Справа № 205/6951/16-а
Суддя: Федченко В. М.
Дата ухвалення: 2017-02-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

10.02.2017 Єдиний унікальний номер 205/6951/16-а
Справа № 205/6951/16-а
Провадження № 2-а/205/19/2017
П О С Т А Н О В А

Іменем України

10 лютого 2017 року м. Дніпро

Суддя Ленінського районного суду м. Дніпропетровська Федченко В.М. за участі секретаря судового засідання Джурко Ю.І., позивача ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до АО Відділу реєстрації майнових прав Управління у сфері державної реєстрації Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпропетровської міської ради, третя особа: Друга Дніпропетровська державна нотаріальна контора, державний реєстратор прав на нерухоме майно Олехнович Лариса Юльянівна про скасування державної реєстрації права власності, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 16 вересня 2016 року звернувся до Ленінського раойнного суду м. Дніпропетровська з адміністративним позовом до АО Відділу реєстрації майнових прав Управління у сфері державної реєстрації Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпропетровської міської ради, третя особа: Друга Дніпропетровська державна нотаріальна контора, державний реєстратор прав на нерухоме майно Олехнович Лариса Юльянівна про скасування державної реєстрації права власності.

Свій позов мотивує тим, що рішенням від 04 листопада 2014 року Ленінського районного суду м. Дніпропетровська позов ОСОБА_4 до Територіальної громади в особі Дніпропетровської міської ради, треті особи, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору - Друга Дніпропетровська державна нотаріальна контора, Реєстраційна служба Дніпропетровського міського управління юстиції, про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності на домоволодіння в порядку спадкування за заповітом - задоволений.

Встановлено факт родинних відносин між ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2, як сином та батьком.

Встановлено факт прийняття ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 спадщини після смерті його батька ОСОБА_5 у вигляді 1/25 частини домоволодіння АДРЕСА_1.

Визнано за ОСОБА_4 право власності на 1/25 частину домоволодіння АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті його батька, ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2.

Визнано за ОСОБА_4 право власності в цілому на 11/25 частин у домоволодінні АДРЕСА_1, що має загальну площу 133,7 кв.м., житлову 69, 3 кв. м., допоміжну 64,4 кв.м.

На підставі вищевказаного рішення ОСОБА_4 здійснив реєстрацію права власності у відділі реєстрації майнових прав Управління у сфері державної реєстрації Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпропетровської міської ради на 1/25 частку домоволодіння АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті його батька, ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2, а в цілому на 11/25 частин у домоволодінні АДРЕСА_1, що має загальну площу 133,7 кв.м., житлову 69, 3 кв. м., допоміжну 64,4 кв.м.

Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 28 вересня 2015 року рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 04 листопада 2014 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 до Територіальної громади в особі Дніпропетровської міської ради, треті особи, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору - Друга Дніпропетровська державна нотаріальна контора, Реєстраційна служба Дніпропетровського міського управління юстиції, про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності на домоволодіння в порядку спадкування за заповітом - відмовлено.

Позивач, 11 травня 2016 року звернувся до державного реєстратора прав на нерухоме майно Олехнович Лариси Юльянівни, Другої Дніпропетровської державної нотаріальної контори, Дніпропетровського міського нотаріального округу з заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень на 1/25 частину домоволодіння з реєстраційним номером 01, що розташований АДРЕСА_1.

14 травня 2016 року отримав рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно Олехнович Лариси Юльянівни, Другої Дніпропетровської державної нотаріальної контори, Дніпропетровського міського нотаріального округу про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень.

У зв'язку з чим позивач позбавлений можливості зареєструвати право власності на 1/25 частину домоволодіння з реєстраційним номером 01, що розташований АДРЕСА_1 та просить скасувати держану реєстрацію права власності на нерухоме майно за ОСОБА_4 на 1/25 частину домоволодіння АДРЕСА_1 (а.с.2-10).

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав та просив суд задовольнити їх у повному обсязі.

Відповідач в особі АО Відділ реєстрації майнових прав Управління у сфері державної реєстрації Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпропетровської міської ради повторно в судове засідання свого представника не направив, про дату, час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином, причини неявки не повідомив (а.с.32, 35).

Згідно ч.4 ст.128 КАС України («Наслідки неприбуття в судове засідання особи, яка бере участь к справі»), - у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Третя особа, Друга Дніпропетровська державна нотаріальна контора, державний реєстратор прав на нерухоме майно Олехнович Лариса Юльянівна в судове засідання не зявилася, письмово просила справу слухати без участі їх представника відповідно до діючого законодавства.

Тому за неявки в судове засідання представника відповідача і третьої особи без поважних причин суд вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній доказів.

Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали, з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставині справи.

Статтею 7 КАС України закріплений принцип законності, який полягає в наступному: суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ (ч.1ст.2 КАС України).

Відповідно до п.1 ч.1 ст.18 КАС України, місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні: адміністративні справи, у яких однією зі сторін є орган чи посадова особа місцевого самоврядування, посадова чи службова особа органу місцевого самоврядування, крім тих, які підсудні окружним адміністративним судам.

Згідно до ч.1 ст.72 КАС України, обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Зокрема, апеляційним судом Дніпропетровської області 28 вересня 2015 року розглядалась справа в порядку апеляційного перегляду рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 04 листопада 2014 року за позовом ОСОБА_4 до Територіальної громади в особі Дніпропетровської міської ради, треті особи, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору - Друга Дніпропетровська державна нотаріальна контора, Реєстраційна служба Дніпропетровського міського управління юстиції, про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності на домоволодіння в порядку спадкування за заповітом.

Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 28 вересня 2015 року рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 04 листопада 2014 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 до Територіальної громади в особі Дніпропетровської міської ради, треті особи, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору - Друга Дніпропетровська державна нотаріальна контора, Реєстраційна служба Дніпропетровського міського управління юстиції, про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності на домоволодіння в порядку спадкування за заповітом - відмовлено (а.с.20-21).

ОСОБА_1 11 травня 2016 року звернувся до державного реєстратора прав на нерухоме майно Олехнович Лариси Юльянівни, Другої Дніпропетровської державної нотаріальної контори, Дніпропетровського міського нотаріального округу з заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень на 1/25 частину домоволодіння з реєстраційним номером 01, що розташований АДРЕСА_1 та отримав 14 травня 2016 року отримав рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень, у звязку з встановленням суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяжень (а.с.15).

Вирішуючи заявлені позовні вимоги суд зазначає наступне.

Так, відповідно до ст. 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно; державний реєстр речових прав на нерухоме - єдина державна інформаційна система, що містить відомості про права на нерухоме майно, їх обтяження, а також про об'єкти та суб'єктів цих прав.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст.19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державна реєстрація прав проводиться на підставі рішень судів, що набрали законної сили.

Відповідно до ст. 26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" записи до Державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. У разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.

Відповідно до п.1 ч.3 ст.10 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державний реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема:

- відповідність обовязкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення у випадках, передбачених законом;

- відповідність повноважень особи, яка подає документи для державної реєстрації прав;

- відповідність відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що містяться у Державному реєстрі прав, відомостям, що містяться у поданих документах;

- наявність обтяжень прав на нерухоме майно;

- наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин повязує можливість виникнення, переходу, припинення речового права, що підлягає державній реєстрації.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст.27 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 04 листопада 2014 року по цивільній справі за позов ОСОБА_4 до Територіальної громади в особі Дніпропетровської міської ради, треті особи, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору - Друга Дніпропетровська державна нотаріальна контора, Реєстраційна служба Дніпропетровського міського управління юстиції, про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності на домоволодіння в порядку спадкування за заповітом скасована рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 28 вересня 2015 року та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 до Територіальної громади в особі Дніпропетровської міської ради, треті особи, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору - Друга Дніпропетровська державна нотаріальна контора, Реєстраційна служба Дніпропетровського міського управління юстиції, про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності на домоволодіння в порядку спадкування за заповітом - відмовлено.

З наведеного випливає, що судове рішення, яке було підставою для здійснення реєстрації права власності на 1/25 частку домоволодіння АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті його батька, ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2, а в цілому на 11/25 частин у домоволодінні АДРЕСА_1, що має загальну площу 133,7 кв.м., житлову 69, 3 кв. м., допоміжну 64,4 кв.м., скасовані судом апеляційної інстанції за результатами перегляду в порядку апеляційного провадження.

Частиною 1 статті 37 вищезазначеного Закону встановлено, що рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, субєкта державної реєстрації прав можуть бути оскаржені до Міністерства юстиції України, його територіальних органів або до суду.

Статтею 26 Закону визначений порядок внесення записів до Державного реєстру прав, змін до них та їх скасування.

Так, записи до Державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав.

У разі зміни ідентифікаційних даних суб'єкта права, відомостей про обєкт нерухомого майна, у тому числі зміни його технічних характеристик, виявлення технічної помилки в записах Державного реєстру прав чи документах, виданих за допомогою програмних засобів ведення цього реєстру (описка, друкарська, граматична, арифметична чи інша помилка), за заявою власника чи іншого правонабувача, а також у випадку, передбаченому підпунктом "в" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, вносяться зміни до записів Державного реєстру прав.

У разі якщо помилка в реєстрі впливає на права третіх осіб, зміни до Державного реєстру прав вносяться на підставі відповідного рішення суду.

Подання та отримання документів за заявою про внесення змін до записів Державного реєстру прав здійснюються у порядку, передбаченому для державної реєстрації прав.

У разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, а також у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.

Враховуючи вищевикладене та фактичні обставини у даній справи, з огляду на вищенаведені норми чинного законодавства та приймаючи до уваги те, що судове рішення, яке було підставою для реєстрації права власності скасовано судом апеляційної інстанції, суд доходить дод того висновку, що державна реєстрація права власності на нерухоме майно за ОСОБА_4 на 1/25 частину домоволодіння АДРЕСА_1 підлягає скасуванню.

За таких обставин, заявлені позовні вимоги є обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню судом.

Згідно з ч.1 статті 94 КАС України передбачено, що якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

З оглядом на викладене суд задовольняє заявлені вимоги, скасовує держану реєстрацію права власності на нерухоме майно за ОСОБА_4 на 1/25 частину домоволодіння АДРЕСА_1, а також стягує з Відповідача на користь Позивача судовий збір у розмірі 551,0 гривня, сплачений ним при зверненні до суду..

На підставі вищенаведеного, керуючись ст. ст. 10, 11, 69, 71, 94, 158 - 163, 186, 254 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до АО Відділу реєстрації майнових прав Управління у сфері державної реєстрації Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпропетровської міської ради, третя особа: Друга Дніпропетровська державна нотаріальна контора, державний реєстратор прав на нерухоме майно Олехнович Лариса Юльянівна про скасування державної реєстрації права власності - задовольнити.

Скасувати держану реєстрацію права власності на нерухоме майно за ОСОБА_4 на 1/25 частину домоволодіння АДРЕСА_1.

Стягнути з АО Відділу реєстрації майнових прав Управління у сфері державної реєстрації Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпропетровської міської ради на користь ОСОБА_1 судові витрати з оплати судового здору у розмірі 551 (пятсот пятдесят одна) гривня 00 копійок.

Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення постанови суду, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цієї постанови.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо скаргу про апеляційне оскарження не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: В.М. Федченко