Справа № 577/347/17
Суддя: Буток Т. А.
Дата ухвалення: 2017-03-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 577/347/17
Провадження № 2-а/577/21/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"14" березня 2017 р.

Конотопський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого судді Буток Т.А.

при секретарі Лошкарьовій Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Конотоп справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Конотопського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання до вчинення певних дій,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним адміністративним позовом та просить визнати неправомірними дії Конотопського об'єднаного УПФ України Сумської області щодо відмови йому у перерахунку пенсії, призначеної відповідно до Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування", та зобов'язати здійснити перерахунок пенсії відповідно до ст. 37-1 Закону України «Про державну службу» та Постанови КМУ від 31.05.2000 року № 865 (в редакції, чинній на день призначення пенсії) з 01.12.2015 року без встановлення будь-якого строку та обмеження у часі у зв'язку з підвищенням розміру заробітної плати працюючим державним службовцям згідно з Постановою КМУ від 09.12.2015 року № 1013, на підставі довідки Дептівської сільської ради про заробітну плату голови Дептівської сільської ради, що подається для перерахунку пенсії непрацюючим державним службовцям, призначивши при цьому коефіцієнт 87 %, який застосовувався на момент призначення йому пенсії, а також виплатити різницю між фактично отриманою та належною до сплати сумою пенсії з 01.12.2015 року. Вимоги обгрунтовує тим, що з 18.09.2005 року і по теперішній час перебуває на обліку у Конотопському об'єднаному Управлінні Пенсійного фонду України Сумської області та отримує пенсію за віком згідно положень Закону України " Про службу в органах місцевого самоврядування" від 07.06.2001 року №2493-ІІІ. 11.01.2017 року звернувся до відповідача із заявою про перерахунок та виплату пенсії з 01.12.2015р. без встановлення будь-якого строку та обмеження участі у зв'язку з підвищенням розміру заробітної плати працюючим особам місцевого самоврядування згідно з Постановою КМУ від 09.12.2015 року №1013. Однак Конотопське об"єднане УПФ України в Сумській області відмовило йому в перерахунку пенсії, мотивуючи тим, що відповідно до п.5 Прикінцевих положень Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02.03.2015 року за №2013-VІІІ у разі неприйняття до 01.06.2015 року Закону щодо призначення всіх пенсій, в тому числі спеціальних на загальних підставах з 01.06.2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне грошове утримання призначаються відповідно до Законів України "Про державну службу, "Про службу в органах місцевого самоврядування", "Про прокуратуру", "Про судоустрій і статус суддів" та ін., про що повідомило листом від 17.01.2017 року №1000/0311, що і змусило звернутись з позовом до суду.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просить їх задовольнити.

Представник Конотопського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області по довіреності Тарасенко О.М. проти задоволення позовних вимог заперечує в повному обсязі та при винесенні рішення просить врахувати письмові заперечення.

Суд, вислухавши пояснення позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню за наступних підстав.

Так, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Конотопському об'єднаному Управлінні Пенсійного фонду України Сумської області з 18.09.2005 року та отримує пенсію за віком згідно Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування" від 07.06.2001 року №2493-ІІІ (а.с. 8, 10).

Відповідно до ст. 21 Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування" пенсійне забезпечення посадових осіб місцевого самоврядування, які мають стаж служби в органах місцевого самоврядування та/або державної служби не менше 10 років, здійснюється у порядку, визначеному законодавством України про державну службу.

11.01.2017 року позивач звернувся до Конотопського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області з заявою про здійснення перерахунку пенсії за віком у зв'язку з підвищенням заробітної плати та розміру посадового окладу працюючим державним службовцям та надав довідку про заробітну плату № 64 від 10.01.2017 року, яка видана виконавчим комітетом Дептівської сільської ради.

Листом № 1000/03-11 від 17.01.2017 року ОСОБА_1 було відмовлено у перерахунку пенсії з посиланням на те, що згідно пункту 5 Прикінцевих положень Закону України від 02.03.2015 року № 213-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» (далі по тексту Закон № 213-VIII), з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначаються, зокрема, відповідно до Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування", а також Закону України «Про державну службу».

Спірні правовідносини врегульовані Конституцією України, Законом України "Про службу в органах місцевого самоврядування" від 07.06.2001 року № 2493-ІІІ, Законами України «Про державну службу» від 16.12.1993 року № 3723-XII (далі - Закон № 3723-ХІІ), Законом України «Про державну службу» від 10.12.2015 року № 889-VIII (далі - Закон № 889-VIII), постановою Кабінету Міністрів України від 31.05.2000 року № 865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії» (далі - Постанова № 865).

Частиною першою статті 46 Конституції України закріплено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до частин першої і другої статті 37 Закону № 3723-ХІІ у редакції, яка була чинною на момент призначення позивачу пенсії, пенсія державним службовцям виплачується за рахунок держави.

Статтею 37-1 Закону № 3723-ХІІ у редакції, яка була чинною до 01.01.2015, передбачалось, що в разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв'язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій.

Перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

Згідно зі статтею 37-1 Закону № 3723-ХІІ у редакції, чинній до 01.05.2016, умови та порядок перерахунку призначених пенсій державним службовцям визначаються Кабінетом Міністрів України.

Станом на момент звернення позивача до пенсійного органу, вказана стаття Закону № 3723-ХІІ втратила чинність.

Відповідно до статті 90 Закону № 889-VIII передбачено, що пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», яким у свою чергу, не передбачено право державних службовців на перерахунок пенсії у зв'язку зі збільшення грошового забезпечення працюючих осіб.

Отже, з викладених правових норм вбачається, що законодавством, чинним до 01.01.2015, а саме статтею 37-1 Закону № 3723-ХІІ у відповідній редакції, було передбачено право осіб, які отримують пенсію державного службовця, на перерахунок її розміру у зв'язку з підвищенням заробітної плати за відповідною посадою і було визначено умови та порядок здійснення такого перерахунку.

Однак, в наступному законодавство, яке регулює зазначені правовідносини, змінилось і станом на момент звернення позивача до пенсійного органу не регламентувало ані права особи на перерахунок його пенсії у зв'язку зі зміною розміру заробітної плати працюючого державного службовця, ані порядок і умови здійснення такого перерахунку.

Оскільки пенсія позивачу призначена у 2005 році на підставі статті 37 Закону № 3723-ХІІ, а її перерахунок позивач просить здійснити відповідно до статті 37-1 Закону № 3723-ХІІ, яка до 01.01.2015 дійсно передбачала можливість перерахунку пенсії державного службовця в разі підвищення розміру заробітної плати особи, працюючої на аналогічній посаді, і пунктом 4 Постанови № 865 визначались умови такого перерахунку.

Разом з тим, на момент збільшення розміру заробітної плати за посадою згідно Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування", з якої позивач вийшов на пенсію, та на момент його звернення до відповідача із заявою щодо перерахунку її пенсії з цих підстав, законодавство змінилось, стаття 37-1 Закону № 3723-ХІІ була викладена в іншій редакції, а потім взагалі втратила чинність, й Постанову Кабінету Міністрів України від 31.05.2000 року № 865 було викладено в іншій редакції, яка не закріплює права особи на перерахунок пенсії з цих підстав, і жодним іншим нормативно-правовим актом також не визначено, ані таке право особи, ані порядку (механізму) перерахунку пенсії державного службовця у зв'язку зі зміною розміру заробітної плати та умов його здійснення.

Таким чином, у відповідача на момент звернення позивача із заявою про перерахунок йому пенсії не було правових підстав для здійснення перерахунку пенсії позивача.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 11 жовтня 2016 року у справі № 484/1671/16-а.

Крім того, відмова відповідача у такому перерахунку пенсії позивача не призвела до зменшення розміру пенсії, призначеної згідно Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування" , яку він отримував до цього, і не є звуженням обсягу вже набутих ним прав та/або позбавленням його права на соціальний захист. Право на пенсію позивач набув не на підставі статті 37-1 Закону № 3723-ХІІ, за якою він просить здійснити йому перерахунок, а на підставі зовсім іншої законодавчої норми - статті 37 Закону № 3723-ХІІ, і в даному випадку зміна редакції статті 37-1 Закону № 3723-ХІІ, а в наступному втрата нею чинності, є зміною законодавства, що у свою чергу змінює соціально-економічні права певного кола осіб.

Суд звертає увагу на правову позицію Європейського суду з прав людини, яка викладена в рішенні «Великода проти України» від 03.06.2014 року, в якому Суд зазначив, що законодавчі норми можуть змінюватися, передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. Зміна механізму нарахування певних видів соціальних виплат та допомоги є конституційно допустимою до тих меж, за якими ставиться під сумнів сама сутність змісту права на соціальний захист. Крім того, у зазначеному рішенні Європейський суд став на бік держави України та, між іншим, наголосив на складний економічний стан в країні, а також на необхідність пошуку саме державою Україна додаткових інструментів її подолання шляхом раціонального використання бюджетних коштів та необхідності збереження «справедливого балансу» між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами щодо захисту прав і свобод окремої особи.

Аналогічний правовий підхід Європейським судом з прав людини застосований й в рішеннях від 09.10.1979 у справі «Ейрі проти Ірландії» та від 12.10.2004 року у справі «Кйартан Асмундсон проти Ісландії», в якому Суд зазначив, що здійснення соціально-економічних прав людини значною мірою залежить від становища в державах, особливо фінансового, і такі положення поширюються й на питання допустимості зменшення соціальних виплат.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що в даному випадку відсутні правові підстави для перерахунку пенсії ОСОБА_1 на підставі статті 37-1 Закону № 3723-ХІІ у редакції, яка втратила чинність.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із частиною другою статті 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Аналіз правових положень чинного законодавства та обставин справи дає підстави для висновку про те, що відповідач відмовляючи позивачу в перерахунку пенсії, призначеної згідно Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування" діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені законодавством України.

Керуючись ст. ст. 19, 46 Конституції України, Законом України "Про службу в органах місцевого самоврядування" від 07.06.2001 року № 2493-ІІІ, Законом України «Про державну службу» від 16.12.1993 № 3723-XI, Законом України «Про державну службу» від 10.12.2015 року № 889-VIII , постановою Кабінету Міністрів України від 31.05.2000 року № 865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії» , ст.ст. 3, 10, 69-71, 158-163, 167, 186 КАС України, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Конотопського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання до вчинення певних дій, відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Конотопський міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня складення постанови в повному обсязі.

Суддя: Т. А. Буток