Справа № 826/18699/16
Суддя: Балась Т.П.
Дата ухвалення: 2017-03-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

09 березня 2017 року № 826/18699/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Балась Т.П. розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Відділу державної виконавчої служби Оболонського районного управління

юстиції у м. Києві

про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Відділу державної виконавчої служби Оболонського районного управління юстиції у м. Києві, в якому просила суд:

- визнати бездіяльність Відділу державної виконавчої служби Оболонського районного управління юстиції у м. Києві протиправною;

- зобов'язати Відділ державної виконавчої служби Оболонського районного управління юстиції у м. Києві зняти арешт з частки майна для можливості зареєструвати право власності на спадкове майно.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 01.12.2016 року відкрито провадження у даній справі, ухвалено про закінчення підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду.

В обґрунтування позовних вимог позивач послався на те, що відповідачем закрито виконавче провадження, яким накладено арешт на майно покійного сина позивача. До початку судового розгляду позивач пояснила, що нею пропущений строк звернення до суду з тих підстав, що вона втратила сина, потім померла її мати, за якою вона тривалий час доглядала, все це задавало їй моральних душевних страждань, що перешкодило своєчасно зайнятись юридичними питаннями. Суд визнає причини пропуску звернення до суду поважними.

Відповідачем не забезпечено явку представника в судове засідання та не надано письмових заперечень з приводу заявленого позову.

В судовому засіданні 19.01.2017 року оголошено ухвалу про продовження розгляду справи в порядку письмового провадження згідно ч. 6 ст. 128 КАС України, враховуючи те, що неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, який є суб'єктом владних повноважень, не є підставою для відкладення розгляду справи.

Розглянувши подані позивачем документи і матеріали, заслухавши пояснення позивача, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що на виконанні у Відділі державної виконавчої служби Оболонського районного управління юстиції у м. Києві перебувало виконавче провадження з виконання Вироку Оболонського районного суду міста від 26.10.2006 року у справі № 1-458/2006р, в частині задоволеного цивільного позову заступника прокурора Оболонського району міста Києва, щодо стягнення з ОСОБА_3 на користь Київської міської клінічної лікарні швидкої медичної допомоги - 822,16 грн.

В межах вказаного виконавчого провадження державним виконавцем, з метою виконання рішення суду накладено арешт на ? частки квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1, що належала боржнику - сину позивача ОСОБА_1

ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1.

Звернувшись до нотаріуса з метою прийняття спадщини за померлим сином, позивач дізналась, що на належну йому частку квартири накладено арешт постановами Відділу державної виконавчої служби Оболонського районного управління юстиції у м. Києві від 06.09.2007 року та від 17.09.2008 року.

Враховуючи отримані відомості про існування обтяження майна, що належало покійному сину, позивач 27.01.2015 року звернулась із заявою до Відділу державної виконавчої служби Оболонського районного управління юстиції у м. Києві про зняття арешту з квартири для прийняття спадщини за померлим сином.

Листом Відділу державної виконавчої служби Оболонського районного управління юстиції у м. Києві від 12.03.2015 року ОСОБА_1 повідомлено, що у Відділі державної виконавчої служби Оболонського районного управління юстиції у м. Києві відсутні будь-які виконавчі провадження щодо боржника ОСОБА_3 відсутні, таке виконавче провадження можливо існувало у 2008 році, однак таке повинно було бути знищеним у зв'язку із завершенням строків зберігання.

Враховуючи наведені обставини, Відділом державної виконавчої служби Оболонського районного управління юстиції у м. Києві повідомлено позивача про відсутність правових підстав для задоволення її заяви.

ОСОБА_1 03.04.2015 року звернулась до Оболонського районного суду із заявою про зняття арешту з майна, що належало її покійному сину.

Постановою Оболонського районного суду міста Києва від 14.04.2015 року ОСОБА_1 відмовлено у задоволенні її заяви, оскільки така заява не підлягає розгляду у кримінальному провадженню, а заявнику слід звернутись до суду в цивільно-правовому порядку.

Враховуючи наведені фактичні обставини справи, ОСОБА_1 вважає дії Відділу державної виконавчої служби Оболонського районного управління юстиції у м. Києві щодо не зняття арешту з належного її сину майна протиправними, а тому позивач звернулась до суду із даним позовом.

Вирішуючи даний спір по суть , суд виходить із наступного.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Приписами частини 1 статті 6 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

При цьому, державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії (частина 1 статті 11 Закону України «Про виконавче провадження»).

Відповідно до частини 2 статті 57 Закону України «Про виконавче провадження», арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем, у тому числі, шляхом винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

При цьому, приписами частини 1 статті 57 Закону України «Про виконавче провадження» визначено мету такого арешту, а саме: арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 38 Закону України «Про виконавче провадження» у разі закінчення виконавчого провадження згідно із статтею 37 цього Закону, крім направлення виконавчого документа за належністю до іншого органу державної виконавчої служби; повернення виконавчого документа стягувачу згідно із статтею 40 цього Закону; повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, згідно із статтею 40-1 цього Закону, припиняється чинність арешту майна боржника, скасовуються інші здійснені державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв'язку з завершенням виконавчого провадження.

З аналізу наведених норм вбачається, що якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладений арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа стягувачу або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про скасування арешту, накладеного на майно боржника.

З наданих у судовому засіданні пояснень позивача, судом встановлено, що Відділом державної виконавчої служби Оболонського районного управління юстиції у м. Києві накладено арешт на 1/4 частину квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, що належала ОСОБА_3

ОСОБА_3 помер 29.06.2014 року, при цьому законом України «Про виконавче провадження» встановлено, що підставою для закриття виконавчого провадження є також смерть боржника (п. 3 ч.1 ст. 39 Закону ).

Враховуючи наведене, користуючись правом, визначеним статтею 11 КАС України, суд виходить за межі позовних вимог, з метою захисту інтересів та законних прав позивача, реалізації права на спадщину, та вважає за доцільне задовольнити позовні вимоги в частині зняття арешту з майна, а саме частки квартири, що належала ОСОБА_3, який накладено Відділом державної виконавчої служби Оболонського районного управління юстиції у м. Києві.

Позовні вимоги про визнання протиправною бездіяльність Відділу державної виконавчої служби Оболонського районного управління юстиції у м. Києві щодо не зняття арешту з майна, що належало сину позивача, задоволенню не підлягають, оскільки Законом України «Про виконавче провадження» не передбачено зняття арешту з майна на підставі заяви особи, яка не є учасником виконавчого провадження, у завершеному та знищеному виконавчому провадженні.

Частиною 1 ст. 9 КАС України передбачено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого: 1) суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України; 2) суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

В силу ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України.

Враховуючи надані докази а також норми чинного законодавства суд приходить до переконання про обґрунтованість позовних вимог в частині, а тому позов підлягає частковому задоволенню.

Позивач звільнена від сплати судового збору, отже немає підстав для розподілу судових витрат.

Керуючись статтями 69-71, 86, 160-163, 181 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Зняти арешт з ? частки квартири АДРЕСА_1, що належала на праві спільної сумісної власності ОСОБА_3, накладений Відділом державної виконавчої служби Оболонського районного управління юстиції у м. Києві постановою від 28.08.2008 року та постановою від 06.09.2007 року.

3. В іншій частині позову відмовити.

Постанова набирає законної сили в порядку, встановленому статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України, та може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду в порядку і строки, передбачені статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Т.П. Балась