Справа № 127/4421/17
Суддя: Волошин С. В.
Дата ухвалення: 2017-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 127/4421/17
Провадження № 2-а/127/341/17
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06.03.2017 м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Волошин С.В. розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Головне управління Державної казначейської служби України у Вінницькій області, про визнання дій неправомірними та стягнення матеріальної і моральної шкоди,
В С Т А Н О В И В:
28.02.2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду із адміністративним позовом до Відділу примусового виконання рішень Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Головне управління Державної казначейської служби України у Вінницькій області, про визнання неправомірними дій відповідача щодо примусового виконання постанови Замостянського районного суду м. Вінниці від 15.11.2006 року у справі №2-а-3506/2006 та просив стягнути із відповідача на його користь матеріальну шкоду у сумі 98 138.70 грн. та моральну шкоду в розмірі 25 000 грн.
Свої позовні вимоги ОСОБА_1 мотивував тим, що згідно постанови Замостянського районного суду м. Вінниці від 15.11.2006 року у справі № 2-а-3506 2006 року за його позовом до військової частини НОМЕР_1 про відшкодування збитків за неотримане продовольче забезпечення та речове майно, з відповідача на його користь були стягнуті грошові кошти в сумі 30 273 грн. 30 коп. Виконавчий лист був отриманий ним та направлений до органу ДВС для примусового виконання.
Виконуючи постанову суду, військова частина НОМЕР_1 перерахувала суму боргу на рахунок органів Державної виконавчої служби згідно платіжного доручення № U425980 (#46372900), в якому в якості призначення платежу прямо зазначено, що це сума грошової компенсації за продовольче забезпечення на користь ОСОБА_1 згідно виконавчого листа № 2-а-3506-2006р. від 27.11.2006 року, виданого Замостянським районним судом.
Однак, виконавчий лист було повернуто до Замостянського районного суду м. Вінниці згідно вимоги №3457 від 17.02.2009 року. Таким чином, державним виконавцем 26.02.2009 року була винесена постанова про закінчення виконавчого провадження, а отримані від військової частини НОМЕР_1 кошти, були перераховані іншим стягувачам.
Внаслідок зазначених дій органів виконавчої служби, виконавчий лист було втрачено, і позивач зміг отримати його дублікат лише 19.04.2012. За заявою Головного управління Державної казначейської служби України у Вінницькій області ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 27.06.2013 року вказаний виконавчий документ було визнано таким, що не підлягає виконанню.
Таким чином, позивач вважає, що оскільки орган державної виконавчої служби фактично отримав від боржника призначені йому до виплати кошти, але, не виконавши покладеного на нього згідно з чинним законодавством України обов`язку щодо забезпечення своєчасного задоволення законних вимог, протиправно розпорядився ними, а отже - прийняв на себе відповідне грошове зобов`язання.
Вказані обставини і зумовили його звернення до суду з вказаним адміністративним позовом.

Судом встановлено, що постановою Замостянського районного суду м. Вінниці від 15.11.2006 року у справі № 2-а-3506 2006 року позов ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про відшкодування збитків за неотримане продовольче забезпечення та речове майно задоволено, з відповідача стягнуто грошові кошти в сумі 30 273.30 грн.
В подальшому позивач отримав відповідний виконавчий лист і передав його до державної виконавчої служби для виконання. В свою чергу, військова частина НОМЕР_1 перерахувала суму боргу на рахунок органів Державної виконавчої служби згідно платіжного доручення №U425980 (#46372900).
На виконання листа Замостянського районного суду м. Вінниця №3457 від 17.02.2009, виконавчий лист № 2-а-3506-2006 від 27.11.2006 року було повернуто до суду, а виконавче провадження закінчено згідно постанови державного виконавця від 26.02.2009 року. Стягувач 19.04.2012 року отримав дублікат виконавчого листа.
Головне управління Державної казначейської служби України у Вінницькій області звернулось до Вінницького міського суду Вінницької області із заявою про визнання дублікату виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню. Суд, за участю стягувача, ухвалою від 27.06.2013 року вказану заяву задовольнив, зазначивши, що присуджені судом кошти були стягнуті із боржника у повному обсязі.
Ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 11.09.2013 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області, залишено без задоволення, а рішення суду першої інстанції від 27.06.2013 року без змін.
Згідно з ч.2 ст. 99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Таким чином суд встановив, що ОСОБА_1 звернувшись до суду з вказаним позовом 28.02.2017 року, пропустив встановлений ст. 99 КАС України 6-ти місячний строк пред`явлення адміністративного позову, оскільки обставини, які були причиною для звернення до суду, стали йому відомі під час проголошення Вінницьким міським судом Вінницької області ухвали від 27.06.2013 року, яка набрала законної сили згідно ухвали Вінницького апеляційного адміністративного суду від 11.09.2013 року.
Окрім того, як вбачається зі змісту отриманого позиву, позивач не ставить вимогу про поновлення пропущеного строку звернення до суду.
Відповідно до ст. 100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його не подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.
Відповідно до п.9 ч.1 ст.155 КАС України, суд своєю ухвалою залишає позовну заяву без розгляду, якщо позовну заяву подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до адміністративного суду і суд не знайшов підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними.

Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановлені обставини справи, суд вважає, що у зв`язку з пропуском позивачем строку звернення до суду та відсутності клопотання про його поновлення, адміністративний позов ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Головне управління Державної казначейської служби України у Вінницькій області, про визнання дій неправомірними та стягнення матеріальної і моральної шкоди, слід залишити без розгляду.
На підставі викладеного та керуючись ст. 99, 100, 155 КАС України, суд, -
У Х В А Л И В:
Адміністративний позов ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Головне управління Державної казначейської служби України у Вінницькій області, про визнання неправомірними дій відповідача щодо примусового виконання постанови Замостянського районного суду м. Вінниці від 15.11.2006 року у справі №2-а-3506/2006 та стягнення із відповідача на його користь матеріальної шкоди у сумі 98 138.70 грн. та моральної шкоди в розмірі 25 000 грн., залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена особою, яка подала позовну заяву. Відповідно до ст. 186 КАС України, апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`яти днів з дня проголошення ухвали. Якщо ухвалу було постановлено у письмовому провадженні або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: