Справа № 1506/10/2170
Суддя: Морська Г.М.
Дата ухвалення: 2010-07-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
____________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" липня 2010 р. 13 год.30 хв.Справа № 2-а-1506/10/2170

Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Морської Г.М.,

при секретарі: Гричановська А.В.,

за участю:

представника позивача - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю "Ресурси"

до Державної податкової інспекції у Скадовському районі Херсонської області

про визнання рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій нечинним,

встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Ресурси" звернулось до суду із позовом до Державної податкової інспекції у Скадовському районі Херсонської області про визнання нечинним рішення про застосування штрафних санкцій від 26.01.2010р. № НОМЕР_1 у розмірі 7200 грн.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, мотивуючи їх тим, що недоліки, зафіксовані в акті перевірки щодо порушення ведення обліку товарних запасів за місцем їх реалізації (були відсутні накладні на скло), неправдиві, оскільки підприємство веде облік товарних запасів. Накладні на товар, що реалізується у магазині, знаходяться у бухгалтерій підприємства, що не суперечить положенням Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999р. № 996 ХІV. Оскільки перевірка проводилась 18.07.2009р. у вихідний день - суботу, то бухгалтерія не працювала. Підприємством до ДПІ на наступний робочий день були надані копії накладних, які були відсутні під час перевірки у магазині. Крім того, штрафні санкції до позивача застосовані із порушенням строку, визначеного ст. 250 Господарського кодексу України, тобто більше, ніж через шість місяців із дня виявлення порушення.

Представник відповідача заперечив проти задоволення позову, оскільки жодних порушень щодо організації та проведення перевірки посадовими особами податкової служби не допущено. Перевірка проведена відповідно до графіку перевірок та направлень на перевірку. Під час перевірки була присутня продавець підприємства. За результатами перевірки складено акт від 18.07.2009р., в якому зафіксовано порушення ведення обліку товарних запасів за місцем їх реалізації. За виявлені в ході перевірки порушення до позивача обґрунтовано застосовано штрафні санкції на суму 7200 грн.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, вивчивши матеріали справи суд встановив наступні обставини.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Ресурси" зареєстровано юридичною особою Скадовською районною державною адміністрацією Херсонської області 02.04.1999р. та здійснює реалізацію промислових товарів у магазині за адресою: м. Скадовськ, вул. І.Шульги, 1А.

Судом встановлено, що 18 липня 2009 року головними державними податковими інспекторами-ревізорами ОСОБА_2 та ОСОБА_3 проведено перевірку дотримання субєктами господарювання порядку проведення розрахунків за товари (послуги), вимог з регулювання готівки, наявності торгових патентів і ліцензій ТОВ «Ресурси» в магазині, який розташований в м. Скадовськ, вул. І.Шульги, 1А.

Перевірка проводилась на підставі направлення на перевірку № 000995/237 від 03.07.2009 р., реквізити якого занесені до акту перевірки.

Перевірку здійснено в присутності продавця магазину.

Під час проведення перевірки було виявлено порушення позивачем ведення обліку товарних запасів за місцем їх реалізації, а саме у магазині на реалізації знаходився товар рифлене скло без відповідних документів (накладних).

У п. 4.1 «Зауваження до ата перевірки» продавець зазначила, що накладні знаходяться за адресою м. Скадовськ, вул. Куйбишева, 90 та будуть надані до ДПІ.

Відповідно до п. 1 та п. 12 ст. 3 Закону N 265/95-ВР суб'єкти підприємницької діяльності, зобовязані вести у порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації, здійснювати продаж лише тих товарів, які відображені в такому обліку, за винятком продажу товарів особами, які відповідно до законодавства оподатковуються за правилами, що не передбачають ведення обліку обсягів реалізованих товарів (наданих послуг).

Відповідно до пункту 2 статті 3 Закону України від 16.07.99 р. N 996-XIV "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" (далі - Закон N 996) бухгалтерський облік є обов'язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Відповідно до пунктів 1, 3 і 5 статті 9 Закону N 996 підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Інформація, що міститься у прийнятих до обліку первинних документах, систематизується на рахунках бухгалтерського обліку в регістрах синтетичного та аналітичного обліку шляхом подвійного запису їх на взаємопов'язаних рахунках бухгалтерського обліку. Операції в іноземній валюті відображаються також у валюті розрахунків та платежів по кожній іноземній валюті окремо. Дані аналітичних рахунків повинні бути тотожні відповідним рахункам синтетичного обліку на перше число кожного місяця. Господарські операції повинні бути відображені в облікових регістрах у тому звітному періоді, в якому вони були здійснені.

Статтею 2 Закону N 996 визначено, що цей Закон поширюється на всіх юридичних осіб, створених відповідно до законодавства України, незалежно від їх організаційно-правових форм і форм власності, а також на представництва іноземних суб'єктів господарської діяльності, які зобов'язані вести бухгалтерський облік та подавати фінансову звітність згідно з законодавством.

До документів, що є підставою для оприбуткування товару належать накладні та товарно-транспортні накладні. Такі документи є підставою для внесення записів до облікових бухгалтерських реєстрів. Відсутність відповідних первинних документів, які підтверджують рух товарно-матеріальних цінностей, є порушенням установленого порядку ведення бухгалтерського обліку.

У судовому засіданні встановлено, що позивач має у власності декілька магазинів, у яких реалізується однорідний товар, відповідно облік товарних запасів здійснюється ним на складі, що, на думку позивача, не суперечить п. 12 ст. 3 Закону N 265/95-ВР.

Після проведення перевірки, позивач надав до податкового органу видаткову накладну № Т-00016635 від 11.08.2008р., що підтверджує облік товару, що знаходиться у реалізації.

Згідно із статтею 20 Закону N 265 до суб'єктів підприємницької діяльності, що здійснюють реалізацію товарів, які не обліковані у встановленому порядку, застосовується фінансова санкція у розмірі подвійної вартості необлікованих товарів за цінами реалізації, але не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Приписами статті 21 Закону N 265 встановлено, що до суб'єктів підприємницької діяльності, що не ведуть або ведуть з порушенням встановленого порядку облік товарів за місцем реалізації та зберігання, застосовується фінансова санкція у розмірі подвійної вартості необлікованих товарів за цінами реалізації, але не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Штрафні (фінансові) санкції до позивача за вказане порушення були застосовані рішенням від 26.01.2010р. № НОМЕР_1.

Відповідно до ч. 1 ст. 238 Господарського кодексу України за порушення встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності до суб'єктів господарювання можуть бути застосовані уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування адміністративно-господарські санкції, тобто заходи організаційно-правового або майнового характеру, спрямовані на припинення правопорушення суб'єкта господарювання та ліквідацію його наслідків.

Відповідно до ст. 239, ст. 241 Господарського кодексу України штрафи за порушення закону про РРО відносяться до адміністративно-господарських санкцій.

Відповідно до ст. 250 ГК України адміністративно-господарські санкції можуть бути застосовані до суб'єкта господарювання протягом шести місяців з дня виявлення порушення, але не пізніш як через один рік з дня порушення цим суб'єктом встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності, крім випадків, передбачених законом.

Строки застосування даних санкцій суворо обмежені датою виявлення правопорушення (повинно пройти не більше 6 місяців) та датою вчинення правопорушення (повинно пройти не більше року).

У судовому засіданні встановлено, що порушення позивачем було допущено у липні 2009 року. Виявлено дане порушення було під час проведення перевірки 18 липня 2009 року. Штрафні санкції застосовано рішенням від 26.01.2010р. № НОМЕР_1. Тобто з моменту виявлення порушення і до моменту застосування штрафних санкцій пройшло більше 6 місяців. За таких обставин ДПІ у Скадовському районі Херсонської області не мала права застосовувати штрафні санкції до позивача за вказане порушення.

Таким чином суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог та скасування оскаржуваного рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій.

Керуючись ст.ст.8, 9, 12, 19, 71, 158-163, 167 КАС України, суд -

постановив:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Ресурси" до Державної податкової інспекції у Скадовському районі Херсонської області про визнання рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій нечинним задовольнити повністю.

Визнати нечинним рішення Державної податкової інспекції у Скадовському районі Херсонської області про застосування штрафних (фінансових) санкцій від 26.01.2010р. № НОМЕР_1.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України - з дня складення в повному обсязі заяви про апеляційне оскарження і подання після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, з подачею її копій відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі. Якщо постанову було проголошено у відсутності особи, яка бере участь у справі, то строк подання заяви про апеляційне оскарження обчислюється з дня отримання нею копії постанови.

Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Постанова набирає законної сили після закінчення строків подання заяви про апеляційне оскарження та апеляційної скарги, якщо вони не були подані у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови виготовлений та підписаний 19 липня 2010 р..

Суддя Морська Г.М.

кат. 2.11.8