Справа № 127/27898/16-а
Суддя: Совгира Д. І.
Дата ухвалення: 2017-03-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 127/27898/16-а

Головуючий у 1-й інстанції: Король О.П.

Суддя-доповідач: Совгира Д. І.

14 березня 2017 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Совгири Д. І.

суддів: Курка О. П. Білоуса О.В. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Ременяк С.Я.,

позивача: ОСОБА_2

представника відповідача: Назаренка Р.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 19 січня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання неправомірними дії,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до Вінницького міського суду Вінницької області з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання неправомірними дії.

Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 19 січня 2017 року адміністративний позов задоволено у повному обсязі.

Не погоджуючись з даною постановою суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального права просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволені позовних вимог відмовити.

В судовому засіданні позивач заперечував проти задоволення апеляційної скарги відповідача та просив суд залишити її без задоволення, а постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 19 січня 2017 року - без змін.

Представник відповідача підтримав доводи апеляційної скарги та просив суд задовольнити її.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представників сторін, які прибули в судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що наказом Головного управління державної фіскальної служби у Вінницькій області № 9-о від 19 січня 2016 року позивача звільнено з посади та служби в податковій міліції в запас Збройних Сил України у відставку по п.64 п/п «а» (за віком).

Відповідно до грошового атестату № 2 від 02 лютого 2016 року на момент звільнення, тобто станом на 20 січня 2016 року, посадовий оклад позивача становив 1566,00 грн., оклад за спеціальним званням 130,00 грн., відсоткова надбавка за вислугу років у розмірі 30% - 508,80 грн.

Грошове утримання було визначено відповідності до п.п. 3 п.2 постанови Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2015 року № 1013 - «у межах видатків на оплату праці, затверджених у кошторисах органів виконавчої влади, місцевого самоврядування, прокуратури та інших органів, за рахунок виплат, пов'язаних з індексацією, надбавок, доплат, премій підвищуються на 25 відсотків посадові оклади керівних працівників, спеціалістів і службовців».

Листом, за підписом начальника управління Карабіньовської В.В., ГУ ПФУ у Вінницькій області повідомило про те, що з 22.01. 2016 року позивачу призначено пенсію за вислугу років при обчисленні якої враховано: посадовий оклад 1566,00 грн., оклад за військове звання - 130,00 грн., процентна надбавка за вислугу років у розмірі 30% - 508,80 грн., середньомісячна сума додаткових видів грошового забезпечення за 24 місяці 2497,67 грн.

11 лютого 2016 року Кабінетом Міністрів України прийнято постанову № 77 «Про внесення змін до постанов Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 р. та №1078 від 09 грудня 2015 р. №1013», яка набула чинності 24 лютого 2016 року, період її застосування - з 01 грудня 2015 року. Відповідно до «Змін, що вносяться до постанов КМУ від 17.07.2003 року та №1078 від 09.12.2015 року №1013» затверджених постановою КМУ №77 від 11 лютого 2016 року п.п.3 п.2 викладено у такій редакції: «у межах видатків на оплату праці, затверджених у кошторисах органів виконавчої влади, місцевого самоврядування, прокуратури та інших органів, за рахунок виплат, пов'язаних з індексацією, надбавок, доплат, премій підвищуються на 25 відсотків посадові оклади керівних працівників, спеціалістів і службовців (крім військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та поліцейських)».

Відповідно до грошового атестату №15 від 04 квітня 2016 року, на момент звільнення, тобто станом на 20 січня 2016 року, посадовий оклад позивача становив 1378,00 грн., оклад за спеціальним званням 130,00 грн., відсоткова надбавка за вислугу років у розмірі 30% - 452,40 грн.

В квітні 2016 року листом, за підписом начальника управління ОСОБА_2, ГУ ПФУ у Вінницькій області повідомило позивача про те, що з 01 квітня 2016 року відповідно до вимог постанови Кабінету Міністрів України №77 від 11 лютого 2016 року «Про внесення змін до постанов Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року №1078 і від 09 грудня 2015 року №1013» та документів поданих головним управлінням ДФС України у Вінницькій області, йому проведено перерахунок пенсії. При цьому враховано: посадовий оклад 1378,00 грн., оклад за військове звання - 130,00 грн., процентна надбавка за вислугу років у розмірі 30% - 452,40 грн., середньомісячна сума додаткових видів грошового забезпечення за 24 місяці 2507,86 грн.

19.12.2016 року позивач звернувся до Головного управління пенсійного фонду України у Вінницькій області із заявою про проведення перерахунку пенсії у відповідності до чинного законодавства, на підставі грошового атестату № 2 від 20.01.2016 року, який був виданий на час його звільнення. Проте, в перерахунку пенсії було відмовлено, пояснюючи це вимогами постанови Кабінету Міністрів України №77 від 11.02.2016 року. Згідно вказаної постанови ОСОБА_2.01.04.2016 року був проведений перерахунок.

Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, осіб начальницького і рядового складу Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації України, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв'язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, визначено Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Також, відповідно до п.7 постанови КМУ від 17.07.1992 р. №393 "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їх сімей" передбачено, що військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу пенсії обчислюються виходячи з розміру грошового забезпечення, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 01.01.2011 - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування з урахуванням таких його видів: відповідних окладів за посадою за посадою, військовим (спеціальним) званням (для осіб рядового і начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту щомісячної надбавки за спеціальне звання) та відсоткової надбавки за вислугу років у розмірах, установлених за останньою штатною посадою, займаною перед звільненням; щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення, крім щомісячних надбавок (доплат), установлених особам, які мають право на пенсію за вислугу років згідно із законодавством і залишені за їх згодою та в інтересах справи на службі) та премії.

Так, ч.4 ст. 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09 квітня 1992 року №2262-ХІ передбачено, що «усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв'язку зі зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, або у зв'язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством. Перерахунок пенсій здійснюється на момент виникнення права на перерахунок пенсій і провадиться у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, у строки, передбачені частиною другою статті 51 цього Закону. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим зі служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом. є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій».

Відповідно п.4 «Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", затвердженого постановою КМУ від 13 лютого 2008 р. N 45 «Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", та внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 р. N 393» - «перерахунок пенсії здійснюється на момент виникнення такого права і проводиться у строки, передбачені частинами другою і третьою статті 51 Закону. Якщо внаслідок перерахунку розмір зменшується, пенсія виплачується в раніше встановленому розмірі».

Відповідно до ст.ст. 22 та 64 Конституції України право на пенсійне забезпечення відповідних категорій громадян, встановлене законами України (в тому числі і Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб») є таким, що не підлягає звуженню та обмеженню. Тому звуження та обмеження змісту й обсягу цього права шляхом прийняття нових законів або внесення змін до чинних законів відповідно до ст. 22 Конституції У країни не допускається.

Конституційний Суд України у своєму рішенні від 09.02.1999 р. в справі № 1-рп/99 у п.2 мотивувальної частини висловив правову позицію, що принцип закріплений у частині першій статті 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно - правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Також Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання, пов'язані з реалізацією права на соціальний захист, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція України виокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, які відповідно до статті 17 Конституції України перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України. її економічну та інформаційну безпеку, а саме: у Збройних Силах України, органах Служби безпеки України, міліції, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції. Управління державної охорони України, державної пожежної охорони, Державного департаменту України з питань виконання покарань тощо (рішення Конституційного Суду України від 6 липня 1999 року № 8-рп/99 у справі щодо права на пільги та від 20 березня 2002 року № 5-рп/2002 у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій).

У зазначених рішеннях Конституційний Суд України вказав, що необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення зумовлена насамперед тим, що служба у Збройних Силах України, інших військових формуваннях та правоохоронних органах держави пов'язана з ризиком для життя і здоров'я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей.

Це повинно компенсуватися наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексу організаційно-правових економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення.

Виходячи із висловленого у рішеннях Конституційного Суду України розуміння сутності соціальних гарантій не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що дії відповідача щодо відмови позивачу у перерахунку його пенсії за вислугою років є протиправними, оскільки не відповідають вимогам Конституції України та Закону.

Тому, враховуючи вищезазначене, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального права, які призвели до неправильного вирішення справи, тобто прийнята постанова відповідає матеріалам справи та вимогам закону і підстав для її скасування не вбачається.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті рішення суду з одних лише формальних підстав.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області залишити без задоволення, а постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 19 січня 2017 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.

Ухвала суду складена в повному обсязі 17 березня 2017 року.

Головуючий Совгира Д. І.

Судді Курко О. П. Білоус О.В.