Справа № 815/921/17
Суддя: Бжассо Н. В.
Дата ухвалення: 2017-03-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/921/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2017 року Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого по справі судді Бжассо Н.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Одеса справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Одесі Міжрегіонального головного управління Державної фіскальної служби про визнання протиправними дії та зобовязання видати довідку про заробітну плату

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Одесі Міжрегіонального головного управління Державної фіскальної служби (далі - СДПІ з ОВП у м. Одесі МГУ ДФС), за результатом розгляду якого позивач просить суд: визнати протиправними дії Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Одеса міжрегіонального Головного управління ДФС, щодо відмови у видачі довідок ОСОБА_1 про заробітну плату, працюючого державного службовця на аналогічній посаді із всіма складовими заробітної плати, з якої сплачено єдиний внесок на загальнообовязкове державне соціальне страхування;

зобовязати Спеціалізовану державну податкову інспекцію з обслуговування великих платників у м. Одеса міжрегіонального Головного управління ДФС видати ОСОБА_1 довідку про розмір заробітної плати з урахуванням постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 року № 1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» та Постанови Кабінету Міністрів України № 292 від 06.04.2016 року «Про деякі питання оплати праці державних службовців у 2016 році» , із зазначенням усіх складових заробітної плати працюючого державного службовця за відповідною посадою, на які нараховане та сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з підвищенням з 01.12.2015р., та з 01.05.2016 року посадових окладів державним службовцям в якій зазначити посадовий оклад,надбавку за спеціальне звання,надбавку за вислугу років,надбавку за досягнення в праці,або виконання особливо важкої роботи,премії, премій до державних,професійних свят та ювілейних дат та «інші виплати»: суми індексації заробітної плати,матеріальної допомоги на оздоровлення,матеріальної допомоги на вирішення,соціально побутових питань.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила наступне.

ОСОБА_1 працювала в Спеціалізованій державній податковій інспекції по роботі з великими платниками податків в Одеській області на теперішній час Спеціалізована Державна податкова інспекція з обслуговування великих платників у м. Одесі Міжрегіонального Головно управління ДФС України на посаді головного державного податкового ревізор - інспектора .

З грудня 2004 року отримує пенсію по інвалідності на підставі Закону України «Про державну службу», пенсія розрахована в розмірі 80% від заробітної плати.

У зв'язку з підвищенням зарплати державних службовців згідно з Постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 р. №1013 «Про упорядкування структури заробітних плат, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів та Постановою Кабінету Міністрів України від 6 квітня 2016 року № 292 «Деякі питання оплати праці державних службовців у 2016 році» було підвищено посадові оклади працівників установ, закладів та організацій окремих галузей бюджетної сфери, в тому числі державним службовцям.

19.08.2016 року позивач звернулася до відповідача із заявою про видачу довідки про заробітну плату працюючого державного службовця в аналогічній посаді станом на 01.12.2015 року та 01.05.2016 року.

Однак отримала від відповідача лист - відповідь від 08.09.2016 р..№199/10/28-08-05-0, в якому відповідач повідомляв про відмову у видачі зазначеної довідки посилаючись на листи ДФС України, Міністерства соціальної політики України про відсутність підстав для проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України від 16.12.1993 № 3723-ХІІ «Про державну службу».

На думку позивача, висновок відповідача про відміну права на перерахунок пенсії, який він зробив у своєму листі-відповіді про відмову у видачі довідки, не належить до його компетенції, оскільки питання щодо визначення права та підстав для перерахунку пенсій є компетенцією органів Пенсійного фонду України.

Позивач зазначає, що вважає дії відповідача по відмові у видачі довідки протиправними, здійсненими у порушення ст.49 КЗпПУ, Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 року.

27.02.2017 року від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Відповідач до судового засідання не зявився, належним чином та своєчасно повідомлявся про дату, час і місце судового розгляду, причини неявки суду не повідомив. Від представника відповідача 01.03.2017 року надійшли письмові заперечення на адміністративний позов, згідно яких відповідач вважає доводи викладені в позові необґрунтованими, а позов таким, що не підлягає задоволенню.

Справу розглянуто в порядку письмового провадження на підставі ч.6 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Вивчивши та проаналізувавши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.

02.12.20004 року позивач була звільнена з посади головного державного податкового ревізора-інспектора відділу податкового супроводження банківських та небанківських фінансово-кредитних установ, у звязку із виходом на пенсію по інвалідності, згідно із ст.. 38 КЗпПУ.

19.08.2016 року позивач звернулася до відповідача із заявою про видачу довідки про заробітну плату працюючого державного службовця на посаді головного державного податкового ревізора-інспектора 1 рангу СДПІ з ОВП у м. Одесі МГУ ДФС за травень 2016 року.

08.09.2016 року позивачу було надано відповідь № 199/10/28-08-05-0, в якій відповідач повідомляв, що згідно з листом ДФС України від 26.04.2016 року № 14876/7/99-99-05-01-04-17, а також листа Міністерства соціальної політики України від 18.01.2016 року № 54/039/97-16, постанови КМУ від 09.12.2015 року № 1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів», з 01.12.2015 року підстави для видачі довідки про заробітну плату, що подається для перерахунку пенсій непрацюючим державним службовцям, а також державним службовцям, які на момент перерахунку пенсії працюють на інших посадах, ніж ті, з яких їм призначено (перераховано пенсію), форми яких затверджено Постановою правління Пенсійного фонду України від 04.09.2013 року № 15-1, відсутні.

Пенсійне забезпечення державних службовців визначається Законом України «Про державну службу» від 16.12.1993, № 3723-XII (надалі Закон).

Згідно з статтею 37 цього Закону: «Порядок і умови призначення пенсій державним службовцям» визначається Кабінетом Міністрів України».

Так, у відповідності до вказаної вище норми Закону, Кабінет Міністрів України з метою визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії встановив Порядок проведення такого перерахунку та затвердив його своєю постановою від 31 травня 2000 року № 865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії» (надалі Постанова №865).

На час виходу позивача на пенсію був чинним пункт 4 Постанови №865, згідно з яким у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям відповідно до рішень Кабінету Міністрів України (для службовців Національного банку України відповідно то рішень його Правління) після набрання чинності Законом України від 16 січня 2003 р. N 432-ІУ Про внесення змін до Закону України «Про державну службу» заробітна плата для перерахунку пенсії пенсіонерам, яким пенсія призначена з дня набрання чинності Законом України «Про державну службу», визначається на підставі документів поданих підчас перерахунку, виходячи із сум заробітної плати , яку одержує працюючий державний службовець на відповідній посаді, з якої призначено пенсію, на момент виникнення права на перерахунок.

Крім того, був чинним пункт 5 Постанови №865 відповідно до якого, перерахунок пенсій провадиться з місяця підвищення розміру заробітної плати працюючого державного службовця на підставі поданої заяви та довідок, виданих державними органами за останнім місцем роботи. Форма довідки про заробітну плату, що подається для призначення (перерахунку) пенсії державним службовцям, затверджується правлінням Пенсійного фонду України за погодженням з Міністерством соціальної політики.

У разі ліквідації державного органу довідку видає орган, який є правонаступником, а у разі його відсутності та перейменування (відсутності) посад довідка видається у порядку, встановленому Міністерством соціальної політики за погодженням з Головним управлінням державної служби».

Таким чином, з аналізу вказаних вище норм Постанови №865, суд робить висновок про те, що на час виходу позивача на пенсію національне законодавство передбачало їй право на перерахунок пенсії, який збільшує розмір її пенсії у разі у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям на відповідній посаді, з якої позивачці була призначена пенсія. Тобто позивач мала право на збільшення розміру пенсії в залежності від збільшення розміру заробітної плати державним службовцям.

Відповідно до вимог постанови Кабінету Міністрів України від 31.05.2015 року №1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» керівним працівникам, спеціалістам і службовцям з 01.12.2015 року були підвищені посадові оклади.

З 1 січня 2016 року набрав чинності Закон України «Щодо внесення змін до деяких законів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року № 213-УШ.

Відповідно до п. 5 Прикінцевих положень Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення", у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України «Про державну службу»,«Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», «Про статус народного депутата України»,«Про Кабінет Міністрів України»,«Про судову експертизу», «Про Національний банк України»,«Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про дипломатичну службу»,Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України.

Кабінет Міністрів України постановою від 09.12.2015 р. № 1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» вніс зміни до Постанови № 865. А саме: виключив пункт 4, який передбачав право на збільшення розміру пенсії у разі збільшення розміру заробітної плати державним службовцям .

Крім того, пункт 5 Постанови №865 був викладений в новій редакції: «Форма довідки про заробітну плату, що подається для призначення пенсії державним службовцям, затверджується Управлінням Пенсійного фонду України за погодженням з Міністерством соціальної політики."

Суд не погоджується з твердженнями відповідача про те, що вищезазначені зміни у законодавстві позбавляють права позивача на перерахунок пенсії у раніше встановленому порядку та не дають відповідачу законних підстав для видачі довідки.

Відповідно до частини третьої статті 22 Конституції України при прийнятті нових законів або внесення змін до чинних не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод. Дане положення принципово забороняє погіршувати становище людини. При цьому суд зазначає, що розмір пенсії це кількісний показник, що відображає обсяг прав позивача на пенсію.

В пункті 19 постанови Пленуму Верховного Суду України №8 від 13.06.2007 р. «Про незалежність судової влади» зазначено, що відповідно до статті 8 та статті 22 Конституції України не підлягають застосуванню судами закони та інші нормативно-правові акти, якими скасовуються конституційні права і свободи людини і громадянина, а також нові закони , які звужують зміст та обсяг встановлених Конституцією України і чинними законами прав і свобод.

Крім того, частина першої статті 58 Конституції України закріплює загальновизнаний принцип права, відповідно до якого закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі.

У рішенні Конституційного Суду України від 09.02.1999р.№1-рп/99 у справі про зворотну дію в часі наголошується на тому, що до події факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Право позивача на отримання пенсії саме в порядку, який передбачав збільшення її розміру шляхом здійснення перерахунку у разі збільшення суми заробітної плати державного службовця на відповідній посаді виникло раніше зазначених вище змін до Постанови №865, які відбулися у 2015 році. Нові ж нормативно-правові акти застосовуються до тих прав і обовязків, що виникли після набрання ними чинності, і до тих юридичних фактів, що настали після набрання чинності таким актом.

Таким чином, суд робить висновок про те, що при визначенні порядку, умов виплати та розміру пенсії позивачу необхідно застосовувати Постанову №865 в редакції, яка була чинною станом на час виходу позивача на пенсію

Відповідно до постанови Правління Пенсійного фонду України № 15-1 від 04.09.2013 року, були затверджені форми довідок про заробітну плату, в тому числі форма довідки про заробітну плату, що подається для перерахунку пенсії непрацюючим державним службовцям, а також державним службовцям, які на момент перерахунку пенсії працюють на інших посадах, ніж ті, з яких їм призначено (перераховано) пенсію».

Даною формою встановлено складові заробітної плати, які зазначаються під час призначення (перерахунку) пенсії, і така довідка видається для перерахунку пенсії у разі підвищення посадових окладів працюючих державних службовців, як вбачається із. назви самої довідки.

Відповідно до статті 49 Кодексу законів про працю України, власник або уповноважений ним орган зобовязаний видати працівникові на його вимогу довідку про його роботу на даному підприємстві, установі, організації із зазначенням спеціальності, кваліфікації, посади, часу роботи і розміру заробітної плати.

Отже із сукупного аналізу змісту зазначених нормативно-правових актів суд робить висновок про існування юридичного обовязку у відповідача надати довідку про заробітну плату, що подається для перерахунку пенсії.

На думку суду, відсутність порядку перерахунку та умов перерахунку пенсії не може бути підставою для позбавлення особи права на перерахунок раніше призначеної пенсії державного службовця у зв'язку із зміною в бік збільшення заробітної плати працюючих державних службовців.

Таким чином, суд доходить до висновку, що відмовляючи ОСОБА_1 у видачі довідки з посиланням на відсутність у позивача права на перерахунок пенсії, відповідач, як суб'єкт владних повноважень, не тільки порушив право позивача на отримання такого документа, а й перевищив надані йому повноваження, що вказує на наявність достатніх і необхідних правових підстав для визнання таких дій протиправними та необхідність поновлення порушеного права позивача.

Водночас, щодо способу поновлення порушених прав позивача, суд зазначає наступне.

Суд звертає увагу, що позивач також просить суд зобов'язати відповідача видати довідку про розмір заробітної плати з урахуванням постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 року № 1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» та Постанови Кабінету Міністрів України № 292 від 06.04.2016 року «Про деякі питання оплати праці державних службовців у 2016 році» , із зазначенням усіх складових заробітної плати працюючого державного службовця за відповідною посадою, на які нараховане та сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з підвищенням з 01.12.2015р., та з 01.05.2016 року посадових окладів державним службовцям в якій зазначити посадовий оклад,надбавку за спеціальне звання,надбавку за вислугу років,надбавку за досягнення в праці,або виконання особливо важкої роботи,премії, премій до державних,професійних свят та ювілейних дат та «інші виплати»: суми індексації заробітної плати,матеріальної допомоги на оздоровлення,матеріальної допомоги на вирішення,соціально побутових питань.

Судом встановлено, що 02.09.2016 року до постанови правління Пенсійного фонду України №15-1 внесено зміни згідно постанови правління Пенсійного фонду України №15-2 від 04.07.2016 року (зареєстрована у Міністерстві юстиції України 25.07.2016 року за №1020/29150), у відповідності до приписів якої виключено абзаци 3 та 4 пункту 1 постанови Пенсійного фонду України №15-1.

Тобто, на момент звернення ОСОБА_1 до суду із даним позовом, у відповідності до внесених до постанови правління Пенсійного фонду України №15-1 змін положення, якими затверджувалась форма довідки про заробітну плату, що подається для перерахунку пенсії непрацюючим державним службовцям, а також державним службовцям, які на момент перерахунку працюють на інших посадах ніж ті, з яких їм призначено (перераховано) пенсію - виключено.

Вищенаведене свідчить про наявність обставин, які унеможливлюють видачу відповідачем довідки ОСОБА_1 про розмір заробітної плати з урахуванням постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 року № 1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» та Постанови Кабінету Міністрів України № 292 від 06.04.2016 року «Про деякі питання оплати праці державних службовців у 2016 році» , із зазначенням усіх складових заробітної плати працюючого державного службовця за відповідною посадою, на які нараховане та сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з підвищенням з 01.12.2015р., та з 01.05.2016 року посадових окладів державним службовцям.

Спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним і таким, що виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень, і у випадку невиконання або неналежного виконання рішення не виникла б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення суду.

Аналогічна права позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 16 вересня 2015 року у справі № 826/4418/14, висновок якого, у відповідності до ч. 1 ст. 244-2 КАС України, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права, а також має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів.

Також у висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень, зазначено, що стаття 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, зокрема передбачає, що судове рішення повинно бути таким, яке можна ефективно виконати на користь сторони, яка виграла справу. Конвенція не передбачає теоретичного захисту прав людини, а має на меті гарантувати максимальну ефективність такого захисту.

Порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом, та інформації, що становить суспільний інтерес визначається Законом України від 13 січня 2011 року №2939-VI Про доступ до публічної інформації (далі - Закон №2939-VI).

Згідно із пунктом 1 частини 3 статті 10 вказаного закону розпорядники інформації, які володіють інформацією про особу зобов'язані надавати її безперешкодно і безкоштовно на вимогу осіб, яких вона стосується, крім випадків, передбачених законом.

Відповідно до статті 19 частини 2 Закону №2939-VI запитувач має право звернутися до розпорядника інформації із запитом на інформацію незалежно від того, стосується ця інформація його особисто чи ні, без пояснення причини подання запиту.

Рішення, дії чи бездіяльність розпорядників інформації можуть бути оскаржені до керівника розпорядника, вищого органу або суду. Запитувач має право оскаржити: відмову в задоволенні запиту на інформацію (ч. ч. 1, 2 пункту 1 статті 23 Закону №2939-VI).

Враховуючи вищевикладене, з метою захисту порушеного відповідачем, як суб'єктом владних повноважень, права ОСОБА_1 на отримання довідки про заробітну плату, керуючись закріпленим Конституцією України принципом верховенства права, суд доходить до висновку про необхідність зобов'язати СДПІ з ОВП МГУ ДФС надати ОСОБА_1 інформацію про складові заробітної плати, з урахуванням постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 року № 1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» та Постанови Кабінету Міністрів України № 292 від 06.04.2016 року «Про деякі питання оплати праці державних службовців у 2016 році» , із зазначенням усіх складових заробітної плати працюючого державного службовця за відповідною посадою, на які нараховане та сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з підвищенням з 01.12.2015р., та з 01.05.2016 року посадових окладів державним службовцям в якій зазначити посадовий оклад,надбавку за спеціальне звання,надбавку за вислугу років,надбавку за досягнення в праці,або виконання особливо важкої роботи,премії, премій до державних,професійних свят та ювілейних дат та «інші виплати»: суми індексації заробітної плати,матеріальної допомоги на оздоровлення,матеріальної допомоги на вирішення,соціально побутових питань..

Згідно з ч.1 ст.69 та ч.1 ст.70 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.

Відповідно до ст. 86 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Статтею 71 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти позову.

Згідно зі ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, зокрема, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо(неупереджено); добросовісно; розсудливо.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить висновку, що адміністративний позов ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 7-12, 14, 71, 86, 128, 158-164, 254 КАС України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Задовольнити частково адміністративний позов ОСОБА_1 до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Одесі Міжрегіонального головного управління Державної фіскальної служби про визнання протиправними дії та зобовязання видати довідку про заробітну плату.

Визнати протиправними дії Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Одеса міжрегіонального Головного управління ДФС, щодо відмови у видачі довідок ОСОБА_1 про заробітну плату, працюючого державного службовця на аналогічній посаді із всіма складовими заробітної плати, з якої сплачено єдиний внесок на загальнообовязкове державне соціальне страхування;

Зобовязати Спеціалізовану державну податкову інспекцію з обслуговування великих платників у м. Одеса міжрегіонального Головного управління ДФС надати ОСОБА_1 інформацію про складові заробітної плати з урахуванням постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 року № 1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» та Постанови Кабінету Міністрів України № 292 від 06.04.2016 року «Про деякі питання оплати праці державних службовців у 2016 році» , із зазначенням усіх складових заробітної плати працюючого державного службовця за відповідною посадою, на які нараховане та сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з підвищенням з 01.12.2015р., та з 01.05.2016 року посадових окладів державним службовцям в якій зазначити посадовий оклад,надбавку за спеціальне звання,надбавку за вислугу років,надбавку за досягнення в праці,або виконання особливо важкої роботи,премії, премій до державних,професійних свят та ювілейних дат та «інші виплати»: суми індексації заробітної плати,матеріальної допомоги на оздоровлення,матеріальної допомоги на вирішення,соціально побутових питань.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили згідно ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст. ст. 185 -187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.В.Бжассо