Справа № 624/31/17
Суддя: Куст Н. М.
Дата ухвалення: 2017-03-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Кегичівський районний суд Харківської області
Справа № 624/31/17
№ провадження 2-а/624/2/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

смт. Кегичівка 16 березня 2017 року

Кегичівський районний суд Харківської області, як місцевий адміністративний суд, у складі головуючого судді Куст Н.М., за участі секретаря Проскурні Л.М., у відсутність сторін, у залі суду, розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративний позов ОСОБА_1 до Кегичівської районної ради Харківської області про визнання дій неправомірними, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання дій відповідача по направленню скарги позивача до Кегичівської РДА з порушенням ст. 3, ст. 7, ст. 18 Закону України «Про звернення громадян», так як позивач у своїй скарзі порушував питання про незаконні дії посадових осіб Кегичівської РДА.

Сторони у судове засідання не з'явились, позивач попередньо просив розглядати справу без його участі, представник відповідача надав заперечення проти позову та просив розглядати справу також без його участі.

Згідно з позовом, 25 листопада 2016 року позивач звернувся з заявою на сесію Кегичівської РР.

У своїй заяві він вказав, що через протиправну діяльність посадових осіб Кегичівської РДА та начальника управління праці та соціального захисту населення Кегичівської РДА йому не надають пільг по соціальному захисту відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». В цій же заяві позивач вказав, що це не що інше, як дискримінація за ознаками інвалідності та інші питання.

10 грудня 2016 року відповідач повідомив позивачу, що його заява направлена до Кегичівської РДА, в зв'язку з чим позивач вважає, що голова Кегичівської районної ради ОСОБА_3 вчинила цинічно, так як направила його заяву тим посадовим особам дії яких оскаржуються.

Позивач вважає, що відповідачем грубо порушені норми Закону України «Про звернення громадян», а саме, ст. 3 відповідно до якої, звернення громадянина з проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією України та чинним законодавством їх прав та інтересів.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на наступні законодавчі акти.

Указом Президента України «Про першочергові заходи щодо забезпечення реалізації та гарантування конституційного права на звернення до органів державної влади та органів місцевого самоврядування» передбачено обов'язкове надання обґрунтованої відповіді та створення умов для участі заявника у перевірці поданої ним заяви, приділення особливої уваги до звернень ветеранів війни та інвалідів, громадян, які постраждали внаслідок аварії на ЧАЕС.

Відповідно до ст.ст. 7 та 19 Закону України «Про звернення громадян» заборонено направляти скарги громадян для розгляду тим органам або посадовим особам, дії яких оскаржуються.

Статтями 4, 24, 43, 44, 55, 72, 73, 74, 76, 77 Закону України «Про місцеве самоврядування» передбачено, що місцеве самоврядування в Україні здійснюється на принципах народовладдя, законності, колегіальності. Органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, в межах повноважень та спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

Голова районної ради координує діяльність постійних комісій ради, дає їм доручення, сприяє організації виконання їх рекомендацій, забезпечує роботу по зверненням громадян.

Місцеві державні адміністрації є підзвітними відповідним районним радам у виконанні програм соціально-економічного розвитку. Акти голови районної ради є обов'язковими для виконання на відповідній території органами виконавчої влади, підприємствами та посадовими особами. На її вимогу керівники розташованих на відповідній території незалежно від форм власності прибути на засідання цих органів. Місцеві органи виконавчої влади, їх посадові особи несуть встановлену законом відповідальність перед органами місцевого самоврядування.

Представник відповідача надала заперечення проти позову, в якому просить відмовити у задоволенні позову з наступних підстав.

ОСОБА_1, заявою від 25 листопада 2016 року звернувся до Кегичівської районної ради Харківської області, у якій просив розглянути його звернення на сесії Кегичівського районної ради та вирішити питання з пільгами по опаленню та водопостачанню жилого приміщення за місцем фактичного проживання.

Представник відповідача звертає увагу на те, що ч. 1 ст. 43 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» визначені питання, які вирішуються районними радами виключно на їх пленарних засіданнях.

В переліку цих питань відсутнє питання з пільгами по опаленню та водопостачанню жилого приміщення за місцем фактичного проживання.

Частиною 2 цієї статті зазначено, що районні ради можуть розглядати і вирішувати на пленарних засіданнях й інші питання, віднесені до їх відання цим та іншими законами.

Але ні цим, ні іншими законами України вирішення питання з пільгами по опаленню та водопостачанню жилого приміщення за місцем фактичного проживання не віднесено до питань, які розглядаються і вирішуються на пленарних засіданнях районних рад.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про звернення громадян» громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об'єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов'язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

Відповідно до ст. 16 Закону України «Про звернення громадян» скарга на дії чи рішення органу державної влади, органу місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, об'єднання громадян, засобів масової інформації, посадової особи подається у порядку підлеглості вищому органу або посадовій особі, що не позбавляє громадянина права звернутися до суду відповідно до чинного законодавства, а в разі відсутності такого органу або незгоди громадянина з прийнятим за скаргою рішенням - безпосередньо до суду.

Відповідно до ч. 3 ст. 7 Закону України «Про звернення громадян» якщо питання, порушені в одержаному органом державної влади, місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, об'єднаннями громадян або посадовими особами зверненні, не входять до їх повноважень, воно в термін не більше п'яти днів пересилається ними за належністю відповідному органу чи посадовій особі, про що повідомляється громадянину, який подав звернення.

Статтею 22 Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» передбачено, що розмежування повноважень органів державної влади та органів місцевого самоврядування у сфері формування та застосування нормативів фінансового забезпечення надання державних соціальних гарантій визначається відповідно до Конституції України та законів України.

Координацію діяльності органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо застосування державних соціальних стандартів і нормативів та нормативів фінансового забезпечення надання державних соціальних гарантій здійснюють спеціально уповноважені центральні органи виконавчої влади, що відповідають за реалізацію державної політики у сфері фінансів та соціального захисту.

Статтею 2 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» визначено, що місцеві державні адміністрації в межах відповідної адміністративно-територіальної одиниці забезпечують: виконання Конституції, законів України, актів Президента України, Кабінету Міністрів України, інших органів виконавчої влади вищого рівня; законність і правопорядок, додержання прав і свобод громадян; виконання державних і регіональних програм соціально-економічного та культурного розвитку, програм охорони довкілля, а в місцях компактного проживання корінних народів і національних меншин - також програм їх національно-культурного розвитку; підготовку та виконання відповідних бюджетів; звіт про виконання відповідних бюджетів та програм; взаємодію з органами місцевого самоврядування; реалізацію інших наданих державою, а також делегованих відповідними радами повноважень.

Відповідно до ст. 13 Закону України «Про місцеві державні адміністрації», до відання місцевих державних адміністрацій у межах і формах, визначених Конституцією і законами України, належить вирішення питань: забезпечення законності, охорони прав, свобод і законних інтересів громадян; соціально-економічного розвитку відповідних територій; бюджету, фінансів та обліку; соціального захисту, зайнятості населення, праці та заробітної плати.

Місцеві державні адміністрації вирішують й інші питання, віднесені законами до їх повноважень.

Відповідно до ч. 7 ст. 18 Закону України «Про місцеві державні адміністрації», місцева державна адміністрація визначає і встановлює норми споживання у сфері житлово-комунальних послуг, здійснює контроль за їх дотриманням.

Відповідно до ч. 2 ст. 20 Закону України «Про місцеві державні адміністрації», місцева державна адміністрація забезпечує організацію обслуговування населення підприємствами, установами та організаціями житлово-комунального господарства, зв'язку, телебачення, радіомовлення, торгівлі та громадського харчування, побутового і транспортного обслуговування незалежно від форм власності.

Відповідно до ст. 23 Закону України «Про місцеві державні адміністрації», місцева державна адміністрація: реалізує державну політику в галузі соціального забезпечення та соціального захисту соціально незахищених громадян - пенсіонерів, інвалідів, одиноких непрацездатних, дітей-сиріт, дітей, позбавлених батьківського піклування, осіб із їх числа, одиноких матерів, багатодітних сімей, інших громадян, які внаслідок недостатньої матеріальної забезпеченості потребують допомоги та соціальної підтримки з боку держави; сприяє розвитку їх соціального забезпечення, правильному і своєчасному призначенню і виплаті державних пенсій та допомоги, поданню адресної соціальної допомоги та підтримки, призначенню та виплаті цільової грошової допомоги, інших компенсаційних заходів соціального захисту; розробляє і забезпечує виконання комплексних програм поліпшення обслуговування соціально незахищених громадян, осіб та сімей з дітьми, які перебувають у складних життєвих обставинах, сприяє розвитку послуг відповідно до потреб зазначених категорій громадян; забезпечує працевлаштування інвалідів, сприяє здобуттю ними освіти, набуттю необхідної кваліфікації, матеріально-побутовому обслуговуванню, санаторно-курортному лікуванню інвалідів, ветеранів війни та праці, осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи; сприяє поданню протезно-ортопедичної допомоги населенню і забезпеченню інвалідів засобами пересування і реабілітації; встановлює піклування над повнолітніми дієздатними особами, які за станом здоров'я потребують догляду; забезпечує в установленому порядку надання населенню субсидій на житлово-комунальні послуги; сприяє громадським, релігійним організаціям, благодійним фондам, окремим громадянам у поданні допомоги соціально незахищеним громадянам; здійснює згідно із законодавством комплекс заходів з надання допомоги особам та сім'ям з дітьми, які перебувають у складних життєвих обставинах, утримання і виховання дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах.

Статтею 29 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» передбачено, що місцеві державні адміністрації здійснюють повноваження, делеговані їм обласними і районними радами відповідно до Конституції України в обсягах і межах, передбачених статтею 44 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", відповідно до якої районні ради делегують відповідним місцевим державним адміністраціям такі повноваження: підготовка і внесення на розгляд ради проектів програм соціально-економічного та культурного розвитку відповідно районів і областей, цільових програм з інших питань, а в місцях компактного проживання національних меншин - також програм їх національно-культурного розвитку, проектів рішень, інших матеріалів з питань, передбачених цією статтею; забезпечення виконання рішень ради; підготовка пропозицій до програм соціально-економічного та культурного розвитку відповідно областей та загальнодержавних програм економічного, науково-технічного, соціального та культурного розвитку України; забезпечення збалансованого економічного і соціального розвитку відповідної території, ефективного використання природних, трудових і фінансових ресурсів; підготовка і подання до відповідних органів виконавчої влади фінансових показників і пропозицій до проекту Державного бюджету України; сприяння інвестиційній діяльності на території району, області; об'єднання на договірних засадах коштів підприємств, установ та організацій, розташованих на відповідній території, і населення, а також бюджетних коштів на будівництво, реконструкцію, ремонт та утримання на пайових засадах об'єктів соціальної і виробничої інфраструктури, шляхів місцевого значення, на капітальний та поточний ремонт вулиць і доріг населених пунктів та інших доріг, які є складовими автомобільних доріг державного значення (як співфінансування на договірних засадах), та на заходи щодо охорони праці та охорони навколишнього природного середовища; залучення в порядку, встановленому законом, підприємств, установ та організацій, які не належать до комунальної власності, до участі в обслуговуванні населення відповідної території, координація цієї роботи; затвердження маршрутів і графіків руху місцевого пасажирського транспорту незалежно від форм власності, узгодження цих питань стосовно транзитного пасажирського транспорту; підготовка питань про визначення у встановленому законом порядку території, вибір, вилучення (викуп) і надання землі для містобудівних потреб, визначених містобудівною документацією; організація охорони, реставрації, використання пам'яток історії та культури, архітектури і містобудування, палацово-паркових, паркових та садибних комплексів, природних заповідників місцевого значення; підготовка висновків щодо проектів місцевих містобудівних програм відповідних адміністративно-територіальних одиниць, що затверджуються сільськими, селищними, міськими радами; видача замовникам відповідно до законодавства містобудівних умов і обмежень забудови земельних ділянок за межами населених пунктів; забезпечення відповідно до законодавства розвитку науки, усіх видів освіти, охорони здоров'я, культури, фізичної культури і спорту, туризму; сприяння відродженню осередків традиційної народної творчості, національно-культурних традицій населення, художніх промислів і ремесел, роботі творчих спілок, національно-культурних товариств, асоціацій, інших громадських та неприбуткових організацій, які діють у сфері освіти, охорони здоров'я, культури, фізичної культури і спорту, сім'ї та молоді; підготовка і подання на затвердження ради пропозицій щодо організації територій і об'єктів природно-заповідного фонду місцевого значення та інших територій, що підлягають особливій охороні; внесення пропозицій до відповідних державних органів щодо оголошення природних та інших об'єктів, що мають екологічну, історичну, культурну або наукову цінність, пам'ятками історії або культури, які охороняються законом; підготовка і подання на затвердження ради пропозицій щодо оголошення в місцях масового розмноження та вирощування потомства дикими тваринами "сезону тиші" з обмеженням господарської діяльності та добуванням об'єктів тваринного світу; вжиття необхідних заходів щодо ліквідації наслідків надзвичайних ситуацій відповідно до закону, інформування про них населення, залучення в установленому законом порядку до цих робіт підприємств, установ та організацій, а також населення; координація на відповідній території діяльності місцевих землевпорядних органів; здійснення контролю за використанням коштів, що надходять у порядку відшкодування втрат сільськогосподарського і лісогосподарського виробництва, пов'язаних із вилученням (викупом) земельних ділянок; забезпечення виконання заходів з відстеження результативності регуляторних актів, прийнятих районними, обласними радами.

Статтею 34 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» визначено, що місцеві державні адміністрації здійснюють повноваження, делеговані їм відповідними обласними, районними радами.

Делегування радами повноважень місцевим державним адміністраціям супроводжується передачею фінансових, матеріально-технічних та інших ресурсів, необхідних для їх здійснення.

Місцеві державні адміністрації підзвітні та підконтрольні відповідним радам у частині делегованих повноважень.

Голови місцевих державних адміністрацій мають право вносити на розгляд відповідних рад питання, пов'язані з виконанням делегованих повноважень, та інші пропозиції.

Таким чином, взаємодія місцевих державних адміністрацій та районних рад чітко регламентується чинним законодавством.

Питання з пільгами по опаленню та водопостачанню жилого приміщення за місцем фактичного проживання не належить до тих питань, які вирішуються спільно, були делеговані державній адміністрації або будь-яким іншим чином підконтрольні районній раді, а є виключно компетенцією державних адміністрацій.

Тому скарга, відповідно до ч. 3 ст. 7 Закону України «Про звернення громадян», була направлена за належністю відповідному органу, про що був повідомлений громадянин, який подав звернення.

З огляду на наведене, представник відповідача вважає, що районна рада діяла в межах повноважень визначених Конституцією та Законами України, тому підстави для задоволення адміністративного позову відсутні.

У судовому засіданні досліджено оригінал заяви позивача до відповідача від 25 листопада 2016 року та копія відповіді відповідача на зазначену заяву від 07 грудня 2016 року №02-21/502.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що адміністративний позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі ст. 19 КАС України, розгляд позову територіально підсудний Кегичівському районному суду.

Правовідносини врегульовані КАС України, Законами України «Про звернення громадян», «Про місцеве самоврядування в Україні», «Про місцеві державні адміністрації» та відповідними підзаконними актами з питань розгляду звернень громадян.

Відповідно до ч.1 ст. 1 Закону України «Про звернення громадян» громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об'єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов'язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

Як вбачається зі змісту заяви позивача від 25 листопада 2016 року до Кегичівської районної ради Харківської області, ним були порушені питання про, як на його думку, безпідставне позбавлення його пільг, передбачених Законом України «Про міліцію» та «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» посадовими особами Кегичівської РДА та управління праці та соціального захисту Кегичівської РДА та вирішення питання з пільгами по опаленню та водопостачанню житлового приміщення за місцем його фактичного проживання.

Крім того, позивач просив розглянути його звернення на сесії Кегичівської районної ради.

Частиною 1 ст.43 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» визначено перелік питань, які вирішуються районними радами виключно на їх пленарних засіданнях, до якого не входить питання розгляду звернень громадян.

Водночас, відповідно до ст. 13 ЗУ «Про місцеві державні адміністрації», до відання місцевих державних адміністрацій у межах і формах, визначених Конституцією і законами України, належить вирішення, серед іншого, питань забезпечення законності, охорони прав, свобод і законних інтересів громадян та соціального захисту, зайнятості населення, праці та заробітної плати.

Місцеві державні адміністрації вирішують й інші питання, віднесені законами до їх повноважень.

Відповідно до ч. 7 ст. 18 Закону України «Про місцеві державні адміністрації», місцева державна адміністрація визначає і встановлює норми споживання у сфері житлово-комунальних послуг, здійснює контроль за їх дотриманням.

Відповідно до ч. 2 ст. 20 Закону України «Про місцеві державні адміністрації», місцева державна адміністрація забезпечує організацію обслуговування населення підприємствами, установами та організаціями житлово-комунального господарства, зв'язку, телебачення, радіомовлення, торгівлі та громадського харчування, побутового і транспортного обслуговування незалежно від форм власності.

Отже, як вбачається із наведених норм, вирішення порушених позивачем у своєму зверненні питань належить до компетенції саме місцевих державних адміністрацій, а не органів місцевого самоврядування (районної ради).

Відповідно до ч. 3 ст. 7 Закону України «Про звернення громадян» якщо питання, порушені в одержаному органом державної влади, місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, об'єднаннями громадян або посадовими особами зверненні, не входять до їх повноважень, воно в термін не більше п'яти днів пересилається ними за належністю відповідному органу чи посадовій особі, про що повідомляється громадянину, який подав звернення.

З огляду на наведене, суд вважає дії відповідача по направленню звернення позивача за належністю до Кегичівської районної державної адміністрації законними та обґрунтованими.

Виходячи з викладеного, керуючись ст.ст. 2, 7-9, 69, 71, 158, 159,160-163 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Кегичівської районної ради Харківської області про визнання дій неправомірними - відмовити.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного адміністративного суду Харківської області через Кегичівський районний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії цієї постанови.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Н.М. Куст