Справа № 461/6282/16-а
Суддя: Бруновська Надія Володимирівна
Дата ухвалення: 2017-03-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2017 року м. Львів № 876/801/17

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого-судді: Бруновської Н.В.

суддів: Улицького В.З., Шавеля Р.М.

за участю секретаря судового засідання: Мельничук Б.Б.

представника апелянта: ОСОБА_1

представника відповідача: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Галицького районного суду м. Львова від 12.12.2016р. у справі № 461/6282/16-а за позовом ОСОБА_3 до Львівської митниці Державної фіскальної служби України, Виконуючого обов'язків заступника начальника Львівської митниці Державної фіскальної служби України Борисова Юрія Олексійовича про скасування постанови,-

В С Т А Н О В И В:

28.09.2016 р. позивач ОСОБА_3 звернулась в суд з позовом Львівської митниці Державної фіскальної служби України, Виконуючого обов'язків заступника начальника Львівської митниці Державної фіскальної служби України Борисова Ю.О. про скасування постанови про порушення митних правил № 2743/20917/16 від 16.09.2016 р. та закриття провадження у с праві.

Постановою Галицького районного суду м. Львова від 12.12.2016 р. в позові відмовлено.

Не погоджуючись із даною постановою, апелянт ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій зазначає, що судом при винесенні постанови порушено норми матеріального та процесуального права.

Апелянт просить суд, постанову Галицького районного суду м. Львова від 12.12.2016р. скасувати та прийняти нову якою позов задовольнити.

В судовому засіданні представник апелянта ОСОБА_1 підтримав апеляційну скаргу з підстав в ній зазначених.

Представник відповідача ОСОБА_2 в судовому засіданні просив суд, апеляційну скаргу залишити без задоволення а постанову суду першої інстанції без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників процесу, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи скарги, законність і обґрунтованість постанови суду, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення виходячи з наступних підстав.

03.07.2016 року позивач ОСОБА_3 транспортним засобом «TOYOTA» модель «COROLLA», реєстраційний номер НОМЕР_1 прямувала з Республіки Польща до України у приватну поїздку в якості пасажира разом з трьома пасажирами та водієм, гр. України ОСОБА_1, через м/п «Грушів» Львівської митниці ДФС, обравши формою проходження митного контролю смугу руху митного контролю - «червоний коридор».

Як видно з матеріалів справи під час здійснення письмового декларування гр. України позивач заявила про наявність у неї особистих речей згідно ст. 370 МК України та про наявність грошових коштів.

На вимогу посадової особи органу доходів і зборів добровільно пред'явити наявні в неї особисті речі до митного контролю, гр. України ОСОБА_3 відмовилася.

На підставі результатів аналізу та оцінки ризиків, при здійсненні загального огляду відповідно до п. 3.20.5 Технологічної схеми пропуску осіб, транспортних засобів та вантажів через державний кордон у міжнародному пункті пропуску для автомобільного сполучення «Грушів-Будьомєж» на території Республіки Польща, затвердженої Наказом Львівського прикордонного загону від 06.06.2015 року ініційовано проведення митного огляду транспортного засобу марки «TOYOTA» модель «COROLLA», реєстраційний номер НОМЕР_2, що перебуває під митним контролем. Водію автомобіля, громадянину України ОСОБА_1 посадовою особою органу доходів і зборів була поставлена вимога щодо скерування автомобіля у спеціально відведене місце для проведення поглибленого огляду транспортних засобів.

Під час проведення митного огляду в присутності водія, пасажирів та працівників митниці, у боксі поглибленого догляду транспортних засобів, у вищевказаному автомобілі виявлено без ознак приховування від митного контролю мобільні телефони iPhone марки «Apple» у кількості 2 шт. та 2 шт. ноутбуків торгової марки «Apple», власницею яких визнала себе гр. України ОСОБА_3

Однак, під час здійснення повної фізичної ідентифікації даних предметів за зовнішніми індивідуальними ознаками та їх виглядом згідно маркування (фотофіксація надписів, етикеток, логотипів, маркування, що нанесено на пакуванні даних предметів, серійних номерів ІМЕІ), гр. України позивач перешкоджала посадовій особі митниці у здійсненні звірення даних митної декларації з виявленими в автомобілі речами та їх фотографування, що унеможливило повну перевірку заявлених відомостей та завершення митного оформлення.

ч.2 п.1 ст. 336 МК України передбачено, що митний огляд здійснюється безпосередньо посадовою особою органу доходів і зборів шляхом огляду та переогляду товарів, транспортних засобів комерційного призначення, огляду та переогляду ручної поклажі та багажу, особистого огляду громадян.

Як видно з матеріалів справи ОСОБА_3 не надала посадовій особі митного органу можливість фотографування ІМЕІ телефонів, що свідчить про перешкоджання посадовим особам митного органу в доступі до товарів, транспортних засобі, документів.

В п. 18 Типової технологічної схеми здійснення митного контролю автомобільним транспортних засобів перевізників і товарів, що переміщуються ними у пунктах пропуску через державний кордон яка затверджена Постановою Кабінету Міністрів України від 21.05.2012 р. № 451 передбачено, що митний орган може застосовувати до автомобільних транспортних засобів і товарів, що перебувають під митним контролем, засоби забезпечення ідентифікації у порядку визначеному законодавством.

Колегія суддів вважає, що в посадова особа митного органу правомірно проводив поглиблений огляд транспортного засобу з метою забезпечення дотримання вимог законодавства України з питань державної митної справи оскільки, позивач відмовилась добровільно пред'явити наявні в неї особисті речі митного контролю.

Відповідно до ст. 579 МК України законні розпорядження та вимоги посадових осіб органів доходів і зборів, надані під час виконання ними службових обов'язків, є обов'язковими для виконання фізичними та юридичними особами.

Згідно ч. 1 ст. 474 МК України перешкоджання посадовій особі органу доходів і зборів під час здійснення нею митного контролю або провадження у справі про контрабанду чи порушення митних правил у доступі до товарів, транспортних засобів, документів - тягне за собою накладення штрафу в розмірі ста неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Отже, позивач перешкоджала посадовій особі митного органу у доступі до товарів, транспортних засобів, що перебувають під митним контролем.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відсутність підстав для задоволення позову оскільки, відповідач діяв в межах повноважень та у спосіб передбачений законом та Конституцією України.

Не приймає до уваги колегія суддів доводи апелянта про те, що інспектор митниці Жук В.В. пред'явив на вимогу осіб, які перетинали митний кордон України посвідчення, термін дії якого закінчився. Оскільки, згідно Наказу Львівської митниці ДФС від 16.12.2015 р. № 1040-0 «Про переведення працівників», Посадової інструкції головного інспектора відділу митного оформлення № 1 митного поста «Грушів» Львівської митниці ДФС, розподілу посадових обов'язків особового складу ВМО № 1 митного поста «Грущів» інспектор митниці Жук В.В. уповноважений був виконувати свої посадові обов'язки.

У відповідності до вимог ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

ст.200 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи і ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Із врахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що постанова суду першої інстанції є законною, доводи апеляційної скарги зроблених судом першої інстанції висновків не спростовують і при ухваленні оскарженого судового рішення порушень норм матеріального та процесуального права ним допущено не було, тому, відсутні підстави для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст. 160, ст.195, ст.198, ст.200, ст.205, ст.206, ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення, а постанову Галицького районного суду м. Львова від 12.12.2016р. у справі за № 461/6282/16-а - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів після набрання ухвалою законної сили.

Суддя Н.В. Бруновська

Суддя В.З. Улицький

Суддя Р.М. Шавель

Ухвала складена в повному обсязі 16.03.2017 року.