Міністерства економіки України, Міністерства транспорту та зв'язку України, Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики від 20.05.2008 року № 281/171/578/155.

Відтак, на підставі ст. 84 ПК України начальником Вінницької ОДПІ Дерев'янко О.В. прийнято рішення № 45895/22 від 06.11.2012 року про проведення експертизи таких нафтопродуктів.

Згідно з листом Центрального митного управління лабораторних досліджень та експертної роботи Державної митної служби України від 15.11.2012 року № 19/1-123/8413 надані на дослідження проби паливно-мастильних матеріалів не відповідають ДСТУ 4063-2001 "Бензини автомобільні. Технічні умови", а саме "проба № 1 ТОВ "Колумбіні", А-95, резервуар (ПРК-01-03) за показниками - "концентрація фактичних смол", "сумарний вміст ароматичних вуглеводнів"".

Крім того, в акті фактичної перевірки від 19.11.2012 року податковий орган зазначає, що в залишку знаходяться нафтопродукту, які не відповідають прихідним документам ТОВ "Колумбіні".

Отже, на думку податкового органу, на момент перевірки власника відповідних товарно-матеріальних цінностей не встановлено, а підтверджуючих документів до перевірки не надано.

Враховуючи наведене Вінницькою ОДПІ, з посиланням на норми, передбачені п. 94.7 ст. 94 ПК України, здійснено тимчасове затримання і вилучення нафтопродуктів, про що складено протокол №2 від 19.11.2012 року (а.с. 13-14).

В подальшому на підставі відомостей, що містяться у протоколі про тимчасове затримання майна від 19.11.2012 року, в.о. начальника Вінницької ОДПІ Дерев'янком О.В. прийнято рішення про накладення адміністративного арешту майна, власник якого не встановлений і яке знаходиться за адресою: с. Якушинці, Вінницького району, Вінницької області, по вул. автошлях Львів-Кіровоград-Знам"янка км 354+300 (ліворуч), на загальну суму 29384,00 грн. (а.с. 12).

Відповідно до п. 94.1 ст. 94 ПК України, адміністративний арешт майна платника податків є винятковим способом забезпечення виконання платником податків його обов'язків, визначених законом.

Судом встановлено, що відповідач наклав арешт на майно позивача із застосуванням особливостей, передбачених при тимчасовому затриманні майна.

Так, у протоколі про тимчасове затримання майна №2 від 19.11.2012 року, підставою зазначено п. 94.7 ст. 94 ПК України, Інструкцію про порядок приймання, транспортування, зберігання, відпуску та обліку нафти і нафтопродуктів на підприємствах та організаціях України від 20.05.2008 року № 281/171/578/155, постанову Кабінету Міністрів України №1442 від 20.12.1997 року.

Відповідно до п. 94.7 ст. 94 ПК України, арешт майна може бути також застосований до товарів, які виготовляються, зберігаються, переміщуються або реалізуються з порушенням правил, визначених митним законодавством України чи законодавством з питань оподаткування акцизним податком, та товарів, у тому числі валютних цінностей, які продаються з порушенням порядку, визначеного законодавством, якщо їх власника не встановлено. У цьому випадку службові (посадові) особи контролюючих органів або інших правоохоронних органів відповідно до їх повноважень тимчасово затримують таке майно із складенням протоколу, який повинен містити відомості про причини такого затримання з посиланням на порушення конкретної законодавчої норми; опис майна, його родових ознак і кількості; відомості про особу (особи), в якої було вилучено такі товари (за їх наявності); перелік прав та обов'язків таких осіб, що виникають у зв'язку з таким вилученням. Форма зазначеного протоколу затверджується Кабінетом Міністрів України.

Особливості застосування арешту при тимчасовому затриманні майна визначені розділом ІV Порядку застосування адміністративного арешту майна платника податків, затвердженого наказом Міністерства фінансів України 07.11.2011 року № 1398 (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин).

З наведених норм законодавства вбачається, що для застосування арешту при тимчасовому затриманні майна обов'язково повинні одночасно існувати три обставини, а саме: продаж товарів з порушенням порядку, визначеного законодавством; невстановлення власника такого товару; винятковість способу забезпечення виконання платником податків його обов'язків, визначених законом.

Стосовно доводів відповідача щодо невстановлення податковим органом власника паливно-мастильних матеріалів, суд зазначає, що рішенням господарського суду Вінницької області від 31.03.2014 року у справі № 902/100/13-г, залишеним без змін постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 02.06.2014 року, за ТОВ "Колумбіні" визнано право власності на майно, зокрема на бензин автомобільний марки А-95 в кількості 3673 л. вартістю 40035,70 грн., який 19.11.2012 року був вилучений Вінницькою ОДПІ на АЗС № 29 ТОВ "Колумбіні", що знаходиться за адресою: с. Якушинці, Вінницького району, Вінницької області, по вул. автошлях Львів-Кіровоград-Знам"янка км 354+300 (ліворуч).

Відповідно до статті 85 Господарського процесуального кодексу України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Відповідно до статті 115 Господарського процесуального кодексу України, рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Таким чином, судовим рішенням, яке набрало законної сили, підтверджено право власності ТОВ "Колумбіні" на майно, що 19.11.2012 року було вилучене Вінницькою ОДПІ на АЗС № 29 ТОВ "Колумбіні".

Разом з тим, в ході розгляду справи встановлено, що 21.11.2012 року Вінницька ОДПІ звернулась до Вінницького окружного адміністративного суду з поданнями про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна ТОВ «Колумбіні» згідно рішення №3 від 19.11.2012 року. Ухвалою суду від 23.11.2012 року провадження за поданням Вінницької ОДПІ по рішенню №3 - закрито (справа 2а/0270/5348/12).

Тобто, вище зазначене свідчить про те, що суд у встановлений законом строк не підтвердив обґрунтованості рішення про накладення адміністративного арешту майна ТОВ «Колумбіні».

В силу частини першої статті 72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Серед іншого, суд зазначає, що 21.01.2013 року Вінницька ОДПІ звернулась до Вінницького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом про визнання обгрунтованим рішення про накладення адміністративного арешту майна згідно рішення №3 від 19.11.2012 року. Постановою суду від 31.10.2014 року (справа №802/263/13-а), залишеною без змін ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 10.12.2014 року, в задоволенні адміністративного позову Вінницької ОДПІ відмовлено.

Тобто, під час судового розгляду справи представником відповідача не доведено обґрунтованість необхідності застосування арешту шляхом тимчасового затриманні майна, у зв'язку із неможливістю встановлення його власника. Таким чином, проаналізувавши наданий доказовий матеріал, перевіривши порядок проведення перевірки, судом не встановлено підстав для підтвердження застосованого адміністративного арешту майна позивача.

Виходячи з викладеного, суд вважає прийняте 19.11.2012 року Вінницькою ОДПІ рішення №3 про накладення адміністративного арешту майна позивача протиправним та таким, що прийняте з порушенням вимог ст.94. ПК України.

При цьому суд зауважує, що дії Вінницької ОДПІ щодо проведення тимчасового затримання, накладення адміністративного арешту, опису та вилучення майна - бензину автомобільного марки А-95 в кількості 3673 л. на АЗС №29 ТОВ "Колумбіні" знайшли своє процесуальне відображення в прийнятому відповідачем рішенні від 19.11.2012 про накладення адміністративного арешту майна належного ТОВ "Колумбіні", яке судом з вищенаведених мотивів визнано протиправним. Відтак, зазначені дії відповідача не потребують окремого окреслення та визнання їх судом протиправними.

Разом з тим, суд враховує той факт, що податковим органом вжито ряд відповідних заходів щодо поновлення прав та інтересів ТОВ «Колумбіні».

Як з'ясовано в судовому засіданні, Вінницькою ОДПІ 03.10.2014 року відповідно до п.п.94.19.1 п.94.19 ст.94 ПК України прийнято рішення №22524/25-10 про звільнення з-під адміністративного арешту майна платника податків ТОВ «Колумбіні», накладеного рішенням від 19.11.2012 року №3.

Крім того, як з"ясовано з пояснень представників сторін та наявних письмових доказів в справі, 12.08.2014 за актом приймання - передачі уповноважений представник відповідача передав уповноваженому представнику позивача - ТОВ "Колумбіні" , а позивач прийняв з відповідального зберігання паливно - мастильні матеріали, що були вилучені 19.11.2012 Вінницькою ОДПІ з АЗС №29 ТОВ "Колумбіні" в рамках застосування адміністративного арешту майна, а саме: бензин автомобільний марки А-95 в кількості 3673 л.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Нормами статей 11, 86, 71 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Отже, з урахуванням встановлених обставин справи, та керуючись положеннями ст.72 КАС України щодо застосування висновків суду, викладених у рішеннях, які набрали законної сили, суд вважає, що адміністративний позов підлягає частковому задоволенню шляхом визнання протиправним рішення Вінницької об'єднаної державної податкової інспекції №3 від 19.11.2012 року про накладення адміністративного арешту майна - бензину автомобільного марки А- 95 в кількості 3673 л. - на АЗС №29 ТОВ "Колумбіні".

В задоволенні решти позовних вимог слід відмовити, при цьому суд виходить з того, що адміністративний арешт майна позивача припинено відповідно до вимог п.п. 94.19.1 п. 94.19 ст. 94 ПК України та враховуючи прийняття Вінницькою ОДПІ 03.10.2014 року рішення №22524/25-10 про звільнення з-під адміністративного арешту майна платника податків ТОВ «Колумбіні», накладеного рішенням від 19.11.2012 року №3.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача належить задовольнити частково.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163, 167, 255, 257 КАС України, суд -

п о с т а н о в и в :

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправним рішення Вінницької об'єднаної державної податкової інспекції №3 від 19.11.2012 року про накладення адміністративного арешту майна - бензину автомобільного марки А- 95 в кількості 3673 л. - на АЗС №29 ТОВ "Колумбіні".

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Заброцька Людмила Олександрівна