Справа № 808/167/17
Суддя: Садовий Ігор Вікторович
Дата ухвалення: 2017-03-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

808/167/17

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2017 року

(11 год. 30 хв.)

Справа № 808/167/17

м.Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді – Садового І.В.,

за участю секретаря судового засідання – Сірик К.Л.,

позивач, відповідач: не з’явились,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали адміністративної справи

за позовною заявою: Запорізької об’єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області

до: Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Техноелектро»

про: стягнення 205 619,88 грн.

ВСТАНОВИВ:

12.01.2017 Запорізька об’єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Запорізькій області (далі – позивач) звернулася до Запорізького окружного адміністративного суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Техноелектро» (далі – відповідач) про стягнення з відповідача податкового боргу у розмірі 205 619,88 грн., в тому числі з податку на додану вартість у розмірі 140 427,76 грн., а також з податку на прибуток у розмірі 65 192,12 грн.

Ухвалою суду від 13.01.2017 позовну заяву було залишено без руху на підставі ст. 108 Кодексу адміністративного судочинства (далі – КАС України), позивачу було надано строк до 30.01.2017 для усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою суду від 31.01.2017 відкрито провадження в адміністративній справі №808/167/17, закінчено підготовче провадження та призначений судовий розгляд справи на 16.02.2017.

16.02.2017 розгляд справи відкладався у зв’язку із неявкою сторін у судове засідання до 28.02.2017.

У зв’язку із перебуванням судді Садового І.В. на лікарняному, судове засідання, призначене на 28.02.2017, не відбулося. Розгляд справи перенесено на 14.03.2017.

Відповідно до ч. 11 ст. 35 КАС України у разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.

Відтак, відповідач є таким, що належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання.

За приписами ч. 4 ст. 122 КАС України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.

За змістом ч. 4 ст. 128 КАС України у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин або без повідомлення ним про причини неприбуття розгляд справи не відкладається і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

За таких обставин суд дійшов висновку щодо можливості розгляду справи за відсутності представників сторін на підставі наявних у справі матеріалів.

Враховуючи неявку у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, суд керуючись ч. 1 ст. 41 КАС України не здійснював фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

За результатами здійснення фінансово-господарської діяльності відповідачем надано до позивача податкові декларації з податку на додану вартість:

- за червень 2015 року від 20.07.2015, згідно якої нарахуванню та сплаті підлягає 2803 грн.;

- за липень 2015 року від 19.08.2015, згідно якої нарахуванню та сплаті підлягає 1316 грн.;

- за серпень 2015 року від 21.09.2015, згідно якої нарахуванню та сплаті підлягає 8332 грн.;

- за січень 2016 року від 18.02.2016, згідно якої нарахуванню та сплаті підлягає 5096 грн.;

- за березень 2016 року від 18.04.2016, згідно якої нарахуванню та сплаті підлягає 1005 грн.;

- за квітень 2016 року від 16.05.2016, згідно якої нарахуванню та сплаті підлягає 460 грн.;

- за травень 2016 року від 17.06.2016, згідно якої нарахуванню та сплаті підлягає 2586 грн.;

Заборгованість виникла у зв’язку із несплатою відповідачем самостійно нарахованих сум податкових зобов’язань у термін, встановлений нормами податкового законодавства.

Окрім того, 11.09.2015 контролюючим органом, на підставі п.20.1.4 п.20.1 ст.20 ПК України, проведено камеральну перевірку податкової звітності відповідача, якою виявлено несвоєчасність сплати податку на додану вартість.

18.01.2016 контролюючим органом, на підставі п.20.1.4 п.20.1 ст.20 ПК України, проведено камеральну перевірку податкової звітності відповідача, якою виявлено несвоєчасність сплати податку на додану вартість.

14.06.2016 контролюючим органом, на підставі п.20.1.4 п.20.1 ст.20 ПК України, проведено камеральну перевірку податкової звітності відповідача, якою виявлено несвоєчасність сплати податку на додану вартість.

29.06.2016 контролюючим органом, на підставі п.20.1.4 п.20.1 ст.20 ПК України, проведено камеральну перевірку податкової звітності відповідача, якою виявлено несвоєчасність сплати податку на додану вартість.

Доказів оскарження зазначених податкових повідомлень-рішень у судовому та адміністративному порядку суду не надано.

За результатами здійснення фінансово-господарської діяльності відповідачем надано до позивача податкові декларації з податку на прибуток:

29.04.2015 контролюючим органом, на підставі п.20.1.4 п.20.1 ст.20, п.75.1 ст.75 ПК України, проведено камеральну перевірку податкової звітності відповідача, якою виявлено порушення термінів сплати самостійно визначеного грошового зобов’язання з податку на прибуток.

Доказів оскарження зазначеного податкового повідомлення-рішення у судовому та адміністративному порядку суду не надано.

Відповідно до п.129.1 ст.129 ПК України відповідачу також нараховано пеня у розмірі 2,02 грн.

Позивачем сформовано податкову вимогу форми «Ю» № 159 від 21.11.2012 на суму 9923,14 грн., яка направлена на адресу відповідача та отримана ним 24.11.2012, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення.

Доказів оскарження зазначеної податкової вимоги в адміністративному або судовому порядку відповідачем не надано.

Оцінивши представлені докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного:

Відповідно до ст. 67 Конституції України, кожний громадянин України зобов’язаний сплачувати податки та збори в розмірах, встановлених законом.

Підпунктом 16.1.4 п.16.1 ст.16 ПК України передбачено обов'язок платників податків сплачувати податки та збори у строки та в розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Пунктом 46.1 ст.46 ПК України визначено, що податкова декларація, розрахунок, звіт (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов’язання або відображаються обсяги операції (операцій), доходів (прибутків), щодо яких податковим та митним законодавством передбачено звільнення платника податку від обов’язку нарахування і сплати податку і збору, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

Пунктом 57.1 ст. 57 ПК України передбачено обов’язок платника податків самостійно сплатити суму податкового зобов’язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки (п.75.1 ст.75 ПК України).

У відповідності до ч.126.1 ст.126 ПК України, у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов’язання (крім випадків, передбачених пунктом 126.2 цієї статті) протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах: при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов’язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу; при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов’язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Пунктом 129.1 ст.129 ПК України визначено, що нарахування пені розпочинається: при нарахуванні суми грошового зобов’язання, визначеного контролюючим органом за результатами податкової перевірки, - починаючи з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати платником податків податкового зобов’язання, визначеного цим Кодексом (у тому числі за період адміністративного та/або судового оскарження); при нарахуванні суми податкового зобов’язання, визначеного контролюючим органом у випадках, не пов’язаних з проведенням податкових перевірок, - починаючи з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати податкового зобов’язання (в тому числі за період адміністративного та/або судового оскарження); при нарахуванні суми податкового зобов’язання, визначеного платником податків або податковим агентом, - після спливу 90 календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку сплати податкового зобов’язання.

Як свідчать матеріали справи, суми грошових зобов’язань відповідачем не погашені в установлені строки сплати, відтак набули статусу податкового боргу.

Згідно з п.14.1.175 ст.14 ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов’язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Пунктом 59.1 статті 59 ПК України передбачено, що у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Пунктом 59.3 ст.59 ПК України встановлено, що податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов'язання.

За правилами п.59.5 ст.59 ПК України, у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

У відповідності до вимог ст. 59 ПК України, позивачем сформована та вручена відповідачу податкова вимога форми «Ю» від 21.11.2012 №159.

Доказів оскарження в адміністративному або судовому порядку зазначеної вище податкової вимоги відповідачем не надано.

Відповідно до п.п. 95.1 - 95.3 ст. 95 ПК України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

За правилами ч. 1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а в разі якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів.

Отже з огляду на те, що на даний час податкова заборгованість відповідачем не сплачена, заперечення проти позовних вимог не надано, а також враховуючи зміну щодо суми податкової заборгованості відповідача, суд задовольняє позовні вимоги частково.

Згідно ч.4 ст.94 КАС України у справах, в яких позивачем є суб’єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

Керуючись ст.ст. 94, 158, 160, 161, 162, 163, 164, 167 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Запорізької об’єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Техноелектро» про стягнення 205 619,88 грн., - задовольнити частково.

В решті позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України, або прийняття постанови у письмовому провадженні - з дня отримання копії постанови, апеляційної скарги, з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя І.В.Садовий