Справа № 668/3923/16-а
Суддя: Бойко А.В.
Дата ухвалення: 2017-03-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 березня 2017 р.м.ОдесаСправа № 668/3923/16-а

Категорія: 2.1 Головуючий в 1 інстанції: Майдан С.І.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді Бойка А.В.,

суддів: Танасогло Т.М.,

Яковлєва О.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі апеляційну скаргу Херсонського міського голови Миколаєнка Володимира Васильовича на постанову Херсонського міського суду Херсонської області від 02 грудня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_3 до Херсонської міської ради, Херсонського міського голови Миколаєнка Володимира Васильовича про скасування розпорядження та поновлення на посаді, -

ВС ТА Н О В И В

10.03.2016 року ОСОБА_3 звернулась до суду першої інстанції з позовом до Херсонської міської ради, Херсонського міського голови Миколаєнка Володимира Васильовича про скасування розпорядження № 79-к від 03.02.2016 року «Про переведення ОСОБА_3.», зобов'язання відповідача поновити її на посаді директора Департаменту житлово-комунального господарства.

Постановою Херсонського міського суду Херсонської області від 02 грудня 2016 року позов задоволено.

Не погоджуючись з прийнятою по справі постановою, Херсонський міський голова Миколаєнко Володимир Васильович подав апеляційну скаргу на вказану постанову Херсонського міського суду Херсонської області.

В своїй апеляційній скарзі апелянт зазначає, що постанова суду ухвалена з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Апелянт посилався на те, що оскаржуване розпорядження прийнято правомірно та обґрунтовано, за наявності згоди ОСОБА_3 на її переведення на посаду радника міського голови (патронатна служба), а тому позовні вимоги задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного ставиться питання про скасування прийнятої постанови Херсонського міського суду Херсонської області від 02 грудня 2016 року та постановлення нового рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 197 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодної з осіб, які беруть учать у справі, у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів суду апеляційної інстанції приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав:

Судом першої інстанції встановлено, що згідно розпорядження т.в.о. Херсонського міського голови від 18.04.2014 року №288-к позивача було призначено на посаду директора Департаменту житлово-комунального господарства Херсонської міської ради з 23.04.2014 року за переведенням з посади заступника Цюрупинського міського голови з питань діяльності виконавчих органів, з питань житлово-комунального господарства міста, що підтверджується копією розпорядження про призначення на посаду та трудовою книжкою позивача (а.с.4, 6-11).

Розпорядженням Херсонського міського голови Миколаєнка В.В. від 03.02.2016 року №79-к ОСОБА_3 було переведено з 09.02.2016 року з посади директора Департаменту житлово-комунального господарства Херсонської міської ради на посаду радника міського голови (патронатна служба міського голови) (а.с.5).

Не погоджуючись з вказаним розпорядженням міського голови, ОСОБА_3 оскаржило його до суду першої інстанції, посилаючись на його протиправність.

Позивач зазначила, що її незаконно було переведено на посаду радника міського голови (патронатна служба міського голови) без дотримання вимог ст. 32 КЗпП України.

Колегія суддів суду апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції стосовно задоволення позовних вимог ОСОБА_3, зважаючи на наступне:

Частиною 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно статей 1, 3 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» служба в органах місцевого самоврядування - це професійна, на постійній основі діяльність громадян України, які займають посади в органах місцевого самоврядування, що спрямована на реалізацію територіальною громадою свого права на місцеве самоврядування та окремих повноважень органів виконавчої влади, наданих законом. Посадовою особою місцевого самоврядування є особа, яка працює в органах місцевого самоврядування, має відповідні посадові повноваження щодо здійснення організаційно-розпорядчих та консультативно-дорадчих функцій і отримує заробітну плату за рахунок місцевого бюджету. Посадами в органах місцевого самоврядування є: виборні посади, на які особи обираються територіальною громадою; виборні посади, на які особи обираються або затверджуються відповідною радою; посади, на які особи призначаються сільським, селищним, міським головою, головою районної, районної у місті, обласної ради на конкурсній основі чи за іншою процедурою, передбаченою законодавством України.

Частинами 1, 3 статті 7 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» правовий статус посадових осіб місцевого самоврядування визначається Конституцією України, законами України «Про місцеве самоврядування в Україні»; «Про статус депутатів місцевих рад»; «Про вибори депутатів місцевих рад та сільських, селищних, міських голів» та іншими законами України. На посадових осіб місцевого самоврядування поширюється дія законодавства України про працю з урахуванням особливостей, передбачених цими Законами.

Відповідно до частини 4 статті 10 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» прийняття на службу в органи місцевого самоврядування здійснюється на посади керівників відділів, управлінь та інших працівників органів місцевого самоврядування шляхом призначення відповідно сільським, селищним, міським головою, головою районної, районної у місті, обласної ради на конкурсній основі чи за іншою процедурою, передбаченою законодавством України.

Згідно статті 20 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» служба в органах місцевого самоврядування припиняється з підстав, передбачених Кодексом законів про працю України, а також з інших підстав, визначених Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні» цим та іншими законами України.

В свою чергу, згідно ст. 32 КЗпП України переведення на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, а також переведення на роботу на інше підприємство, в установу, організацію або в іншу місцевість, хоча б разом з підприємством, установою, організацією, допускається тільки за згодою працівника, за винятком випадків, передбачених у статті 33 цього Кодексу та в інших випадках, передбачених законодавством.

Не вважається переведенням на іншу роботу і не потребує згоди працівника переміщення його на тому ж підприємстві, в установі, організації на інше робоче місце, в інший структурний підрозділ у тій же місцевості, доручення роботи на іншому механізмі або агрегаті у межах спеціальності, кваліфікації чи посади, обумовленої трудовим договором. Власник або уповноважений ним орган не має права переміщати працівника на роботу, протипоказану йому за станом здоров'я.

У зв'язку із змінами в організації виробництва і праці допускається зміна істотних умов праці при продовженні роботи за тією ж спеціальністю, кваліфікацією чи посадою. Про зміну істотних умов праці - систем та розмірів оплати праці, пільг, режиму роботи, встановлення або скасування неповного робочого часу, суміщення професій, зміну розрядів і найменування посад та інших - працівник повинен бути повідомлений не пізніше ніж за два місяці.

Якщо колишні істотні умови праці не може бути збережено, а працівник не згоден на продовження роботи в нових умовах, то трудовий договір припиняється за пунктом 6 статті 36 цього Кодексу.

При цьому, роботодавець згідно зі статтею 33 КЗпП України має право перевести працівника строком до одного місяця на іншу роботу без його згоди, якщо така робота не протипоказана працівникові за станом здоров'я, лише для відвернення або ліквідації наслідків стихійного лиха, епідемій, епізоотій, виробничих аварій, а також інших обставин, які ставлять або можуть поставити під загрозу життя чи нормальні життєві умови людей, з оплатою праці за виконану роботу), але не нижчою, ніж середній заробіток за попередньою роботою.

В даному випадку, здійснюючи переведення позивачки на іншу посаду - на посаду радника міського голови (патронатна служба міського голови), відповідач не отримував її згоди на таке переведення.

При цьому, в ході розгляду справи не встановлено наявності умов, передбачених ст. 33 КЗпП України, з якими законодавець пов'язує можливість роботодавця перевести особу на іншу роботу (посаду) без його згоди.

Посилання відповідача на наявність такої згоди не підтверджено належними та допустимими доказами, а тому не приймається до уваги колегією суддів.

Таким чином, здійснюючи переведення позивачки на іншу посаду - на посаду радника міського голови (патронатна служба міського голови), відповідач не отримав у встановленому порядку її згоди на таке переведення та прийняв розпорядження від 03.02.2016 року без дотримання вимог ст. 32 КЗпП України.

З огляду на зазначене, розпорядження Херсонського міського голови Миколаєнка Володимира Васильовича № 79-к від 03.02.2016 року «Про переведення ОСОБА_3.» прийнято не у відповідності до вимог чинного законодавства, у зв'язку з чим не може вважатись правомірним, а тому підлягає скасуванню.

Згідно частини першої статті 235 КЗпП України визначено, що у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що оскільки в ході розгляду справи встановлено незаконність переведення ОСОБА_3 на іншу посаду, позивачка має бути поновлена на попередній роботі, а саме на посаді - директора Департаменту житлово-комунального господарства Херсонської міської ради.

Оскільки судом першої інстанції вірно встановлено обставини справи, правильно по суті вирішено справу, та постановлено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, відповідно до ст.200 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін.

Керуючись ст. ст. 184, 185, 197, 198, 200, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Херсонського міського голови Миколаєнка Володимира Васильовича залишити без задоволення, а постанову Херсонського міського суду Херсонської області від 02 грудня 2016 року - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили відповідно до ст. 254 КАС України та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий: Бойко А.В.

Судді: Танасогло Т.М.

Яковлєв О.В.