Справа № 816/2033/16
Суддя: Григоров А.М.
Дата ухвалення: 2017-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2017 р.Справа № 816/2033/16
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Григорова А.М.

Суддів: Тацій Л.В. , Подобайло З.Г.

за участю секретаря судового засідання Гришко Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Кременчуцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Полтавській області на постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 14.12.2016р. по справі № 816/2033/16

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю " Аарті Індастріз Лімітед"

до Кременчуцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Полтавській області

про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИЛА:

09.11.2016 Товариство з обмеженою відповідальністю "Аарті Індастріз Лімітед" (надалі - ТОВ "Аарті Індастріз Лімітед", позивач) звернулося до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Кременчуцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Полтавській області (надалі - Кременчуцька ОДПІ, відповідач) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 31.10.2016 №/1611 та №/1612.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що відповідач безпідставно прийняв оскаржувані податкові повідомлення-рішення, оскільки позивачем своєчасно сплачувалась орендна плата з земельного податку, самостійно визначена податковими деклараціями з плати за землю. Зазначає, що 21.05.2016 через банківську установу було перераховано грошові кошти у розмірі 13500,00 грн. з орендної плати за землю за квітень 2015 року, однак, з вини банківської установи зарахування зазначеної плати до бюджету не відбулося, що в свою чергу призвело до виникнення недоїмки та застосування штрафних санкцій.

Постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 14.12.2016 року адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Аарті Індастріз Лімітед" до Кременчуцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Полтавській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень задоволено. Визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення Кременчуцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Полтавській області від 31.10.2016 №/1611 та №/1612. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Кременчуцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Полтавській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Аарті Індастріз Лімітед" () витрати зі сплати судового збору в розмірі 2756,00 (дві тисячі сімсот п'ятдесят шість) гривень.

Кременчуцька об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Полтавській області, не погоджуючись з вказаним рішенням суду, в апеляційній скарзі вказує, що рішення суду першої інстанції є необґрунтованим, судом першої інстанції порушено ст..159 КАС України, рішення прийнято з порушенням норм процесуального права, а саме : п.п.14.1.159 п.14.1. ст.14, ст..87 ПК України та без врахування норм матеріального права, просить суд апеляційної інстанції скасувати постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 14.12.2016 року та прийняти нову, якою відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. Посилається на те, що позивачем несвоєчасно сплачено самостійно визначене податкове зобов'язання з плати за землю, а тому контролюючим органом правомірно прийняті податкові повідомлення-рішення від 31.10.2016 №/1611 та №/1612. Вказує, що позивачем до позовної заяви не додано жодних доказів того, що останнім вживались заходи по зобов'язанню вчинити переказ коштів за платіжним дорученням від 21.05.2015 року або щодо повернення коштів обліковуваних на рахунках банківської установи у своє користування. Посилається на виникнення недоїмки з серпня 2015 року.

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю "Аарті Індастріз Лімітед" подала письмове заперечення, в якому просить залишити апеляційну скаргу без задоволення.

Відповідач був повідомлений телефаксом. Стаття 38 КАС України передбачає вручення судової повістки на номер факсу( телефаксу) , що вважається повідомленням належним чином.

Фіксування судового засідання по справі за допомогою звукозаписувального пристрою згідно ст. 41 КАС України не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що позовні вимоги є обґрунтованими, доведеними, а тому підлягають задоволенню.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено судом апеляційної інстанції, що 28.09.2016 головним державним інспектором відділу адміністрування податку на прибуток, місцевих податків, екологічного податку та рентної плати управління податків і зборів з юридичних осіб Кременчуцької ОДПІ Кобилко В.О. проведено перевірку своєчасності сплати податкового зобов'язання зі сплати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) за квітень-червень 2016 року ТОВ "Аарті Індастріз Лімітед", за результатами якої складено акт від 28.09.2016 №2028/16-03-12-02 (а.с.31).

Згідно висновків акта перевірки контролюючим органом встановлено порушення ТОВ "Аарті Індастріз Лімітед" пункту 287.3 статті 287 Податкового кодексу України, а саме: несвоєчасна сплата податкового зобов'язання зі сплати за квітень-червень 2016 року в сумі 40515,21 грн., задекларованого згідно з декларацією за 2016 рік №5 від 15.02.2016 та уточненою декларацією № від 27.04.2016.

Позивач не погодився з висновками, викладеними в акті від 28.09.2016 №2028/16-03-12-02, та 19.10.2016 направив на адресу відповідача заперечення на вищезазначений акт (а.с.32-34), за результатами розгляду яких висновки та зміст акта залишено без змін (а.с.35-36).

На підставі вищевказаного акта перевірки відповідачем 31.10.2016 прийняті податкові повідомлення-рішення:

- №/1611, яким за затримку на 30 календарних дні сплати/за несплату (неперерахування) грошового зобов'язання в сумі 13505,08 грн. зобов'язано позивача сплатити штраф у розмірі 1350,51 (а.с.37);

- №/1612, яким за затримку на 31 календарних дні сплати/за несплату (неперерахування) грошового зобов'язання в сумі 27010,13 грн. зобов'язано позивача сплатити штраф у розмірі 5402,03 грн. (а.с.38).

Позивач не погодився з податковими повідомленнями-рішеннями Кременчуцької ОДПІ від 31.10.2016 №/1611, №/1612 та оскаржив їх до суду.

Колегія суддів погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції, виходячи з таких підстав.

Положеннями підпункту 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України (далі - ПК України, у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) визначено, що платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи. Пунктом 38.1 статті 38 ПК України передбачено, що виконанням податкового обов'язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов'язань у встановлений податковим законодавством строк.

Пунктом 286.2 статті 286 ПК України визначено, що платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають відповідному органу державної податкової служби за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями. Подання такої декларації звільняє від обов'язку подання щомісячних декларацій.

Положеннями п. 287.3 статті 287 ПК України встановлено, що податкове зобов'язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.

Відповідно до матеріалів справи позивачем подано до контролюючого органу податкову декларацію з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) за 2015 рік №4 від 29.01.2015, відповідно до якої річна сума земельного податку, яка підлягає сплаті за даними платника, становить 222028,89 грн., з розбивкою річної суми рівними частками за січень-березень, травень-серпень, жовтень-грудень 2015 року по 18502,41 грн. та квітень, вересень 2015 року по 18502,40 грн. (а.с.20-22).

Також позивачем подано до контролюючого органу уточнюючу податкову декларацію з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) за 2015 рік № від 17.02.2016, відповідно до якої річна сума земельного податку, яка підлягає сплаті за даними платника, становить 182847,36 грн., з розбивкою річної суми рівними частками за січень-грудень 2015 року по 15237,28 грн. (а.с.24-25).

Згідно з податковою декларацією з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) за 2016 рік №901705325 від 15.02.2016 річна сума земельного податку, яка підлягає сплаті за даними платника, становить 224588,99 грн., з розбивкою річної суми рівними частками за січень-грудень 2016 року по 18715,75 грн. (а.с.27-28).

Відповідно до позовної заяви та письмових заперечень на апеляційну скаргу вбачається, що 21.05.2016 подано до АТ Банк "Фінанси та Кредит" платіжне доручення №20 від 21.05.2015 на суму 13500,00 грн., що спрямоване на сплату орендної плати за землю за квітень 2015 року. Однак, з вини банківської установи зарахування зазначеної плати до бюджету не відбулося, що в свою чергу призвело до виникнення недоїмки.

З письмових заперечень відповідача та апеляційної скарги слідує, що в ході перевірки встановлено порушення пункту 287.3 статті 287 ПК України, а саме: несвоєчасна сплата податкового зобов'язання зі сплати за квітень-червень 2016 року в загальній сумі 40515,21 грн., задекларованого згідно з декларацією за 2016 рік №5 від 15.02.2016 та уточненою декларацією № від 27.04.2016.

З відповіді на заперечення на акт від 28.09.2016 №2028/16-03-12-02 (а.с.35-36) слідує, що за квітень 2016 року нарахування (узгоджене податкове зобов'язання) склало 14581,91 грн. по строку сплати 30.05.2016. Фактично відповідачем сплачено податкове зобов'язання 30.05.2016 платіжним дорученням №39, але враховуючи, що пунктом 87.9 статті 87 ПК України передбачено, що у разі наявності у платника податків податкового боргу контролюючі органи зобов'язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків, відбулось погашення податкового боргу у розмірі 13505,08 грн. за минулий період. При щомісячних нарахуваннях суми орендної плати за травень-червень 2016 року в розмірі 5769,96 та відповідної сплати вказаних нарахувань відбулось погашення податкового боргу за минулий період.

З матеріалів справи вбачається, що ТОВ "Аарті Індастріз Лімітед" подано до АТ Банк "Фінанси та Кредит" платіжне доручення №20 від 21.05.2015 на суму 13500,00 грн., призначення платежу: 101; 38468738; 18010600; орендна плата за землю за квітень 2015 року. Указане платіжне доручення банківська установа прийняла до виконання 21.05.2015, що підтверджується відмітками банку на цьому платіжному дорученні (а.с.39).

Пунктом 22.1 статті 22 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" визначено, що ініціювання переказу здійснюється за такими видами розрахункових документів, зокрема, як платіжне доручення.

У пункті 22.4 цієї статті зазначено, що під час використання розрахункового документа ініціювання переказу є завершеним: для платника з дати надходження розрахункового документа на виконання до банку платника; для банку платника з дати списання коштів з рахунка платника та зарахування на рахунок отримувача в разі їх обслуговування в одному банку або з дати списання коштів з рахунка платника та з кореспондентського рахунка банку платника в разі обслуговування отримувача в іншому банку. Банки мають забезпечувати фіксування дати прийняття розрахункового документа на виконання.

Положеннями частини третьої статті 1068 Цивільного кодексу України визначено, що банк зобов'язаний за розпорядженням клієнта видати або перерахувати з його рахунка грошові кошти в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не передбачений договором банківського рахунка або законом.

Відповідно до п. 8.1 статті 8 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" банк зобов'язаний виконати доручення клієнта, що міститься в розрахунковому документі, який надійшов протягом операційного часу банку, в день його надходження.

У разі надходження розрахункового документа клієнта до обслуговуючого банку після закінчення операційного часу банк зобов'язаний виконати доручення клієнта, що міститься в цьому розрахунковому документі, не пізніше наступного робочого дня.

Банки та їх клієнти мають право передбачати в договорах інші, ніж встановлені в абзацах першому та другому цього пункту, строки виконання доручень клієнтів.

Згідно з пунктом 129.6 статті 129 ПК України за порушення строку зарахування податків до бюджетів або державних цільових фондів, установлених Законом України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні", з вини банку або органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, такий банк/орган сплачує пеню за кожний день прострочення, включаючи день сплати, та штрафні санкції у розмірах, встановлених цим Кодексом, а також несе іншу відповідальність, встановлену цим Кодексом, за порушення порядку своєчасного та повного внесення податків, зборів, платежів до бюджету або державного цільового фонду. При цьому платник податків звільняється від відповідальності за несвоєчасне або перерахування не в повному обсязі таких податків, зборів та інших платежів до бюджетів та державних цільових фондів, включаючи нараховану пеню або штрафні санкції.

Відповідальність банків при здійсненні переказу визначається положеннями статті 32 Закону України "Про платіжні системи та переказ грошей в Україні", якою, зокрема, передбачено право отримувача на відшкодування банком, що обслуговує платника, шкоди, заподіяної йому внаслідок порушення цим банком строків виконання документа на переказ. У разі порушення банком, що обслуговує отримувача, строків завершення переказу цей банк зобов'язаний сплатити отримувачу пеню. В цьому випадку платник не несе відповідальності за прострочення перед отримувачем.

Положеннями п. 2.14 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 21.01.2004 № 22 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 29.03.2004 за № 377/8976, передбачено, що банк платника на всіх примірниках прийнятих розрахункових документів і на реєстрах обов'язково заповнює реквізити "Дата надходження" і "Дата виконання", а банк стягувача - "Дата надходження в банк стягувача" (якщо ці реквізити передбачені формою документа), засвідчуючи їх підписом відповідального виконавця та відбитком штампа банку. На документах, прийнятих банком після закінчення операційного часу, крім того, ставиться штамп "Вечірня".

Відміткою про дату реєстрації банком платіжного доручення платника про сплату платежів до бюджету є заповнення в ньому реквізиту "Дата надходження", який банк заповнює незалежно від дати складання платником цього платіжного доручення.

Якщо дата складання розрахункового документа (реєстру) збігається з датою його виконання (списання банком коштів за цим документом), то реквізит "Дата надходження" може не заповнюватися.

Ініціювання переказу вважається завершеним з часу прийняття банком платника розрахункового документа на виконання.

Системний аналіз наведених положень є підставою для висновку про те, що виконання платником обов'язку щодо сплати орендної плати пов'язане саме з моментом подання до уповноваженого банку платіжного доручення на перерахування відповідних сум, з цього моменту ініціювання переказу коштів платником вважається остаточно завершеним і за подальший переказ сум відповідальність несе саме банк.

Надане позивачем платіжне доручення №20 від 21.05.2015 містить відмітку банку "одержано банком" та ознаки того, що банком прийнято вказане платіжне доручення до виконання (а.с.39).

Таким чином, оскільки платіжне доручення одержане банком та прийняте до виконання, позивачем не допущено порушення щодо перерахування до бюджету податкових зобов'язань у строк, встановлений законом, та у сумах, самостійно узгоджених у відповідній податковій звітності.

З урахуванням викладеного, позивачем виконано обов'язок щодо сплати податкового зобов'язання з плати за землю (орендна плата за земельні ділянки) та вчасно подано до банківської установи відповідні платіжні доручення, однак, банк у порушення діючого законодавства не вчинив у встановлений строк відповідні дії.

Неперерахування банківською установою коштів у сумі 13500,00 грн. за поданим платіжним дорученням №20 від 21.05.2015 призвело до виникнення за особовим рахунком позивача недоїмки зі сплати податкового зобов'язання з плати за землю.

Колегія суддів зазначає, що при визначенні несвоєчасної сплати, суми недоїмки та кількості днів прострочення, відповідач не врахував, що санкції не можуть бути пов'язані з сумою недоїмки яка виникла внаслідок не проведення банком платіжного доручення від 21.05.2015 .

Враховуючи наведене відповідачем не доведено порушення позивачем пункту 287.3 статті 287 ПК України, за яке застосовано санкції, тому штрафні санкції, встановлені податковими повідомленнями-рішеннями Кременчуцької ОДПІ від 31.10.2016 №/1611 та №/1612, застосовані до позивача безпідставно та неправомірно.

Згідно із частиною першою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Оскільки Кременчуцька ОДПІ, суб'єкт владних повноважень, всупереч положенням статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, не довела правомірність винесених податкових повідомлень-рішень від 31.10.2016 №/1611 та №/1612, то вказані податкові повідомлення-рішення є протиправними та такими, що підлягають скасуванню.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення позову та зазначає, що доводи апеляційної скарги не впливають на правомірність висновків суду. Підстави для скасування рішення суду першої інстанції відсутні.

Крім того колегія суддів зазначає, що ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 10.02.2017 року задоволено клопотання Кременчуцької об'єднаної державної податкова інспекції Головного управління ДФС у Полтавській області. Відстрочено Кременчуцькій об'єднаній державній податковій інспекції Головного управління ДФС у Полтавській області сплату судового збору до винесення рішення по суті. В зв'язку з чим, відповідна сума збору (в даному випадку у мінімальному розміри ставки) підлягають стягненню до бюджету.

Керуючись ст. 94 КАС України, колегія суддів вважає необхідним стягнути з відповідача судовий збір у розмірі виходячи з характеру спору, кількості оскаржених податкових повідомлень рішень 1515 грн. 80 коп.

Керуючись ст.ст. 94, 160, 167, 195, 196, ст. 198, ст.200, ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 14.12.2016р. по справі № 816/2033/16 залишити без змін.

Стягнути на рахунок ГУК у м. Києві (банківські реквізити: отримувач ГУК у м.Києві, МФО 820019, , банк Головне управління Державної казначейської служби України у м.Києві, рахунок 0001, код класифікації доходів бюджету 22030106, стягувач Державна судова адміністрація України ) за рахунок бюджетних асигнувань за зобов'язаннями Кременчуцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Полтавській області () судовий збір у розмірі 1515 грн. 80 коп.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Григоров А.М.
Судді(підпис) (підпис) Тацій Л.В. Подобайло З.Г.
Повний текст ухвали виготовлений 13.03.2017 р.