Справа № 168/61/17
Суддя: Назарук О. В.
Дата ухвалення: 2017-03-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 168/61/17
Провадження № 2-а/168/16/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 березня 2017 року смт. Стара Вижівка

Старовижівський районний суд Волинської області в складі:

головуючого-судді Назарука О.В.,

секретар судових засідань - Сулева Н.С.,

з участю: позивача - ОСОБА_2,

представника відповідача - Дудки М.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Стара Вижівка справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Старовижівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області про визнання дій протиправними та зобов'язати вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати дії відповідача щодо відмови у проведенні перерахунку пенсії протиправними, зобов'язати відповідача з 01 грудня 2015 року здійснити перерахунок та виплату пенсії у розмірі 80% від суми заробітної плати, зазначеної у довідці № 02-29/1136 від 22 грудня 2016 року, виданої Управлінням Державної казначейської служби у Ратнівському району Волинської області.

В обґрунтування своїх вимог покликається на те, з 06 липня 2012 року ОСОБА_2 перебуває на обліку в Старовижівському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України Волинської області (далі - Пенсійний Фонд) як одержувач пенсії за віком відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» №3723-ХІІ (далі - Закону №3723) у розмірі 80 відсотків заробітної плати. 22 грудня 2016 року позивач звернулась до Пенсійного Фонду із заявою про перерахунок пенсії відповідно до постанови КМУ № 1013 «Про упорядкування структури заробітної, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» від 09 грудня 2015 року №1013, у зв'язку з підвищенням заробітної плати працюючим державним службовцям. Однак, рішенням від 31 січня 2017 року № 3/-к-01 їй було відмовлено в перерахунку пенсії, оскільки відповідно до Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02 березня 2015 року, з 01 червня 2015 року скасовано норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначаються відповідно до окремих законів України, в тому числі і відповідно до Закону України «Про державну службу». У зв'язку із набранням чинності з 01 травня 2016 року Закону України «Про державну службу» №889 від 10 грудня 2015 року, скасовано, зокрема і статтю 37-1 Закону України «Про державну службу» №3723. Крім того, відмова відповідача мотивована тим, що постановою КМ України від 09 грудня 2015 року №1013 скасовано пункт 4 постанови КМ України від 31 травня 2000 року №865, яким визначався механізм перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України №3723 «Про державну службу» та внесено зміни в пункт 5, яким відмінена форма довідки для перерахунку пенсій державним службовцям.

Крім цього, позивач вважає відмову Пенсійного Фонду з посиланням на пункт 5 прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02 березня 2015 року №213 безпідставною, оскільки дана норма встановлює, що у разі неприйняття до 01 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 01 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначаються відповідно до Закону України «Про державну службу», що стали підставою для відмови в перерахунку призначеної пенсії, оскільки вищезазначена норма стосується виключно призначення, а не перерахунку вже призначених пенсій.

Також, позивач покликається на те, що пункт 5 прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02 березня 2015 року №213 не містить посилання на конкретні норми законів чи підзаконних актів щодо пенсійного забезпечення осіб, які скасовуються. Підстав вважати, що скасовуються всі норми, як ті, що стосуються призначення, так і ті, що стосуються перерахунку пенсій, немає.

ОСОБА_2 доводи відповідача про те, що постановою Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2015 року №1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» пункт 4 постанови Кабінету Міністрів України від 31 травня 2000 року №865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії» виключено, а пункт 5 змінено, є неприйнятними з огляду на те, що вищезазначеним нормативно-правовим актом регулювання питання розміру обчислення заробітку при призначенні пенсії, а не при її перерахунку.

Також позивач зазначає, що Кабінетом Міністрів України не визначено умов та порядку перерахунку призначених пенсій непрацюючим державним службовцям, чим звужує та обмежує його конституційне право на пенсійне забезпечення.

В судовому засіданні позивач позов підтримала, надала пояснення аналогічні до викладених в позові. Просила позовні вимоги задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнала, надала пояснення аналогічні викладених в письмових запереченнях на адміністративний позов. Просила суд відмовити в задоволенні позову повністю.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлений адміністративний позов не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 з 06 липня 2012 року перебуває на обліку в Старовижівському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України Волинської області як одержувач пенсії за віком відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» № 3723 у розмірі 80 відсотків заробітної плати. Останнім місцем роботи позивача було Управління Державної казначейської служби у Ратнівському району Волинської області на посаді головного казначея.

22 грудня 2016 року позивач звернулася до відповідача із заявою про проведення їй перерахунку пенсії відповідно до статті 37-1 ЗУ «Про державну службу», та постанови КМУ № 1013 «Про упорядкування структури заробітної, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів», в зв'язку з підвищення заробітної плати, працівникам державних установ, що мають статус державного службовця та додала довідку про заробітну плату № 02-29/1136 від 22 грудня 2016 року, виданої Управлінням Державної казначейської служби у Ратнівському району Волинської області. Рішенням від 31 січня 2017 року № 3/-к-01 Пенсійним Фондом повідомлено ОСОБА_2, що підстави для перерахунку пенсії згідно з поданою заявою та довідкою про заробітну плату відсутні.

З матеріалів справи встановлено, що на час призначення позивачу пенсії за віком як державному службовцю діяли норми Закону України №3723-ІІ від 16 грудня 1993 року «Про державну службу»; приписами статті 37-1 цього Закону було передбачено, що у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв'язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій. Перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

На час звернення позивача до Пенсійного Фонду із заявою про перерахунок пенсії норми наведених нормативно-правових актів зазнали змін.

Зокрема, з 01 травня 2016 року набув чинності Закон України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року № 889-VIII, у зв'язку з чим, положення Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року № 3723-XII втратили чинність, в тому числі норми, якими було врегульоване пенсійне забезпечення державних службовців.

Згідно зі статтею 37-1 Закону України «Про державну службу» № 3723-ХІІ в редакції Закону України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність деяких законодавчих актів України» від 28 грудня 2014 року № 76-VІІІ, який набрав чинності з 01 січня 2015 року, умови та порядок перерахунку призначених пенсій державним службовцям визначаються Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 4 постанови КМ України «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії» від 31 травня 2000 року № 865 було передбачено, що перерахунок пенсії проводився виходячи із заробітної плати, яку одержує працюючий державний службовець на відповідній посаді, з якої призначено пенсію.

Відповідно до пункту 5 Прикінцевих положень Закону України №213-V-ІІІ від 02 травня 2015 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів» та інші.

Також статтею 90 Закону України «Про державну службу» №889-VІІІ від 10 грудня 2015 року передбачено, що пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Згідно з постановою Кабінету Міністрів України №1013 від 09 грудня 2015 року «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» виключено пункт 4 постанови Кабінету Міністрів України №865 від 31 травня 2000 року «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії».

Таким чином, на момент звернення позивача до пенсійного органу із заявою про перерахунок пенсії законодавцем скасовані норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначаються відповідно до Закону України «Про державну службу» та установлено, що пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року.

Оскільки заяву про перерахунок пенсії подано позивачем після 01 травня 2016 року, відповідачем обґрунтовано прийнято рішення про відмову в проведенні такого перерахунку через відсутність підстав для перерахунку пенсії державним службовцям у зв'язку з підвищенням заробітної плати працюючих державних службовців.

При внесенні змін до Закону України «Про державну службу» в частині визначення умов і порядку пенсійного забезпечення державних службовців, законодавцем дотримано вимоги статті 22 Конституції України, на яку посилається позивач. Тобто, внесення змін до вказаного Закону не спричинило звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Конституційний Суд України в мотивувальній частині свого Рішення від 11 жовтня 2005 року N 8-рп/2005 (справа про рівень пенсії і щомісячного довічного грошового утримання) констатував: «Зміст прав і свобод людини - це умови і засоби, які визначають матеріальні та духовні можливості людини, необхідні для задоволення потреб її існування і розвитку. Обсяг прав людини - це кількісні показники відповідних можливостей, які характеризують його множинність, величину, інтенсивність і ступінь прояву та виражені у певних одиницях виміру.

Звуження змісту прав і свобод означає зменшення ознак, змістовних характеристик можливостей людини, які відображаються відповідними правами та свободами, тобто якісних характеристик права. Звуження обсягу прав і свобод - це зменшення кола суб'єктів, розміру території, часу, розміру або кількості благ чи будь-яких інших кількісно вимірюваних показників використання прав і свобод, тобто їх кількісної характеристики».

Правовий аналіз норм Закону України «Про державну службу» дає підстави стверджувати, що зміст права на соціальний захист осіб, яким раніше призначено пенсії за цим Законом, залишився незмінним.

Посилання позивача на принцип дії норм права у часі є безпідставними, оскільки такий принцип застосовується до правовідносин, що виникли до набрання чинності конкретною нормою права. Зокрема, до вищезазначених змін у законодавстві виникло право позивача на пенсію, яке є незмінним. Разом з тим, право на перерахунок пенсії у ОСОБА_2 могло виникнути лише після звернення з відповідною заявою до пенсійного органу, що є у причинному зв'язку із отриманням довідки про заробітну плату. Однак, таке звернення щодо отримання довідки про заробітну плату державного службовця відбулось після внесення змін до Постанови № 865, у якій видача такої не передбачена, що і призвело до відповідних правових наслідків.

Таким чином, у спірних правовідносинах пенсійний орган здійснював свої повноваження в межах та у спосіб, що передбачений Законами України, оскільки відповідно до постанови КМ України від 09 грудня 2015 року № 1013, були внесені зміни до пункту 5 постанови КМ України № 865, а тому починаючи з 01 грудня 2015 року державні органи за останнім місцем роботи уповноважені видавати довідку лише для призначення пенсії, а не для її перерахунку.

Також, суд звертає увагу на те, що відповідно до рішення Конституційного Суду України від 25 січня 2012 року за №3-рп/2012 державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії можуть бути визначені як Законами України, так і іншими нормативно - правовими актами, зокрема, актами Кабінету Міністрів України.

Механізм реалізації цих прав може бути змінений Державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного розподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства.

Конституційною гарантією є гарантія права на пенсію в розмірі, не меншому ніж прожитковий мінімум, встановлений законом (ст.46 Конституції України). Право на підвищення розміру пенсії не є конституційною гарантією чи певним досягнутим соціальним мінімумом, що не може бути зменшеним за наявності інших компенсаційних інструментів від знецінення коштів, що надаються як соціальна виплата.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Великода проти України» від 03 червня 2014 року, зазначено, що законодавчі норми можуть змінюватися, передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. зміна механізму нарахування певних видів соціальних виплат та допомоги є конституційно допустимою до тих меж, за якими ставиться під сумнів сама сутність змісту права на соціальний захист.

Разом з тим, суд зазначає, що аналогічна правова позиція висвітлена у постанові від 12 липня 2016 року у справі № 21-1726а16 Верховного Суду України, відповідно до якої, відсутність постанови Кабінету Міністрів України, яка чітко визначає розмір заробітної плати (чи пенсії) не є підставою для застосування вже недіючих норм Закону України для проведення перерахунку заробітної плати (пенсії).

Конституційний Суд України у пункті 2.1 рішення № 20-рп/2011 від 26 грудня 2011 року прийшов до висновку, що зміна механізму нарахування певних видів соціальних виплат та допомоги є конституційно допустимою до тих меж, за якими ставиться під сумнів сама сутність змісту права на соціальний захист. У пункті 2.2 вказаного рішення зазначено, що Кабінет Міністрів України повноважний вживати заходів щодо забезпечення прав і свобод людини і громадянина та проводити політику у сфері соціального захисту (пункти 2, 3 статті 116) (254к/96-ВР). У Рішенні від 02 березня 1999 року № 2-рп/99 Конституційний Суд України зазначив, що здійснення в цілому політики соціального захисту не належить до виключних повноважень Верховної Ради України.

Згідно з викладеними обставинами та з урахуванням вищезазначених норм закону, суд прийшов до висновку, що позов є безпідставним та задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 8-11, 18, 71, 160-163, 186 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

У задоволені позову ОСОБА_2 до Старовижівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області про визнання дій протиправними та зобов'язати вчинити певні дії відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного адміністративного суду через Старовижівський районний суд Волинської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя О. В. Назарук

Повний текст постанови виготовлено 14 березня 2017 року.