Справа № 3102/11/2170
Суддя: Дубровна В.А.
Дата ухвалення: 2011-08-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
____________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" серпня 2011 р. 15 год.21 хв.Справа № 2-а-3102/11/2170

Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді: Дубровної В.А.,

при секретарі: Філімоновій О.В.,

за участю представників

позивача - директора ОСОБА_1, ОСОБА_2,

відповідача - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Троянда" до Державної податкової інспекції у м. Херсоні про визнання недійсним податкового повідомлення - рішення,

встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю « Троянда » ( надалі позивач, ТОВ « Троянда ») звернулось до суду з позовом до Державної податкової інспекції у Херсоні ( надалі відповідач, ДПІ) , в якому просить з урахуванням уточнення позовних вимог скасувати податкове повідомлення - рішення ДПІ від 18.03.2011 року № НОМЕР_1 про застосування штрафних ( фінансових) санкцій на суму 9 507,74 грн.

Позивач обґрунтовує позовні вимоги тим, що підстав для притягнення оскаржувальним спірним рішенням до відповідальності за порушення пункту 12 ст.3 Закону України Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг не має, оскільки таких порушень позивач не допускав. Позивач зазначає, що ним належним чином ведеться облік товарних запасів на підставі первинних документів (накладних). На визначений ревізорами в акті перевірки товар накладні були як на момент перевірки, а також ці накладні були надані до ДПІ наступного дня після перевірки, але до уваги прийняті не були.

ДПІ направило суду письмові заперечення на адміністративний позов, в яких посилається на відсутність підстав для задоволення позову та законність прийнятого відносно позивача рішення про застосування штрафної санкції за порушення пунктів 12 ст.3 Закону № 265/95-ВР.

Суд, вивчивши матеріали справи, проаналізувавши доводи позову та заперечення на нього, вислухавши пояснення представників сторін, приходить до висновку про задоволення позову з наступних підстав.

11 березня 2011 року податковими ревізорами-інспекторами ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у присутності продавця ОСОБА_6, бухгалтера позивача ОСОБА_7 було проведено фактичну перевірку належного позивачу магазину за адресою м. Херсон, вул. Суворова, 27 , за результатами якої складений акт перевірки від 11.03.2011 року № 113/21/22/23/32618968.

На підставі висновку, викладеного в акті перевірки, ДПІ прийнято податкове повідомлення-рішення від 18.03.2011 року № НОМЕР_1 про застосування штрафних ( фінансових) санкцій на суму 9 507,74 грн. на підставі п.п. 54.3.3. п. 54.3. ст. 54 Податкового кодексу України, ст. 20 Закону № 265/95-ВР за порушення пункту 12 ст. 3 зазначеного Закону.

Як вбачається з акту перевірки, інформація про факти встановлені в ході перевірки полягає в тому, що позивачем порушений порядок ведення обліку товарних запасів за місцем реалізації, зокрема бухгалтером позивача для огляду наданий документ на придбання товарів, який не містить відповідних відомостей постачальника, підписів, печатки. Враховуючи пояснення бухгалтера стосовно торгової надбавки у розмірі 35% на товар, тому загальна вартість товарів по вказаному документу за ціною реалізації становить 4 753,87 грн.

Пунктом 12 статті 3 Закону № 265/95-ВР передбачено, що суб'єкти підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/ або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, зобов'язані вести у порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації, здійснювати продаж лише тих товарів, які відображені в такому обліку, за винятком продажу товарів особами, які відповідно до законодавства оподатковуються за правилами, що не передбачають ведення обліку обсягів реалізованих товарів (наданих послуг).

Згідно зі статтею 20 Закону № 265 до суб'єктів підприємницької діяльності, що здійснюють реалізацію товарів, які не обліковані у встановленому порядку, застосовується фінансова санкція у розмірі подвійної вартості необлікованих товарів за цінами реалізації, але не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Статтею 21 Закону № 265 передбачено, що до суб'єктів підприємницької діяльності, що не ведуть або ведуть з порушенням встановленого порядку облік товарів за місцем реалізації та зберігання, застосовується фінансова санкція у розмірі подвійної вартості необлікованих товарів за цінами реалізації, але не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

ДПІ, обґрунтовуючи наявність даного порушення, стверджує, що відсутність на момент перевірки належним чином оформленої видаткової накладної на товар, яка додається до акту перевірки, є достатньою підставою для застосування санкції за порушення пункту 12 ст.3 Закону № 265.

Представник позивача, директор ТОВ « Троянда» ОСОБА_1 суду пояснив, що бухгалтер позивача, яка була присутня при перевірці надала ревізорам накладну, яка фактично не є накладною у розумінні документу, за яким позивач отримав товар та веде його облік. Фактично цей документ має призначення як лист-замовлення на товар торгівельної марки « Карат». Єдиним постачальником товарної марки « Карат», з яким працює ТОВ « Троянда», є ТОВ « Вікові традиції » м. Дніпропетровськ. Вказаний документ був отриманий мною, як директором ТОВ « Троянда », але враховуючи, що в день перевірки знаходився у відрядженні, тому не зміг надати інспекторам належним чином оформлені накладні на вказаний товар. Оскільки вони знаходились у закритому мною приміщенні, тому бухгалтер надала інспекторам на їх прохання лист-замовлення, який ДПІ був визначений, як видатковий документ на придбання товару.

Крім цього, представником позивача було зазначено, що 15 березня 2011 року, тобто протягом 5 днів з дати складання акту перевірки, до ДПІ було надано пояснення щодо встановленого порушення та додані відповідні документи, зокрема належним чином засвідчені копії видаткової накладної № Х 5430334 від 11.03.2011 року, але вказані документи не були прийняті ДПІ до уваги при прийняті спірного рішення.

Представник ДПІ в судовому засіданні факт надання позивача накладних на товар не заперечувала, але причин, за яких надані позивачем накладні не були враховані при вирішенні питання щодо відповідальності позивача за порушення п.12 ст. 3 Закону № 265, пояснити не змогла.

Статтею 6 Закону № 265 передбачено, що облік товарних запасів фізичною особою - суб'єктом підприємницької діяльності ведеться у порядку, визначеному чинним законодавством, а юридичною особою (її філією, відділенням, іншим відокремленим підрозділом) - у порядку, визначеному відповідним національним положенням (стандартом) бухгалтерського обліку. Облік ведеться з урахуванням особливостей, встановлених для суб'єктів малого підприємництва. Обов'язок із ведення обліку товарних запасів не застосовується до осіб, які відповідно до законодавства оподатковуються за правилами, що не передбачають ведення обліку придбаних або проданих товарів.

Відповідно до пункту 2 статті 3 Закону України від 16.07.99 р. № 996-XIV " Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" (далі - Закон N 996) бухгалтерський облік є обов'язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Відповідно до пунктів 1, 3 і 5 статті 9 Закону № 996 підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Інформація, що міститься у прийнятих до обліку первинних документах, систематизується на рахунках бухгалтерського обліку в регістрах синтетичного та аналітичного обліку шляхом подвійного запису їх на взаємопов'язаних рахунках бухгалтерського обліку. Операції в іноземній валюті відображаються також у валюті розрахунків та платежів по кожній іноземній валюті окремо. Дані аналітичних рахунків повинні бути тотожні відповідним рахункам синтетичного обліку на перше число кожного місяця. Господарські операції повинні бути відображені в облікових регістрах у тому звітному періоді, в якому вони були здійснені.

Статтею 2 Закону № 996 визначено, що цей Закон поширюється на всіх юридичних осіб, створених відповідно до законодавства України, незалежно від їх організаційно-правових форм і форм власності, а також на представництва іноземних суб'єктів господарської діяльності, які зобов'язані вести бухгалтерський облік та подавати фінансову звітність згідно з законодавством.

До документів, що є підставою для оприбуткування товару, як правило, належать накладні та товарно-транспортні накладні. Такі документи є підставою для внесення записів до облікових бухгалтерських реєстрів. Відсутність відповідних первинних документів, які підтверджують рух товарно-матеріальних цінностей, є порушенням установленого порядку ведення бухгалтерського обліку.

Приєднані до справи письмові докази ( реєстр документів за березень 2011 року, оборотно-сальдова відомість по рахунку 631 « Контрагенти» за березень 2011 року, картка обліку рахунку 631 « Контрагенти : « Вікові традиції» за березень 2011 року, реєстр отриманих та виданих податкових накладних, податкова декларація з податку на долдану вартість за березень 2011 року з додатками, податкова накладна від 11.03.2011 р. на суму 3 521,40 грн., у т.ч. ПДВ 586,90 грн.) підтверджують факт належного оформлення придбаного товару та ведення його обліку.

Встановлені судом фактичні обставини справи свідчать про те, що позивач дотримався приписів п.4.3 акту перевірки, відповідно до якого позивачу пропонувалось у 5- денний термін прибути до ДПІ для надання вмотивованих пояснень та документів щодо фактів, викладених в акті перевірки, та надав до ДПІ первинні документи, які підтверджують надходження до позивача того товару, який знаходився на реалізації в магазині на момент перевірки.

Таким чином, до моменту застосування до позивача санкцій за порушення п.12 ст. 3 Закону № 265/95-ВР позивач відповідно до приписів акту перевірки вчинив всіх необхідних дій для підтвердження факту виконання ним вимог цієї норми Закону № 265/95-ВР.

Встановлені фактичні обставини справи дають суду підстави для висновку, що в діях позивача відсутні ознаки порушення п.12 ст. 3 Закону № 265/95-ВР, оскільки факт ведення позивачем обліку товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації у встановленому законодавством порядку підтверджений належними доказами, якими є надані позивачем вищевказані документи на товар, і до внесення спірного рішення позивач вжив всіх необхідних дій для підтвердження ДПІ факту виконання ним цієї норми закону.

Враховуючи викладене, податкове повідомлення - рішення ДПІ від 18.03.2011 року № НОМЕР_1 про застосування штрафних ( фінансових) санкцій на суму 9 507,74 грн. за порушення п.12 ст. 3 Закону № 265/95-ВР є безпідставним.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог щодо скасування спірного рішення ДПІ від 18.03.2011 року № НОМЕР_1 на суму 9 507,74 грн.

Керуючись ст. 8, 9, 12, 19, 158, 159, 160-163, 167 Кодексу Адміністративного судочинства України, суд -

постановив:

Позов товариства з обмеженою відповідальністю " Троянда " до державної податкової інспекції у м. Херсоні задовольнити.

Визнати недійсним та скасувати податкове повідомлення рішення державної податкової інспекції у м. Херсоні від 18.03.2011 р. № НОМЕР_1.

Стягнути з Державного бюджету України на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Троянда" витрати зі сплати судового збору у розмірі 3 грн. 40 коп.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України чи прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови виготовлений та підписаний 23 серпня 2011 р.

Суддя Дубровна В.А.

кат. 9.2.1