Справа № 2а-9394/11/1270
Суддя: Мороз В.Ф.
Дата ухвалення: 2017-03-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 березня 2017 року м. Київ К/800/17523/15

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

головуючого : Мороза В.Ф.

суддів: Донця О.Є.

Голяшкіна О.В.

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Лисичанську Луганської області на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 14 січня 2015 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 17 березня 2015 року у справі за позовом відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Лисичанську Луганської області до комунального підприємства "Лисичанська Житлово-експлуатаційна контора № 5" про стягнення пені,

в с т а н о в и л а:

Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Лисичанську Луганської області звернулося з позовом, в якому просило стягнути пеню в розмірі 857,63 грн.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 14.01.2015, залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 17.03.2015, позов задоволено частково. Стягнуто з комунального підприємства "Лисичанська житлово-експлуатаційна контора №5" на користь відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Лисичанську пеню в сумі 274,83 грн. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, позивач звернувся з касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити.

Переглядаючи судові рішення в межах касаційної скарги, судова колегія не вбачає підстав для її задоволення.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що КП "Лисичанська житлово-експлуатаційна контора № 5" є страхувальником по сплаті страхових внесків до Фонду і є платником страхових внесків на загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності. У відділенні виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків та професійних захворювань України в м. Лисичанську Луганської області зареєстровано за № від 17.04.2001.

В період з 26.09.2011 по 27.09.2011 позивачем проведено перевірку підприємства відповідача на предмет правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати страхових внесків до Фонду та їх витрачання за період з 01.10.2010 по 30.06.2011 результати якої оформлені актом № 104 від 27.09.2011.

За результатами зазначеної перевірки Комунального підприємства "Лисичанська житлово-експлуатаційна контора №5" було встановлено порушення сплати страхових внесків, у зв'язку з чим згідно Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" нарахована пеня у сумі 857,63 грн.

Частиною другою статті 52 Закону України від 23 вересня 1999 року №1105-XIV «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин; далі Закон №1105-XIV), яка діяла до 1 січня 2011 року, було передбачено, що за прострочення сплати страхового внеску до Фонду зі страхувальника стягується пеня згідно із законом. Із набранням чинності Законом наведена вище норма матеріального права була скасована.

З 1 січня 2011 року на підставі постанови правління Фонду від 30листопада 2010 року № 31 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 17 грудня 2010 року за №1286/18581) втратила чинність і Інструкція, відповідно до якої відділення Фонду виявило порушення порядку сплати страхових внесків.

Водночас відповідно до абзацу шостого пункту 7 Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 8 липня 2010 року №2464-VI «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» (далі Закон №2464-VI) на період до повного стягнення заборгованості зі сплати страхових внесків за діючими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування та сум штрафних санкцій, нарахованих та/або не сплачених у період до 1січня 2011 року, в тому числі нарахованих внесків, строк сплати яких на 1 січня 2011 року не настав, та відповідних штрафних санкцій за фондами загальнообов'язкового державного соціального страхування зберігаються повноваження щодо контролю за правильністю нарахування, своєчасністю сплати страхових внесків, застосування фінансових санкцій, якими вони були наділені до набрання чинності цим Законом.

Отже, після набрання чинності Законом № 2464-VІ за органами Фонду збережено повноваження щодо застосування фінансових санкцій (пені) за несплату заборгованості зі страхових внесків, яка виникла до 1 січня 2011року.

Окрім того, частиною третьою статті 25 Закону № 2464-VІ передбачено, що суми недоїмки стягуються з нарахуванням пені та застосуванням штрафів.

Враховуючи викладене, суд погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанцій, що пеня, нарахована комунальному підприємству "Лисичанська Житлово-експлуатаційна контора № 5" у зв'язку з несплатою страхових внесків при виплаті заробітної плати за період з 01.10.2010 по 31.12.2010, має бути стягнута і після 01.01.2011, оскільки заборгованість зі сплати внесків, на яку нарахована пеня, виникла в період дії частини другої статті 52 Закону №1105-XIV.

Такого ж висновку Верховний Суд України дійшов у постановах від 19 лютого 2013 року (справа № 432а12), від 1 жовтня 2013 року (справа № 323а13), від 15 жовтня 2013 року (справа № 332а13), від 19 листопада 2013 року (справа № 327а13), від 1 квітня 2014 року (справа № 21-49а14).

Відповідно до статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без змін, якщо визнає, що суд не допустив порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись 220, 222, 223, 224, 230 Кодексу адміністративного судочинства України,

ухвалила:

Касаційну скаргу виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Лисичанську Луганської області залишити без задоволення, а постанову Харківського окружного адміністративного суду від 14 січня 2015 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 17 березня 2015 року залишити без змін.

Рішення набирає законної сили через 5 днів після направлення його копії особам, які беруть участь у справі і може бути переглянуте Верховним Судом України.

Судді В.Ф. Мороз

О.Є. Донець

О.В. Голяшкін