Справа № 524/9804/16-а
Суддя: Кривич Ж. О.
Дата ухвалення: 2017-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 524/9804/16-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.02.2017 року Автозаводський районний суд м. Кременчука Полтавської області у складі:

Головуючого судді - Кривич Ж.О.,

при секретарі - Коваль Т.М.,

з участю позивача ОСОБА_1, представника відповідача - Перетятька А.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора роти №4 батальйону УПП Паляничка Віталія Вікторовича та Управління патрульної поліції у м. Кременчуці, про визнання дій протиправними та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до рядового поліції роти № 4 УПП у м. Кременчуці Полтавської області старшого сержанта поліції Паляничко В.В. та Управління патрульної поліції у м. Кременчуці ДПП про скасування постанови, в якому просив суд скасувати постанову у справ про адміністративне правопорушення серії АР № 152971 від 10.12.2016 року.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 10 грудня 2016 року поліцейським Паляничко В.В. винесено постанову серії АР № 152971 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. за порушення вимог дорожнього знаку 3.1 «Рух заборонено» ПДР України та не надав для перевірки посвідчення водія відповідної категорії. Чим порушив п. 2.1 «а» ПДР України, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 122 КУпАП та частиною першою статті 126 КУпАП.

Позивач вважає, що вищевказана постанова незаконною, поліцейським Паляничко В.В. розглянуто справу відносно нього з порушенням чинного законодавства.

Позивач позовні вимоги підтримав з підстав, зазначених у позові.

Поліцейський - Паляничко В.В. та представник УПП у м. Кременчуці ДПП - Перетятько А.І. проти позову заперечували з підстав зазначених у письмово-викладених запереченнях.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків.

10 грудня 2016 року поліцейським роти № 4 УПП у м. Кременчуці ПП старшим сержантом поліції Паляничко В.В. винесено постанову серії АР № 152971 у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн., за те, що водій ОСОБА_1 цього ж дня, о 01 годині 45 хв. керуючи транспортним засобом DAEWOO LANOS, номерний знак НОМЕР_1, у м. Кременчуці по вулиці Г. Жадова, біля будинку 1 не виконав вимогу дорожнього знаку 3.1 «Рух заборонено» ПДР України та не надав для перевірки посвідчення водія відповідної категорії. Чим порушив п. 2.1 «а» ПДР України, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 122 КУпАП та частиною першою статті 126 КУпАП.

Дорожній знак 3.1 «Рух заборонено» забороняє рух усіх транспортних засобів у випадках, коли: початок пішохідної зони позначено знаком 5.33 ; дорога та (або) вулиця перебуває в аварійному стані і непридатна для руху транспортних засобів; у такому випадку обов'язково додатково встановлюється знак 3.43 . Не поширюється дія знака: на транспортні засоби, що рухаються за встановленими маршрутами; на водіїв-інвалідів, що керують мотоколяскою або автомобілем, позначеними розпізнавальним знаком «Інвалід»; на транспортні засоби, що обслуговують громадян чи належать громадянам, які проживають або працюють у цій зоні, а також на транспортні засоби, що обслуговують підприємства, які розташовані у позначеній зоні. У таких випадках транспортні засоби повинні в'їжджати до позначеної зони і виїжджати з неї на найближчому перехресті до місця призначення.

Зона дії знака - від місця встановлення до найближчого перехрестя за ним, а в населених пунктах, де немає перехресть - до кінця населеного пункту. Дія знака не переривається в місцях виїзду з прилеглих до дороги територій і в місцях перехрещення (прилягання) з польовими, лісовими та іншими дорогами без покриття, перед якими не встановлено знаки пріоритету.

Відповідно до ст.52 Закону України «Про дорожній рух» контроль у сфері безпеки дорожнього руху здійснюється Кабінетом Міністрів України, місцевими органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, Національною поліцією, іншими спеціально уповноваженими на те державними органами (державний контроль), а також міністерствами, іншими центральними органами виконавчої влади (відомчий контроль).

Згідно п.11 ч.1 ст.23 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 № 580-VIII (в редакції на момент виникнення спірних відносин) поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Статтею 222 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлені повноваження органів Національної поліції щодо розгляду справ про адміністративні правопорушення.

Так, органи Національної поліції розглядають справи, в тому числі,: про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту (зокрема, частини перша, друга, третя, п'ята і шоста статті 121, статті 121-1, 121-2, частини перша, друга і третя статті 122, частина перша статті 123, статті 124-1 - 126).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

За загальним правилом ст.254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Відповідно до ст.283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Вимоги щодо змісту такої постанови встановлені цією ж нормою ст.283 КУпАП.

Відповідно до Кодексу України про адміністративні правопорушення, Закону України «Про національну поліцію», з метою встановлення нормативно-правового регулювання здійснення проваджень уповноваженими особами Національної поліції України у справах про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, Наказом МВС України від 07.11.2015 № 1395, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 10.11.2015 за № 1408/27853, затверджено Інструкцію з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі.

Вказана Інструкція визначає процедуру оформлення поліцейськими патрульної поліції матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі (п.1 р.І Інструкції №1395).

Згідно п.4 р.І Інструкції № 1395 у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п'ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП.

У відповідності до п.1 р.III Інструкції № 1395 справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п'ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення (п.2 р.III Інструкції №1395), що відповідає положенням ст.276 КУпАП, за правилами частини 1 якої справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Відповідно до п.1 р.IV Інструкції № 1395 розглянувши справу про адміністративне правопорушення, поліцейський виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення.

Наведені норми в їх сукупності свідчать про наявність у відповідача, як посадової особи Національної поліції повноважень щодо здійснення контролю за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками, які реалізуються, крім іншого, шляхом розгляду справи про адміністративне правопорушення та винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення у разі виявлення правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зокрема, порушень, передбачених ч.3 ст.122 КУпАП.

З огляду на вищенаведене, суд вважає відсутніми правові підстави для задоволення позову в частині оскарження дій поліцейського роти № 4 батальйону УПП у м. Кременчуці ДПП старшого сержанта поліції Паляничко В.В. щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно позивача.

Щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 126 КУпАП та в частині адміністративного стягнення у вигляді 425 грн. накладеного за правилами статті 36 КУпАП, в межах санкції частини першої статті 126 КУпАП, суд встановив наступне.

Частиною першою статті 126 КУпАП визначено, що керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Судом встановлено, що позивач, керуючи транспортним засобом, не пред'явив для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, за що останнього притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн.

Ці обставини підтверджуються дослідженим в судовому засіданні відеозаписом з нагрудної камери поліцейського.

Інспектор патрульної поліції діяв відповідно до вимог чинного законодавства, а постанова в частині притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП винесена правомірно та у встановленому законом порядку.

Враховуючи вищевикладене, керуючись статтями 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України,-

П О С Т А Н О В И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до інспектора роти №4 батальйону УПП Паляничка Віталія Вікторовича та Управління патрульної поліції у м. Кременчуці, про визнання дій протиправними та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Харківського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня проголошення постанови через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. У разі проголошення вступної та резолютивної частини рішення апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя