Справа № 205/8763/16-а(2а/205/229/16)
Суддя: Прокопчук Т.С.
Дата ухвалення: 2017-03-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

16 березня 2017 рокусправа № 205/8763/16-а(2а/205/229/16)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Прокопчук Т.С.

суддів: Шлай А.В. Чабаненко С.В.

за участю секретаря судового засідання: Горшкова В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в місті Дніпропетровську

на постанову Ленінського районного суду міста Дніпропетровська від 06 грудня 2016 року по справі

за позовом ОСОБА_1 до Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в місті Дніпропетровську про визнання дій протиправними, розпорядження щодо визначення стажу роботи та розміру щомісячного грошового утримування, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1.23.11.2016 року звернувся до суду з позовом до відповідача Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в місті Дніпропетровську (далі - Правобережне ОУ ПФУ в м. Дніпропетровськ), в якому просить визнати протиправними дії та розпорядження відповідача, викладене у протоколі від 18.10.2016 року, при розгляді його заяви від 16.09.2016 року, про визначення розміру довічного грошового утримання у розмірі 80 % від суддівської винагороди виходячи із стажу роботи на посаді судді 20 років; зобов'язати відповідача з 16.09.2016 року призначити та виплатити йому щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці в розмірі 90 % грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді на час здійснення нарахування, без обмеження граничного розміру.

Ленінським районним судом м. Дніпропетровська справа розглянута в порядку скороченого провадження, постановою суду від 06.12.2016 року позов задоволено, стягнуто на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача сплачену суму судового збору в розмірі 551,20 грн.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, Правобережним ОУ ПФУ в м. Дніпропетровську подано апеляційну скаргу, в якій апелянт просить постанову скасувати та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позовних вимог відмовити.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, а також правильність застосування судом норм матеріального права та правової оцінки обставин у справі, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Із наявної в матеріалах справи копії трудової книжки ОСОБА_1 вбачається, що позивач, зокрема:

в період з 30.10.1982 року по 28.11.1984 року проходив службу в рядах ЗС СРСР;

в період з 01.09.1985 року по 30.06.1989 року навчався на денному відділенні Харківського юридичного інституту;

в період з 01.02.1989 року по 10.01.1995 року працював на посадах стажиста слідчого, слідчого, старшого слідчого прокуратури Кіровського району м. Дніпропетровська;

в період з 10.01.1995 року по 16.11.1999 року працював на посаді заступника прокурора Красногвардійського району м. Дніпропетровська;

в період з 17.11.1999 року по 05.06.2008 року працював на посаді судді Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська;

в період з 06.06.2008 року по 15.09.2016 року працював на посаді судді Апеляційного суду Дніпропетровської області.

08.09.2016 року Верховною радою України прийнято постанову №1515 - VIII, якою, зокрема ОСОБА_1 у зв'язку з поданою ним заявою про відставку звільнено з посади судді, на підставі якої наказом Апеляційного суду Дніпропетровської області №151/к від 12.09.2016 року позивача з 15.09.2016 року відраховано зі складу суддів даного суду.

16.09.2016 року ОСОБА_1 звернувся до Правобережного ОУ ПФУ в м. Дніпропетровську з заявою щодо призначення йому щомісячного довічного утримання судді у відставці.

Рішенням Правобережного ОУ ПФУ в м. Дніпропетровську, викладеним у формі протоколу від 18.10.2016 року, позивачу зараховано стаж роботи, зокрема 16 років 8 місяців 16 днів - на посаді судді, 9 років 10 місяців - на посаді слідчого та прокурора, 2 роки 29 днів військової служби та з 16.09.2016 року призначено щомісячне довічне грошове утримання відповідно до приписів Закону України «Про судоустрій та статус суддів» №2453-VI від 07.07.2010 року (далі - Закон №2453-VI) у розмірі 80 % від суддівської винагороди.

Не погодившись з таким рішенням позивач 21.10.2016 року звернувся до відповідача з відповідною заявою, на яку Правобережним ОУ ПФУ в м. Дніпропетровську листом №С-98/16 від 31.10.2016 року позивачу роз'яснено про неможливість виплати йому щомісячного довічного грошового утримання судді у розмірі 90 % від суддівської винагороди за приписами ч. 3 ст. 141 Закону №2453-VI у зв'язку з недостатнім стажем роботи на посаді судді 16 років 08 місяців 16 днів.

Не погодившись з зазначеними діями та рішенням відповідача, позивач оскаржив їх в судовому порядку.

Приписами ч. 3 ст. 141 Закону №2453-VI, в редакції Закону України «Про забезпечення права на справедливий суд», з урахуванням Рішення Конституційного Суду України від 08.06.2016 року №1-8/2016, визначено, що щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 80 % грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на 2% заробітку, але не може бути більшим ніж 90 % заробітної плати судді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання.

Статтею 135 Закону № 2453-VI встановлено, що до стажу роботи на посаді судді зараховується робота на посаді: судді судів України, арбітра (судді) арбітражних судів України, державного арбітра колишнього Державного арбітражу України, арбітра відомчих арбітражів України; члена ВРЮ, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України; судді у судах та арбітрів у державному і відомчому арбітражах колишнього СРСР та республік, що входили до його складу.

Водночас, відповідно до приписів п. 11 Перехідних положень Закону № 2453-VI, в редакції чинній до 28.03.2015 року, визначено, що судді призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день набрання чинності цим Законом.

Колегія суддів звертає увагу, що Конституційний суд України в рішенні №1-8/2016 від 08.06.2016 року зазначив, що при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу визначених Конституцією України гарантій незалежності суддів.

До набрання чинності Законом № 2453-VI зазначені правовідносини регулювались Законом України «Про статус суддів» № 2862-ХІІ від 15.12.1992 року (далі - Закон № 2862-ХІІ).

Згідно з ч.4 ст.43 Закону №2862-ХІІ, до стажу роботи, що дає право на отримання щомісячного довічного грошового утримання, крім роботи на посадах суддів судів України, державних арбітрів, арбітрів відомчих арбітражів України, зараховується також час роботи на посадах суддів і арбітрів у судах та державному і відомчому арбітражі колишнього СРСР та республік, що раніше входили до складу СРСР, час роботи на посадах, безпосередньо пов'язаних з керівництвом та контролем за діяльністю судів у Верховному Суді України, в обласних судах, Київському і Севастопольському міських судах, Міністерстві юстиції України та підвідомчих йому органах на місцях, за діяльністю арбітражів у Державному арбітражі України, Вищому арбітражному суді України, а також на посадах прокурорів і слідчих за умови наявності у всіх зазначених осіб стажу роботи на посаді судді не менше 10 років (абзац 2 цієї статті).

Крім того, положеннями пп.3-1 п.3 постанови Кабінету Міністрів України «Про оплату праці та щомісячне грошове утримання суддів» №865 від 03.09.2005 року, що діяла до 01.01.2011 року, визначено, що до стажу роботи, що дає судді право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, за умови роботи на посаді судді не менш як 10 років зараховується, крім стажу трудової діяльності, визначеного законом, половина строку навчання за денною формою у вищих юридичних навчальних закладах, на юридичних факультетах вищих навчальних закладів та календарний період проходження строкової військової служби.

Аналогічні приписи містить також Указ Президента України № 584/95 від 10.07.1995 року «Про додаткові заходи щодо соціального захисту суддів», в редакції до 20.03.2008 року.

Враховуючи викладене суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції про неправомірність дій відповідача та прийнятого ним рішення, викладеного у формі протоколу від 18.10.2016 року та правомірність покладання на відповідача обов'язку з дати звернення позивача, а саме з 16.09.2016 року призначити та виплачувати йому щомісячне довічне грошове утримання, як судді у відставці у розмірі 90% грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, оскільки наявний у позивача стаж роботи, а саме 30 років 6 місяців 15 днів, з якого 16 років 8 місяців 16 днів роботи на посаді судді, 9 років 10 місяців роботи на посаді слідчого та прокурора, 2 роки 29 днів військової служби, які відповідачем позивачу зараховані, а також 1 рік 11 місяців навчання на денному відділенні Харківського юридичного інституту, дають йому право на обчислення розміру його довічного грошового утримання виходячи з даного відсотку.

Доводами апеляційної скарги висновки суду першої інстанції не спростовуються.

За таких обставин суд апеляційної інстанції вважає, що судом першої інстанції в достатньому обсязі з'ясовано обставини справи та ухвалене рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права і підстави для його скасування відсутні.

Керуючись п.1 ч.1 ст.198, ст.ст.200, 205, 206 КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в місті Дніпропетровську - залишити без задоволення.

Постанову Ленінського районного суду міста Дніпропетровська від 06 грудня 2016 року - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції відповідно до приписів п. 10 ст. 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий: Т.С. Прокопчук

Суддя: А.В. Шлай

Суддя: С.В. Чабаненко