Справа № 808/2304/16
Суддя: Чепурнов Д.В.
Дата ухвалення: 2017-03-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

808/2304/16

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

У Х В А Л А

"10" березня 2017 р.

справа № 808/2304/16

Суддя Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду Чепурнов Д.В., перевіривши на відповідність вимог Кодексу адміністративного судочинства України апеляційну скаргу Одеської митниці ДФС на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 05 жовтня 2016 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Прайм-продукт» до Одеської митниці ДФС про визнання протиправною бездіяльності та зобов’язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 05 жовтня 2016 року адміністративний позов задоволено.

Відповідач не погодившись з постановою суду першої інстанції звернувся до суду з апеляційною скаргою, згідно з якою просить її скасувати та постановити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 20 січня 2017 року апеляційну скаргу було залишено без руху у зв'язку з її невідповідністю вимогам статті 187 КАС України, а саме: у зв'язку відсутністю документу про сплату судового збору у визначеному законом розмірі. Для усунення вказаного недоліку заявнику апеляційної скарги було надано строк 20 днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 20 січня 2017 року заявник апеляційної скарги отримав 27 січня 2017 року, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення.

21 лютого 2017 року на адресу суду надійшло клопотання Одеської митниці ДФС про звільнення від сплати судового збору, яке обґрунтоване відсутністю коштів на сплату судового збору.

Згідно з положеннями статті 8 Закону України “Про судовий збір” враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Аналогічні приписи містяться в положенні статті 88 Кодексу адміністративного судочинства України, яка передбачає, що суд враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Надаючи оцінку таким доводам відповідача, слід зазначити, що одним із принципів адміністративного судочинства є рівність усіх учасників адміністративного процесу перед законом і судом.

Обов'язок сплати судового збору слугує гарантуванню принципу рівності всіх осіб у правах щодо доступу до суду. При цьому, судовий збір виконує не тільки фіскальну, а й дисциплінуючу функцію. Він є одним із способів стимулювання належного виконання учасниками відповідних правовідносин (у тому числі органами державної влади) своїх прав та обов’язків, передбачених законами України, у зв’язку з чим звільнення від його сплати окремих державних органів може негативно позначитися на стані виконання належних їм за законом повноважень.

Позивачем при зверненні до суду з позовом, судовий збір було сплачено у повному обсязі, а тому звільнення відповідача від сплати судового збору за подачу апеляційної скарги, буде розцінено як надання йому певних процесуальних переваг перед іншими учасниками судового процесу — юридичними та фізичними особами, які зобов’язані сплачувати відповідний збір саме при подачі позову, що на практиці означатиме звуження їхнього права на звернення до суду. Тобто, звільнивши відповідача від сплати судового збору, принцип рівності сторін буде нівельовано, що є неприпустимим.

Як зазначив Європейський суд з прав людини у рішенні від 15 травня 2008 року "Надточій проти України" принцип рівності сторін - один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду - передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище у порівнянні з опонентом.

Крім того, як зазначив Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі» він ніколи не виключав можливості того, що інтереси справедливого здійснення правосуддя можуть виправдовувати накладення фінансових обмежень на доступ особи до суду. Більше того, Суд вважає, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про виконання зобов'язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає беззастережного права на отримання безкоштовної правової допомоги з боку держави у цивільних спорах і так само це положення не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах.

Тобто вимога сплати судового збору у зв'язку з поданням апеляційної скарги, не може вважатися обмеженням права доступу до суду, яке є саме по собі таким, що суперечить пункту 1 статті 6 Конвенції.

Таким чином клопотання відповідача про звільнення від сплати судового збору не підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене, у строк, визначений для усунення недоліку апеляційної скарги ухвалою суду про залишення апеляційної скарги без руху, недолік апеляційної скарги не було усунено.

Згідно з частиною 3 статті 189 Кодексу адміністративного судочинства України до апеляційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 187 цього Кодексу, застосовуються правила статті 108 цього Кодексу, тобто суддя, встановивши невідповідність матеріалів поданої скарги вимогам, встановленим статтею 187 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення апеляційної скарги без руху, та у разі не усунення зазначених судом недоліків повертає її.

З урахуванням вищезазначеного та враховуючи те, що недолік апеляційної скарги зазначений в ухвалі суду від 20 січня 2017 року у встановлений судом строк заявником апеляційної скарги усунуто не було, суд апеляційної інстанції зробив висновок про наявність підстав для повернення апеляційної скарги у відповідності до положень ст. 108 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись статтями 108, 187, 189 КАС України, суддя, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання Одеської митниці ДФС про звільнення від сплати судового збору – відмовити.

Апеляційну скаргу Одеської митниці ДФС на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 05 жовтня 2016 року – повернути.

Ухвала набирає законної сили з моменту постановлення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Суддя Д.В. Чепурнов