Справа № 825/2268/16
Суддя: Соломко І.І.
Дата ухвалення: 2017-03-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 березня 2017 року Чернігів Справа № 825/2268/16

Чернігівський окружний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючої судді Соломко І.І.,

суддів Житняк Л.О., Лобан Д.В.,

за участі секретаря Пархомчука Д.А.,

представника позивача Виговського О.М.,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом Державної служби України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) до ОСОБА_2 про стягнення плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування великоваговим транспортним засобом,

В С Т А Н О В И В:

До Чернігівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Державної служби України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) до ОСОБА_2 про стягнення плати за проїзд в розмірі 4969,00грн.

Позовні вимоги обґрунтовані, тим що управлінням Укртрансбезпеки в Полтавській області виявлено факт перевезення вантажу із перевищенням вагових обмежень, встановлених правилами дорожнього руху України без дозволу, виданого Державтоінспекцією або документа про внесення плати за проїзд великовагових транспортних засобів. Під час судового засідання заявлені позовні вимоги представником позивача підтримано у повному обсязі.

Відповідач позов не визнав, мотивуючи тим, що під час здійснення контролю належних йому транспортних засобів, посадовими особами позивача не було пред'явлено жодних документів на підтвердження перевищення вагомих параметрів. Крім того, просив суд врахувати той факт, що контролюючим органом не були направлені документи, які складені під час здійснення контролю та повідомлення про заборгованість, що позбавило можливості скористатися правом на оскарження їх в суді. За таких обставин просить відмовити у задоволенні позову.

Заслухавши пояснення представника позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд встановив таке.

18.07.2016 посадовими особами Управління Укртрансбезпеки в Полтавській області (місце проведення перевірки: а/д Київ-Харків-Довжанський 207 км +450 м) проведено габаритно-ваговий контроль вантажного автомобіля марки ДАФ, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 та причепу, державний реєстраційний номер НОМЕР_2.

Користувачем вищевказаних транспортних засобів є ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_3), що останнім не заперечується.

За результатами проведення контролю складено довідку про результати здійснення габаритно-вагового контролю та акт № 41/Л від 18.07.2016 (а.с.11) про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів, на підставі яких проведено розрахунок від 18.07.2016 плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування та нараховано плату за проїзд 180,00 євро. У зв'язку з несплатою відповідачем у добровільному порядку вказаної заборгованості, позивачем подано даний позов до суду.

Спірні правовідносини врегульовані Законом України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 р. №3353-XII (далі - Закон №3353-XII), Законом України «Про автомобільні дороги» від 8 вересня 2005 р. № 2862-IV (далі - Закон №2862-IV), Закон України «Про автомобільний транспорт» від 5 квітня 2001 р. № 2344-III (далі - Закон №2344-III), Єдиними правилами ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правил користування ними та охорони, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 30 березня 1994 р. №198 (далі - Постанова №198), Правилами проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18 січня 2001 р. № 30 (далі - Правила №30), Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306 (далі - Правила № 1306).

Згідно із частиною другою статті 29 Закону № 3353-XII з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається в порядку встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері транспорту, за плату, що встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до вимог статті 33 Закону № 2862-IV рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Частиною третьою статті 48 Закону № 2344-III передбачено, що у разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов'язковим документом (окрім зазначених у ч. 2 даної статті) є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше семи відсотків.

Відповідно до пункту 16 Постанови №198 перевезення небезпечних, великогабаритних і великовагових вантажів автомобільним транспортом по дорожніх об'єктах допускається за окремим дозволом в порядку і за плату, що визначені окремими актами законодавства.

Згідно із пунктом 2 Правил № 30 транспортний засіб з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху.

Як видно із пункту 3 Правил, транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху.

Пунктом 22.5 Правил №1306 визначено, що за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Відповідно до вимог пункту 4 Правил №30 рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні (далі - дозвіл), виданим перевізникові Державтоінспекцією, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів.

Видача (відмова у видачі, переоформлення, видача дубліката, анулювання) дозволу здійснюється відповідно до Закону України "Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності".

Дозвіл оформлюється підрозділами Державтоінспекції на підставі погоджувальних документів з власниками вулично-дорожньої мережі, залізничних переїздів, мостового господарства, служб міського електротранспорту, електромереж, електрифікації, електрозв'язку, в яких визначаються умови і режим проїзду зазначених транспортних засобів.

Допускається перевищення вагових параметрів порівняно з визначеними у пункті 22.5 Правил дорожнього руху на 2 відсотки (величина похибки) без оформлення відповідного дозволу та внесення плати за проїзд.

Як убачається з пункту 6 Правил № 30, дозвіл видається:

- департаментом Державтоінспекції МВС - у разі виїзду за межі України або в'їзду на територію України виключно великогабаритними транспортними засобами;

- департаментом Державтоінспекції МВС або управліннями (відділами) Державтоінспекції головних управлінь (управлінь) МВС в Автономній Республіці Крим, областях, мм. Києві та Севастополі - якщо маршрут пролягає в межах Автономної Республіки Крим, області, між областями або між Автономною Республікою Крим, мм. Києвом і Севастополем та іншими адміністративно-територіальними одиницями;

- міськими або районними підрозділами Державтоінспекції - якщо маршрут проходить у межах міста, району.

Порядок отримання дозволу визначений п.п. 31-38 Правил №30.

Механізм здійснення габаритно-вагового контролю великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, що використовуються на автомобільних дорогах загального користування, визначений Порядком здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 27 червня 2007 р. №879 (далі - Порядок №879, в редакцій чинній на момент виникнення спірних відносин).

Відповідно до вимог пункту 3 Порядку №879 габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування здійснюється Укртрансінспекцією, її територіальними органами та відповідними підрозділами МВС, що забезпечують безпеку дорожнього руху.

Підпунктом 4 пункту 2 Порядку №879 габаритно-ваговий контроль - це контроль за проїздом великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, який включає перевірку відповідності габаритно-вагових параметрів таких транспортних засобів установленим законодавством параметрам і нормам, наявності дозволу на рух за визначеними маршрутами, а також дотримання визначених у дозволі умов та режиму руху транспортних засобів.

Як вже зазначалося, під час здійснення позивачем габаритно-вагового контролю транспортних засобів відповідача було встановлено перевищення нормативно допустиме навантаження на вісь транспортного засобу, рух якого дозволяється без отримання спеціального дозволу.

Згідно з вимогами пункту 28 Порядку № 879 плата за проїзд автомобільними дорогами загального користування великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу вноситься перевізником за затвердженими ставками, виходячи з вагових та/або габаритних параметрів транспортного засобу, протяжності маршруту, кількості перевезень.

Пунктом 30 Порядку № 879 встановлено, що плата за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу справляється за встановленими ставками залежно від маси такого транспортного засобу, навантаження на вісь (осі), габаритів та протяжності маршруту за формулою П = (Рзм + Рнв + Рг) х В, де П - розмір плати за проїзд; Рзм - розмір плати за перевищення загальної маси транспортного засобу за 1 кілометр проїзду; Рнв - розмір плати за перевищення навантаження на вісь (осі) (за одиничну + за здвоєну + за строєну) транспортного засобу за 1 кілометр проїзду; Рг - розмір плати за перевищення габаритів (за висоту + за ширину + за довжину) транспортного засобу за 1 кілометр проїзду; В - відстань перевезення, кілометрів.

Як вбачається з пункту 31-1 Порядку № 879, якщо рух здійснюється без відповідного дозволу або внесення плати за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу, така плата визначається за пройдену частину маршруту по території України або за частину, яку перевізник має намір проїхати, у разі перевищення нормативу хоча б одного вагового або габаритного параметру: до 10 відсотків - у подвійному розмірі; на 10-40 відсотків - у потрійному розмірі; більше як на 40 відсотків у п'ятикратному розмірі.

Як вже зазначалося, на підставі акту про перевищення транспортними засобами відповідача нормативних вагових параметрів, позивачем було складено розрахунок № 41л від 18.07.2016 (а.с.9 на звороті), яким відповідачу нарахована плата за проїзд на суму 180,00 євро.

При цьому водій транспортних засобів ОСОБА_3 із вказаним актом ознайомлений, але від пояснень відмовився, що підтверджується відповідним актом від 18.07.2017(а.с.60).

Відповідно до абз. 2 пункту 27 Порядку № 879 плата за проїзд справляється в національній валюті за офіційним курсом гривні, встановленим Національним банком на день проведення розрахунку.

Згідно з офіційним курсом, встановленим Національним банком України на день проведення розрахунку, а саме 18.07.2016, курс гривні до євро становив: 2760,5427 грн. за 100 євро. Таким чином, сума 180,00 євро станом на 18.07.2016 за офіційним курсом гривні до іноземної валюти складала 4969,00 грн.

Відповідно до вимог пункту 31-1 Порядку №879 перевізник зобов'язаний протягом 30 календарних днів, з моменту визначення плати, внести її та повідомити про це відповідний територіальний орган Укртрансінспекції.

Дії або бездіяльність учасників відносин у сфері габаритно-вагового контролю можуть бути оскаржені в установленому порядку (пункт 41 Порядку № 879).

Однак такі докази відповідачем не надано.

Твердження відповідача про те, що контролюючим органом не були направлені документи, які складені під час здійснення контролю та повідомлення про заборгованість, що позбавило можливості скористатися правом на оскарження їх в суді, суд вважає необґрунтованими, з огляду на таке.

Так, зокрема, із додатково наданих представником позивача у судовому засіданні доказів (опис вкладення у цінний лист, з відбитком штампу поштивого відділення, а.с. 29), вбачається, що на адресу відповідача направлялись рекомендованим листом: копія акту від 18.07.2016 № 41 Л про перевищення транспортним засобом встановлених обмежень, копія довідки результатів здійснення габаритно-вагового контролю, копія розрахунку плати за проїзд № 41 Л від 18.07.2016, копія повідомлення про заборгованість, копія свідоцтва про повірку робочого засобу вимірювальної техніки № 34-00/979 та копія графіка роботи пересувального пункту габаритно-вагового контролю за липень 2016, проте поштова кореспонденція повернулась з відміткою поштового відділення «за закінченням терміну зберігання».

Таким чином, на підставі оцінки наявних у справі матеріалів та доказів у їх сукупності встановлено, що факт направлення вищевказаних документів відповідачу з боку позивача документально підтверджується.

Тому твердження відповідача про відсутність факту направлення документів, які складені за результатами контролю не були доведені, а надані позивачем докази є переконливими і достатніми для беззаперечного висновку суду про наявність підстав для задоволення позову.

Згідно із пунктом 26 Порядку № 879, кошти, стягнені за проїзд автомобільними дорогами загального користування великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів, спрямовуються в установленому порядку до державного бюджету.

За таких обставин, суд дійшов висновку про те, що визначена позивачем плата за проїзд, неоскаржена та несплачена перевізником-власником транспортних засобів у встановлені чинним законодавством строки, набуває статусу заборгованості перед державним бюджетом України. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163, 167, 255, 257 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 (АДРЕСА_1) на користь Державної служби України з безпеки на транспорті (проспект Перемоги, 14, м.Київ, 01135, ) 4 969,00 грн (чотири тисячі дев'ятсот шістдесят дев'ять гривень), що еквівалентно 180,00 (сто вісімдесят) євро, відповідно до офіційного курсу, встановленого Національним банком України на день проведення розрахунку, 18.07.2016, в дохід Державного бюджету України (р/р 0002 у ГУ ДКСУ у Полтавській області/ м.Полтава/ 22160100, , МФО 831019).

Постанова суду набирає законної сили в порядку статей 167,186 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня отримання її копії. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Головуючий суддя І.І. Соломко

Судді Л.О. Житняк

Д.В. Лобан