Справа № 607/14300/16-а
Суддя: Дзюбич В. Л.
Дата ухвалення: 2017-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.03.2017 Справа №607/14300/16-а

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Дзюбича В.Л.,

за участю секретаря Грабської Ю.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Тернополі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Тернопільського об»єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області про визнання дій протиправними, зобов»язання призначити, нарахувати та виплатити пенсію за вислугу років,-

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із адміністративним позовом до Тернопільського об'єднаного Управління Пенсійного фонду України Тернопільської області про визнання неправомірними дій щодо відмови у призначенні пенсії за вислугу років, та зобов'язання здійснити призначення, нарахування та виплату пенсії за вислугу років згідно ст.50-1 ЗУ «Про прокуратуру» № 1789-ХІІ з 29.11.2016 року від місячного заробітку без обмеження граничного розміру та з урахуванням середньомісячної суми виплат за останні 60 календарних місяців перед зверненням за призначенням пенсії відповідно до довідки прокуратури Тернопільської області №161 від 29.11.2016 року.

В обґрунтування заявлених вимог зазначив, що 29.11.2016 року він звернувся до Тернопільського об'єднаного Управління Пенсійного фонду України Тернопільської області із заявою про призначення пенсії за вислугу років відповідно до Закону України «Про прокуратуру» № 1789-ХІІ. Однак листом Тернопільського об'єднаного Управління Пенсійного фонду України Тернопільської області, №16353/04 від 12.12.2016 року йому було відмовлено у призначенні пенсії за вислугу років згідно Закону України «Про прокуратуру» посилаючись на п. 5 розділу III Прикінцевих положень Закону України від 2 березня 2015 року № 213-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення», відповідно до яких з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до Законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», «Про статус народного депутата України», «Про Кабінет Міністрів України», «Про судову експертизу», «Про Національний банк України», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про дипломатичну службу», Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України, а відповідно пенсії в порядку та на умовах визначених зазначеним законами не призначаються, а раніше призначені пенсії не перераховуються.

Вважає, що дії відповідача щодо відмови йому у призначенні пенсії за вислугою років є протиправними, такими, що порушують його законні права та інтереси, зокрема право на пенсійне забезпечення за наявності відповідного стажу. У період з 1999 року по 2014 рік, коли він працював в органах прокуратури, діли гарантії пенсійного забезпечення, які суттєво відрізняються від положень, передбачених нині діючим Законом. Із врахуванням того, що нормами ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» №1697-VІІ від 14.10.2014 року, яка діє на даний час, всупереч положень Конституції України суттєво погіршено його становище, що призвело до обмеження його законних прав та інтересів, зокрема права на пенсійне забезпечення, звуження їх змісту та обсягу, чим погіршено його матеріальне становище, вважає, що він має право на призначення пенсії за вислугу років у відповідності до Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 року №1789-ХІІ в редакції, яка діяла до липня 2011 року. Зазначена позиція узгоджується із рішеннями Європейського суду з прав людини та правовими висновками верхового Суду України. На підставі викладеного просить суд позов задовольнити.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 свої позовні вимоги підтримав та зазначив, що працює в органах прокуратури України з 18.02.1999 року, безперервний загальний стаж роботи станом на дату звернення до відповідача, що зараховується у вислугу років, становить 20 років 4 дні, у тому числі на посадах в органах прокуратури -17 років 9 місяців 11 днів. Вважає, що оскільки на час його призначення на роботу в органи прокуратури діяв Закон України «Про прокуратуру» № 1789-ХІІ, тому він набув права виходу на пенсію за вислугу років зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі на посадах прокурорів і слідчих прокуратури - не менше 10 років. У зв'язку з цим, звернувся до суду з позовом і просить суд визнати протиправними дії відповідача щодо відмови у призначенні його пенсії за вислугу років та зобов'язати Тернопільське об»єднане управління Пенсійного фонду України Тернопільської області призначити, нарахувати та виплатити йому пенсію за вислугу років у розмірі 90% від місячного заробітку без обмеження граничного розміру та з урахуванням середньомісячної суми виплат за останні 60 календарних місяців перед зверненням за призначенням пенсії відповідно до довідки прокуратури Тернопільської області №161 від 29.11.2016 року, з часу звернення із відповідною заявою, тобто з 29.11.2016 року.

Представник відповідача Управління Пенсійного фонду України Тернопільської області в судовому засіданні відносно позову заперечив з підстав, викладених у письмових запереченнях та позов та просить у задоволенні позову відмовити .

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали адміністративної справи, суд вважає, що позов не підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Згідно статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ. До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до статті 6 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в адміністративному суді, до підсудності якого вона віднесена цим Кодексом.

Згідно п.4 ч.1 статті 18 КАС України, місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні усі адміністративні справи щодо спорів фізичних осіб з суб'єктами владних повноважень з приводу обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

29.11.2016 року ОСОБА_1 звернувся до Тернопільського об'єднаного Управління Пенсійного фонду України Тернопільської області із заявою про призначення йому пенсії за вислугу років відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» № 1789-ХІІ.

Листом №16353/04 від 12.12.2016 року відповідач відмовив позивачу у призначенні пенсії за вислугу років з посиланням на те, що відповідно до п.5 Прикінцевих положень Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" №213- VIII від 02.03.2015 у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до Законів України "Про державну службу", "Про прокуратуру", "Про судоустрій і статус суддів", "Про статус народного депутата України", "Про Кабінет Міністрів України", "Про судову експертизу", "Про національний банк України", "Про службу в органах місцевого самоврядування", "Про дипломатичну службу", Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України. У зв'язку з цим з 01 червня 2015 року пенсії в порядку та на умовах, визначених вищезазначеними законами, не призначаються, раніше призначені пенсії не перераховуються.

Як вбачається із довідки прокуратури Тернопільської області №11/631вих-16 від 22.11.2016 року ОСОБА_1 працює в органах прокуратури Тернопільської області з 18.02.1999 року, а на посаді прокурора відділу підтримання державного обвинувачення в суді прокуратури тернопільської області з 10.08.2015 року по даний час.

Відповідно до п.6 ст.92 Конституції України, виключно законами України визначаються основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення.

Такими законами є Закон України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та спеціальні закони, норми яких застосовуються при призначенні пенсії окремим категоріям громадян.

Згідно зі статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» № 1788-XII від 05.11.1991 року основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Як вбачається із копії диплома серії АБВС №006446 від 26.06.1999 року ОСОБА_1 на початок роботи в органах прокуратури мав закінчену вищу юридичну освіту.

Згідно записів трудової книжки серії АФ №555645 ОСОБА_1 з 18.02.1999 року був прийнятий стажистом на посаду помічника прокурора Збаразького району, з 25.10.1999 року був призначений на посаду помічника прокурора Збаразького району, 16.11.2000 року переведений на посаду помічника прокурора м. Тернополя, а з 18.12.2001 року-помічника прокурора Тернопільської області з питань нагляду за додержанням природоохоронного законодавства. 18.09.2003 року переведений на вакантну посаду прокурора відділу підтримання державного обвинувачення в судах прокуратури області. 14.09.2004 року переведений на вакантну посаду заступника начальника відділу підтримання державного обвинувачення в судах прокуратури області. 23.11.2012 року переведений на посаду заступника начальника відділу організації участі прокурорів у кримінальному провадженні в суді прокуратури області.18.04.2014 року переведений на вакантну посаду начальника відділу організації участі прокурорів у кримінальному провадженні в суді прокуратури області. 10.08.2015 року у зв»язку із внесеними змінами у структуру та штатний розпис прокуратури області призначений на вакантну посаду прокурора відділу підтримання державного обвинувачення в суді прокуратури області.

Позивач ОСОБА_1 вважає, що він набув право на пенсію за вислугу років на підставі статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» №1789-ХІІ, яка діяла на час прийняття його на роботу в органи прокуратури, у відповідності до якої прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку.

Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» № 3668-VI від 08.07.2011 року, який набрав чинності з 01 жовтня 2011 року, внесено зміни до статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» №1789-ХІІ, зокрема, змінено у відсотках розмір пенсії за вислугу років, яка призначається прокурорам і слідчим у разі реалізації ними такого права.

Так, відповідно до частини першої статі 50-1 Закону України «Про прокуратуру» №1789-ХІІ у редакції Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії.

Таким чином, з 01 жовтня 2011 року положення частини першої статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» №1789-ХІІ щодо призначення прокурорам і слідчим пенсії за вислугу років у розмірі не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку втратили чинність у зв'язку з внесенням змін до редакції цієї статті Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи».

Крім того, Закон України «Про прокуратуру» №1789-ХІІ на підставі підпункту 1 пункту 3 розділу ХІІ Прикінцевих положень Закону України «Про прокуратуру» №1697-VII від 14.10.2014 року визнано таким, що втратив чинність.

При цьому Прикінцеві та перехідні положення Закону №1697-VII не містять положень стосовно збереження за прокурорами, які були призначені на відповідну прокурорську посаду до набрання чинності цим Законом, права на отримання пенсії за вислугу років відповідно до законодавства, що діяло до дня набрання чинності Законом №1697-VII.

З 15.07.2015 року набрав чинності Закон України «Про прокуратуру» №1697-VІІ положеннями ст. 86 якого визначений порядок пенсійного забезпечення працівників прокуратури.

Так за приписами ч.1 ст.86 Закону України "Про прокуратуру" №1697-VII прокурори мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку за наявності на день звернення з 1 жовтня 2016 року по 30 вересня 2017 року, вислуги років -23 роки, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів не менше 13 років.

Пенсія призначається в розмірі 60 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії.

Відповідно до ч.6 ст. 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14.10.2014 року до вислуги років, що дає право на пенсію згідно з цією статтею, зараховується час роботи на прокурорських посадах, зазначених у статті 15 цього Закону, стажистами, на посадах помічників і старших помічників прокурорів; слідчими, суддями; на посадах начальницького складу органів внутрішніх справ, податкової міліції, кримінально-виконавчої служби, офіцерського складу Збройних Сил України, Служби безпеки України, інших утворених відповідно до законодавства України військових формувань, на посадах державних службовців, які обіймають особи з вищою юридичною освітою; у науково-навчальних закладах Генеральної прокуратури України працівникам, яким до набрання чинності цим законом було присвоєно класні чини (працівникам військової прокуратури - відповідні військові звання), у тому числі час наукової та викладацької роботи в інших науково-навчальних закладах, якщо вони мали науковий ступінь чи вчене звання; на адміністративних та викладацьких посадах, посадах наукових працівників у Національній академії прокуратури України; на виборних посадах у державних органах, на посадах в інших організаціях, якщо працівники, яким до набрання чинності цим Законом було присвоєно класні чини (працівникам військової прокуратури - відповідні військові звання), були направлені туди, а потім повернулися в органи прокуратури; військова служба, половина строку навчання у вищих юридичних навчальних закладах денної форми навчання або на юридичних факультетах вищих навчальних закладів денної форми навчання; відпустка по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, якщо така відпустка надавалася.

За таких обставин, приймаючи до уваги те, що позивач реалізував своє право на звернення за призначенням пенсії 29.11.2016 року, суд приходить до переконання, що до до спірних правовідносин підлягає застосовуванню ст.86 Закону України «Про прокуратуру» №1697-VII, а тому питання щодо наявності у позивача права на пенсійне забезпечення, як працівника прокуратури має вирішуватись у відповідності до приписів чинної на цей час ст.86 Закону України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 року.

Отже, для набуття права на пенсійне забезпечення за вислугу років станом на 29.11.2016 року, тобто на час звернення позивача із заявою про призначення пенсії, його стаж мав становити 23 роки, у тому числі стаж роботи на посадах прокурорів не менше 13 років, проте, згідно доданих до заяви про призначення пенсії документів на час звернення до відповідача із заявою про призначення пенсії за вислугу років вказана висогуа ОСОБА_1 складала 20 років 4 дні, у тому числі на посадах в органах прокуратури -17 років 9 місяців 11 днів.

Крім того, пунктом 5 Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» № 213-VIII від 02.03.2015 року передбачено, що у разі неприйняття до 01 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до Законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», «Про статус народного депутата України», «Про Кабінет Міністрів України», «Про судову експертизу», «Про Національний банк України», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про дипломатичну службу», Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України.

Як встановлено, і ця обставина є загальновідомою, до 01 червня 2015 року не прийнято закону, що стосувався б видів пенсійного забезпечення осіб, у тому числі спеціальних пенсій, зокрема, і пенсій прокурорам.

Суд вважає, що положення п.5 Прикінцевих положень Закону № 213-VIII від 02.03.2015 року стосуються порядку призначення пенсії прокурорам, слідчим у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення.

Відповідно до частини першої статті 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

За загальним правилом норма права діє стосовно фактів і відносин, які виникли після набрання чинності цією нормою. Тобто, до події, факту застосовується той закон (інший нормативно-правовий акт), під час дії якого вони настали або мали місце.

Під дією норми права у часі слід розуміти поширення дії нової норми на ті правові наслідки, які хоча й випливають з юридичних фактів, що виникли під час чинності попередньої норми, проте настають після набрання чинності новою нормою.

Таким чином, застосовується норма, яка була чинною на момент здійснення відповідної дії. Більш пізня норма права скасовує дію попередньої норми, отже, стара норма права перестає діяти, оскільки замінена іншою, прийнятою пізніше, яка регулює ті самі суспільні відносини.

Закон України "Про прокуратуру" № 1697-VII прийнятий 14.10.2014 року, Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» №213-VIII прийнятий 02.03.2015року, тобто пізніше, а тому саме його належить застосовувати у спірних правовідносинах.

Крім цього, в тексті Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» чітко визначено, що з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначаються відповідно до Закону України "Про прокуратуру".

Таким чином, оскільки Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» №213-VII від 02.03.2015 року не скасований, його положення (у частині, що стосуються спірних правовідносин) не визнані неконституційними, а до 01.06.2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, прийнято не було, тому відповідно, з вказаної дати скасовані норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначаються, зокрема, відповідно до Закону України «Про прокуратуру» № 1697-VII від 14.10.2014 року.

Підсумовуючи наведене, суд вважає, що позивач ОСОБА_1 не набув права на пенсію за вислугу років в період чинності ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» № 1789-ХІІ , а отже його вимога призначити пенсію за вказаним Законом, який втратив чинність, є необґрунтованою та безпідставною, оскільки із заявою про призначення пенсії до відповідача він звернувся лише 29.11.2016 року.

Отже суд приходить до переконання, що на момент звернення ОСОБА_1 із заявою про призначення пенсії за вислугу років у відповідача були відсутні відповідні правові підстави для призначення позивачу вказаної пенсії відповідно до ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» № 1789-ХІІ, яка на той час втратила чинність, а тому приймаючи рішення про відмову у призначенні позивачу пенсії за вислугу років Тернопільське об»єднане управління Пенсійного фонду України діяло на підставі та у межах наданих повноважень, у спосіб передбачений Конституцією та законами України.

За таких обставин суд вважає, що у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 слід відмовити за безпідставністю.

У зв'язку із тим, що у задоволенні позову відмовлено, судові витрати позивачу не відшкодовуються.

Керуючись ч.2 ст.11, ст.ст. 17, 50, 72, 86, 99, 100, 158, 160, 162, 163, 186, 244-2 ч.1 Кодексу адміністративного судочинства України, статтею 50-1 Закону України «Про прокуратуру» № 1789-ХІІ від 05.11.1991 року, ст.86 Закону України "Про прокуратуру" № 1697-VII від 14.10.2014 року, Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» № 3668-VI від 08.07.2011 року, Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» № 213-VII від 02.03.2015року, суд, -

п о с т а н о в и в:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Тернопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області про визнання неправомірними дій щодо відмови у призначенні пенсії за вислугу років та зобов»язання призначити, нарахувати та виплатити ОСОБА_1 пенсію за вислугу років у розмірі 90% від місячного заробітку без обмеження граничного розміру та з урахуванням середньомісячної суми виплат за останні 60 календарних місяців перед зверненням за призначенням пенсії відповідно до довідки прокуратури Тернопільської області №161 від 29.11.2016 року, починаючи з 29 листопада 2016 року - відмовити.

Постанова набирає законної сили через десять днів з дня її проголошення, якщо не була подана апеляційна скарга. У разі подання апеляційної скарги, постанова набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Постанова суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Тернопільський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Головуючий суддяВ. Л. Дзюбич