Справа № 347/1906/16
Суддя: Крилюк М.І.
Дата ухвалення: 2017-03-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 347/1906/16
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.03.2017 м. Косів

Косівський районний суд Івано-Франківської області в складі: головуючої судді: Крилюк М.І.,

секретаря: Терлюжак Н.П.,

представника: ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Косів адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Косівської районної ради, Косівської центральної районної лікарні, управління праці та соціального захисту населення Косівської РДА про визнання незаконною бездіяльність та стягнення особисто витрачених коштів на лікування, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася в суд із позовом до Косівської районної ради, Косівської центральної районної лікарні, управління праці та соціального захисту населення Косівської РДА про визнання незаконною бездіяльність та стягнення особисто витрачених коштів на лікування.

В судовому засіданні представник позивачки, ОСОБА_3, вимоги адміністративного позову підтримав, суду пояснив, що в його дружини ОСОБА_2Ю, близько чотирьох років тому на ґрунті хронічних хвороб розвинулася гостра хронічна хвороба нирок і останню було визнано такою, що потребує тричі на тиждень проходити процедури гемодіалізу. Раніше позивачка за його допомогою у призначений лікарем час могла прибувати до Косівського центру гемодіалізу де проходила відповідні процедури.

Починаючи з вересня місяця 2015 року ОСОБА_2 в силу погіршення стану здоров»я не може самостійно пересуватися а тому для неї виникла велика проблема регулярно у визначений час добиратися до Косівської ЦРЛ. Численні його звернення до всіх установ, які вправі вирішити дану проблему, і зокрема і до відповідачів по даній справі, були залишені без уваги та позитивного вирішення.

Основною причиною неможливості забезпечення позивачки транспортуванням до Косівського центру гемодіалізу для проходження відповідних процедур є недофінансування медичного транспорту Косівської ЦРЛ.

За державною програмою з питань гемодіалізу, всі ці питання віднесенні за рахунок держави. Однак, з вини відповідачів, ОСОБА_2 була змушена певні розхідні матеріали купувати за власний кошт, що для їх сім»ї є надто обтяжливо. Зокрема, згідно наявних чеків ним придбано розхідних матеріалів та необхідних ліків на загальну суму 15148.63 грн., які просить повернути за рахунок відповідачів. Крім цього протягом більше двох з половиною місяців, а саме з червня по вересень 2016 року позивачка була змушена проводити оплату пального медичної автомашини, яка її доставляла на вказані медичні процедури. Згідно довідки № 882/1300-1 від 24.09.2016 року, виданої Косівською ЦРЛ, у червні ОСОБА_2 отримала 12 сеансів гемодіалізу, на які прибувала за власний кошт. В липні місяці цього року таких сеансів було 13 на які вона прибувала також за власний кошт, в серпні 8 разів позивачка прибувала за власний кошт, а у вересні 3 рази. Таким чином за вказаний період часу ОСОБА_2 отримала 36 сеансів, 25 з яких прибувала за власний кошт. Беручи до уваги, що в кожну поїздку ( до лікарні і в зворотньому напрямку) необхідно витратити по 7 літрів бензину, то кожна поїздка обходилася по: 7 л х 23 грн. = 161 грн. Тому загальна вартість транспортних розходів складає: 25 разів х 161 гр. = 4025 грн. Окрім цього до суми позову слід віднести деякі транспортні розходи на поїздки в м.Івано-Франківськ та назад на загальну суму 219.06 грн. Всього загальна сума позовних вимог становить: 219.06 грн.+ 4025 грн. + 15148.63 = 19392.69 грн. Однак в ході розгляду судом справи позивачкою додатково понесено витрати на лікування 2310,38 грн. Таким чином станом на 13.12.2016 року матеріальні витрати складали в загальному розмірі 21703,07 грн , які просить стягнути із відповідачів та визнати незаконною їх бездіяльність.

В судовому засіданні представник позивачки, ОСОБА_1Д, вимоги адміністративного позову ОСОБА_2Ю, підтримав з підстав викладених в позові та просив постановити рішення про задоволення позову в повному обсязі.

Представник відповідача, Косівської районної ради, ОСОБА_4 вимоги адміністративного позову заперечила, суду пояснила, що кошти місцевого бюджету асигновані на охорону здоров»я, використовуються для забезпечення населенню гарантованого рівня медичної допомоги, фінансування державних цільових і місцевих програм охорони здоров»я. Обсяги бюджетного фінансування визначаються на підставі науково обґрунтованих нормативів з розрахунку на одного жителя. Статтею 7 Закону України "Основи законодавства України про охорону здоров'я" передбачено, що держава згідно з Конституцією України гарантує надання всім громадянам гарантованого рівня медичної допомоги у обсязі, що встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Перелік видів безоплатної медичної допомоги, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 11 липня 2002 року №955 "Про затвердження Програми подання громадянам гарантованої державою безоплатної медичної допомоги". Зміст зазначеної Постанови вказує на те, що транспортування хворих до місця проведення процедур гемодіалізу та відвезення таких хворих до місця проживання після проведення процедур не належить до переліку видів безоплатної медичної допомоги, гарантованої державою. Просить в позові відмовити.

Представник відповідача, Косівської центральної районної лікарні, ОСОБА_5 вимогу адміністративного позову заперечив, суду пояснив, що ОСОБА_2Ю, жителька с. Стопчатів, Косівського району перебуває на лікуванні в міжрайонному центрі нефрології та діалізу з 20.12.2012 р. по даний час і отримує сеанси гемодіалізу 3 рази в тиждень по 4 години. Термін лікування по життєво. Надання медичної допомоги здійснюється відповідно до наказу Міністерства охорони здоров'я від 11.02.2016р. № 89 «Про затвердження та впровадження медико-технологічних документів зі стандартизації медичної допомоги пацієнтам з хронічною хворобою нирок V стадії із застосуванням гемодіалізу або перитонеального діалізу». Транспортування хворих на процедуру гемодіалізу не входить до компетенції закладів охорони здоров'я а тому просить в позові відмовити.

Представник співвідповідача, управління праці та соціального захисту населення Косівської РДА в судове засідання не з»явився будучи повідомленим про час та місце розгляду справи по суті.

Суд вислухавши представника позивачки та представників відповідача, вивчивши матеріали справи вважає вимоги адміністративного позову підставними, доведеними в судовому засіданні і такими, що підлягають до часткового задоволення із наступних підстав:

Як встановлено в судовому засіданні позивачка в справі ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 жителька с. Стопчатів, Косівського району перебуває на лікуванні в міжрайонному центрі нефрології та діалізу з 20.12.2012р. по даний час і отримує сеанси гемодіалізу 3 рази в тиждень по 4 години, Термін лікування по життєво.

Як вбачається із відношення департаменту охорони здоров»я Івано-Франківської ОДА за № В-8/726 від 25.08.2016 року (а.с.17) 17.08.2016 р. в Косівській ЦРЛ відбулася нарада, на яку були запрошені заступник голови Косівської районної ради ОСОБА_6, начальник управління праці та соціального захисту населення ОСОБА_7 та директор територіального центру по обслуговуванню інвалідів ОСОБА_8 Рішенням наради зобов'язано адміністрацію Косівської ЦРЛ забезпечити ОСОБА_2 належним медикаментозним лікуванням в межах централізованих закупівель та місцевих бюджетних асигнувань, продовжити проведення реабілітаційної терапії на базі лікувальних закладів району. Управління праці та соціального захисту населення Косівської РДА взяло на себе зобов'язання виділити кошти в сумі 10 000 грн. для забезпечення транспортування ОСОБА_2 до кінця року в Косівський центр нефрології та діалізу. Адміністрації району рекомендовано на 2017 рік до місцевої програми соціального захисту інвалідів внести окремий пункт, який стосується забезпечення транспортуванням інвалідів, котрі лікуються програмним діалізом і мають виражені обмеження в пересуванні.

Відповідно до ч.3 ст. 4 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» визначено, що соціальний захист інвалідів є складовою діяльності держави щодо забезпечення прав і можливостей інвалідів нарівні з іншими громадянами та полягає у наданні пенсії, державної допомоги, компенсаційних та інших виплат, пільг. соціальних послуг, здійсненні реабілітаційних заходів, встановленні опіки (піклування) або забезпеченні стороннього догляду.

Стаття 37 цього Закону встановлює, що види необхідної матеріальної, соціально-побутової і медичної допомоги інвалідам визначаються органами медико-соціальної експертизи в індивідуальній програмі реабілітації. А стаття 38 Закону встановлює, що інваліди, які отримують пенсію, що не перевищує мінімального розміру пенсії, або державну соціальну допомогу, призначену замість пенсії, діти-інваліди мають право на безплатне придбання лікарських засобів за рецептами лікарів у разі амбулаторного лікування. Інваліди першої і другої груп мають право при амбулаторному лікуванні на придбання лікарських засобів за рецептами лікарів з оплатою 50 відсотків їх вартості.

Що стосується транспортного перевезення інвалідів то ст.38-1 Закону передбачено, що інваліди І та II групи, діти-інваліди та особи, які супроводжують інвалідів І групи або дітей-інвалідів (не більше однієї особи, яка супроводжує інваліда І групи або дитину-інваліда), мають право на безплатний проїзд у пасажирському міському транспорті (крім таксі), та мають право 50-відсоткову знижку вартості проїзду на міжміських внутрішньообласних маршрутах з 1 жовтня по 15 травня.

Відповідно до Рішення Косівської районної ради № 213-6/2016 від 15.12.2016 року (а.с.74) затверджено районну «Комплексну програму соціального захисту населення Косівського району на 2017-2021 роках». Встановлено, що бюджетні призначення для реалізації заходів Програми на кожен рік передбачають щорічно при формуванні районного бюджету , виходячи із можливостей його дохідної частини призначень місцевих бюджетів та інших джерел фінансування і затверджуються рішеннями районної ради про бюджет чи зміні до нього на відповідний бюджетний період.

Із долученого до матеріалів Переліку заходів, джерел та обсягів фінансування районної комплексної Програми соціального захисту населення Косівського району у 2017-2021 роках ( а.с. 75-83) , зокрема п.7 розділу 6 передбачено виділення коштів для пацієнтів , які перебувають на програмному діалізі і мають обмеження у пересуванні.

Не зважаючи на численні звернення сім»ї позивачки управлінням праці та соціального захисту населення Косівської РДА тільки 06.02.2017 року направлено бюджетний запит до Косівської районної ради та фінуправління Косівської РДА про виділення коштів для транспортування позивачки до Косівської ЦРЛ для проведення процедур гемодіалізу у 2017 році.

Відповідно до витягу із Протоколу № 29 засідання постійної комісії з питань бюджету та фінансів від 14.02.2017 року, комісією вирішено управлінню праці та соціального захисту населення РДА передбачати видатки на фінансування порушеного питання у рамках реалізації заходів районної Комплексної програми соціального захисту населення у 2017-2020 роках. Так як згідно рішення постійної комісії з питань бюджету та фінансів від 31.01.2017 року за № 2-28/2017 на вищезазначену програму виділено 38,8 тис.грн.

Таким чином в судовому засіданні встановлено, що за державною програмою з питань гемодіалізу, повинно бути вирішено видатки за рахунок держави на транспортування хворих. Однак, з вини відповідачів, ОСОБА_2 була змушена певні розхідні матеріали купувати за власний кошт.

Зокрема, згідно наявних чеків (а.с. 22-35, 56-58) позивачкою придбано розхідних матеріалів та необхідних ліків на загальну суму 21703,07 грн, що підлягає до відшкодування та стягнення із управління праці та соціального захисту населення Косівської РДА

Суд вважає такою, що не підлягає задоволенню вимогу позивачки в частині стягнення витрат на придбання нею розхідних матеріалів, ліків та транспортних витрат із Косівської районної ради та Косівської ЦРЛ, так як фактично транспортування хворих на процедуру гемодіалізу не входить до компетенції закладів охорони здоров»я та районної ради. Разом із тим суд вважає доведеною в повному обсязі вимогу позивачки в частині визнання незаконною бездіяльність Косівської районної ради та управління праці та соціального захисту населення Косівської РДА в частині надання коштів на придбання ліків та транспортування хворої ОСОБА_2 на процедури гемодіалізу та іншої медичної допомоги.

Згідно з ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

В силу ч. 1 ст.9 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України; суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст.11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ч. 1ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідно до ч. 2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно з ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), добросовісно; розсудливо; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).

Доводи представників позивачки, якими вони обґрунтовували позовні вимоги частково знайшли своє підтвердження впродовж розгляду справи та не спростовано відповідачами а тому і підлягають до часткового задоволення.

На підставі наведеного ЗУ «Основи законодавства України про охорону здоров»я», ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні», ЗУ «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні», та керуючись ст.ст. 17,19, 158-167 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Позов задоволити частково.

Визнати незаконною бездіяльність Косівської районної ради та управління праці та соціального захисту населення Косівської РДА в частині надання коштів на придбання ліків та транспортування хворої ОСОБА_2 на процедури гемодіалізу та іншої медичної допомоги.

Стягнути з управління праці та соціального захисту населення Косівської РДА на користь ОСОБА_2 21703 (двадцять одна тисяча сімсот три грн.) 07коп. витрат на медичну допомогу.

В решті позовних вимог відмовити.

Постанова суду вступає в законну силу після закінчення строку для подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана до Львівського Апеляційного суду через Косівський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: М.І. Крилюк