Справа № 644/778/17
Суддя: Глібко О. В.
Дата ухвалення: 2017-03-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Суддя Глібко О. В.
Справа № 644/778/17
Провадження № 2-а/644/85/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2017 року Орджонікідзевський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого судді - Глібко О.В.

при секретарі - Семеренко О.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Харкові справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до заступника командира роти №5 батальйону №1 УПП у м. Харкові ДПП капітана поліції Овчарова Дмитра Сергійовича про скасування постанови серії АР №908817 від 27.01.2017 року,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, посилаючись на те, що постановою про адміністративне правопорушення від 27.01.2017 року заступником командира роти №5 батальйону №1 УПП у м. Харкові ДПП капітаном поліції Овчаровим Д.С. його незаконно притягнуто до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 126 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 гривень. Позивач вважає зазначену постанову незаконною і необґрунтованою, що не відображає дійсних обставин справи, складену за відсутністю належних доказів та з грубим порушенням чинного законодавства та такою, що підлягає скасуванню.

В обґрунтування позивач зазначив, що 26.01.2017 року о 00-00 годині він рухався на автомобілі Опель кадет держ. номер НОМЕР_1 по проспекту Тракторобудівників в м. Харкові та повернув у двір будинку 130-В в той час за ним повернув автомобіль патрульної поліції. ОСОБА_1 зупинився біля будинку, та за ним зупинився патрульний автомобіль і з водійської сторони до нього підійшов посадовець (працівник поліції), попередньо оглянув його автомобіль з всіх сторін. Невдовзі останній повідомив, що у ТЗ позивача не горить фара ближнього світла, та запропонував вийти з автомобіля, щоб переконатись у цьому. Позивача це дуже здивувало, оскільки під час руху ближнє світло фар горіло, про що він сказав інспектору, однак останній відповів, що бачив, як ОСОБА_1 рухався с несправними світлом та у нього є відеозображення порушення. Далі інспектор запитав, чи все у позивача добре з документами, та попросив їх надати для огляду, а саме: водійське посвідчення, реєстраційний талон ТЗ. Ці документи позивач надав відразу, так як вони знаходились у внутрішньому кармані куртки, і дав можливість повністю з ними ознайомитись. Потім інспектор попросив надати страховий поліс. Позивач відповів, що страховий поліс у нього є, але йому необхідний певний час на його пошук в машині. ОСОБА_1 присів у свій автомобіль та почав шукати страховий поліс і в процесі поцікавився для чого він потрібен. Інспектор відповів, що, по-перше, позивач зобов'язаний їм його пред'явити, а по-друге, вони збираються скласти на нього постанову.

ОСОБА_1 попросив ознайомити його з його порушеннями та з відеофіксацією порушення з його боку ПДР, про які інспектор йому розповідав. На що інспектор приніс ОСОБА_1 для огляду відео з бодикамери, котра була спочатку не з ним, а знаходилась у патрульному авто, у якості відеорегістратора. Потім тривалий час не міг знайти фрагмент. Далі інспектор увімкнув даний пристрій та продемонстрував чорний екран. В якийсь з моментів з'явились білі точки - світ фар рухаючого авто у зустрічному напрямку. Та, коли позивач запитав, де на відеозображенні є його автомобіль, йому відповіли, що один з них є його, і якщо це відеозображення дивитись на великому екрані, то все буде видно. Та взагалі, для доказу достатньо того, що інспектор бачив. Далі інспектор сказав, що сперечатись тут нема чого, та він вважає, що справа розглянута. Потім інспектор попросив у позивача повторно пред'явити документи для складання адміністративного матеріалу. Однак ОСОБА_1 став наполягати на тому, що доказів його вини не має, оскільки фари його автомобіля працювали, а справа не може бути розглянута таким чином.

Далі ОСОБА_1 запропонував викликати інший екіпаж поліції, щоб останні переконались у відео зображені, як і у тому що його ТЗ є придатний до використання і поломка фар відсутня. На що інспектор відмовився викликати інший патруль, і сказав, що це є зайвим, тому що ніхто крім нього оглядати ТЗ позивача не буде. Далі ОСОБА_1 сказав, що сам зателефонує до 102, на що інспектор відповів нецензурними словами, і дав зрозуміти що він командир батальйону.

Поки позивач та відповідач чекали інший екіпаж патрульної машини, командир батальйону зробив несподівано телефонний дзвінок у присутності ОСОБА_1, та когось попросив вислати екіпаж з бортовим номером 501. Через деякий час приїхав екіпаж 501. Позивач попросив їх розібратись в ситуації, що склалась, на що останні ніяким чином не реагували та з відеозображенням не ознайомлювались. При цьому, інспектором було зазначено екіпажу, що ОСОБА_1 є порушником та неадекватно себе поводить, відмовляється пред'явити які не будь документи.

В подальшому, інспектором біли зупинені двоє прохожих громадян, їм було запропоновано бути понятими щодо відмови позивача пред'явити документи. Однак ОСОБА_1 зі свого боку також попросив прохожих громадян засвідчити їх той факт, що він не відмовляється надати для огляду документи. На що інспектор відповів в бік цих людей іншу неправдиву вигадану історію щодо порушення позивачем ПДР. Потім до ОСОБА_1 підійшла дівчина одягнена в службову форму інспектора поліції та в присутності «понятих» запропонувала надати документи. На що позивач погодився, а остання в голос зачитала його ім'я, прізвище, по-батькові, дату народження. Одночасно з цим ОСОБА_1 побачив у дзеркало заднього огляду як командир заповнює продиктовані паспортні дані позивача на папірець. ОСОБА_1 почав заперечувати щодо таких дій, однак командир «інспектор патрульної екіпажу поліції», пішов до свого службового авто, де почав складати постанову з законспектованими даними позивача. Свідки даних обставин відмовились приймати участь у таких діях та в подальшому в особистій співбесіді сповістили позивача, що їх не ознайомили з реальними матеріалами справи та не роз'яснили їм права, тощо. ОСОБА_1, підійшовши до патрульної машини, де інспектор складав постанову і поцікавився за що і з яких підставах ухвалюється постанова. Однак інспектор його звернення проігнорував. Свідків посадовці не відпускали, спонукаючи їх поставити свої підписи у процесуальних документах. В той час ОСОБА_1 знову ж таки зателефонувавши на 102, та, поки інший екіпаж приїздив до місця зазначених подій, командир встиг скласти документи та надав позивачу на підпис. Врешті чого, позивач був змушений оглянути та поставити свій підпис та зазначити свої заперечення у вказаних документах. Йому були надані: протокол про адміністративне правопорушення датований від 27.01.2017 року серії БР №266846 та постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі датованого від 27.01.2017 року серії АР №908817.

У зв'язку із вищевикладеним, позивач просить суд скасувати постанову про адміністративне правопорушення від 27.01.2017 року серії АР №908817.

Позивач та представник позивача у судове засідання не з'явилися. Представник позивача надав через канцелярію суду заяву з клопотання про розгляд справи у його відсутність, позов підтримав.

Відповідач у судове засідання не з'явився, неодноразово повідомлявся про час та місце розгляду справи належним чином (а.с.16, 18), заяв про розгляд справи за його відсутності не надав, заперечень проти позову не надав.

Суд розглядає справу в порядку письмового провадження, відповідно до ч.6 ст. 128 КАС України.

Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши наявні у справі докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, постановою заступника командира роти №5 батальйону №1 УПП у м. Харкові ДПП капітан поліції Овчарова Д.С., в справі про адміністративне правопорушення від 27.01.2017 року, ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та було накладене адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 гривень.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Однак, як зазначає позивач у своєму позові, заступником командира роти №5 батальйону №1 УПП у м. Харкові ДПП капітан поліції Овчаровим Д.С. не було складено протокол про адміністративне правопорушення, який би свідчив про факт скоєного правопорушення, що є грубим порушенням діючого законодавства.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 р. № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи встановлених останнім доводів.

Проте доказів, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, оскаржувана постанова не містить.

Відповідно ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи, що відповідач в судове засідання не з'явився, заперечень та будь-яких достовірних доказів на їх підтвердження, в разі їх наявності, суду не надав, а тому, суд приходить до висновку про невиконання заступником командира роти №5 батальйону №1 УПП у м. Харкові ДПП капітан поліції Овчаровим Д.С. обов'язку щодо доказування правомірності свого рішення, що покладений на нього ст. 71 КАС України, у зв'язку із чим дана постанова підлягає скасуванню.

Керуючись ст. ст. 6, 7, 8, 9, 10,11, 159,160 Кодексу Адміністративного судочинства України, ст. 124 Конституції України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Позов ОСОБА_1 до заступника командира роти №5 батальйону №1 УПП у м. Харкові ДПП капітана поліції Овчарова Дмитра Сергійовича про скасування постанови серії АР №908817 від 27.01.2017 року - задовольнити повністю.

Постанову серії АР № 908817 від 27.01.2017 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 126 КУпАП та накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн., - скасувати.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Орджонікідзевський районний суд м. Харкова протягом десяти днів з дня отримання копії постанови, з одночасною подачею копії апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції.

Суддя: О.В. Глібко