Справа № 404/4564/16-а
Суддя: Павелко І. Л.
Дата ухвалення: 2017-03-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 404/4564/16-а
Номер провадження 2-а/404/23/17
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2017 року Кіровський районний суд м. Кіровограда

в складі: головуючого судді Павелко І.Л.

з секретарем Клоченко Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора ПП роти № 1 батальону УПП в м. Кіровограді Варіченко Ольги Василівни про визнання дій інспектора ПП роти № 1 батальону УПП в м. Кіровограді Варіченко Ольги Василівни щодо розгляду справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 неправомірними, скасування постанови ПС 3 № 118917 від 08.07.2016 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,-

В С Т А Н О В И В:
Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати дії інспектора роти № 1 батальону УПП в м. Кіровограді Варіченко О.В. щодо розгляду справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 неправомірними, скасувати постанову ПС 3 № 118917 від 08.07.2016 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 .
В позові ОСОБА_1 пояснив, що він незаконно був звинувачений у скоєнні адміністративного правопорушення, яке полягає в тому, що він начебтозупинився ближче ніж 10 метрів від виїзду з прилеглої території, яка знаходиться по АДРЕСА_1 .

Позивач вказав, що незаконно розглянувши справу на місці зупинки транспортного засобу, без складання протоколу про скоєння адміністративного правопорушення, інспектор Варіченко О.В.не дала позивачу можливості скористатися своїми правами передбаченими ст. 268 КУпАП у повному обсязі. Розгляд справи на дорозі, на місці зупинки транспортного засобу, унеможливило виконання вимог ст.245 КУпАП щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи.

Позивач вважає, що згідно ст. 276 КУпАП «за місцем його вчинення» вважається місце знаходження органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення, тобто по вул. Панфіловців, 22-а, м. Кіровограда.

Крім того ОСОБА_2 вважає, що повинен був ознайомитись з матеріалами справи, підготуватись до справи, знайти адвоката згідно ст. 268 КУпАП.

Позивач вважає, що він не отримав від інспектора доказів скоєння ним адміністративного правопорушення, передбачених ст. 251 КУпАП. Інспектор не вказала прилад, яким вимірювала відстань від автомобіля до виїзду з прилеглої території, та чи прошов даний прилад метрологічну перевірку.
ОСОБА_1 в судове засідання не зявився, повідомлявся належним чином,подав до суду заяву від 14.03.2017 року, в якій просив розглянути його позов за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі.
Відповідач в судове засідання не зявився, повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив.
Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх наданими доказами, суд прийшов до наступного.
Судом встановлено, що 08.07.2016 року інспектором роти № 1 батальону УПП в м. Кіровограді Варіченко О.В. було винесено постанову серії ПС 3 № 118917 про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП за результатами якої ОСОБА_1 було піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу у розмірі 255,00 грн.
З постанови вбачається, що 08.07.2016 року о 11-40 год. в м. Кіровограді по вул. Т.Карпи, водій, керуючи автомобілем Mitsubishi Outlander, номерний знак НОМЕР_1 , здійснив зупинку ближче ніж 10 метрів від виїзду з прилеглої території, чим порушив вимоги п. 15.9 ПДР України, вчинивши правопорушення, передбачене ч.1 ст. 122 КУпАП.

Згідно ч. 1 ст. 122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.
Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Відповідно до ч. 1 ст. 69 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових, доказів, висновків експертів.
Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.
Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа), що розглядає справу про адміністративне правопорушення оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.
Доводи позивача щодо того, що він не скоював вказаного правопорушення, спростовуються відео, наданим відповідачем та яке є безперечним доказом скоєння позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП, оскільки на відео видно, що автомобіль ОСОБА_1 знаходився ближче ніж за 10 метрів від виїзду з прилеглої території. А, крім того, надаючи пояснення на відео фіксацію, позивач визнав факт скоєння ним даного правопорушення.

Доводи позивача щодо того, що невідомо яким шляхом вимірювалась відстань від його автомобіля до в`їзду до прилеглої території безпідставні, оскільки з відео фіксації правопорушення вбачається, що в`їзд знаходиться поряд з автомобілем позивача і вимірювання цей факт не потребує.
Доводи позивача щодо того, що справа повинна розглядатись за адресою: АДРЕСА_2 , де розташоване Управління патрульної поліції м. Кіровограда, а не за місцем зупинки автомобіля спростовуєтьсярішенням Конституційного суду України від 26 травня 2015 року №5-рп/2015, згідно якого положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення, яке передбачає, що "справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення", в аспекті порушеного у конституційному поданні питання необхідно розуміти так, що використане в ньому словосполучення "за місцем його вчинення" визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

Посилання позивача щодо не складання інспектором протоколу про скоєння адміністративного правопорушення спростовуються самим ОСОБА_1 , який в позовній заяві власноручно вказав, що відповідно до ч.2-4 ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесений до компетенції Національної поліції та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматизованому режимі. Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення. У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді скарги або протесту на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень: залишає постанову без зміни, а скаргу або протест без задоволення; скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд; скасовує постанову і закриває справу; змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.
За таких обставин суд приходить до висновку про те, що дії інспектора в частині винесення відносно ОСОБА_1 постанови від 08.07.2016 року є правомірними, а сама постанова серії ПС 3 № 118917 є законною та обгрунтованою, в зв`язку з чим вона скасуванню не підлягає.
Статтею 171-2 КАС України передбачено, що рішення місцевого загального суду як адміністративного суду у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності є остаточним і оскарженню не підлягає.
Проте рішенням Конституційного суду України від 08.04.2015 року положення статті 171-2 КАС України визнано неконституційним. А тому, суд приходить до висновку, що постанова суду має бути оскаржена.
Керуючись ч. 1 ст. 122, п.1 ст. 247, ст. ст. 33, 251, 280, 283, 289, 293 КУпАП, ст. ст. 10-11, 71, 86, ст. ст. 162-164 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні вимог адміністративного позову ОСОБА_1 до інспектора ПП роти № 1 батальону УПП в м. Кіровограді Варіченко Ольги Василівни про визнання дій інспектора ПП роти № 1 батальону УПП в м. Кіровограді Варіченко Ольги Василівни щодо розгляду справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 неправомірними, скасування постанови ПС 3 № 118917 від 08.07.2016 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського адміністративного апеляційного суду через Кіровський районний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення апеляційної скарги.

Суддя Кіровського районного суду м.Кіровограда І. Л. Павелко