Справа № 345/3737/16-а
Суддя: Гінда Оксана Миколаївна
Дата ухвалення: 2017-03-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2017 року№ 876/9375/16
Львівський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Гінди О.М.

суддів: Качмара В.Я., Ніколіна В.В.

за участі секретаря судових засідань: Чопко Ю.Т.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові клопотання Управління соціального захисту населення Калуської міської ради Івано-Франківської області про повернення судового збору, сплаченого за подання апеляційної скарги на постанову Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 10 листопада 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління соціального захисту населення Калуської міської ради Івано-Франківської області про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання здійснити перерахунок та виплату щорічної грошової допомоги, -

встановив:

26.10.2016 ОСОБА_2 звернувся в суд із адміністративним позовом до Управління соціального захисту населення Калуської міської ради Івано-Франківської області (далі - УСЗН), у якому просить визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо нарахування йому щорічної одноразової грошової допомоги до 5 травня у розмірі, встановленому статтею 12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" за 2016 рік, зобов'язати його здійснити перерахунок, нарахувати та виплатити щорічну разову грошову допомогу до 5 травня за 2016 рік відповідно до ст. 12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" у розмірі п'яти мінімальних пенсій за віком, виходячи із розрахунку мінімальної пенсії за віком, визначеної ч. 1 ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", на момент проведених виплат, з урахуванням проведених виплат.

Постановою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 10.11.2016 позов задоволено повністю.

Із цією постановою не погодився відповідач та оскаржив її в апеляційному порядку.

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 24.01.2017 апеляційну скаргу Управління соціального захисту населення Калуської міської ради Івано-Франківської області задоволено. Постанову Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 10 листопада 2016 року у справі № 345/3737/16-а скасовано та прийнято нову постанову, якою в задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

06.02.2017 Управління соціального захисту населення Калуської міської ради Івано-Франківської області звернулось до Львівського апеляційного адміністративного суду з клопотанням про повернення сплаченого за подання апеляційної скарги судового збору, відповідно до платіжного доручення № 403 від 17.11.2016 в сумі 606,32 грн.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не прибули, хоча належним чином були повідомлені про його дату, час та місце.

У відповідності до ч. 1 ст. 41 та ч. 4 ст. 196 КАС України неприбуття сторін не перешкоджає апеляційному розгляду справи і такий проведено у їх відсутності без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд апеляційної інстанції заслухав доповідь судді-доповідача, перевірив матеріали справи та клопотання відповідача, вважає, що у задоволенні такого належить відмовити.

Відповідно до ст. 87 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору встановлено Законом України «Про судовий збір» від 08.07.2011 № 3674-VI, в редакції чинній на момент подання апеляційної скарги (далі - Закон № 3674-VI)

У частині 1 статті 7 Закону № 3674-VI наведено вичерпний перелік випадків, у яких сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду. Так, сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі: 1) зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом; 2) повернення заяви або скарги; 3) відмови у відкритті провадження у справі в суді першої інстанції, апеляційного та касаційного провадження у справі; 4) залишення заяви або скарги без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у зв'язку з повторним неприбуттям або залишенням позивачем судового засідання без поважних причин та неподання заяви про розгляд справи за його відсутності, або неподання позивачем витребуваних судом матеріалів, або за його заявою (клопотанням); 5) закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв'язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Повернення сплаченої суми судового збору здійснюється в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади із забезпечення реалізації державної фінансової політики.

У разі виникнення підстав для повернення судового збору таке повернення здійснюється відповідно до Порядку повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затвердженого наказом Міністерством фінансів України від 03.09.2013 № 787, на який покликається Управління у поданому клопотанні.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що за загальним змістом частини першої статті 7 Закону № 3674-VI судовий збір повертається у випадку, коли це не пов'язано з розглядом апеляційної скарги: розгляд справи в апеляційному порядку в межах поданої апеляції по суті, з оцінкою обставин справи та поданих сторонами доказів.

Так, 24.01.2017 судом апеляційної інстанції згідно поданої відповідачем апеляційної скарги переглянуто судове рішення суду першої інстанції та у зв'язку з порушенням судом першої інстанції норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, скасовано постанову суду першої інстанції та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 відмовлено. Тобто, апеляційна скарга розглянута Львівським апеляційним адміністративним судом по суті.

Враховуючи вищенаведене, відсутні підстави передбачені частиною першої статті 7 Закону № 3674-VI для повернення сплаченої суми судового збору, сплаченого УСЗН за подання апеляційної скарги на постанову Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 10 листопада 2016 року у справі № 345/3737/16-а за позовом ОСОБА_2 до Управління соціального захисту населення Калуської міської ради Івано-Франківської області про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання здійснити перерахунок та виплату щорічної грошової допомоги.

Крім того, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що повернення судового збору та розподіл судових витрат не є тотожні поняття. Розподіл судових втрат регулюється статтями 94-96 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до ч. 6 ст. 94 КАС України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції або Верховний Суд України, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

Згідно з ч. 2 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони - суб'єкта владних повноважень, суд присуджує з іншої сторони всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати, пов'язані із залученням свідків та проведенням судових експертиз.

Аналізуючи вищенаведені правові норми, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що загальне правило розподілу витрат полягає в тому, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. При цьому відповідачу - суб'єкту владних повноважень, можуть компенсуватись лише документально підтвердженні витрати, пов'язані із залученням свідків та проведенням судових експертиз, оскільки суб'єкт владних повноважень повинен нести усі ризики, пов'язані з прийняттям ним рішень, вчиненням дій чи допущенням бездіяльності, у тому числі необхідність відстоювати правомірність своєї поведінки в адміністративному суді. Такі обмеження у можливостях суб'єктів владних повноважень свідчать про загальну спрямованість адміністративного судочинства на захист прав, свобод та інтересів фізичних та юридичних осіб у спірних відносинах із владою.

У матеріалах справи міститься платіжне доручення № 403 від 17.11.2016 про сплату УСЗН судового збору за подання апеляційної скарги у відповідності до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», який просить повернути згідно поданого клопотання від 06.02.2017. Інших витрат, пов'язаних із залученням свідків та проведенням судових експертиз апелянтом не здійснювалось та документально не підтверджено.

Враховуючи вищенаведене, судом апеляційної інстанції не встановлено підстав як для повернення судового збору сплаченого за подання апеляційної скарги, так й для розподілу судових витрат, а тому в задоволенні клопотання Управління соціального захисту населення Калуської міської ради Івано-Франківської області про повернення судового збору слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 87, 94, 160, 205, 206, 211, 212, 254 КАС України суд,-

ухвалив:

у задоволенні клопотання Управління соціального захисту населення Калуської міської ради Івано-Франківської області про повернення судового збору, сплаченого за подання апеляційної скарги на постанову Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 10 листопада 2016 року у справі № 345/3737/16-а відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення.

На ухвалу протягом двадцяти днів, після набрання нею законної сили, може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий: О.М. Гінда

Судді: В.Я. Качмар

В.В. Ніколін

Ухвала в повному обсязі складена та підписана 17.03.2017.