Справа № 825/3437/14
Суддя: Мороз В.Ф.
Дата ухвалення: 2017-03-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 березня 2017 року м. Київ К/800/6735/15

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

головуючого : Мороза В.Ф.

суддів: Голяшкіна О.В.

Донця О.Є.

розглянувши в попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Державної фінансової інспекції в Чернігівській області на ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 22 січня 2015 року у справі за позовом Державної фінансової інспекції в Чернігівській області до державного підприємства "171 Чернігівський ремонтний завод" про стягнення коштів,

в с т а н о в и л а:

ДФІ в Чернігівській області звернулося з позовом до суду, в якому просила стягнути збитки завдані державі в сумі 404 781, 85 грн.

Постановою Чернігівського окружного адміністративного суду від 26.11.2014 у задоволенні позову відмовлено.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.01.2015 постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 26.11.2014 скасовано, провадження у справі закрито.

Не погоджуючись із рішенням суду апеляційної інстанції, ДФІ в Чернігівській області звернулася з касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції та направити справу на новий судовий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Переглядаючи судове рішення в межах касаційної скарги, судова колегія не вбачає підстав для її задоволення.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що працівниками ДФІ в Чернігівській області проведено позапланову ревізію окремих питань фінансово-господарської діяльності державного підприємства « 171 Чернігівський ремонтний завод» за період з 2011-2012 та завершений звітний період 2013 року. За результатами даної перевірки складений акт № 25-08-21/3 від 04.02.2013, на підставі якого на адресу державного підприємства « 171 Чернігівський ремонтний завод» направлені вимоги про усунення порушень законодавства від 21.02.2013 № 25-08-18-14/1082.

Позивач просить зобов'язати державне підприємство « 171 Чернігівський ремонтний завод» виконати пункти 2, 3, 4 вимог про усунення порушень законодавства Держфінінспекції в Чернігівській області від 21.02.2013 № 25-08-18-14/1082, а саме: пункт 2, яким встановлено порушення вимог частини першої статті 5, частини другої статті 25 та частин другої та шостої статті 57 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 № 606 проведено незаконне списання необоротних активів підприємства, на які Державною виконавчою службою накладено арешт на суму 177 775,01 грн. Внаслідок зазначеного підприємством протягом періоду з 01.05.2011 по 31.12.2012 ліквідовано (розібрано) матеріальних цінностей всупереч законодавству на суму 177 775,01 грн., в зв'язку з чим: перерахувати до Державного бюджету кошти в сумі 177 775,01 грн.; пункт 3 вимоги, яким встановлено порушення частини першої статті 5, частини другої статті 25 та частин другої та шостої статті 57 Закону України «Про виконавче провадження» проведено реалізацію необоротних активів підприємства, на які Державною виконавчою службою накладено арешт на суму 138 406,84 грн. Внаслідок зазначеного підприємством протягом періоду з 01.07.2012 по 31.01.2013 відчужено необоротних активів всупереч законодавству на суму 138 406,84 грн., в зв'язку з чим: перерахувати до Державного бюджету кошти в сумі 138 406,84 грн.; пункт 4, яким встановлено надання безпроцентних позичок на суму 88600,00 грн. працівникам підприємства при наявності заборгованості перед бюджетом, соціальними фондами, при накладеному арешті на кошти, що перебувають в касі підприємства, та на підставі документів, які не підписані керівником підприємства, що призвело до порушення частини першої статті 5, частини другої статті 25 та частин другої та шостої статті 57 Закону України «Про виконавче провадження», пункт 3.4 Положення про ведення касових операцій у Національній валюті в Україні, затвердженого постановою правління Національного банку України від 15.12.2004 № 637, в зв'язку з чим: вжити вичерпних заходів щодо проведення безпідставно наданих позик на суму 88 600,00 грн. та перерахувати вказані кошти до Державного бюджету.

Відповідно до частин першої та другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС) завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Стаття 50 КАС України зазначає, що позивачем в адміністративній справі можуть бути громадяни України, іноземці чи особи без громадянства, підприємства, установи, організації (юридичні особи), суб'єкти владних повноважень.

Громадяни України, іноземці чи особи без громадянства, їх об'єднання, юридичні особи, які не є суб'єктами владних повноважень, можуть бути відповідачами лише за адміністративним позовом суб'єкта владних повноважень: 1) про тимчасову заборону (зупинення) окремих видів або всієї діяльності об'єднання громадян; 2) про примусовий розпуск (ліквідацію) об'єднання громадян; 3) про примусове видворення іноземця чи особи без громадянства з України; 4) про обмеження щодо реалізації права на мирні зібрання (збори, мітинги, походи, демонстрації тощо); 5) в інших випадках, встановлених законом.

Пунктом 8 статті 10 Закону України від 26 січня 1993 року № 2939-XII «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» передбачено право державної контрольно-ревізійної служби у судовому порядку стягувати у дохід держави кошти, одержані підконтрольними установами, за незаконними угодами, без встановлених законом підстав та з порушенням чинного законодавства.

Як вбачається з адміністративного позову, відповідачем у даній справі є державне підприємство, яке не є суб'єктом владних повноважень.

Предметом позовних вимог у даній справі є стягнення в дохід держави коштів, що є збитками, завданими, на думку позивача, державі незаконними діями державного підприємства.

Відповідно до частини другої статті 21 КАС України вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень або іншим порушенням прав, свобод та інтересів суб'єктів публічно-правових відносин, розглядаються адміністративним судом, якщо вони заявлені в одному провадженні з вимогою вирішити публічно-правовий спір. Інакше вимоги про відшкодування шкоди вирішуються судами в порядку цивільного або господарського судочинства.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку про те, що адміністративними судами можуть розглядатися вимоги про відшкодування шкоди лише за наявності таких умов: вимоги мають стосуватись шкоди, завданої лише суб'єктом владних повноважень; такі вимоги мають бути поєднані з вимогою про визнання протиправними рішення, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

Таким чином, вимога про відшкодування шкоди в порядку адміністративного судочинства може пред'являтися виключно до суб'єктів владних повноважень.

Оскільки відповідач у даній справі не є суб'єктом владних повноважень, справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Такого ж висновку Верховний Суд України дійшов у постанові від 18 червня 2013 року (справа №21-124а13).

Відповідно до статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись ст. 220, 220-1, 223, 224, 230 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

ухвалила:

Касаційну скаргу Державної фінансової інспекції в Чернігівській області відхилити, а Київського апеляційного адміністративного суду від 22 січня 2015 року залишити без змін.

Рішення набирає законної сили через 5 днів після направлення його копії особам, які беруть участь у справі і може бути переглянуте Верховним Судом України.

Судді: В.Ф. Мороз

О.В. Голяшкін

О.Є. Донець