Справа № 607/12541/16-а
Суддя: Большакова Олена Олегівна
Дата ухвалення: 2017-03-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 березня 2017 року Справа № 876/96/17

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі :

головуючого судді Большакової О.О.,

суддів Глушка І.В., Коваля Р.Й.,

з участю секретаря судового засідання Малетич М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Тернопільської міської ради про зобов'язання надати публічну інформацію за апеляційною скаргою Тернопільської міської ради на постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 05 грудня 2016 року,

В С Т А Н О В И В:

7 листопада 2016 року ОСОБА_1 звернулася до Тернопільського міськрайонного суду із позовом до Тернопільської міської ради про зобов'язання надати інформацію, а саме: нанести межі червоної лінії на «Кадастровий план» розташування земельної ділянки, який є невід'ємною частиною додаткової угоди від 02.02.2014 року до договору оренди від 2009 року та нанести червоні лінії на План земельної ділянки, який є невід'ємною частиною договору оренди землі від 2009 року, зобов'язати міську раду надати в письмовому вигляді інформацію, а саме: яким чином межі червоних ліній накладаються на площу земельної ділянки з збудованою зупинкою громадського транспорту з об'єктом торгівельно-побутового призначення на час підписання міською радою «акта готовності об'єкта до експлуатації» від 22.02.2011 року за № 588.

Постановою Тернопільського міськрайонного суду від 05 грудня 2016 року позовні вимоги задоволено частково. Зобов'язано Тернопільську міську раду надати інформацію за запитом ОСОБА_1 від 03.10.2016 року (одержаний Тернопільською міською радою 04.10.2016 року) щодо розташування червоних ліній на земельній ділянці, яка перебувала в користуванні ОСОБА_1 відповідно до договору оренди земельної ділянки від 31.07.2009 року станом на час будівництва та оформлення 22.02.2011 року акту готовності об'єкта до експлуатації за № 588 згідно акту обстеження та вибору земельної ділянки від 25.02.2004 року за № 135. У задоволенні решти вимог відмовлено.

Не погодившись із таким судовим рішенням, його оскаржив відповідач, подавши апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив скасувати оскаржувану постанову та постановити нове рішення про відмову в задоволенні позову. Мотивуючи свою незгоду із судовим рішенням, Тернопільська міська рада зазначила, що суд першої інстанції дійшов неправильного висновку про те, що запитувана позивачем інформація є публічною в розумінні ст. 1 Закону України «Про доступ до публічної інформації», так як в управлінні містобудування архітектури та кадастру Терноільської міської ради відсутні матеріали та інформація за запитом ОСОБА_1 щодо розташування червоних ліній на земельній ділянці. На час укладання позивачем договору з міською радою щодо оренди земельної ділянки діяв Генеральний план міста Тернополя, який розроблений Українським державним інститутом проектування міст «Діпромісто» у 1980 році, і в матеріалах такого не розроблялися проекти червоних ліній магістральних вулиць, до яких відноситься вулиця Протасевича. План червоних ліній магістральних вулиць міста Тернополя розроблений Державним підприємством Українського державного науково-дослідного інституту проектування міст «Діпромісто» у 2013 році та затверджений Тернопільською міською радою згідно рішення № 6/36/16 від 16 серпня 2013 року, відповідно до якого ширина вулиці Протасевича в межах червоних ліній становить 50 метрів. Таким чином, план червоних ліній затверджений після будівництва та оформлення 22 лютого 2011 року акта готовності об'єкта до експлуатації № 588, акта обстеження та вибору земельної ділянки від 25 лютого 2004 року № 135, укладеного договору оренди земельної ділянки від 30 квітня 2009 року між позивачем та радою, який припинив свю дію 30 квітня 2014 року. А тому на запит ОСОБА_1 було надано повну і вичерпну відповідь, що запитувана інформація не належить до публічної. Щодо нанесення червоної лінії вулиці Протасевича в місті Тернополі, запропоновано звернутися до управління містобудування, архітектури та кадастру Тернопільскої міської ради. Отже, підстав для задоволення позову, на думку апелянта, не було.

У судове засідання сторони не з'явилися, будучи належним чином повідомленими про час та місце слухання справи, що не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, 04.10.2016 року ОСОБА_1 звернулася до Тернопільської міської ради із запитом на інформацію, відповідно до якого просила надати інформацію, яким чином межі земельної ділянки були поділені червоними лініями на час будівництва та оформлення 22.02.2011 року акту готовності об'єкта до експлуатації за № 588 згідно акту обстеження та вибору земельної ділянки від 25.02.2004 року за № 135. Також просила інформацію зазначити червоною лінією на наданих копіях документів.

Тернопільська міська рада 07.10.2016 року на запит ОСОБА_1 повідомила, що зазначене нею питання в контексті вимог Закону України «Про доступ до публічної інформації» не належать до публічної інформації. Виконавчі органи міської ради не наділені повноваженнями ревізувати раніше створені та прийняті в попередні роки документи і рішення. Стосовно нанесення червоних ліній запропоновано звернутися до управління містобудування, архітектури та кадастру міської ради.

Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції про порушення відповідачем прав позивача на отримання публічної інформації з таких підстав.

В силу вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади га органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Право на доступ до публічної інформапії є складовою конституційного права людини на інформацію, передбаченого і гарантованого статтею 34 Конституції України. Згідно з якою, кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір.

Згідно ст. 1 Закону України «Про доступ до публічної інформації» публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб'єктами владних повноважень своїх обов'язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.

Публічна інформація є відкритою, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про доступ до публічної інформації» доступ до інформації забезпечується шляхом, зокрема, надання інформації за запитами на інформацію.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 Закону України «Про доступ до публічної інформації» запит на інформацію - це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні.

Частиною 1 статті 13 вказаного закону передбачено, що органи місцевого самоврядування визнаються розпорядниками інформації.

Згідно ст. 14 Закону України «Про доступ до публічної інформації» обов'язком розпорядника інформації є надання достовірної, точної та повної інформації.

Частиною 1 статті 20 та частиною 3 статті 22 Закону № 2939-VI встановлено, що розпорядник інформації має надати відповідь на запит на інформацію не пізніше п'яти робочих днів з дня отримання запиту. Розпорядник інформації, який не володіє запитуваною інформацією, але якому за статусом або характером діяльності відомо або має бути відомо, хто нею володіє, зобов'язаний направити цей запит належному розпоряднику з одночасним повідомленням про це запитувача. У такому разі відлік строку розгляду запиту на інформацію починається з дня отримання запиту належним розпорядником.

Частиною 2 статті 6 Закону № 2939-VI передбачено можливість здійснення обмеження відповідно до закону доступу до інформації при дотриманні сукупності таких вимог: виключно в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадського порядку з метою запобігання заворушенням чи злочинам; для охорони здоров'я населення, для захисту репутації або прав інших людей, для запобігання розголошенню інформації, одержаної конфіденційно, або для підтримання авторитету і неупередженості правосуддя; 2) розголошення інформації може завдати істотної шкоди цим інтересам; 3) шкода від оприлюднення такої інформації переважає суспільний інтерес в її отриманні.

Разом з тим, за приписами частини 5 статті 6 цього Закону не може бути обмежено доступ до інформації про розпорядження бюджетними коштами, володіння, користування чи розпорядження державним, комунальним майном, у тому числі до копій відповідних документів, умови отримання цих коштів чи майна, прізвища, імена, по батькові фізичних осіб та найменування юридичних осіб, які отримали ці кошти або майно. При цьому зазначене положення (при дотриманні вимог, передбачених частиною другою цієї статті) не поширюється тільки на випадки, коли оприлюднення або надання такої інформації може завдати шкоди інтересам національної безпеки, оборони, розслідуванню чи запобіганню злочину.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. При цьому правота тверджень позивача презюмується в силу вимог ст. 71 КАС України.

Твердження апелянта, що інформація про червоні лінії на земельній ділянці, яка перебувала в користуванні позивача, не є публічною інформацію, є безпідставними, адже згідно статті 1 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» червоні лінії - це визначені в містобудівній документації щодо пунктів геодезичної мережі межі існуючих та запроектованих вулиць, доріг, майданів, які розділяють території забудови та території іншого призначення.

Така інформація наявна у міській раді, зафіксована, зокрема у Генеральному плані міста, і є публічною, так як була отримана (створена) в процесі виконання відповідачем своїх обов'язків, передбачених чинним законодавством, і знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.

Ненадання відповідачем інформації по суті на запит позивача, становить необгрунтоване обмеження її права на доступ до інформації, а відтак така відмова є протиправною.

Крім того, доводи апелянта про повідомлення позивача у відповіді на запит, куди їй необхідно звернутися для отримання необхідної інформації, є неправомірними, адже такі дії прямо суперечать вимогам частини 3 статті 22 Закону України «Про доступ до публічної інформації», яка передбачає самостійне пересилання запиту належному розпоряднику з одночасним повідомленням про це запитувача.

Отже, суд першої інстанції, задовольняючи позов в цій частині, дійшов обґрунтованого висновку, що відповідач безпідставно відмовив у наданні інформації на запит позивача щодо розміщення червоних ліній на земельній ділянці, що перебуває у власності територіальної громади.

Тому суд першої інстанції дійшов до обґрунтованих висновків про задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст. 159 КАС України обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин у адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Таким чином, апеляційний суд вважає доводи апеляційної скарги безпідставними, та такими, що не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржувану постанову суду без змін.

Керуючись ч. 3 ст. 160, ст.ст. 195, 196, 200, 205, 206, 254 КАС України, суд,

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу Тернопільської міської ради залишити без задоволення, а постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 05 грудня 2016 року у справі № 607/12541/16-а - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання у повному обсязі шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя О.О. Большакова

Судді І.В. Глушко

Р.Й. Коваль

Повний текст ухвали виготовлено 14 березня 2017 року.