Справа № 296/6471/16-а
Суддя: Шалота К. В.
Дата ухвалення: 2016-12-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 296/6471/16-а
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 грудня 2016 р. м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого - судді Шалоти К.В.,

за участі секретаря судового засідання Яковенко О.В.,

представника відповідача - Сергійчук С.Й.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Державної архітектурно-будівельної інспекції України в особі управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Житомирській області про визнання дій незаконними та скасування постанови про накладення штрафу, -

В С Т А Н О В И В :

У серпні 2016 року ОСОБА_2 (надалі також - позивач) звернувся до суду з позовом до Державної архітектурно-будівельної інспекції України (надалі також - відповідач), в якому просив визнати незаконними дії відповідача та скасувати постанову №141-ф від 19.07.2016 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.188-42 КУпАП.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказував на те, що постанова є незаконною та підлягає скасуванню, оскільки складання адміністративних матеріалів відбулося без його особистої присутності та на підставі матеріалів про які йому нічого не відомо, а також його було позбавлено права надати пояснення, заперечення та бути ознайомленим з матеріалами справи.

Позивач в судове засідання не з"явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, та у разі своєї неявки просив проводити розгляд справи за його вісутності (а.с.2).

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечувала посилаючись на те, що проведеною позаплановою перевіркою на об'єкті будівництва гаража за адресою: пров. 4-й Першотравневий, 14 у м. Житомирі було встановлено, що позивачем розпочато будівельні роботи без дозвільної документації та без повідомлення ДАБІ України про початок будівельних робіт, а також посилаючись на законність постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності просила у задоволенні позову відмовити.

Заслухавши пояснення представника відповідача, вивчивши та дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що 20.05.2016 року головним інспектором будівельного нагляду відділу нагляду за діяльністю органів державного архітектурно-будівельного контролю та ринкового нагляду Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Житомирській області Молодиченко В.В. складено протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2, згідно якого останнім було виконано будівельні роботи з будівництва гаража на два автомобіля за адресою: пров. 4-й Першотравневий, 14 у м. Житомирі, без подання повідомлення про початок виконання будівельних робіт, всупереч ст.ст. 41 Закону України "Про регулювання містобудівельної діяльності" та п. 14 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю», затвердженого постановою КМУ від 23.05.2011 р. №553 (а.с. 26).

Постановою головного інспектора будівельного нагляду відділу нагляду за діяльністю органів державного архітектурно-будівельного контролю та ринкового нагляду Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Житомирській області Молодиченко В.В. по справі про адміністративне правопорушення № 141-ф від 19.07.2016 року, ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.188-42 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 5100 гривень (а.с.4).

Адміністративним правопорушенням (проступком), відповідно до ст.9 КпАП України, визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачена адміністративна відповідальність.

Частиною 1 статті 188-42 КУпАП передбачена відповідальність за невиконання законних вимог (приписів) посадових осіб центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю у вигляді штрафу від 300 до 400 неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з положеннями статті 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують та обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для вирішення справи.

Відповідно до "Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю", затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 23 травня 2011 року №553 посадові особи інспекцій під час здійснення державного архітектурно-будівельного контролю мають право видавати обов'язкові для виконання приписи щодо: усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил; зупинення підготовчих та будівельних робіт, які виконуються без повідомлення, реєстрації декларації про початок їх виконання або дозволу на виконання будівельних робіт (п.11).

У разі виявлення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, крім акта перевірки, складається протокол разом з приписом усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил або приписом про зупинення підготовчих та будівельних робіт, які виконуються без повідомлення, реєстрації декларації про початок їх виконання або дозволу на виконання будівельних робіт (п.17).

Наявні в матеріалах справи акт та протокол по справі про адміністративне правопорушення - є належними доказами того, що ОСОБА_2 порушив норми чинного законодавства та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.188-42 КУпАП.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем виконані роботи з будівництва гаражу без дозвільної документації, всупереч вимогам Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та Порядку виконання будівельних робіт, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №553 від 23.05.2011 року, що також встановлено приписом №120/16-к від 20.05.2016 року, який позивачем не оскаржено, тим самим не заперечується його правомірність, а тому підстав для визнання незаконними дії відповідача щодо винесення постанови у суду немає.

Суд не бере до уваги доводи позивача, викладені в позові, про складання відповідачем адміністративних матеріалів без його особистої присутності, оскільки як вбачається з акту перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 20.05.2016 року, ОСОБА_2 був ознайомлений з направленням для проведення перевірки, особисто приймав участь у проведенні позапланової перевірки, проте від підпису та отримання примірника акту відмовився.

Згідно з частиною 1 статтю 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією або законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 17 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Оцінюючи правомірність дій відповідача, суд керувався критеріями, закріпленими у частині 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, які повинні дотримуватися при реалізації дискреційних повноважень владного суб'єкта.

Відповідно до частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Суд вважає, що відповідач, як суб'єкт владних повноважень діяв в межах своїх повноважень, правомірно, з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, виніс постанову в справі про адміністративне правопорушення відносно позивача за ст. 188-42 ч. 2 КУпАП, наклавши на нього адміністративне стягнення в межах санкції зазначеної статті у виді штрафу в мінімальному розмірі.

Таким чином, сукупність досліджених доказів свідчить про безпідставність вимог позивача, в зв'язку з чим позов не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 8-11, 17, 69 - 72, 86, 87, 158 - 163, 167, 171-2 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 до Державної архітектурно-будівельної інспекції України в особі Управління державної архітектурно- будівельної інспекції у Житомирській області про визнання дій незаконними та скасування постанови про накладення штрафу - відмовити.

Постанова набирає законної сили у строк та у порядку, що визначені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України, і може бути оскаржена до Житомирського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції у порядку, визначеному статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя К. В. Шалота