Справа № 295/11933/16-а
Суддя: Капустинський М.М.
Дата ухвалення: 2017-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Семенцова Л.М.
Суддя-доповідач:Капустинський М.М.
УХВАЛА

іменем України

"13" березня 2017 р. Справа № 295/11933/16-а

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Капустинського М.М.

суддів: Мацького Є.М.

Шидловського В.Б.,

за участю секретаря судового засідання Гунько Л.В.,

апелянта та представника Відповідача, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Богунського районного суду м. Житомира від "28" жовтня 2016 р. у справі за позовом ОСОБА_3 до Житомирського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання дій та рішення протиправними, зобов'язання здійснити перерахунок та виплату пенсії ,

ВСТАНОВИВ:

12.09.2016 року позивач звернувся до Богунського районного суду м.Житомира з позовом до Житомирського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, просив:

- визнати неправомірними дії та рішення Житомирського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області від 18.07.2016 року №214/і-8 щодо відмови в перерахунку йому пенсії на підставі довідки №18/953 з/п від 14.06.2016 року, виданої Генеральною прокуратурою України;

- зобов'язати відповідача здійснити перерахунок та виплату йому пенсії відповідно до ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру" у редакції, яка була чинна на момент призначення йому пенсії у розмірі 90 % від розміру місячної заробітної плати, зазначеної у довідці № 18/953 з/п від 14.06.2016 року, виданої Генеральною прокуратурою України, з 01.07.2016 року без обмеження граничного розміру пенсії;

- стягнути з відповідача на його користь 551,20 грн. судових витрат.

Судом першої інстанції, розгляд справи проведено у порядку скороченого провадження, відповідно до ст.183-2 КАС України, без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі.

Постановою Богунського районного суду м.Житомира від 28 жовтня 2016 року у задоволенні позову ОСОБА_3 до Житомирського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання дій та рішення протиправними, зобов'язання здійснити перерахунок та виплату пенсії - відмовлено.

Не погодившись з прийнятим судовим рішенням Позивачем у справі подано до суду апеляційну скаргу в якій, посилаючись на порушення судом норм як матеріального так і процесуального права просив скасувати зазначену постанову та прийняти нову - про задоволення позову.

Вислухавши пояснення апелянта та представника Відповідача, перевіривши матеріали справи та дослідивши доводи апеляційної скарги колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 перебуває на обліку в Житомирському об'єднаному управлінню Пенсійного фонду України в Житомирській області та отримує пенсію відповідно до Закону України "Про прокуратуру" з 01.08.2008 року.

У червні місяці 2016 р., у зв'язку із черговим підвищенням заробітної плати на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 30.09.2015р. №763 "Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 31.05.2012 р. №505", позивач звернувся із заявою до відповідача з проханням провести перерахунок раніше призначеної пенсії з урахуванням довідки Генеральної прокуратури України за №18-953 від 14.06.2016 року.

Житомирським об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України в Житомирській області від 18.07.2016р. №214/І-8 відмовлено ОСОБА_3 у здійсненні перерахунку пенсії, оскільки з 01.06.2015р. пенсії у порядку та на умовах, визначених Законом "Про прокуратуру" не призначаються, а раніше призначені пенсії не перераховуються. Також, відповідач посилався на те, що згідно Закону України "Про прокуратуру" від 14.10.2015 р. Кабінету Міністрів України не визначено умови та порядок перерахунку пенсії працівникам прокуратури.

Вважаючи такі дії протиправними, позивач звернулася до суду з позовом за захистом своїх прав.

Суд першої інстанції відмовляючи в задоволенні позову виходив з того, що вимоги позову є необґрунтованими і не підлягають до задоволення, оскільки на час звернення позивача до відповідача із заявою про проведення перерахунку набула чинності та діяла ч.20 ст.86 Закону України "Про прокуратуру", згідно якої умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України. Позивачем же позов обґрунтовано з посиланням ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» в попередній редакції, яка на час звернення із заявою про перерахунок втратила чинність, а Кабінетом Міністрів України, на час звернення позивача, не було визначено механізму перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури. Зазначене не є доказом протиправності дій Відповідача.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та зазначає наступне.

Як убачається з матеріалів справи та встановлено судом, позивач з 01.08.2008 р. перебуває на пенсії, яку призначено відповідно до Закону України "Про прокуратуру" від 05.11.1991 року №1789-ХІІ (в редакції, що діяла на час призначення пенсії позивачу).

В послідуючому, порядок призначення пенсії щодо визначення відсотків, а також щодо визнання права на перерахунок пенсії змінювався на підставі внесених змін до ст.50-1 Закону України "Про прокуратуру".

Зокрема, Законом України від 12.07.2001 р. №2663-III ст.50-1 Закону України "Про прокуратуру" викладено в новій редакції.

Так, відповідно до ч.1 ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Пенсія призначається в розмірі 80% від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90% від суми місячного (чинного) заробітку.

Згідно з ч.17 ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» передбачено, що призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.

Частиною 18 статті 50-1 вказаного Закону визначено, що призначені працівникам прокуратури пенсії перераховувалися у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадився з першого числа місяця, що йде за місяцем, у якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадився з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.

Саме у зв"язку з внесеними змінами, позивачу проводився перерахунок пенсії в послідуючому .

Законом України від 28.12.2014 №76-VIII "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України" внесено зміни до ст.50-1 Закону України "Про прокуратуру" та частину вісімнадцяту викладено у такій редакції: "Умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України".

Разом з тим, 15.07.2015р. набув чинності Закон України "Про прокуратуру" згідно Розділу ХІІ Прикінцевих положень якого визнано такими, що втратили чинність із набранням чинності цим Законом положення : Закон України "Про прокуратуру" (Відомості Верховної Ради України, 1991 р., №53, ст.793, №50, ст.474; 1995 р., №11, ст.71, №34, ст.268; 2001 р., №9, ст.38, №44, ст.233; 2002 р., №17, ст.117, ст.125; 2003 р., №29, ст.233, №30, ст.247; 2004 р., №8, ст.66; 2005 р., №2, ст.32, №6, ст.132, №11, ст.198; 2006 р., №1, ст.18, №19-20, ст.156; 2007 р., №7-8, ст.66, №33, ст.442; 2008 р., №№5-8, ст.78, №48, ст.357; 2010 р., №37, ст.497, №№41-45, ст.529; 2011 р., №23, ст.160, №30, ст.279; 2012 р., №12-13, ст.82; 2013 р., №14, ст.89, №21, ст.208, №37, ст.490, №39, ст.517; 2014 р., №11, ст.132, №17, ст.593, №20-21, ст.745, №22, ст.816, із змінами, внесеними Законом України від 14 серпня 2014 року №1642-VII), крім п.8 ч.1 ст.15, ч.4 ст.16, абз.1 ч.2 ст.46-2, ст.47, ч.1 ст.49, ч.5 ст.50, ч.ч.3,4,6 та 11 ст.50- 1, ч.3 ст.51-2, ст.53 щодо класних чинів (їх дія поширюється на осіб, яким присвоєно класні чини до набрання чинності цим Законом), ст.55 щодо посвідчення працівника прокуратури, ст.2 у частині підстав звільнення з посади Генерального прокурора України, а також ст.13 щодо функціонування в системі органів прокуратури міських, районних, міжрайонних, районних у містах прокуратур, яка втрачає чинність з 15 грудня 2015 року.

Отже, на час звернення позивача із заявою про перерахунок пенсії (в червні 2016 року) Закон України "Про прокуратуру" від 05.11.1991 р. №1789-ХІІ, втратив чинність, що виключає його застосування при перерахунку пенсії.

Згідно вимог статті 13 Закону України "Про Конституційний Суд України" лише Конституційний Суд України приймає рішення та дає висновки у справах щодо конституційності законів та інших правових актів Верховної Ради України, актів Президента України, актів Кабінету Міністрів України, правових актів Верховної Ради Автономної Республіки Крим.

На час звернення позивача за перерахунком пенсії, норми законодавства, щодо умов та порядку перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури не визнані неконституційними.

Окрім того, у п.2.1 рішення №20-рп/2011 від 26.12.2011р., Конституційний суд України зазначив, що зміна механізму нарахування певних видів соціальних виплат та допомоги є конституційно допустимою до тих меж, за якими ставиться під сумнів сама сутність змісту права на соціальний захист.

Відповідно до п.2.2. вказаного рішення зазначено, що Кабінет Міністрів України повноважний вживати заходів щодо забезпечення прав і свобод людини і громадянина та проводити політику у сфері соціального захисту (п.п.2,3 ст.116) ( 254к/96-ВР ). У Рішенні від 2 березня 1999 року №2-рп/99 (v002p710-99) у справі про комунальні послуги Конституційний Суд України вказав, що здійснення в цілому політики соціального захисту не належить до виключних повноважень Верховної Ради України; політика соціального захисту є складовою частиною внутрішньої соціальної політики держави, забезпечення її проведення, відповідно до пункту 3 статті 116 Конституції України (254к/96-ВР), здійснюється Кабінетом Міністрів України. Кабінет Міністрів України як вищий орган у системі органів виконавчої влади наділений конституційними повноваженнями спрямовувати і координувати діяльність міністерств, інших органів виконавчої влади, до яких належить і Пенсійний фонд України. Відповідно до Положення про Пенсійний фонд України (384/2011) бюджет Пенсійного фонду України затверджує Уряд України. Таким чином, Кабінет Міністрів України є органом, який забезпечує проведення державної політики у соціальній сфері, а Пенсійний фонд України - органом, який реалізує таку політику, в тому числі за рахунок коштів Державного бюджету України.

Згідно ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що при відмові ОСОБА_3 в перерахунку пенсії, відповідач діяв в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

При цьому, колегія суддів зазначає, що посилання апелянта на постанови Верховного суду України за 2013 рік, як на обгрунтування судовою практикою заявлених вимог, судом апеляційної інстанції до уваги не приймається так як у відповідних постановах зазначається безпідставність зменшення Пенсійним фондом визначених ст.50-1 Закону №1789-ХП "Про прокуратуру" розмірів пенсії через проведення її перерахунку, а у розглядаємій справі, предметом є інші підстави, уже відмова Пенсійного фонду в збільшенні розміру пенсії позивачу шляхом її перерахунку, відповідно до ст.50-1 зазначеного Закону, через внесення до вказаної статті вищезазначених змін.

Зазначеним у розглядаємій справі обставинам - правомірності (протиправності) відмови у перерахунку пенсії, Верховним судом України у 2013 році не могла була бути надана відповідна правова оцінка оскільки зміни в законодавстві, по часу, були значно пізніше розгляду вказаних справ.

Щодо інших судових рішень, наявних в матеріалах справи, то останні не є доказами обгрутованості заявлених вимог.

Відповідно до статті 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки оскаржену постанову винесено з правильним застосуванням норм матеріального та процесуального права і суд дав правильну оцінку обставинам справи, то колегія суддів апеляційної інстанції не знаходить підстав, які могли призвести до зміни чи скасування зазначеної постанови.

Доводи, наведені ОСОБА_3, не спростовують висновків суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення, постанову Богунського районного суду м. Житомира від "28" жовтня 2016 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя М.М. Капустинський

судді: Є.М. Мацький

В.Б. Шидловський

Повний текст cудового рішення виготовлено "15" березня 2017 р.

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: ОСОБА_3 АДРЕСА_1,10003

3- відповідачу/відповідачам: Житомирське об'єднане управління Пенсійного фонду України в Житомирській області вул.Перемоги,55,м.Житомир,10003

- ,