Справа № 2-а-9858/10
Суддя: Дьомич Л. М.
Дата ухвалення: 2010-11-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-9858/10
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2010 року Кіровський районний суд

Кіровоградської області в особі судді Бершадської О.В., розглянувши в порядку скороченого провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Кіровограді про визнання протиправними дій та зобов'язання здійснити перерахунок і виплати основної та додаткової пенсії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач 22.10.2010 року звернувся в суд із адміністративним позовом, яким просить визнати неправомірною діяльність Управління Пенсійного фонду України в м. Кіровограді про відмову йому у здійсненні перерахунку призначеної пенсії в розмірі нижчому ніж встановленому ст.ст. 50, 54 Закону України " Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" ; зобов"язати Управління Пенсійного фонду України в м. Кіровограді провести перерахунок та виплату йому підвищеної пенсії по інвалідності і додаткової пенсії, призначити та здійснювати виплати пенсії у розмірах, визначених ст.ст. 50, 54, 67 Закону України " Про статус та соціальний захист громадян , які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", з урахуванням норм ч.І ст. 28 ЗУ « Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування». На обгрунтування своїх вимог посилається на те, що він як інвалід другої групи внаслідок захворювання, пов'язаного з катастрофою на ЧАЕС, отримує пенсію, призначену у відповідності з Законом України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". Згідно зі ст.54 цього Закону призначений розмір пенсії для інвалідів II групи повинен бути не нижчим 8 мінімальних пенсій за віком. Крім того, відповідно до ст.50 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" особам, віднесеним до 1 категорії, що є інвалідами 2-ї групи, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі 75% мінімальної пенсії за віком. Основна та додаткова пенсія виплачується у меншому розмірі і за його зверненням відповідач перерахунок пенсії не провів.

Відповідач -Управління Пенсійного фонду України в м. Кіровограді надав 16.11.2010 року до суду заперечення, в яких просив відмовити у задоволенні позовних вимог, оскільки виплата зазначених позивачем пенсій провадиться за бюджетною програмою "Пенсійне забезпечення осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, віднесених до категорії 1" з бюджету Пенсійного Фонду України на відповідний рік за рахунок коштів державного бюджету, що виділяються згідно із законами України на відповідний рік. Управління не отримувало коштів в необхідних розмірах з державного бюджету. Просив застосувати ст. 99,100 КАС України.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 183-2 КАС України суддя розглядає справу в порядку скороченого провадження одноособово, без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі.

Суд, вивчивши письмові докази по справі, вважає позов таким, що підлягає до задоволення, виходячи із наступного. Право на належний соціальний захист громадян України закріплено у ст.46 Конституції України. Статтею 22 Конституції України передбачено, що при прийнятті інших або нових законів, при внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод громадян.

Позивач є інвалідом II групи, захворювання якого пов'язане з Чорнобильською катастрофою, віднесений до 1 категорії осіб, що постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, одержує пенсію по інвалідності на підставі ст.54 Закону та додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю, на підставі ст.50 цього Закону.

Суд вважає, що при розрахунку державної та додаткової пенсії, передбачених статтями 50, 54 Закону, застосуванню підлягає розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, установлений у законі про Державний бюджет України на відповідний рік, виходячи з якого визначається мінімальний розмір пенсії за віком. Порядок обчислення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсій у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи затверджено постановою КМУ від 30 травня 1997 року № 523. Ця постанова є чинною, її положення стосовно критеріїв обчислення розмірів пенсій відповідають змісту статей 50, 54 Закону. А в п.2 постанови від 03 січня 2002 року № 1, яку застосував відповідач, КМУ установив розміри сум, з яких проводиться розрахунок пенсій, усупереч положенням зазначених статей закону, при чому ці суми не відповідають розмірам мінімальної пенсії за віком.

При вирішенні даного спору суд виходить із загальних засад пріоритету законів над підзаконними актами, тому при розрахунку державної та додаткової пенсії, передбачених статтями 50, 54 Закону № 796-ХІІ, застосуванню підлягає розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, установлений в законі про Державний бюджет України на відповідний рік, з урахуванням якого визначається мінімальний розмір пенсії за віком.

Положення ч. З ст. 28 Закону № 1058 - IV не є перешкодою для застосування зазначеної величини (мінімальної пенсії за віком) для розрахунку інших пов'язаних із нею пенсій чи доплат, оскільки чинним законодавством не встановлено іншого розміру пенсії за віком.

Відповідно до Закону України від 05.10.2006 року «Про внесення змін до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» » вказаний Закон доповнено ст.71, згідно з якою дія положень цього Закону не може призупинятись іншими законами, крім Законів про внесення змін до цього Закону.

Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 року № 10-рп визнано неконституційними положення п.28 розділу II «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» Закону України «Про Державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», якими були внесені зміни в Закон України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». У цьому ж Рішенні Конституційного Суду України зазначається, що Конституція України не надає закону про Державний бюджет України вищої юридичної сили стосовно інших законів та при прийнятті Закону України «Про Державний Бюджет України» мають бути дотриманні принципи соціальної, правової держави, верховенства права, забезпечена соціальна стабільність, а також збереження пільги, компетенції і гарантії.

Рішення Конституційного Суду України є обов'язковим до виконання на території України, остаточним і не може бути оскаржене.

Рішення Конституційного Суду України у цій справі має преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у зв'язку з правовідносинами, які виникли

ж дії Законів України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення і до деяких законодавчих актів України», визнаних неконституційними.

Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та і місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України. і вирішенні даних правовідносин, які виникли між сторонами у справі, слід керуватися Закону, а не постановами КМ України. Пункт 5 постанови № 9 Пленуму звного Суду України від 01 листопада 1996 року «Про застосування Конституції при здійсненні правосуддя» вказує, що судам необхідно виходити з того, що -івно - правові акти будь-якого державного чи іншого органу підлягають оцінці на жідність як Конституції, так і закону. Якщо при розгляді справи буде встановлено, що |Ш|віативно - правовий акт, який піддягає застосуванню, не відповідає чи суперечить [яввшові, суд зобов'язаний застосувати закон, який регулює ці правовідносини.

Згідно з ч.4 ст.9 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом зиюнності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, аші посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що ¦гредбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.2 ст.152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Практика Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", є джерелом права, свідчить про те, що органи державної влади на можуть посилатись на відсутність коштів як на причину невиконання своїх обов"язків (справа «Кечко проти України», рішення від 08.11.2005 року).

Оскільки закони України мають вищу юридичну силу над урядовими нормативними актами, а Закон України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» має особливу процедуру внесення до нього змін та доповнень, суд вважає, що при вирішенні даного спору підлягають застосуванню саме положення ст.ст.50,54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Отже, з урахуванням всього наведеного суд приходить до висновку, що позивач, як інвалід 2-ї групи, захворювання якого пов'язане з Чорнобильською катастрофою, є особою 1 категорії, має законне право на державну пенсію у розмірі не нижче 8 мінімальних пенсій за віком, а також на додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю в розмірі 75% мінімальної пенсії за віком, починаючи з 22 квітня 2010 року.

Суд також вважає, що для обрахунку пенсій слід застосовувати розмір мінімальної пенсії за віком, яка визначена абзацом першим частини першої статті 28 Закону України «Про загальнообов'язкове Державне пенсійне страхування» в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Даний прожитковий мінімум визначається Законом України про Державний бюджет України на відповідний рік. Судові витрати віднести за рахунок Держави.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 99,158, 159,160,161, 162, 163, 183-2 КАС України, суд ,-

ПОСТАНОВИВ: Позов задовольнити.

Визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в м. Кіровограді щодо відмови у перерахунку та призначенні ОСОБА_1 пенсії по інвалідності в мінімальному розмірі та додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоров"ю , відповідно до статтей 50 та 54 Закону України " Про статус та соціальний захист громадян , які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" , виходячи із розміру мінімальної пенсії за віком, встановленої частиною першою статті 28 Закону

України" Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в м. Кіровограді перерахувати та призначити пенсію по інвалідності ОСОБА_1 в мінімальному розмірі та додаткову пенсію за шкоду заподіяну здоров"ю, відповідно до статтей 50, 54 Закону України " Про статус та соціальний захист громадян , які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", у розмірі 75 відсотків мінімальної пенсії за віком, встановленої частиною першою статті 28 Закону України" Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", з 22 квітня 2010 року.

Судові витрати віднести за рахунок Держави.

Постанова підлягає негайному виконанню у розмірі суми місячного платежу.

Постанову може бути оскаржено до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Кіровський районний Ьуд м. Кіровограда протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції

Суддя Кіровського районного суду м.Кіровограда ОСОБА_2