Справа № 191/476/17
Суддя: Матіяш С. К.
Дата ухвалення: 2017-03-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 191/476/17
Провадження № 2-а/191/74/17
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2017 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді Матіяш С.К.

за участю секретаря- Яришевої Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Синельникове адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Синельниківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області про перерахунок довічного грошового утримання,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Синельниківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області про перерахунок довічного грошового утримання. В обґрунтування позову зазначив, що 16.09.2016 року позивача звільнено з посади судді Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області у зв'язку з поданням заяви про відставку. З 17.09.2016 року позивачу призначено довічне грошове утримання у розмірі 86% заробітної плати працюючого судді, яка враховується при призначенні, а також при перерахунку довічного грошового утримання судді у відставці, відповідно до ЗУ «Про судоустрій і статус суддів». Заробітна плата, яка враховувалася при призначенні довічного грошового утримання на час звільнення з посади судді, складала 24650 грн. Згідно довідки Територіального управління Державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області від 02.12.2016 року заробітна плата діючого судді Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області станом на 01.12.2016 року склала 27200 грн. 05.12.2016 року позивач звернувся до відповідача з заявою про перерахунок довічного грошового утримання з урахуванням отриманої довідки, однак відповідач відмовив в здійсненні перерахунку. Позивач, посилаючись на Рішення Конституційного суду України від 08.06.2016р. № 4-рп/2016, положення ЗУ «Про судоустрій і статус суддів», та висновки Європейської хартії про закон «Про статус суддів» від 11.07.1998р., вважає такі дії відповідача є протиправними та порушують його законні права.

Просив суд: визнати протиправними дії Синельниківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області щодо відмови у перерахуванні йому довічного грошового утримання;

зобов'язати Синельниківське об'єднане управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області здійснити ОСОБА_1 перерахунок довічного грошового утримання судді з 01.12.2016 року, виходячи з розміру заробітної плати діючого судді Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області станом на 01.12.2016 року в розмірі 27200 грн;

зобов'язати Синельниківське об'єднане управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області в подальшому, у разі зміни грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, здійснювати ОСОБА_1 перерахунок щомісячного довічного грошового утримання на відповідне збільшення.

До початку розгляду справи позивач подав до суду заяву з проханням слухати справу без його участі.

Представник відповідача Синельниківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області надав суду заперечення на позовну заяву, в яких підтвердив, що з 17.09.2016 року позивачу призначено довічне грошове утримання відповідно до ЗУ «Про судоустрій і статус суддів». Відповідно до вказаного закону та Рішення Конституційного суду країни від 08.06.2016р. № 4-рп/2016 передбачено перерахунок щомісячного довічного грошового утримання, який проводиться з 01 числа місяця, наступного за місяцем, у якому змінилися розміри складових суддівської винагороди судді, який працює за відповідною посадою. Позивачу проведено перерахунок з 01.01.2017р. відповідно до законодавства. В судовому засіданні підтримав надані суду заперечення та просив суд відмовити в задоволенні адміністративного позову.

Суд, заслухавши пояснення представника відповідача, оцінивши наведені позивачем та відповідачем обставини і перевіривши достатність наявних у справі доказів для їх встановлення, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 2 КАС України завдання адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних та юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень тому числі органів державної влади. У справах щодо оскарження рішень суди перевіряють чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Згідно ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 перебуває на обліку в Синельниківському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України Дніпропетровської області, з 17.09.2016 року позивачу призначено довічне грошове утримання відповідно до ЗУ «Про судоустрій і статус суддів».

З 01.12.2016р. збільшився розмір мінімальної заробітної плати та розмір заробітної плати працюючих суддів на відповідній посад. З приводу чого, ОСОБА_1 05.12.2016 року звернувся до Синельниківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області із заявою про проведення перерахунку його довічного грошового утримання як судді у відставці відповідно до довідки ТУ ДСА у Дніпропетровській області №Б-с-2093 від 02.12.2016р. Згідно якої, розмір заробітної плати діючого судді Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області станом на 01.12.2016 року складав 27200,00 грн.

Листом відповідача від 27.01.2017р. №М-18/02/09 у проведені перерахунку пенсії позивачу відмовлено. З тексту письмових заперечень та пояснень, наданих в судовому засіданні представником відповідача вбачається, що відповідач погоджується з тим, що ОСОБА_1 має право на перерахунок довічного грошового утримання у разі зміни складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді відповідно до положень ст. 142 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів» № 1402-УІІІ від 02.06.2016р. та Рішення Конституційного суду України від 08.06.2016р. №4-рп/2016. Однак, посилаючись на роз'яснення Міністерства соціальної політики України, відповідач здійснив перерахунок щомісячного довічного утримання з 01 числа місяця, наступного за місяцем, у якому змінилися розміри складових суддівської винагороди судді, який працює за відповідною посадою, тобто при зверненні позивача до відповідача в грудні 2016р. перерахунок було здійснено в січні 2017р., що не відповідає закону.

Відповідно до ч. 2ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Незалежність суддів гарантована статтею 126 Конституції України. Однією зі складових елементів незалежності судової влади є матеріальне забезпечення судді, в тому числі і у випадку звільнення судді у відставку.

Згідно Рішення Конституційного суду України від 01.12.2004р. №19-рп/2004, надано офіційне тлумачення положення ст. 126 Конституції України, зокрема зазначено, що додаткові гарантії незалежності і недоторканості суддів, крім уже передбачених Конституцією України, можуть встановлюватися також законами. Такі, гарантії визначені, зокрема, ст. 13 Закону України «Про статус суддів» від 10.07.1998 року. Не допускається зниження рівня гарантій незалежності і недоторканості суддів в разі прийняття нових законів або внесення змін до чинних законів.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 22.09.2005 року №5-рп/2005 конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані, а при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав свобод.

В пункті 7 Рішення Конституційного Суду України від 11.10.2005 року №8-рп/2005 зазначено, що право судді, який перебуває у відставці, на пенсійне та щомісячне довічне грошове утримання є гарантією незалежності працюючих суддів. Щомісячне довічне грошове утримання - це особлива форма соціального забезпечення суддів, зміст якої полягає у гарантованій державою щомісячній звільненій від сплати податків грошовій виплаті, що слугує забезпеченню їх належного матеріального утримання, в тому числі, після звільнення від виконання обов'язків судді. Також у рішенні вказано, що надання судді матеріального захисту є гарантією забезпечення його незалежності. Разом з тим, будь-яке зниження рівня гарантій незалежності суддів суперечить конституційній вимозі неухильного забезпечення незалежного правосуддя. Щомісячне довічне грошове утримання судді у встановленому розмірі спрямоване на забезпечення гідного його статусу життєвого рівня, оскільки суддя обмежений у праві заробляти додаткові матеріальні блага.

Відповідно до рішення Конституційного суду України № 4-рп/2016 від 08.06.2016 року ч.3 ст. 141 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів» від 7 липня 2010 року № 2453-УІ підлягає застосуванню у редакції Закону України «Про забезпечення права на справедливий суд» від 12.02.2015р. № 192-VIII, а саме: «Щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 80 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на 2 відсотки заробітку, але не може бути більшим ніж 90 відсотків заробітної плати судді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання. У разі зміни грошовою утримання судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання».

Вищевказаним рішенням законодавчо підтверджено право і обов'язок відповідача на здійснення перерахунку довічного грошового утримання у разі зміни грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді.

Крім того, відповідно до ст.ст.22,64 Конституції України, право на пенсійне забезпечення відповідних категорій громадян, встановлене законами України є таким, що не підлягає звуженню та обмеженню.

Рішення Конституційного Суду України має преюдиціальне значення при розгляді судами загальної юрисдикції позовів у зв'язку з правовідносинами, що виникли внаслідок дії положень законів України, визнаних неконституційними. Рішення Конституційного Суду України є обов'язковим до виконання на території України, остаточним і не може бути оскаржене.

Аналізуючи наведені положення, судом встановлено, що розмір щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці має визначатись виходячи з розміру грошового утримання працюючого на відповідній посаді судді, а отже рішення відповідача щодо відмови йому у перерахунку щомісячного довічного грошового утримання є таким, що порушує права та інтереси позивача і суперечить Конституції України, ЗУ «Про судоустрій та статус суддів» в редакції ЗУ «Про забезпечення права на справедливий суд» від 12.02.2015р., рішенню Конституційного Суду України від 08.06.2016р. № 4-рп/2016, а тому є неправомірним, у зв'язку з чим позов в цій частині підлягає задоволенню.

Відповідно до п.1 п. 3 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншої стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

При подачі адміністративного позову до суду ОСОБА_1 сплатив судові витрати при розгляді справи: а саме: судовий збір у сумі 604 гривні 00 копійок, а тому зазначені витрати згідно вимог ст. 94 КАС України підлягають стягненню на користь позивача по справі.

Відповідно до роз'яснень п.10.3 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 20.05.2013р. №7 «Про судове рішення в адміністративній справі», у разі визнання судом неправомірними дій чи бездіяльності відповідача суд може зобов'язати його вчинити чи утриматися від вчинення певних дій у спосіб, визначений чинним законодавством, яким може бути захищено/відновлено порушене право. Резолютивна частина рішення не повинна містити приписів, що прогнозують можливі порушення з боку відповідача та зобов'язання його до вчинення чи утримання від вчинення дій на майбутнє. Отже в задоволенні позовних вимог в частині зобов'язати Синельниківське об'єднане управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області в подальшому, у разі зміни грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, здійснювати ОСОБА_1 перерахунок щомісячного довічного грошового утримання на відповідне збільшення, - необхідно відмовити.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 2, 3, 5, 6, 18, 19, 69, 71, 72, 94, 158-163, 167 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 до Синельниківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області про перерахунок довічного грошового утримання -задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Синельниківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області щодо відмови ОСОБА_1 у здійсненні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання.

Зобов'язати Синельниківське об'єднане управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді з 01.12.2016 року, відповідно до розміру заробітної плати працюючого судді Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області згідно з довідкою Територіального управління державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області №Б-с-2093 від 02.12.2016р.

В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити. Стягнути з бюджетних асигнувань Синельниківського об'єднаного управління Пенсійного Фонду України Дніпропетровської області на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ) судовий збір у розмірі 640 (шістсот сорок) грн.00 коп. Допустити негайне виконання постанови суду в частині присудження виплати довічного грошового утримання судді з Державного бюджету України у межах суми стягнення за один місяць.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили відповідно до вимог ст. 254 КАС України та може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені ст. 186 КАС України, до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області.

Повний текст постанови виготовлено 14.03.2017р.

Суддя: С. К. Матіяш