Справа № 732/1621/16-а
Суддя: Шурко О.І.
Дата ухвалення: 2017-02-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 732/1621/16-а Головуючий у 1-й інстанції: Соколова О.О. Суддя-доповідач: Шурко О.І.
У Х В А Л А

Іменем України

23 лютого 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого Шурка О.І.,

суддів Василенка Я.М., Степанюка А.Г.,

при секретарі Дуденкові О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, без фіксування його за допомогою звукозаписувального технічного засобу згідно до ч. 1 ст. 41 КАС України, апеляційну скаргу Ріпкинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України на постанову Городнянського районного суду Чернігівської області від 23 грудня 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Ріпкинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України про визнання дій протиправними, незаконними та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

Постановою Городнянського районного суду Чернігівської області від 23 грудня 2016 року позовні вимоги задоволено.

Не погоджуючись з вищезазначеним рішенням відповідач звернувся із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржувану постанову, як таку, що постановлена із порушенням норм матеріального і процесуального права, та ухвалити нову постанову, якою у задоволені позову відмовити.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що зазначена апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Як вбачається матеріалів справи, 02 червня 2016 року Городнянський районний суд Чернігівської області у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Ріпкинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України про визнання неправомірними дій та зобов'язання відповідача здійснити перерахунок раніше призначеної пенсії, ухвалив постанову якою адміністративний позов задовольнив частково, визнав неправомірними дії Ріпкинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України щодо відмови позивачеві провести перерахунок пенсії державного службовця та зобов'язав відповідача здійснити перерахунок розміру пенсії держслубовця позивачу з 01.04.2016 року, призначеної в розмірі 90 % заробітної плати державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з врахуванням підвищення, відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 року № 1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів». Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 30 серпня 2016 року залишено без задоволення апеляційну скаргу Ріпкинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України, а постанову Городнянського районного суду Чернігівської області від 02 червня 2016 року залишено без змін.

Городнянський районний суд Чернігівської області ухвалюючи постанову від 02.06.2016 року прийшов до висновку, що позивач має право на перерахунок пенсії в зв'язку з підвищенням розміру заробітної плати працюючим державним службовцям та зобов'язав відповідача здійснити перерахунок розміру пенсії держслужбовця позивачу з 01.04.2016 року. Однак суд у своїй постанові від 02.06.2016 року не зобов'язував відповідача здійснити позивачу перерахунок пенсії саме на підставі довідки про заробітну плату від 17.03.2016 року № 27. Натомість суд у своїй постанові від 02.06.2016 року посилався на положення ст. 37-1 Закону України «Про державну службу», яка вказувала на те, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій державним службовцям визначаються Кабінетом Міністрів України, та на постанову Кабінету Міністрів України № 865 від 31.05.2000 року, якою визначався порядок обчислення заробітної плати для перерахунку пенсії державного службовця. Київський апеляційний адміністративний суд у своїй ухвалі від 30.08.2016 року також вказав на те, що позивач має право на перерахунок пенсії у зв'язку із прийняттям постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 року № 1013 та при такому перерахунку мають застосовуватися норми, що визначали умови та порядок перерахунку пенсії, які діяли на момент її призначення позивачу.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Право на перерахунок розміру пенсії позивачу в зв'язку з підвищенням розміру заробітної плати працюючим державним службовцям було підтверджено рішенням суду, Ріпкинське об'єднане управління Пенсійного фонду України здійснило відповідний перерахунок на підтвердження чого винесено відповідне розпорядження 120629 від 07.10.2016 року, але з цим перерахунком позивач не згодна, так як предметом спору у даній адміністративній справі являються складові заробітної плати, що підлягають врахуванню при здійсненні такого перерахунку.

Суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що дії відповідача є неправомірними.

Колегія суддів погоджується із таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно ч. 1 ст. 1 Закону України «Про оплату праці» заробітна плата це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Стаття 2 вказаного Закону визначає структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати.

Згідно з ч. 2 ст. 33 Закону України «Про державну службу» заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Аналіз наведених положень дає підстави для висновку, що індексація заробітної плати та грошової винагороди державним службовцям входили до системи оплати праці державного службовця.

Крім того, ст. 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» врегульовано види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсій.

Відповідно до ч. 1 ст. 66 вказаного Закону до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Ст. 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визначає виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Так, зокрема до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

Наведене дає підстави вважати, що отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Відповідно до ст. 37-1 ЗУ «Про державну службу», (в редакції, що була чинна на момент призначення пенсії позивачу), у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв'язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій. Перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

Механізм визначення розміру заробітної плати, як для призначення пенсії державним службовця, так і для її перерахунку колишнім державним службовцям визначений постановою Кабінету Міністрів України від 31.05.2000 року № 865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії».

Визначений вищевказаною постановою КМУ від 31.05.2000 року № 865 порядок обчислення заробітку для перерахунку пенсії передбачає, що при перерахунку пенсії пенсіонерам, які на момент перерахунку пенсії не працюють, інші виплати, які включаються в заробіток для обчислення пенсії і які фактично виплачені пенсіонеру ( премії, надбавки ) визначаються за останні 24 календарні місяці роботи підряд перед зверненням за призначенням пенсії, або за будь-які 60 календарних місяців такої роботи підряд перед зверненням за пенсією незалежно від наявності перерв протягом цього періоду на даній роботі.

Підтвердженням того факту, що до складу виплат, які включаються в заробіток для перерахунку пенсії, також входять премії та надбавки являються положення Порядку коригування розміру виплат, що включаються в заробіток для обчислення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу», яким передбачено коригування розміру інших виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг або кваліфікаційні класи, класний чин або спеціальні звання, вислугу років), які нараховані виходячи з посадового окладу та рангу до прийняття постанови Кабінету Міністрів України про підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям і включаються в заробіток для обчислення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу», які коригуються за коефіцієнтом підвищення посадового окладу та надбавки до нього за ранг, що визначається окремо для кожного працівника шляхом ділення суми посадового окладу і надбавки за ранг, встановлених йому постановою Кабінету Міністрів України про підвищення заробітної плати, на суму посадового окладу і надбавки до нього за ранг, які працівник мав до підвищення заробітної плати.

У зв'язку з викладеним, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що при перерахунку розміру пенсії позивачу відповідач мав включити в розрахунок заробітної плати для перерахунку її пенсії складові заробітної плати державного службовця, а саме премії та надбавки за високі досягнення у праці або за виконання особливо важливої роботи, що зазначені в довідці управління праці та соціального захисту населення Городнянської РДА Чернігівської області № 727 від 17.03.2008 року, та довідці № 42 від 10.01.2005 року, та які мали бути скориговані на коефіцієнт підвищення згідно Порядку коригування розміру виплат, що включаються в заробіток для обчислення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу».

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Надані докази, які є у справі, були оцінені колегією суддів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Крім того, було оцінено належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, що відповідає вимогам ст. 86 КАС України.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Доводи апеляційної скарги спростовуються встановленими судом першої інстанції обставинами, наявними в матеріалах справи доказами та нормами права, зазначеними в мотивувальній частині оскаржуваного рішення суду.

Таким чином, колегія суддів вирішила згідно ст. 200 КАС України залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, з урахуванням того, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 41, 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Ріпкинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України - залишити без задоволення, а постанову Городнянського районного суду Чернігівської області від 23 грудня 2016 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядок і строки, визначені ст. 212 КАС України.

Головуючий:

Судді:

Повний текст ухвали виготовлено 28.02.2017.

Головуючий суддя Шурко О.І.

Судді: Василенко Я.М.

Степанюк А.Г.