Справа № 265/7285/16-а
Суддя: Ковтуненко О. В.
Дата ухвалення: 2017-03-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №265/7285/16-а
Провадження №2-а/265/26/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 березня 2017 року місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Ковтуненко О.В.,

за участю секретаря Сагайдак Є.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Маріуполі справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області з даним адміністративним позовом, в остаточному варіанті якого просить скасувати постанову серії АР № 335142 від 20 листопада 2016 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 122 ч. 2 КУпАП.

В обґрунтування остаточних позовних вимог зазначає, що 20 листопада 2016 року приблизно о 10-00 годині, керуючи автомобілем Мерседес, державний номер НОМЕР_1, він рухався по вулиці Азовстальській у напрямку вулиці Орджонікідзе у Лівобережному районі міста Маріуполя. Перед перехрестям вулиць Азовстальської та Орджонікідзе, біля продуктового магазину, на стоянці, зупинив свій автомобіль та пішов до магазину. Його окликнули працівники поліції та вимагали надати посвідчення водія, при цьому повідомили, що його підозрюють у вчиненні адміністративного правопорушення, а саме, у спілкуванні по мобільному телефону під час керування транспортним засобом. На його заперечення з приводу відсутності в його діях вказаного порушення, поліцейські не реагували та почали складати відносно нього адміністративний протокол. Потім його доставили до Лівобережного відділення поліції, де склали відносно нього постанову, якою притягли до відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП за порушення п. 2.9 Правил дорожнього руху. З даною постановою його не ознайомили, він її не підписував, отримав копію поштою. З постановою не згоден, вважає її незаконною та такою, що підлягає скасуванню, адже жодних доказів на підтвердження того, що він спілкувався телефоном під час керування автомобілем, а отже, й підстав притягнення його до адміністративної відповідальності, немає; крім того, під час винесення постанови були порушені його права, передбачені ст. 268 КУпАП, та не враховані обставини, передбачені ст. 33 КУпАП. Так, працівники поліції не врахували його пояснень та заперечень щодо винесення постанови, не надали йому її копію, зазначивши, що він нібито відмовився від її підписання, тим самим було порушено порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення.

До зали суду позивач не прибув, надавши заяву, якою просить провести судове засідання за його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю, на їх задоволенні наполягає.

Представник відповідача ОСОБА_2, діюча на підставі довіреності, до зали суду не прибула, проти позову заперечувала письмово, у запереченнях зазначила, що під час патрулювання 20 листопада 2016 року інспектором роти № 4 батальйону Управління патрульної поліції в місті Маріуполі Департаменту патрульної поліції Ханаковою Л.С., близько 10-15 години було помічено автомобіль Mersedes Benz, водій якого користувався засобом зв'язку, тримаючи його у руці, після чого на підставі ст.. 35 Закону України «Про Національну поліцію» він був зупинений поліцейським. Інспектор Далакян Т.А. підійшов до водія, представився, запропонував пред'явити документи, однак вимогу інспектора водій, яким виявився ОСОБА_1, не виконав, змоги ознайомитись із текстом документів не надав, на неодноразові вимоги надати таку можливість не реагував, грубо висловлювався в адресу поліцейських, висуваючи безпідставні звинувачення, чим вчинив правопорушення, передбачене ст. 185 КУпАП та був доставлений до Лівобережного відділення поліції. В процесі спілкування з інспектором, позивач неодноразово визнавав факт скоєння ним правопорушення, про що свідчить відео з нагрудної камери поліцейського. Таким чином, встановивши факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, роз'яснивши йому права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, рядовим поліції Ханаковою Л.С. була винесена оскаржувана постанова, якою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 гривень. Розглядаючи справу, поліцейський діяла на підставі, в межах та у спосіб, передбачені Конституцією та законами. Позивача було ознайомлено зі змістом постанови, запропоновано підписати її та отримати копію, однак порушник відмовився, у зв'язку з чим копію постанови було направлено на адресу ОСОБА_1 поштою. Доводи позивача щодо позбавлення його можливості скористатись у повному обсязі правами, передбаченими ст. 268 КУпАП вважає безпідставними, адже положення вказаної норми позивачу були роз'яснені, при цьому останній будь-яких клопотань не заявляв. Доказом наведених обставин є відеодиск, на якому зафіксований сам факт порушення з боку ОСОБА_1 та процедура винесення оскаржуваної постанови.

На підставі зазначеного просить у задоволенні позовних вимог відмовити.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову з наступних підстав.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КпАП України адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» передбачено, що учасники дорожнього руху зобов'язані: знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Пунктом 2.9 д Правил дорожнього руху водію забороняється під час руху транспортного засобу користуватися засобами зв'язку, тримаючи їх у руці (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання).

За порушення вказаних положень, тобто користування під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання) передбачена адміністративна відповідальність за статтею 122 ч. 2 КУпАП та адміністративне стягнення в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Судом встановлено, що 20 листопада 2016 року постановою у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі, серія АР № 335142, інспектором роти № 4 батальйону УПП в місті Маріуполі Департаменту патрульної поліції рядовим поліції Ханаковою Л.С. позивача ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122 ч. 2 КпАП України, а саме: за те, що 20 листопада 2016 року о 10-15 годині по вулиці Азовстальській, 14/58 у Лівобережному районі міста Маріуполя, він, керуючи транспортним засобом Mersedes Benz, номерний знак НОМЕР_1, користувався засобом зв'язку, тримаючи їх у руці, а саме, розмовляв по телефону, чим порушив пункт 2.9 д Правил дорожнього руху України, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 гривень.

Поліцейські в своїй діяльності керується Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі (надалі - Інструкція), затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2015 року № 1395.

Згідно з пунктом 2 Розділу ІІ Інструкції передбачено, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання, які долучаються до протоколу.

Згідно з пунктом 9, 10 зазначеної Інструкції розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов'язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання.

Поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст.69 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Згідно положень ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів.

Із доданого представником відповідача відеозапису, який був переглянутий в ході розгляду справи в суді, вбачається, що ОСОБА_1, керуючи транспортним засобом, користується засобом зв'язку, тримаючи його в руці. Крім того, на відео зафіксована процедура винесення постанови, яка була складена у присутності позивача, при цьому будь-яких зауважень, клопотань, заяв з боку ОСОБА_1 не надходило, факт користування мобільним телефоном під час керування автомобілем ОСОБА_1 не спростовує. Отримати копію вказаної постанови позивач відмовився, що також зафіксовано на відео та відображено у самій постанові.

За таких підстав посилання позивача на порушення його процесуальних прав та відсутність з його боку самої події порушення спростовуються наведеними доказами та змістом оскаржуваної постанови. Будь-яких порушень або обмежень прав позивача під час винесення оскаржуваної постанови, які б могли об'єктивно вплинути на правильність прийнятого рішення у справі про адміністративне правопорушення стосовно позивача, судом встановлено не було.

З урахуванням зазначеного відповідачем цілком обґрунтовано та законно було прийнято рішення про порушення правил дорожнього руху та винуватість особи у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122 ч. 2 КУпАП.

За положеннями ст. 33 Кодексу України про адміністративні правопорушення:

1. Стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.

2. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

З огляду на наведене за результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення на ОСОБА_1 цілком обґрунтовано було накладено стягнення в сумі 425,00 гривень, без врахування обставин, передбачених ч. 2 ст. 33 КУпАП, оскільки правопорушення, вчинене останнім, відноситься до правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Таким чином, судом не встановлено жодних правових підстав для скасування оскаржуваної постанови.

Керуючись ст. ст. 2, 9, 94, 160-163 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ця постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до Донецького апеляційного адміністративного суду через Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня проголошення постанови, а учасниками процесу, що не були присутні при проголошенні, - протягом десяти днів з дня отримання копії цієї постанови. У разі проголошення в судовому засіданні вступної та резолютивної частини цієї постанови, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови складеної у повному обсязі.

Суддя