Справа № 816/4716/15
Суддя: Іваненко Я.Л.
Дата ухвалення: 2017-03-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 березня 2017 року м. Київ К/800/15020/16

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

головуючого - судді суддів:Іваненко Я.Л., Заїки М.М., Мойсюка М.І.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_4 до Управління Міністерства внутрішніх справ України в Полтавській області, Кременчуцького міського відділу Управління Міністерства внутрішніх справ України в Полтавській області про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення коштів за час вимушеного прогулу за касаційною скаргою ОСОБА_4 на постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 16 травня 2016 року,

в с т а н о в и л а :

У грудні 2015 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів, в якому просив: визнати протиправним та скасувати наказ Управління Міністерства внутрішніх справ України в Полтавській області № 625 о/с від 06 листопада 2015 року в частині його звільнення з органів внутрішніх справ України на підставі пункту 64 «д» (через службову невідповідність); поновити його на посаді начальника сектору боротьби з незаконним обігом наркотиків Кременчуцького міського відділу Управління Міністерства внутрішніх справ України в Полтавській області; стягнути з Управління Міністерства внутрішніх справ України в Полтавській області середнє грошове утримання за час вимушеного прогулу з 06 листопада 2015 року по день поновлення на роботі.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що його звільнення є безпідставним та проведено з порушенням вимог чинного законодавства, оскільки він не був ознайомлений з висновками атестаційної комісії та матеріалами службового розслідування.

Постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 02 лютого 2016 року позовні вимоги ОСОБА_4 задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано наказ Управління Міністерства внутрішніх справ України в Полтавській області № 625 о/с від 06 листопада 2015 року в частині звільнення позивача з органів внутрішніх справ України на підставі пункту 64 «д» (через службову невідповідність). Поновлено ОСОБА_4 на посаді начальника сектору боротьби з незаконним обігом наркотиків Кременчуцького міського відділу Управління Міністерства внутрішніх справ України в Полтавській області з 07 листопада 2015 року. Стягнуто з Управління Міністерства внутрішніх справ України в Полтавській області середнє грошове утримання за час вимушеного прогулу з 07 листопада 2015 року по день поновлення у розмірі 21364,64 грн. Допущено до негайного виконання постанову суду в частині поновлення на посаді та присудження виплати грошового забезпечення у межах суми стягнення за один місяць.

Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 16 травня 2016 року скасовано постанову суду першої інстанції та ухвалено нове судове рішення про відмову у задоволенні позову.

У касаційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову суду апеляційної інстанції та залишити в силі постанову суду першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі у межах доводів касаційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що позивач з серпня 1996 року проходив службу в органах внутрішніх справ, і перед звільненням обіймав посаду начальника сектору боротьби з незаконним обігом наркотиків Кременчуцького міського відділу Управління Міністерства внутрішніх справ України в Полтавській області.

На виконання наказу Міністерства внутрішніх справ України від 22 жовтня 2015 року № 1279 «Про проведення позачергового атестування особового складу підрозділів боротьби з незаконним обігом наркотиків ГУМВС, УМВС» Управлінням Міністерства внутрішніх справ України в Полтавській області видано наказ від 23 жовтня 2015 року № 1015 «Про проведення позачергового атестування особового складу підрозділів боротьби з незаконним обігом наркотиків УМВС».

Згідно протоколу засідання атестаційної комісії Управління Міністерства внутрішніх справ України в Полтавській області від 04 листопада 2015 року позивач був присутній на засіданні, надавав відповіді на запитання. Зі змістом атестаційного листа позивач був ознайомлений 02 листопада 2015 року, про що свідчить його підпис

Наказом Управління Міністерства внутрішніх справ України в Полтавській області від 06 листопада 2015 року № 625 о/с підполковника міліції ОСОБА_4, начальника сектору боротьби з незаконним обігом наркотиків Кременчуцького міського відділу звільнено з органів внутрішніх справ у запас за пунктом 64 «д» (через службову невідповідність).

Підставою для звільнення стало рішення атестаційної комісії Управління Міністерства внутрішніх справ України в Полтавській області від 04 листопада 2015 року, згідно якого позивач займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню з органів внутрішніх справ через службову невідповідність.

Задовольняючи позовні вимоги частково, суд першої інстанції виходив з того, що атестування позивача проведено з порушенням вимог Інструкції про порядок проведення атестування особового складу органів внутрішніх справ України, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 181 від 22 березня 2005 року, оскільки позивач був позбавлений права ознайомитись з висновком атестаційної комісії та подати рапорт щодо його опротестування, а відтак наказ про звільнення останнього є незаконним та необґрунтованим.

Суд апеляційної інстанції, скасовуючи постанову суду першої інстанції та відмовляючи у задоволенні позовних вимог, виходив з того, що при прийнятті оскаржуваного наказу Управління Міністерства внутрішніх справ України в Полтавській області діяло на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Крім того, суд апеляційної інстанції вказав на помилковість висновків суду першої інстанції про неознайомлення позивача з рішенням атестаційної комісії, оскільки при отриманні трудової книжки позивачу було запропонованого ознайомитись із вказаним рішенням. Проте, ОСОБА_4 відмовився від ознайомлення, про що складено акт.

Порядок та підстави проходження і припинення служби в органах внутрішніх справ регулюються Положенням про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженим постановою Кабінету Міністрів УРСР від 29 липня 1991 року № 114 (далі - Положення).

Відповідно до пункту 47 Положення з метою вдосконалення діяльності органів внутрішніх справ, підвищення ефективності їх роботи, поліпшення добору, розстановки і виховання кадрів, стимулювання підвищення кваліфікації, ініціативності, творчої активності та відповідальності працівників за доручену справу проводиться атестація осіб рядового і начальницького складу. При цьому всебічно оцінюються їх ділові, професійні, моральні та особисті якості, рівень культури і здатність працювати з людьми, робляться висновки про відповідність займаній посаді і даються рекомендації щодо подальшої служби.

Пунктом 48 Положення передбачено, що атестація осіб середнього, старшого і вищого начальницького складу проводиться на кожній із займаних посад через чотири роки, а також при призначенні на вищу посаду, переміщенні на нижчу посаду і звільненні з органів внутрішніх справ, якщо переміщення по службі або звільнення провадиться по закінченні року з дня останньої атестації, а у виняткових випадках незалежно від цього строку. Строки атестації рядового і начальницького складу визначаються Міністром внутрішніх справ.

Відповідно до пункту 64 «д» Положення особи середнього, старшого і вищого начальницького складу звільняються зі служби в запас (з постановкою на військовий облік) через службову невідповідність.

На виконання пунктів 47, 48 Положення наказом від 22 березня 2005 року № 181 затверджено Інструкцію про порядок проведення атестування особового складу органів внутрішніх справ України (далі - Інструкція).

Згідно пункту 1.2 Інструкції (в чинній на момент виникнення спірних правовідносин редакції) головним завданням атестування є оцінка ділових, професійних, особистих якостей особового складу органів та підрозділів внутрішніх справ, їх освітнього та кваліфікаційного рівня, фізичної підготовки на підставі глибокого і всебічного вивчення, визначення відповідності посадам, які вони обіймають, стимулювання їх творчої активності та відповідальності за стан боротьби зі злочинністю, зміцнення правопорядку, визначення перспектив їх службової кар'єри, запобігання вчиненню працівниками органів внутрішніх справ України протиправних дій, а також виявлення таких працівників, які не спроможні виконувати покладені на них завдання.

Відповідно до пункту 1.3 Інструкції начальники всіх рівнів зобов'язані забезпечити атестування на високому організаційному та правовому рівні з додержанням принциповості, гласності та об'єктивності в оцінці оперативно-службової діяльності осіб, які атестуються.

Пунктом 3.1 Інструкції передбачено, що атестаційні листи на підлеглих складають безпосередні начальники. Начальники, які складають атестаційний лист, зобов'язані: проаналізувати проходження служби, професійну та спеціальну підготовку, а також конкретні показники роботи працівника; провести бесіду з працівником, який атестується, з питань проходження ним служби, підвищення рівня професійних та спеціальних знань, дати необхідні поради та рекомендації стосовно поліпшення особистої підготовки і стану справ на дорученій ділянці роботи; на підставі всебічного вивчення особистих, професійних та ділових якостей працівника, який атестується, заповнити атестаційний лист за формою, визначеною у додатку 1 до цієї Інструкції; ознайомити працівника, який атестується, зі змістом атестаційного листа.

Згідно підпункту 4.4 пункту 4 Інструкції у разі незгоди з відомостями, відображеними в атестаційному листі, особа, яка атестується, негайно викладає свої мотивовані заперечення в окремому рапорті. У таких випадках керівник безпосереднього начальника протягом 10 днів організовує додаткову перевірку і готує висновок по суті цих заперечень, з яким ознайомлюється працівник, який атестується. При відмові працівника, який атестується, від підпису безпосереднім начальником про це складається акт за підписом не менше як трьох працівників служби.

Відповідно до пункту 4.5. Інструкції атестаційний лист після розгляду старшими начальниками передається на розгляд до атестаційної комісії.

Пунктом 4.11 Інструкції передбачено, що на підставі всебічного розгляду показників роботи, професійної компетентності працівника і його ділових та особистих якостей комісія шляхом відкритого голосування приймає один з таких висновків: займаній посаді відповідає; займаній посаді не відповідає.

Одночасно комісія може приймати одну з таких рекомендацій: підлягає звільненню з органів внутрішніх справ (через службову невідповідність та через скорочення штатів).

Пунктами 4.14 - 4.16 Інструкції визначено, що безпосередні начальники зобов'язані одразу після отримання атестаційних листів оголосити їх результати за місцем служби особам рядового і начальницького складу, які атестувалися. Працівникам, які були відсутні на службі з поважних причин, результати оголошуються одразу після їх прибуття до місця служби.

Особа, яка атестувалася, ознайомившись із висновком атестаційної комісії, ставить під ним свій підпис і дату.

У разі незгоди з висновком атестаційної комісії особа рядового чи начальницького складу після засідання атестаційної комісії протягом 10 днів з часу оголошення цього висновку подає мотивований рапорт на ім'я прямого начальника. Рапорти підлягають розгляду у місячний термін з дня подання.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позову, оскільки позивача було звільнено через службову невідповідність, встановлену в порядку проведення позачергового атестатування. Неознайомлення позивача з рішенням атестаційної комісії не вплинуло на саме рішення, яке прийнято у встановленому Інструкцією порядку, оскільки хоч позивач і не зміг скористатися досудовим порядком вирішення спору, однак не був позбавлений права звернутися до суду.

Доводи та мотиви, викладені позивачем у касаційній скарзі про незаконність судового рішення суду апеляційної інстанції, порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, безпідставні, не ґрунтуються на законі та фактично зводяться до переоцінки доказів та незгоди з висновками суду, а тому правового значення не мають та правильності висновків суду апеляційної інстанції не спростовують.

Відповідно до вимог частини 1 статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

За правилами статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Тому колегія суддів, перевіривши у межах касаційної скарги правильність застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, дійшла висновку, що касаційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а судове рішення суду апеляційної інстанції - без змін.

Керуючись статтями 220, 220-1, 223, 224, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення, а постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 16 травня 2016 року - без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: Я.Л. Іваненко

Судді: М.М. Заїка

М.І. Мойсюк