Справа № 820/782/17
Суддя: Полях Н.А.
Дата ухвалення: 2017-03-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

16 березня 2017 р. Справа №820/782/17

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Полях Н.А.,

при секретарі судового засідання - Корнієнка А.Д.,

за участі:

позивача - ОСОБА_1,

представника відповідачів - Черепахи С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, Управління патрульної поліції у м. Харкові про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач - ОСОБА_1, звернувся до Харківського окружного адміністративного суду, в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати наказ Департаменту патрульної поліції Національної поліції України № 91 від 20.01.2017 року в частині притягнення до дисциплінарної відповідальності інспектора роти №7 батальйону №3 Управління патрульної поліції у місті Харкові Департаменту патрульної поліції Національної поліції України ОСОБА_1, та застосування дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції;

- визнати протиправним та скасувати наказ Департаменту патрульної поліції Національної поліції України № 22/ос від 23.01.2017 року «По особовому складу» в частині звільнення зі служби в поліції лейтенанта поліції ОСОБА_1 інспектора роти №7 батальйону №4 Управління патрульної поліції у місті Харкові Департаменту патрульної поліції Національної поліції України;

- поновити ОСОБА_1 на посаді інспектора роти №7 батальйону №3 Департаменту патрульної поліції Національної поліції України з 23.01.2017 року;

- стягнути на користь ОСОБА_1 з Департаменту патрульної поліції Національної поліції України середньомісячний заробіток за час вимушеного прогулу з 23 січня 2017 року по дату поновлення на посаді.

В обґрунтування позову зазначив, що наказом Департаменту патрульної поліції Національної поліції України № 22/ос від 23.01.2017 р. «По особовому складу» лейтенанта поліції ОСОБА_1, інспектора роти №7 батальйону №4 Управління патрульної поліції у місті Харкові Департаменту патрульної поліції Національної поліції України звільнено зі служби в поліції з 23.01.2017 р. Підставою для прийняття Наказу №22/ос від 23.01.2017 р. стало прийняття наказу Департаменту патрульної поліції Національної поліції України № 91 від 20.01.2017 р., яким на позивача накладено дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції у зв'язку з притягненням позивача до адміністративної відповідальності відповідно до рішення суду. Позивач зазначив, що наказом № 91 від 20.01.2017 р. на нього накладено дисциплінарне стягнення у зв'язку з визнанням винним у вчиненні адміністративного правопорушення на підставі постанови Червонозаводського районного суду міста Харкова від 24 жовтня 2016 року у справі № 646/6873/16-п, якою встановлено порушення п. 2.9 А ПДР України ОСОБА_1 та закрито адміністративну справу в зв'язку з закінченням строку притягнення до адміністративної відповідальності. Станом на 20.01.2017 р. постанова Червонозаводського районного суду міста Харкова від 24 жовтня 2016 року законної сили не набрала, оскільки була оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду м. Харкова. Отже, на момент прийняття наказу №91 від 20.01.2017 р., постанова Червонозаводського районного суду міста Харкова від 24 жовтня 2016 року у справі № 646/6873/16-п законної сили не набрала, а отже не може виступати належним доказом вчинення ОСОБА_1 протиправного діяння. Зважаючи на наведене, на думку позивача, наказ №91 від 20.01.2017 р. про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби в поліції суперечить вимогам ст. 14 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України оскільки є не обґрунтованим та прийнятий без урахування усіх обставин, що мали значення для його прийняття, тобто є протиправним і підлягає скасуванню. Наказ № 22/ос від 23.01.2017 р. «По особовому складу», яким позивача звільнено зі служби в поліції за п. 6 ч. 1 ст. 77 (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту) Закону України «Про Національну поліцію», виданий на реалізацію вказаного вище наказу, є похідним від нього, отже також є протиправним та підлягає скасуванню.

В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги та просив суд задовольнити позов в повному обсязі.

Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечував, вказав на обґрунтованість та законність дій відповідача, а тому просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. У письмових запереченнях на адміністративний позов зазначив, що оскільки згідно постанови апеляційного суду Харківської області від 29.11.2016 йому повернуто його апеляційну скаргу. Тобто станом на 29.11.2016 постанова суду першої інстанції набула законної сили. Службове розслідування відносно ОСОБА_1 проведено у строк та в межах повноважень, визначених у Законі України «Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ», Інструкції про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ, затвердженої наказом МВС України № 230 від 12.03.2013. Відповідач зазначив, що ОСОБА_1, перебуваючи на посаді інспектора роти № 7 батальйону № 3 Управління патрульної по лінії у м. Харкові Департаменту патрульної поліції, вчинив одне з найтяжчих адміністративних правопорушень, передбачених КУпАП, нехтуючи всіма правилами поведінки та службової етики, негативно впливає на формування іміджу, ставлення громадян України та їх довіри до Патрульної поліції та дискредитує обличчя Національної поліції України в цілому. Допущені останнім порушення є неприпустимими з боку працівника поліції, тому такий вид дисциплінарного стягнення як звільнення є цілком обґрунтованим.

На підставі викладеного представник відповідача просив суд відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши подані сторонами документи, з'ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі з наступних підстав.

З наявних матеріалів справи вбачається, що позивач проходив службу в Національній поліції України на посаді інспектора роти № 7 батальйону № 3 Управління патрульної по лінії у м. Харкові Департаменту патрульної поліції.

Судом встановлено та не заперечувалось сторонами у справі, що у відношенні позивача складно протокол про адміністративне правопорушення від 04.06.2016р. серії АП1 № 886666, з якого вбачається, що 04 червня 2016 року о 04 годині 30 хвилин на вул.Одеській в м.Харкові ОСОБА_1 керував автомобілем ВМВ-7351, державний номер НОМЕР_1, з ознаками алкогольного сп'яніння, а саме: запах алкоголю з ротової порожнини, порушення координації рухів, порушення мовлення, таким чином ОСОБА_1 порушив п.2.9 А ПДР України.

Постановою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 24.10.2016 року справу у відношенні ОСОБА_1 закрито, в зв'язку з закінченням строку притягнення до адміністративної відповідальності. При цьому у мотивувальній частині постанови зазначено, що суддя, вислухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, показання свідків, дослідивши матеріали адміністративної справи, а також відеозаписи з реєстратору АХ 02431 за 04.06.2016р., надані Управлінням патрульної поліції м.Харкова, прийшов до висновку про те, що ОСОБА_1 необхідно притягти до адміністративної відповідальності, так як він порушив п.2.9 А ПДР України, який передбачає, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Наказом Департаменту патрульної поліції Національної поліції України № 91 від 20.01.2017 року притягнуто до дисциплінарної відповідальності інспектора роти №7 батальйону №3 Управління патрульної поліції у місті Харкові Департаменту патрульної поліції Національної поліції України ОСОБА_1 та застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції.

Накладене на позивача дисциплінарне стягнення реалізовано шляхом видання наказу Департаменту патрульної поліції Національної поліції України № 22/ос від 23.01.2017 року «По особовому складу» в частині звільнення зі служби в поліції лейтенанта поліції ОСОБА_1 інспектора роти №7 батальйону №4 Управління патрульної поліції у місті Харкові Департаменту патрульної поліції Національної поліції України.

З указаними наказами позивач ознайомився, що не заперечувалось позивачем в судовому засіданні.

Не погоджуючись із позицією та рішеннями відповідача, позивач звернувся до Харківського окружного адміністративного суду із зазначеним позовом.

По суті заявлених вимог суд зазначає наступне.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України "Про Національну поліцію" від 02.07.2015 №580-VIII (далі - Закон №580-VIII).

Згідно зі статтею 18 Закону №580-VIII поліцейський зобов'язаний: 1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; 2) професійно виконувати свої службові обов'язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов'язків, наказів керівництва; 3) поважати і не порушувати прав і свобод людини; 4) надавати невідкладну, зокрема домедичну і медичну, допомогу особам, які постраждали внаслідок правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоров'я; 5) зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв'язку з виконанням службових обов'язків; 6) інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.

Статтею 19 Закону №580-VIII передбачено, що у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.

Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Пунктом 9 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв'язку з прийняттям Закону України "Про Національну поліцію" передбачено, що до набрання чинності Законом України "Про Дисциплінарний статут Національної поліції" на поліцейських поширюється дія Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України "Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України" від 22.02.2006 № 3460-IV (далі Дисциплінарний статут).

Вказаним Дисциплінарним статутом визначається сутність службової дисципліни, обов'язки осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ України стосовно її дотримання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, порядок і права начальників щодо їх застосування, а також порядок оскарження дисциплінарних стягнень.

Так, відповідно до статті 1 Дисциплінарного статуту службова дисципліна дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів та Присяги працівника органів внутрішніх справ України.

Статтею 2 цього Дисциплінарного статуту передбачено, що дисциплінарний проступок невиконання чи неналежне виконання особою рядового або начальницького складу службової дисципліни.

Згідно зі статтею 7 вищевказаного Дисциплінарного статуту службова дисципліна України базується на високій свідомості та зобов'язує кожну особу рядового і начальницького складу, зокрема: дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги працівника органів внутрішніх справ України, статутів і наказів начальників; захищати і охороняти від протиправних посягань життя, здоров'я, права та свободи громадян, власність, довкілля, інтереси суспільства і держави; з гідністю і честю поводитися в позаслужбовий час, бути прикладом у дотриманні громадського порядку, припиняти протиправні дії осіб, які їх учиняють.

Аналіз наведених положень Дисциплінарного статуту є підставою для висновку про те, що службова дисципліна полягає у виконанні (дотриманні) законодавчих та підзаконних актів із питань службової діяльності та бездоганному і неухильному додержанні порядку і правил, що такими нормативними актами передбачені.

Статтею 5 Дисциплінарного статуту визначено, що за вчинення дисциплінарних проступків особи рядового і начальницького складу несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом. Особи рядового і начальницького складу, яких в установленому законодавством порядку притягнуто до адміністративної, кримінальної або матеріальної відповідальності, водночас можуть нести і дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

Відповідно до пунктів 6, 8 статті 12 Дисциплінарного статуту на осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ за порушення службової дисципліни можуть накладатися такі види дисциплінарних стягнень, як звільнення з посади, звільнення з органів внутрішніх справ.

Статтею 14 вищевказаного Дисциплінарного статуту передбачено, що з метою з'ясування всіх обставин дисциплінарного проступку, учиненого особою рядового або начальницького складу, начальник призначає службове розслідування.

Порядок проведення службового розслідування встановлюється міністром внутрішніх справ України (частина четверта статті 14 Дисциплінарного статуту).

Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 12.03.2013 № 230 затверджено Інструкцію про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України, що зареєстрована в Міністерстві юстиції України 02.04.2013 за № 541/23073 (далі - Інструкція).

Пунктом 2.1 вказаної Інструкції передбачено, що підставами для проведення службового розслідування є порушення особами рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ України службової дисципліни, у тому числі скоєння кримінальних або адміністративних правопорушень, знищення або втрата службових документів, доручених або охоронюваних матеріальних цінностей, вчинення особами рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ України діянь, які порушують права і свободи громадян, службову дисципліну, інші події, пов'язані із загибеллю (смертю) осіб РНС чи їх травмуванням (пораненням), а також події, які сталися за участю осіб рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ України і можуть викликати суспільний резонанс.

Згідно п.п 2.2.5 п. 2.2 розділу II Інструкції про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ, затвердженої наказом МВС України № 230 від 12.03.2013, службове розслідування проводиться уповноваженим на те начальником у разі скоєння особою рядового або начальницького складу адміністративного правопорушення.

Відповідно пункту 2.6 Інструкції підставою для проведення службового розслідування є належним чином письмово оформлений наказ уповноваженого на те начальника.

Згідно п. 5.1 розділу V вказаної Інструкції службове розслідування має бути завершене протягом одного місяця з дня його призначення начальником.

У разі необхідності за мотивованим рапортом (доповідною запискою) виконавця або голови комісії визначений строк; може бути продовжено начальником, який призначив службове розслідування, або старшим прямим начальником, але не більш як на один місяць.

Згідно п. 5.2. Початок службового розслідування визначається датою видання наказу про його призначення.

Судом встановлено, що наказом Начальника Департаменту патрульної поліції №4010 від 10.11.2016 було призначено службове розслідування за фактом вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення.

Відповідно до частини п'ятої статті 14 Дисциплінарного статуту перед накладенням дисциплінарного стягнення начальник або особа, яка проводить службове розслідування, повинні зажадати від порушника надання письмового пояснення. Небажання порушника надавати пояснення не перешкоджає накладенню дисциплінарного стягнення.

Згідно з підпунктом 6.3.6 пункту 6.3 Інструкції забороняється затверджувати висновок службового розслідування без отримання від особи рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ України письмового пояснення або за відсутності акта про її відмову в наданні письмового пояснення. Небажання особи рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ України, відносно якої проводиться службове розслідування, надавати пояснення не перешкоджає затвердженню висновку службового розслідування та накладенню дисциплінарного стягнення.

В рамках службового розслідування був опитаний ОСОБА_1, а також працівники патрульної поліції, які оформляли матеріал про адміністративне правопорушення відносно останнього.

Судом встановлено, що відповідно до наведених приписів законодавства, термін проведення службового розслідування щодо вчинення адміністративного правопорушення працівником УПП ОСОБА_1 продовжено до 10.01.2017 року.

03.01.2017 службове розслідування було закінчено та за його наслідками 20.01.2017 прийнято Наказ № 91 про звільнення зі служби в поліції за вчинення дисциплінарного проступку інспектора роти №7 батальйону №3 УНП у м. Харкові ОСОБА_1.

З наявної в матеріалах справи розписки вбачається, що 23.01.2017 року ОСОБА_1 був ознайомлений з вказаним наказом, що не заперечувалось позивачем.

Враховуючи наведене, службове розслідування відносно ОСОБА_1 проведено у строк та в межах повноважень, визначених у Законі України «Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ», Інструкції про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ, затвердженої наказом МВС України № 230 від 12.03.2013.

В адміністративному позові позивач зазначає, що станом на 20.01.2017 р. постанова Червонозаводського районного суду міста Харкова від 24 жовтня 2016 року законної сили не набрала, оскільки була оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду м. Харкова. Отже, на момент прийняття наказу №91 від 20.01.2017 р., постанова Червонозаводського районного суду міста Харкова від 24 жовтня 2016 року у справі № 646/6873/16-п законної сили не набрала, а отже не може виступати належним доказом вчинення ОСОБА_1 протиправного діяння.

Однак, в матеріалах справи міститься постанова Алеляційного суду Харківської області від 29.11.2016 року по справі № 646/6873/16-п, відповідно до якої апеляційну скаргу ОСОБА_1 повернуто, як таку, що подана після закінчення строку на апеляційне оскарження та особа яка її подала не заявляє клопотання про поновлення цього строку.

Таким чином, постанова Червонозаводського районного суду міста Харкова від 24 жовтня 2016 року у справі № 646/6873/16-п набрала законної сили 29.11.2016 року, а службове розслідування завершено 03.01.2017 року, отже відповідач в повній мірі мав право посилатися на обставини адміністративного правопорушення вчиненого позивачем, факт існування якого встановлено рішенням суду.

Відповідно до пункту 8.1. Інструкції підсумковим документом службового розслідування є висновок службового розслідування, який складається зі вступної, описової та резолютивної частин.

Так, 05.01.2017 т.в.о. начальника Департаменту патрульної поліції було затверджено висновок службового розслідування від 03.01.2017 року, яким, зокрема, встановлено, що за вчинення дисциплінарного проступку, що виразився у порушенні вимог п.п. 2. 9 «а», 15.10 «д» Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету міністрів України № 1306 від 10.10.2001 року, п.п. 1,11 ч. 1. ст. 7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України «Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України», та ч. 1 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію» інспектора роти № 7 батальйону № 3 Управління патрульної поліції у місті Харкові ДПП лейтенанта поліції ОСОБА_1 належить звільнити зі служби в поліції.

З урахуванням висновку службового розслідування наказом Департаменту патрульної поліції Національної поліції України № 91 від 20.01.2017 року притягнуто до дисциплінарної відповідальності інспектора роти №7 батальйону №3 Управління патрульної поліції у місті Харкові Департаменту патрульної поліції Національної поліції України ОСОБА_1 та застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції.

Пунктом 6 частини першої статті 77 Закону №580-VIII визначено, що поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у зв'язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Відповідно до статті 18 Дисциплінарного статуту такі дисциплінарні стягнення, як звільнення з посади, пониження в спеціальному званні та звільнення з органів внутрішніх справ, вважаються виконаними після видання наказу по особовому складу.

Накладене на позивача дисциплінарне стягнення реалізовано шляхом видання наказу Департаменту патрульної поліції Національної поліції України № 22/ос від 23.01.2017 року «По особовому складу» в частині звільнення зі служби в поліції лейтенанта поліції ОСОБА_1 інспектора роти №7 батальйону №4 Управління патрульної поліції у місті Харкові Департаменту патрульної поліції Національної поліції України.

Доводи позивача стосовно того, що вчинений ним дисциплінарний проступок та застосована до нього міра покарання є непропорційними, суд не бере до уваги з огляду на наступне.

Відповідно до статті 14 Дисциплінарного статуту при визначенні виду дисциплінарного стягнення мають враховуватися тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов'язків, рівень кваліфікації тощо.

В матеріалах справи міститься характеристика позивача, відповідно до якої За час служби в органах внутрішніх справ ОСОБА_1 зарекомендував себе негативно. За короткий період несення служби в УПП у м. Харкові ДПП траплялись непоодинокі випадки порушення дисципліни, а саме: несвоєчасне попередження свого безпосереднього керівника про травмування у неробочий час. Також 03.06.2016 року перед робочою зміною, знаходячись за кермом свого а/м порушив ПДД та був зупинений патрульною поліцією у м. Харкові. Під час спілкування були виявлені ознаки алкогольного сп'яніння, які були підтверджені довідкою з наркологічного центру. Не завжди працює над підвищенням свого професійного рівня. У службовій діяльності не завжди дотримується вимог законів, інших нормативних актів, що регламентують діяльність органів внутрішніх справ України. Не здатний швидко приймати правильні рішення під час виконання службових обов'язків. Стан морально - психологічного клімату у родині на низькому рівні, мають місце конфлікти у сім'ї. Порядок використання і носіння зброї знає. У стройовому відношенні підтягнутий, носіння форменого одягу не порушує, фізично розвинутий добре. Службою в органах внутрішніх справ не дорожить. Дисциплінарних стягнень не має.

Суд вважає, що при визначенні позивачу дисциплінарного стягнення відповідачем враховано тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно позивачем, попередня поведінка позивача, а також шкоду завдану авторитету органів поліції.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що відповідач при звільненні ОСОБА_1 діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а отже, оскаржувані накази є правомірними.

Таким чином, суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 2 статті 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Положеннями частини 1 статті 11 КАС України передбачено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

З урахуванням вищевикладених обставин, суд вважає вимоги позивача неправомірними та такими, що не ґрунтуються на положеннях діючого законодавства, а тому не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 2, 8-14, 71, 94, 160-163, 167, 186, 254 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, Управління патрульної поліції у м. Харкові про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу - відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Повний текст постанови складено 17.03.2017 року.

Суддя Полях Н.А.