Справа № 127/166/17-а
Суддя: Волошин С. В.
Дата ухвалення: 2017-03-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 127/166/17-а
Провадження № 2-а/127/171/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2017 рокум. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого - судді Волошина С.В.,

за участі секретаря Тонкопій Ю.І.,

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача Січка О.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Департаменту соціальної політики Вінницької міської ради про визнання протиправним рішення та зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

04.01.2017 року ОСОБА_3 звернувся до Вінницького міського суду Вінницької області з адміністративним позовом до Департаменту соціальної політики Вінницької міської ради про визнання протиправним рішення та зобов'язання вчинити дії, в якому просив: визнати протиправними дії Департаменту соціальної політики Вінницької міської ради щодо невиплати позивачеві в повному обсязі адресної грошової допомоги для покриття витрат на проживання в тому числі на оплату житлово - комунальних послуг відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 року № 505 також просив зобов'язати Департамент соціальної політики Вінницької міської ради виплатити позивачу недоплачену адресну грошову допомогу для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово - комунальних послуг відповідно до Постанови КМУ № 505 від 01.10.2014 року за квітень, травень 2015 року та червень - вересень 2016 року в загальній сумі 3696, 17 грн.

Вказані вимоги мотивував тим, що розмір наведеної вище допомоги, яка виплачувалась позивачу за квітень, травень 2015 року та червень - вересень 2016 року був меншим від встановленого мінімуму. Позивач звернувся до відповідача із заявами про надання довідок та інформації про причини такого зменшення, на що отримав відповідь № 5 - 01 - 110016 від 05.12.2016 року з якої дізнався що в квітні 2015 року відповідач зменшив виплату допомоги на 162,06 грн. (442 грн. допомоги яку позивач мав отримати - 279,94 грн. яку фактично отримав). В травні 2015 року відповідач зменшив виплату допомоги на 384,97 грн. (442 грн. допомоги яку позивач мав отримати - 57,03 грн. яку фактично отримав). У вересні 2016 року відповідач зменшив виплату допомоги на 383,07 грн. (884 грн. допомоги яку позивач мав отримати - 500,93 грн., яку фактично отримав). За червень - серпень 2016 року зазначена допомога в сумі 2652 грн. (884 грн. х 3) відповідачем позивачу взагалі не виплачувалась.

На підставі викладеного вище позивач звернувся до суду з вказаним адміністративним позовом, в якому просив суд визнати зазначені дії Департаменту соціальної політики Вінницької міської ради протиправними та зобов'язати відповідача виплатити позивачу недоплачену адресну грошову допомогу за квітень та травень 2015 року та червень - вересень 2016 року в загальній сумі 3696,17 грн.

Ухвалою суду від 14.03.2017 року позовну заяву в частині вимог ОСОБА_3 до Департаменту соціальної політики Вінницької міської ради про визнання протиправними дій Департаменту соціальної політики Вінницької міської ради щодо невиплати в повному обсязі адресної грошової допомоги для покриття витрат на проживання в тому числі на оплату житлово - комунальних послуг відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 року № 505 та зобов'язання Департаменту соціальної політики Вінницької міської ради виплатити позивачу недоплачену адресну грошову допомогу для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово - комунальних послуг за період квітня та травня 2015 року та з червня 2016 року по 4 липня 2016 року залишено без розгляду, оскільки позивачем пропущено встановлений ст. 99 КАС України шестимісячний строк для захисту свого, на думку позивача, порушеного відповідачем права.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав у повному обсязі з підстав, що наведено у позовній заяві.

Представник відповідача - Січка О.Д. в судовому засіданні позов не визнала, посилаючись на письмові заперечення проти позову, що містяться в матеріалах цивільної справи, зміст яких зводиться до наступного. Позивач ОСОБА_3 перебуває на обліку осіб, переміщених з району проведення антитерористичної операції, що підтверджується довідкою від 20.10.2014 року та отримує допомогу, встановлену Постановою КМУ № 505 від 01.10.2014 року «Про надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово - комунальних послуг». Відповідно до п. 2 Порядку, що затверджено наведеною вище Постановою, грошова допомога надається внутрішньо переміщеним особам, які стоять на обліку в структурних підрозділах з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органів з питань соціального захисту населення міських, районних у містах (у разі утворення) рад, з дня звернення за її призначенням і виплачується по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше ніж шість місяців. П. 3 Порядку визначено, що грошова допомога особам, які переміщуються, призначається на сім»ю та виплачується одному з її членів за умови надання письмової згоди довільної форми про виплату грошової допомоги цій особі від інших членів сім»ї у таких розмірах: для непрацездатних осіб - 884 грн. на одну особу; для інвалідів - прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність; для працездатних осіб - 442 грн. на одну особу. Якщо у складі сім»ї, якій призначено грошову допомогу, відбулися зміни, розмір грошової допомоги перераховується з місяця, наступного за місяцем виникнення таких змін, за заявою уповноваженого представника сім»ї або інформацією компетентного органу. Для призначення грошової допомоги на наступний шестимісячний період уповноважений представник сім»ї подає до уповноваженого органу заяву, в якій повідомляє про відсутність змін, що впливають на призначення грошової допомоги, а також пред'являє довідки всіх членів сім»ї про взяття на облік внутрішньо переміщених осіб. Позивачеві було призначено допомогу в розмірі 442 грн., як працездатній особі. Що стосується суті позовних вимог у запереченнях зазначено наступне. Відповідно до заяви дружини позивача ОСОБА_4 від 20.10.2014 року, як уповноваженого представника сім»ї, призначено допомогу на період з 20.10.2014 року по 19.04.2015 року, та нарахування у зв'язку з цим охопило не весь квітень, а лише до 19.04.2015 року, тобто фактично нарахована сума становить 279, 94 грн. (у цей період позивач був працездатним а тому допомога йому була призначена в розмірі 442 грн.). Відповідно до заяви дружини позивача ОСОБА_4 від 28.05.2015 року, як уповноваженого представника сім»ї, наступний період призначення допомоги з 28.05.2015 року по 27.11.2015 року. В даному випадку нарахування допомоги розпочалось з 28.05.2015 року та фактично за травень 2015 року нараховано лише 57,03 грн., при цьому з 19.04.2015 по 28.05.2015 року нарахування допомоги не здійснювалось, так як після закінчення періоду 20.10.2014 по 19.04.2015 не було одразу написано відповідної заяви. Відповідно до заяви дружини позивача ОСОБА_4 від 14.06.2016 року, як уповноваженого представника сім»ї, наступний період призначення допомоги розпочався з 14.06.2016 року. В заяві ОСОБА_4 щодо призначення допомоги, не зазначила інших членів сім»ї, тобто позивача, тому допомога була призначена на одну особу - дружину позивача ОСОБА_4 Саме тому в період з червня 2016 року по серпень 2016 року включно, позивач не отримував відповідну допомогу. 14.09.2016 року позивач самостійно звернувся до управління соціального захисту із заявою про взяття на облік, таким чином йому призначено допомогу на період з 14.09.2016 року по 13.03.2017 року, тобто нарахування даної допомоги розпочалось з дня звернення та фактично у вересні становить 500, 93 грн. З 14.09.2016 року виплати позивачеві було призначено відповідно до п.п. 2,3 Порядку. 19.10.2016 року позивач звернувся до відповідача із заявою про проведення перерахунку розміру допомоги у зв'язку з призначеною пенсією за вислугу років, в результаті чого розмір допомоги призначеної позивачеві на період з 14.09.2016 року по 13.03.2017 року становить 884 грн. Таким чином представник відповідача вважає, що дії відповідача були правомірними, а тому позов до задоволення не підлягає.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_4 повідомила, що вона визнає ту обставину, що згідно її заяви від 14.06.2016 року про призначення допомоги вона механічно забула вказати в заяві чоловіка, як члена своєї сім»ї. Враховуючи віддаленість подій у часі вона достовірно не пам'ятає обставин написання нею відповідних заяв та призначення допомоги.

Суд, вислухавши пояснення представника позивача, представника відповідача та свідка, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, враховуючи ту обставину, що вимоги позивача в частині періодів квітень та травень 2015 року а також з червня 2016 року по 4 липня 2016 року залишені без розгляду, дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що на підставі заяв дружини позивача ОСОБА_4 від 14.06.2016 року відповідачем 22.06.2016 року прийнято рішення «Про призначення допомоги переміщеним особам на проживання» від 22.06.2016 року, згідно якого вирішено призначити ОСОБА_4, (інваліду ІІІ групи) допомогу з 14.06.2016 року по 27.11.2016 року в розмірі 1130 грн. Як вбачається зі змісту заяви ОСОБА_4 у відповідній графі окрім себе вона не зазначила будь - яких інших членів своєї сім»ї (на відміну від попередніх заяв, які вносились на адресу відповідача 20.10.2014, 28.05.2015, (а.с. 32,33,36,37), що обумовило відповідне призначення допомоги виключно їй. (а.с. 39 - 41).

14.09.2016 року позивач по справі самостійно вніс відповідачу на розгляд заяви від 14.09.2016 року, про призначення йому щомісячної адресної допомоги, як внутрішньо - переміщеній особі, на підставі яких 27.09.2016 року відповідачем прийнято рішення про призначення позивачу відповідної допомоги з 14.09.2016 року по 13.11.2016 року у розмірі 442 грн. (тобто як працездатній особі). Рішенням відповідача від 27.10.2016 року, позивачу з 14.09.2016 року у зв'язку з досягненням пенсійного віку здійснено перерахунок розміру допомоги з 442 грн. на 884 грн. та виплачено позивачу перераховані суми. (а.с. 42,43,44,45, 46, 58, 59)

Відповідно до п. 2. Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, що затверджено постановою Кабінету Міністрів України 1 жовтня 2014 р. № 505, грошова допомога надається внутрішньо переміщеним особам, які стоять на обліку в структурних підрозділах з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органах з питань соціального захисту населення міських, районних у містах (у разі утворення) рад (далі - уповноважені органи), з дня звернення за її призначенням і виплачується по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше ніж шість місяців.

Згідно п. 3 наведеного Порядку грошова допомога особам, які переміщуються, призначається на сім'ю та виплачується одному з її членів за умови надання письмової згоди довільної форми про виплату грошової допомоги цій особі від інших членів сім'ї (далі - уповноважений представник сім'ї) у таких розмірах: для непрацездатних осіб (пенсіонери, діти) - 884 гривні на одну особу (члена сім'ї); для інвалідів - прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність; для працездатних осіб - 442 гривні на одну особу (члена сім'ї).

Загальна сума допомоги на сім'ю розраховується як сума розмірів допомоги на кожного члена сім'ї та не може перевищувати 2 400 гривень.

Якщо у складі сім'ї, якій призначено грошову допомогу, відбулися зміни, розмір грошової допомоги перераховується з місяця, наступного за місяцем виникнення таких змін, за заявою уповноваженого представника сім'ї або інформацією компетентного органу. Для призначення грошової допомоги на наступний шестимісячний строк уповноважений представник сім'ї подає до уповноваженого органу або установи уповноваженого банку (у випадку, передбаченому пунктом 5 цього Порядку) заяву, в якій повідомляє про відсутність змін, що впливають на призначення грошової допомоги, а також пред'являє довідки всіх членів сім'ї про взяття на облік внутрішньо переміщених осіб.

Згідно п. 5 Порядку, уповноважений представник сім»ї подає на адресу уповноваженого органу відповідну заяву про надання грошової допомоги (для призначення грошової допомоги вперше) або заяву, в якій повідомляє про відсутність змін, що впливають на призначення грошової допомоги (у разі призначення грошової допомоги на наступний шестимісячний строк, якщо її виплата раніше не здійснювалася через установи уповноваженого банку). З метою визначення дати, часу та адреси подання заяви уповноважений представник сім'ї звертається у контакт-центр уповноваженого банку.

У заяві зазначаються такі відомості про всіх членів сім'ї, які претендують на отримання грошової допомоги, зокрема але не обмежуючись: прізвище, ім'я та по батькові; число, місяць, рік народження та ін.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що в діях відповідача відсутні будь - які порушення вимог наведеного Порядку з не призначення позивачу допомоги з червня 2016 року по серпень 2016 року, оскільки в заяві ОСОБА_4 від 14.06.2016 року, яка раніше виступала уповноваженим представником сім»ї, про призначення допомоги не наведено інформації про позивача як про члена сім»ї ОСОБА_4, а тому у відповідача були відсутні правові підстави за такою заявою призначити вказаний вид допомоги ще й позивачу.

З аналізу п. 5 наведеного Порядку вбачається, що саме уповноважений представник сім»ї заповнює відповідний бланк формуляр заяви для призначення допомоги внутрішньо переміщеним особам та саме він наводить у такій заяві інформацію про всіх членів своєї сім»ї. Відповідач не може бути обізнаним зі змінами, які відбуваються в складі сім»ї заявника, з часу попереднього призначення допомоги, а тому в діях відповідача відсутня будь - яка протиправність в цій частині.

З наведеного суд приходить до висновку, що позивачу обґрунтовано не нараховувалась допомога як внутрішньо переміщеній особі на підставі заяви ОСОБА_4 від 14.06.2016 року, оскільки ОСОБА_4 не вказала ОСОБА_3 в якості члена своєї сім»ї, а сам ОСОБА_3 до вересня 2016 року самостійно не звертався до відповідача з заявами про отримання допомоги, а тому в задоволенні вимог позивача в цій частині слід відмовити.

В частині вимог позивача про зобов'язання відповідача виплатити недоплачену допомогу за вересень 2016 року суд зазначає наступне.

Як зазначалось вище 14.09.2016 року позивач по справі самостійно вніс відповідачу на розгляд заяви від 14.09.2016 року, про призначення йому щомісячної адресної допомоги, як внутрішньо - переміщеній особі, на підставі яких 27.09.2016 року відповідачем винесено рішення про призначення відповідачу відповідної допомоги з 14.09.2016 року по 13.11.2016 року у розмірі 442 грн. (тобто як працездатній особі). Рішенням відповідача від 27.10.2016 року, позивачу з 14.09.2016 року у зв'язку з досягненням пенсійного віку здійснено перерахунок розміру допомоги з 442 грн. на 884 грн. та виплачено позивачу перераховані суми.

З п. 2. Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, що затверджено постановою Кабінету Міністрів України 1 жовтня 2014 р. № 505, слідує, що грошова допомога надається внутрішньо переміщеним особам, які стоять на обліку в структурних підрозділах з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органах з питань соціального захисту населення міських, районних у містах (у разі утворення) рад (далі - уповноважені органи), з дня звернення за її призначенням і виплачується по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше ніж шість місяців.

Враховуючи те, що позивач по справі звернувся до відповідача з заявою про призначення допомоги 14.09.2016 року, тому допомога йому була призначена саме з 14.09.2016 року та за вказаний місяць позивач отримав 500,93 грн., що не заперечується сторонами.

З наведеного суд приходить до висновку, що відповідачем було правомірно (з урахуванням перерахунку на підставі рішення від 27.10.2016 року) нараховано за вересень місяць допомогу у наведеному розмірі, оскільки допомога призначається з дня звернення та не може бути призначена за попередній період (в тому числі і за повний місяць в якому відбулось звернення).

Враховуючи наведене в цій частині вимог позивачу також слід відмовити.

З огляду на те, що суд відмовляє в задоволенні позову судові витрати слід залишити за позивачем.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 2, 18, 71, 93, 94, 104, 161-163 Кодексу адміністративного судочинства України, Порядком надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 року № 505, суд,

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні позову ОСОБА_3 до Департаменту соціальної політики Вінницької міської ради про визнання протиправними дій Департаменту соціальної політики Вінницької міської ради щодо невиплати в повному обсязі адресної грошової допомоги для покриття витрат на проживання в тому числі на оплату житлово - комунальних послуг відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 року № 505 та зобов'язання Департамент соціальної політики Вінницької міської ради виплатити недоплачену адресну грошову допомогу для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово - комунальних послуг відповідно до Постанови КМУ № 505 від 01.10.2014 року в частині вимог за період з 4 липня 2016 року по вересень 2016 року включно - відмовити.

Судові витрати залишити за позивачем.

Відповідно до ст. 186 КАС України, апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення через Вінницький міський суд Вінницької області до Вінницького апеляційного адміністративного суду. У разі застосування судом ч. 3 ст. 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

СУДДЯ: