Справа № 2а/2570/5699/2011
Суддя: Заяць О.В.
Дата ухвалення: 2011-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

21.11.2011 Справа № 2а/2570/5699/2011
ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 листопада 2011 р. м. Чернігів

Чернігівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Заяць О.В.,

при секретарі Сапоненко А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державного казначейства України у Чернігівській області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

02.11.2011 року ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом до Головного управління Державного казначейства України у Чернігівській області, в якому з урахуванням зміни позовних вимог просить: визнати протиправними дії відповідача щодо відмови у виконанні виконавчого листа по справі № 2а-2497/2011, виданого Коропським районним судом 03.08.2011 року, в частині стягнення з Державного бюджету України витрат на правову допомогу; зобов'язати відповідача виконати виконавчий лист по справі № 2а-2497/2011, виданий Коропським районним судом 03.08.2011 року, в частині стягнення з Державного бюджету України витрат на правову допомогу, шляхом безспірного списання коштів з рахунків, на яких обліковуються кошти Державного бюджету України; стягнути з Державного бюджету України на її користь понесені судові витрати: судовий збір в сумі 3,40 грн. та витрати на правову допомогу в сумі 192,08грн.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що постановою Коропського районного суду Чернігівської області від 14.06.2011 року по справі № 2-а-2497/2011 за її позовом до Управління Пенсійного фонду України в Коропському районі Чернігівської області про перерахунок пенсії та стягнення недоотриманої пенсії, позовні вимоги задоволено. 29.07.2011 року за результатами розгляду її заяви Коропським районним судом Чернігівської області стягнуто з Державного бюджету України на її користь сплачені: судовий збір в сумі 3,40 грн. та витрати на правову допомогу в сумі 250,00 грн. 03.08.2011 року судом видано виконавчий лист, який 21.09.2011 року разом з заявою нею направлено для виконання до Головного управління Державного казначейства України у Чернігівській області. Однак, відповідач відмовив у виконанні рішення суду з тих мотивів, що Головному управлінню не встановлені бюджетні призначення та, відповідно не надані бюджетні асигнування для відшкодування витрат за надання правової допомоги, а тому відповідні рахунки з яких би здійснювалось таке відшкодування в Головному управлінні відсутні, що унеможливлює виконання рішення суду в частині стягнення витрат на правову допомогу, про що викладено в листі від 23.09.2011 року № 14-30/432/9395. Стосовно стягнення судового збору зазначено про необхідність звернення до суду з заявою про зміну порядку виконання рішення суду. Зважаючи на невиконання посадовими особами Головного управління Державного казначейства України у Чернігівській області норм чинного законодавства України, на даний час рішення Коропського районного суду Чернігівської області в частині стягнення судових витрат залишається невиконаним, чим порушуються її конституційні права. Таким чином, відмовляючи у виконанні судового рішення в частині стягнення з Державного бюджету України судових витрат, відповідачем допущено порушення норм Конституції України, Бюджетного кодексу України, Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ» від 03.08.2011 року № 845.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги з урахуванням змін підтримав.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та надав заперечення, в яких зазначив, що оскільки кошти судового збору по виконавчому листу перераховані на рахунки місцевого бюджету м. Чернігова, а боржником в них визначено ОСОБА_2 бюджет України, то Головне управління керуючись п.п. 6 п. 9 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ повернуло документи позивачу та одночасно повідомило про можливість звернення до суду, який видав виконавчий лист, з заявою про зміну виконання судового рішення з метою заміни боржника «ОСОБА_2 бюджет України» на «місцевий бюджет м. Чернігова» (куди безпосередньо зараховані стягувані кошти). Щодо повернення правової допомоги, то Головному управлінню не встановлені бюджетні призначення та, відповідно не надані бюджетні асигнування для відшкодування витрат за надання правової допомоги, а тому відповідні рахунки з яких би здійснювалось таке відшкодування в Головному управлінні відсутні, що унеможливлює виконання рішення суду в частині стягнення витрат на правову допомогу. Вважає, вимоги позивача необґрунтованими, оскільки орган казначейства діяв виключно відповідно до вимог чинного законодавства. У звязку з цим, просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Заслухавши пояснення представника позивача та представника відповідача, дослідивши наявні в матеріалах справи документи, судом встановлено наступне.

03.08.2011 року Коропським районним судом Чернігівської області видано виконавчий лист по справі № 2а-2497/2011 про стягнення з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 сплачені: судовий збір в сумі 3,40 грн. та витрати на правову допомогу в сумі 250,00 грн.

Постановою старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Чернігівській області від 31.08.2011 року відмовлено у відкритті виконавчого провадження за вказаним виконавчим листом, оскільки рішення про стягнення коштів з державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ виконуються органами Державного казначейства України.

У звязку з цим, 21.09.2011 року ОСОБА_1 звернулася з заявою до Головного управління Державного казначейства України у Чернігівській області про стягнення на її користь судового збору та витрат на правову допомогу на підставі виконавчого листа № 2а-2497/2011, оригінал якого був доданий до заяви.

Листом від 23.09.2011 року № 14-30/432/9395 відповідачем було відмовлено у задоволенні заяви позивача від 21.09.2011 року, посилаючись на те, що у виконавчому листі зазначено боржником ОСОБА_2 бюджет України без вказання відповідного рахунку, на який такі кошти були зараховані та Головному управлінню не встановлені бюджетні призначення та, відповідно не надані бюджетні асигнування для відшкодування витрат за надання правової допомоги, а тому відповідні рахунки з яких би здійснювалось таке відшкодування в Головному управлінні відсутні, що унеможливлює виконання рішення суду в частині стягнення витрат на правову допомогу. Вважає, вимоги позивача необґрунтованими, оскільки орган казначейства діяв виключно відповідно до вимог чинного законодавства.

Відповідно до частини четвертої статті 257 Кодексу адміністративного судочинства України примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Частиною другою статті 3 Закону України Про виконавче провадження передбачено, що рішення про стягнення коштів з державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ виконуються органами Державного казначейства України в установленому Кабінетом Міністрів України порядку.

Згідно частини першої статті 25 Бюджетного кодексу України державна казначейська служба України здійснює безспірне списання коштів державного бюджету та місцевих бюджетів на підставі рішення суду.

Механізм виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або бюджетних, прийнятих судами визначений Порядком виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 року № 845 (надалі Порядок).

Згідно абзацу другого пункту 2 Порядку безспірне списання - операції з коштами державного та місцевих бюджетів, що здійснюються з метою виконання рішень про стягнення коштів Казначейством та його територіальними органами без згоди (подання) органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, боржників, органів місцевого самоврядування та/або державних органів на підставі виконавчих документів.

Відповідно до пункту третього, підпункту першого пункту 4 Порядку рішення про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів виконуються на підставі виконавчих документів виключно органами Казначейства з попереднім інформуванням Мінфіну та у порядку черговості надходження виконавчих документів. Виконавчі документи пред'являються до виконання органам Казначейства протягом одного року з наступного дня після набрання рішеннями про стягнення коштів законної сили, якщо інше не передбачено законом (у разі виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів).

Підпунктом другим пункту 5 Порядку визначено, що органи Казначейства вживають заходів до виконання виконавчих документів протягом установленого строку.

З аналізу наведених норм вбачається, що рішення про стягнення коштів державного бюджету виконуються на підставі виконавчих документів виключно органами Казначейства шляхом безспірного списання коштів.

Суд не приймає до уваги посилання відповідача на те, що йому не встановлені бюджетні призначення та, відповідно не надані бюджетні асигнування для відшкодування витрат за надання правової допомоги з огляду на наступне.

Відповідно до частини першої та пункту першого частини другої статті 87 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати на правову допомогу.

Згідно абзацу другого пункту 36 Порядку визначено, що судові витрати, штрафи, виконавчий збір, інші витрати, пов'язані з проведенням виконавчих дій, безспірно списуються за кодом економічної класифікації видатків бюджету "Інші видатки". У разі коли у затвердженому кошторисі або плані використання бюджетних коштів боржника зазначений код не передбачений або за таким кодом до кінця бюджетного періоду сума бюджетних асигнувань менша, ніж сума списання, або на дату надходження платіжної вимоги відсутні відкриті асигнування за даним кодом, безспірне списання судових витрат, штрафів, виконавчого збору, інших витрат, пов'язаних з проведенням виконавчих дій, здійснюється за кодом економічної класифікації видатків бюджету, за яким здійснюється стягнення коштів з рахунків боржника.

Суд звертає увагу на те, що реалізація особою права, що повязане з отриманням бюджетних коштів, яке базується на спеціальних та чинних на час виникнення спірних правовідносин нормативно-правових актів національного законодавства, не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань.

При цьому, частиною пятою статті 124 Конституції України визначено, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Відповідно до частини першої статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов'язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

Таким чином, враховуючи, що на даний час рішення Коропського районного суду Чернігівської області в частині стягнення судових витрат залишається невиконаним, то дії відповідача стосовно відмови у задоволенні заяви позивача від 21.09.2011 року суперечать вимогам чинного законодавства, а тому є протиправними.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади і органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією і законами України.

Частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно частини першої статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

З наведеної норми випливає, що судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому з Державного бюджету України.

Граничні розміри компенсації витрат, пов'язаних з розглядом цивільних та адміністративних справ затверджені Постановою Кабінету Міністрів України "Про граничні розміри компенсації витрат, пов'язаних з розглядом цивільних та адміністративних справ, і порядок їх компенсації за рахунок держави" від 27.04.2006 рок № 590.

Представник позивача здійснив розрахунок витрат на правову допомогу у відповідності з вимогами вказаної постанови, а тому суд дійшов висновку, що вимогу про стягнення витрат на правову допомогу в розмірі 192,08 грн. слід задовольнити.

Також, з Державного бюджету України на користь позивача необхідно стягнути судовий збір у розмірі 3,40 грн.

За наведених обставин, позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Державного казначейства України у Чернігівській області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії необхідно задовольнити.

Керуючись ст.ст. 122, 158 - 163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Державного казначейства України у Чернігівській області - задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Головного управління Державного казначейства України у Чернігівській області щодо відмови у виконанні виконавчого листа по справі № 2а-2497/2011, виданого Коропським районним судом 03.08.2011 року, в частині стягнення з Державного бюджету України витрат на правову допомогу.

Зобов'язати Головне управління Державного казначейства України у Чернігівській області виконати виконавчий лист по справі № 2а-2497/2011, виданий Коропським районним судом 03.08.2011 року, в частині стягнення з Державного бюджету України витрат на правову допомогу, шляхом безспірного списання коштів з рахунків, на яких обліковуються кошти Державного бюджету України.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати: судовий збір в сумі 3,40 грн. та витрати на правову допомогу в сумі 192,08грн.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження, встановленого ст. 167 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду в порядку та строки, передбачені ст. ст. 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.В. Заяць