Справа № 309/4036/16-а,2-а/309/137/16
Суддя: Рибачук Андрій Іванович
Дата ухвалення: 2017-03-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 березня 2017 р. м. Львів № 876/1978/17

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді - Рибачука А. І.,

суддів - Багрія В. М., Старунського Д. М.,

за участю секретаря - Андрушківа І. Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу судді Хустського районного суду Закарпатської області від 09 грудня 2016 року у справі № 309/4036/16-а за позовом ОСОБА_1 до поліцейського взводу ДПС з обслуговування доріг державного значення ГУ НП в Закарпатській області Котубея В. В. про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до поліцейського взводу ДПС з обслуговування доріг державного значення ГУ НП в Закарпатській області Котубея В. В., в якому просив скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення від 15 листопада 2015 року серії БР № 123677, винесену поліцейським взводу ДПС з обслуговування доріг державного значення ГУ НП в Закарпатській області Котубеєм В. В. та закрити провадження у адміністративній справі за відсутністю події адміністративного правопорушення.

Ухвалою судді Хустського районного суду Закарпатської області від 09 грудня 2016 року позивачу повернуто подану ним позовну заяву на підставі пункту 1 частини третьої статті 108 Кодексу адміністративного судочинства України.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою судді, позивач подав апеляційну скаргу, у якій, з посиланням на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить її скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В обґрунтування позовних вимог вказує, що судом першої інстанції помилково повернуто його позовну заяву відповідно до пункту 1 частини третьої статті 108 Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки відповідно до статті 288 Кодексу України про адміністративні правопорушення він звільнений від сплати судового збору.

Особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з'явились, хоча їх належним чином було повідомлено про дату, час та місце апеляційного розгляду, що відповідно до частини четвертої статті 196 Кодексу адміністративного судочинства України не перешкоджає розгляду справи у їх відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Як видно з матеріалів справи, ухвалою судді Хустського районного суду Закарпатської області від 01 грудня 2016 року позовну заяву позивача залишено без руху у зв'язку з несплатою ним судового збору та надано йому п'ятиденний строк з дня отримання копії такої ухвали для усунення вказаного недоліку.

05 грудня 2016 року позивачем, на виконання ухвали про залишення позовної заяви без руху, подано до суду клопотання, в якому він просив відкрити провадження у справі та призначити справу до розгляду, оскільки він є особою, яка оскаржила постанову у справі про адміністративне правопорушення, та відповідно до частини четвертої статті 288 Кодексу України про адміністративні правопорушення звільнений від сплати судового збору.

Ухвалою судді Хустського районного суду Закарпатської області від 09 грудня 2016 року позов ОСОБА_1 до поліцейського взводу ДПС з обслуговування доріг державного значення ГУ НП в Закарпатській області Котубея В. В. визнано таким, що не поданий та повернуто позивачу, у зв'язку з неусуненням недоліку позовної заяви.

Частиною третьою статті 106 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що до позовної заяви додається документ про сплату судового збору, крім випадків коли його не належить сплачувати.

Відповідно до частини першої статті 108 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтею 106 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, у якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб їх усунення і встановлюється строк, достатній для усунення недоліків.

Згідно з пунктом 1 частини третьої статті 108 Кодексу адміністративного судочинства України позовна заява повертається, якщо не усунуто недоліки позовної заяви, яку залишено без руху.

Відповідно до статті 87 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Зокрема, Закон від 08 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір» (далі - Закон № 3674-VI) визначає правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору.

Відповідно до статей 1, 2 цього Закону судовий збір справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом, і включається до складу судових витрат. Платниками цього платежу є: громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи-підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене цим Законом.

Частина друга статті 3 цього ж Закону містить перелік об'єктів, за які не справляється судовий збір, а його стаття 5 - перелік суб'єктів, які звільняються від сплати судового збору, зокрема, за подання до суду позовів, заяв, скарг, а також підстави звільнення від сплати судового збору осіб, які звертаються із заявами про захист не власних прав, а охоронюваних законом прав та інтересів інших осіб.

Відповідно до статті 287 Кодексу України про адміністративні правопорушення постанову у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено прокурором у випадках, передбачених частиною п'ятою статті 7 цього Кодексу, особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим.

Частиною четвертою статті 288 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що особа, яка оскаржила постанову у справі про адміністративне правопорушення, звільняється від сплати державного мита.

Визначальним у цій нормі є припис (веління) про те, що у разі незгоди і оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення особа, яка її оскаржила, не обтяжується обов'язком сплачувати платіж, який належить сплачувати на загальних підставах.

Отже, відповідно до положень статей 287 Кодексу України про адміністративні правопорушення у поєднанні із частиною четвертою статті 288 цього Кодексу у разі прийняття уповноваженим органом державної влади чи його посадовою особою постанови про накладення адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення (проступку), передбаченого Кодексом України про адміністративні правопорушення, суб'єкти, яким цим Кодексом надано право оскарження, можуть її оскаржити і звільняються від сплати платежу, який має справлятися за подання позовної заяви, скарги у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) чи до суду.

У частині четвертій статті 288 Кодексу України про адміністративні правопорушення видом платежу, від якого звільняються особи, що оскаржують постанову про накладення адміністративного стягнення, встановлено державне мито. На час виникнення спірних правовідносин, що є предметом цього перегляду, за звернення до суду у випадку оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів державного управління сплачують інший вид платежу - судовий збір, правові засади справляння якого, платники, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору, як зазначено вище, встановлені Законом № 3674-VI.

Відповідно до положень статей 3, 4, 5 Закону № 3674-VI серед осіб, які мають сплачувати судовий збір або мають пільги щодо його сплати, та об'єктів справляння судового збору немає таких, які би мали його сплачувати за подання заяви на постанову про накладення адміністративного стягнення та які би постанову про адміністративне правопорушення відносили до об'єктів справляння судового збору.

Отже, у справах про оскарження постанов у справах про адміністративне правопорушення у розумінні положень статей 287, 288 Кодексу України про адміністративні правопорушення, статей 2-4 Закону № 3674-VI позивач звільняється від сплати судового збору.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 13 грудня 2016 року (справа № 21-1410а16).

Однак суд першої інстанції не звернув увагу на вказані обставини та прийшов до помилкового висновку про наявність підстав для повернення позовної заяви ОСОБА_1 у зв'язку з несплатою ним судового збору.

За наведених обставин, суд приходить до висновку, що оскаржувану ухвалу необхідно скасувати як таку, що ухвалена з порушенням норм матеріального та процесуального права, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись статтями 106, 108, 159, 160, 195, 196, 199, 204, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу судді Хустського районного суду Закарпатської області від 09 грудня 2016 року у справі № 309/4036/16-а - скасувати, а справу за позовом ОСОБА_1 до поліцейського взводу ДПС з обслуговування доріг державного значення ГУ НП в Закарпатській області Котубея В. В. про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення - направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий: А. І. Рибачук

Судді В. М. Багрій

Д. М. Старунський

Повний текст ухвали виготовлено 13 березня 2017 року.