Справа № 576/297/17-а
Суддя: Мазур С. А.
Дата ухвалення: 2017-03-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 576/297/17-а Провадження № 2-а/576/28/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2017 року м. Глухів

Глухівський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого - судді Мазура С.А.,

за участю секретаря - Пугач В.Л.,

представника відповідача - Обуховського О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань суду в м. Глухів справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Глухівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

21.02.2017 року ОСОБА_2 (далі - позивач) звернулася до суду із адміністративним позовом до Глухівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Сумській області (далі - відповідач) про визнання дій неправомірними та зобов'язання здійснити певні дії.

Позивач просила визнати дії Глухівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області щодо обчислення розміру пенсії за віком - неправомірними. Зобов'язати відповідача здійснювати нарахування та виплату пенсії за віком в розмірі, не меншому ніж мінімальний розмір пенсії за віком, встановленого частиною першою статті 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням раніше виплачених сум, починаючи з 20 серпня 2016 року.

В обґрунтування свого адміністративного позову позивач зазначила, що з початку 2015 року їй призначено пенсію за віком у розмірі 991,36 грн., що є меншим за встановлений прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність.

У зв'язку з цим, вона звернулась із заявою до відповідача про перерахунок її пенсії за віком до розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. 02.02.2017 року відповідач відмовив у перерахунку пенсії, пославшись на недостатність у позивача страхового стажу для встановлення пенсії в розмірі прожиткового мінімуму, оскільки остання скористалась правом дострокового виходу на пенсії, а відповідно до пункту 7-2 прикінцевих положень Закону №1058 її пенсія підлягає зменшенню на 20,5%.

Позивач вказувала на те, що на дату призначення пенсії, їй було 55 років, а страховий стаж налічував більше 30 років, Законом України №1058 встановлено, що мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 35 років, а у жінок 30 років страхового стажу встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили дієздатність, визначеного законом. Зазначає, що розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність з 01.05.2016 року складав 1130,00 грн., з 01.12.2016 - 1247,00 грн., з 01.01.2017-1247,00 грн. Вважає, що зменшення її пенсії на 20,5 % з урахуванням доплати до прожиткового мінімуму та доплати за понаднормований стаж не враховуються при застосування формули зменшення пенсії у зв'язку з достроковим виходом на пенсію.

Позивач наголошувала, що пенсія для неї є основним джерелом існування, і рівень пенсії не гарантує їй щомісячно рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом. Посилаючись на практику Європейського Суду з прав людини, вважаючи, що її права порушені незаконними діями Глухівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Сумській області, позивач звернулася до суду з вказаним адміністративним позовом.

В судове засідання позивач не з'явилась, при цьому подала заяву про слухання справи без її участі та зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Представник відповідача Обуховський О.С. в суді позов не визнав, підтримавши свої письмові заперечення, які мотивовані тим, що статтею 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне забезпечення» передбачено право дострокового виходу на пенсію за віком жінкам 1961 року народження і старше при досягненні відповідного віку. Одночасно пунктом 7-2 Прикінцевих положень цього Закону передбачено, що до 01 січня 2015 року право дострокового виходу на пенсію за віком мають жінки, яким виповнилося 55 років, за наявності страхового стажу не менше 30 років та за умови звільнення з роботи. У цьому випадку загальний розмір їх пенсій, обчислений відповідно до статті 27 та з урахуванням статті 28 цього Закону, зменшується на 0,5 відсотка за кожний повний чи неповний місяць дострокового виходу на пенсію. Оскільки позивачка на 40 повних та 1 неповний місяць почала отримувати пенсію, у зв'язку з чим розмір її пенсії був зменшений на 20,5%. Пояснив, що дане зменшення застосовується на весь період виплати пенсії. З огляду на це просить відмовити в задоволенні адміністративного позову.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника відповідача, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 перебуває на обліку в Глухівському об'єднаному Управління Пенсійного фонду України Сумської області з 12.12.2014 року, що підтверджується пенсійним посвідченням та не заперечується відповідачем, отримує пенсію за віком у розмірі 991,36 грн. на місяць (а.с. 7, 11).

23.01.2017 ОСОБА_2 звернулася до Глухівського об'єднаного Управління Пенсійного фонду України Сумської області із письмовою заявою про перерахунок пенсії, в якій просила відповідача здійснити перерахунок пенсії у відповідності до розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Згідно відповіді Глухівського об'єднаного Управління Пенсійного фонду України Сумської області від 02.02.2017 року вих. № 13/Б-1 ОСОБА_2 було відмовлено у перерахунку пенсійної виплати, посилаючись на те, що оскільки остання скористалась правом дострокового виходу на пенсію за віком, вік виходу на пенсію відповідно до статті 26 Закону склав 58 років 6 місяців, тобто остання почала отримувати пенсію на 40 повних та 1 неповний місяць, розмір її пенсії підлягає зменшенню на 20,5%. Загальний розмір пенсії ОСОБА_2 складає 991,36 грн., де 1044,5 грн. - основний розмір пенсії, 202,55 грн.-доплата до прожиткового мінімуму 1247 грн., 255,64 грн. - зменшення пенсії за достроковий вихід на пенсію на 20,5%. Розмір пенсії розрахований відповідно до чинного законодавства.

Судом встановлено, що згідно з положеннями пункту 7-2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» до 01 січня 2015 року право дострокового виходу на пенсію за віком мають жінки, яким виповнилося 55 років, за наявності страхового стажу не менше 30 років та за умови звільнення з роботи. У цьому випадку розмір їх пенсії, обчислений відповідно до статті 27 та з урахуванням статті 28 цього Закону, зменшується на 0,5 відсотка за кожний повний чи неповний місяць дострокового виходу на пенсію. Зменшення розміру пенсії за віком застосовується протягом усього періоду отримання пенсії незалежно від її виду.

Відповідно до статті 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та наявності страхового стажу не менше 15 років. До досягнення віку, встановленого абзацом першим цієї статті, право на пенсію за віком мають жінки 1961 року народження і старші після досягнення ними такого віку: 57 років - які народилися з 1 квітня 1958 року по 30 вересня 1958 року.

Матеріалами справи підтверджено, що позивач отримує пенсію за віком у розмірі 991,36 грн. на місяць, розрахунок пенсії було здійснено при загальному трудовому стажі 30 років та 14 днів. Станом на дату звернення за призначенням пенсії позивачці виповнилося 55 років (а.с. 12).

Таким чином, на правовідносини з приводу виплату пенсії ОСОБА_2 поширюються положення пункту 7-2 Перехідних положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», а відтак, розмір пенсії за віком, обчислений відповідно до статті 27 і з урахуванням статті 28 цього Закону, зменшується на 0,5 % за кожний повний або неповний місяць дострокового виходу на пенсію, що в підсумку складає 20,5% (за 40 повних та 1 неповний місяць).

Так, відповідно до статті 27 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» розмір пенсії за віком визначається за формулою: П = Зп х Кс, де: П - розмір пенсії, у гривнях; Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи, визначена відповідно до статті 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, у гривнях; Кс - коефіцієнт страхового стажу застрахованої особи, визначений відповідно до статті 25 цього Закону.

З комплексного аналізу статті 27 та пункту 7-2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» випливає, що 20,5 - відсоткове зменшення застосовується виключно до пенсії, яка обчислена за формулою, визначеною статтею 27 цього Закону. Оскільки доплата до прожиткового мінімуму не входять до цієї формули, не враховуються при обчисленні пенсії згідно зі статтею 27 цього Закону, 20,5-відсоткове зменшення пенсії на неї не поширюється.

При цьому, відповідно до частин першої та другої статті 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 35 років, а у жінок 30 років страхового стажу встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

За наявності страхового стажу меншої тривалості, ніж передбачено частиною першою цієї статті, пенсія за віком встановлюється в розмірі, пропорційному наявному страховому стажу, виходячи з мінімального розміру пенсії за віком. Мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений абзацом першим частини першої цієї статті, застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом.

Відповідно до пункту 1 та пункту 6 частини першої статті 92 Конституції України виключно законами України визначаються права і свободи людини і громадянина, гарантії цих прав і свобод; основні обов'язки громадянина; основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення.

Відповідно до частини третьої статті 8 Конституції України та частини третьої статті 8 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується. Верховний Суд України в постанові пленуму «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя» від 01.11.1996 зазначив, що оскільки Конституція має вищу юридичну силу, а її норми є нормами прямої дії, суди при розгляді конкретних справ мають оцінювати зміст будь-якого закону чи іншого нормативно-правового акта з точки зору його відповідності Конституції і в усіх необхідних випадках застосовувати Конституцію як акт прямої дії, Судові рішення мають ґрунтуватися на Конституції, а також на чинному законодавстві, яке не суперечить їй. Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 25 січня 2012 року № 3-рп/2012 надано тлумачення, що суди під час вирішення справ про соціальний захист громадян керуються, зокрема, принципом законності. Цей принцип передбачає застосування судами законів України, а також нормативно-правових актів відповідних органів державної влади, виданих на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, в тому числі нормативно-правових актів Кабінету Міністрів України, виданих у межах його компетенції‚ на основі і на виконання Бюджетного кодексу України, закону про Державний бюджет України на відповідний рік та інших законів України.

Як вбачається з позовної заяви, позивач звернулась до суду з позовом на підставі статті 46 Конституції України, яка гарантує, що пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом. Статтею 1 Закону України «Про прожитковий мінімум» визначено, що прожитковий мінімум - вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров'я набору продуктів харчування (далі - набір продуктів харчування), а також мінімального набору непродовольчих товарів (далі - набір непродовольчих товарів) та мінімального набору послуг (далі - набір послуг), необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості.

За приписами частини другої статті 7 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Відповідно до частини першої та третьої статті 42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» пенсії, призначені за цим Законом, індексуються відповідно до законодавства про індексацію грошових доходів населення. З 1 січня 2016 року у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, підвищується розмір пенсії, обчислений відповідно до статті 28 цього Закону (крім пенсіонерів, які працюють (провадять діяльність, пов'язану з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування). Перерахунок пенсії проводиться з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму.

Так, відповідно до статті 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2016 рік» прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для осіб, які втратили працездатність, встановлено: з 1 січня 2016 року - 1074 гривні, з 1 травня - 1130 гривень, з 1 грудня - 1247 гривень. А згідно статті 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2017 рік» прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі з 1 січня 2017 року - 1544 гривні, з 1 травня - 1624 гривні, з 1 грудня - 1700 гривень.

Аналіз норми статті 42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» , яка є імперативною, свідчить, що підставою для перерахунку пенсії є встановлення нового розміру прожиткового мінімуму, а перерахунок проводиться з дня встановлення цього мінімуму.

Як вбачається з матеріалів справи загальний розмір пенсії ОСОБА_2 складається з наступного: 1044,5 грн. - основний розмір пенсії (2578,90 середній заробіток Х 0,40500 коефіцієнт стажу), 202,55 грн.-доплата до прожиткового мінімуму 1247 грн., 255,64 грн. - зменшення пенсії за достроковий вихід на пенсію на 20,5%, а всього 991,36 грн., що становить менше від прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, тому зменшення пенсії Позивача на 20,5% можливе лише до встановленого прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Приписи частини другої статті 8 КАС України зобов'язують суд застосовувати принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Так, Європейський Суд з прав людини у своєму рішенні від 18.07.06 по справі «Проніна проти України» констатував порушення пункту 1 статті 6 Конвенції. При цьому, Європейський Суд з прав людини зазначив, що у цій справі заявниця зверталась до національних судів з вимогою вирішити її спір щодо пенсії з органами соціального забезпечення. Заявниця посилалась, зокрема, на положення статті 46 Конституції України, заявляючи, що її пенсія не повинна бути нижчою за прожитковий мінімум. Однак національні суди не вчинили жодної спроби проаналізувати позов заявниці з цієї точки зору, попри пряме посилання у кожній судовій інстанції. На думку Суду національні суди, цілком ігноруючи цей момент, хоча він був специфічним, доречним та важливим, не виконали свої зобов'язання щодо п. 1 ст. 6 Конвенції.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Здійснюючи позивачеві нарахування та виплату пенсії у розмірі, нижчому від прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність відповідач діяв всупереч Конституції України, а тому позовні вимоги про визнання протиправними дій Глухівського об'єднаного Управління Пенсійного фонду України Сумської області є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

З урахуванням викладеного, позовні вимоги про зобов'язання пенсійного органу здійснити перерахунок та виплачувати позивачеві пенсію у розмірі, не меншому ніж прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, є обґрунтованими.

При цьому, як вбачається з матеріалів справи, позивач звернулась до суду з адміністративним позовом 21.02.2017 року із вимогами щодо захисту її порушених прав, що мали місце з часу призначення пенсії за віком.

Відповідно до частини першої статті 99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Тобто, чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

Практика Європейського суду з прав людини також свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справа "Стаббігс на інші проти Великобританії", справа "Девеер проти Бельгії"). Як вбачається з приписів частин другої та третьої статті 99 КАС України строк звернення до суду, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналась або повинна була дізнатись про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Порушення прав позивача відбувалося періодично - кожного місяця, а тому, отримавши пенсію в неналежному розмірі, у неї було достатньо можливостей для своєчасного звернення до суду. Згідно частини другої статті 99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Отже, враховуючи дату звернення позивача до суду з адміністративним позовом, шестимісячний строк на звернення до суду з позовом та період, за який позивач просить суд захистити його права, права позивача підлягають захисту з 21.08.2016 року.

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_2 задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії Глухівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області щодо відмови у перерахуванні розміру пенсії за віком.

Зобов'язати Глухівське об'єднане управління Пенсійного фонду України Сумської області здійснити нарахування та виплату пенсії за віком ОСОБА_2, не меншому ніж мінімальний розмір пенсії за віком, встановленого частиною першою статті 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням раніше виплачених сум, починаючи з 21 серпня 2016 року.

Стягнути з Державного бюджету України за рахунок бюджетних асигнувань Глухівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області на користь ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 640 грн. 00 коп.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Глухівський міськрайонний суд Сумської області шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня отримання копії повного тексту постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови складений та підписаний 17.03.2017.

Суддя: С.А.Мазур