Справа № 127/2071/17
Суддя: Вохмінова О. С.
Дата ухвалення: 2017-03-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 127/2071/17
Провадження № 2-а/127/248/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.03.2017 м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Вохмінової О.С.

при секретарі Константинові А.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці адміністративний позов ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці про визнання дій неправомірними, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 мотивував позов тим, що з 30.09.2005 року він отримує пенсію згідно ст. 13 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» (Список № 2).

07.11.2016 року у зв'язку з досягненням пенсійного віку позивач звернувся до управління ПФУ в м. Вінниці з заявою про призначення пенсії по віку згідно ст. 26 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Однак, відповідач відмовив у цьому, надавши письмову відповідь від 21.11.2016 року пояснивши, що в даному випадку можливо лише переведення з одного виду пенсії на інший, що передбачено ст. 9, 45 ЗУ Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Позивач не погоджується із підміною відповідачем понять «призначення пенсії» та «переведення пенсії з одного виду на інший вид», оскільки при «переведенні з одного виду на інший» використовується показник середньої заробітної плати по Україні той, з якого обраховувалась пенсія попередній раз, а при «призначенні пенсії» використовується показник середньої заробітної плати за попередні три роки: 2013, 2014, 2015 роки.

Просив визнати протиправними дії (рішення) управління ПФУ в м. Вінниці щодо відмови у призначенні пенсії по віку згідно ст. 26 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та зобов'язати управління ПФУ в м. Вінниці нарахувати і виплачувати ОСОБА_1 з 07.11.2016 року пенсію по віку згідно ст. 26 та в порядку, визначеному ст. 40 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням показника середньої заробітної плати по Україні 2013, 2014, 2015 років.

В судовому засіданні представник позивача - ОСОБА_2 підтримав позов відповідно до викладених обставин, просив задоволити позов ОСОБА_1

Представник відповідача - Павич О.С. в судовому засіданні позов не визнала. Надала письмові заперечення, які приєднані до матеріалів справи (а.с. 19-20).

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 перебуває на обліку в управлінні з 30.09.2005 року та отримує пенсію за віком за Списком №1 згідно п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», що обчислена відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Станом на 01.11.2016 року загальний розмір пенсії позивача становить 1292,80 грн. (а.с. 6).

Звернувшись до відповідача письмово з заявою про призначення пенсії за віком відповідно до ст. 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», отримав відповідь від 21.11.2016 року (а.с. 6) про розрахунок обчислення пенсії та роз'яснення про те, що показник середньої заробітної плати у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески за три календарні роки, може застосовуватись тільки при первинному призначенні пенсії, або при переведенні вперше з пенсії по інвалідності на пенсію за віком. Відповідач відмовив в перерахунку пенсії за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати за 2013, 2014, 2015 роки.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 45 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку. Пенсія призначається довічно або на період, протягом якого пенсіонер має право на виплату пенсії відповідно до цього Закону.

Відповідно до ст. 40 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу, починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами у період до 1 січня 2016 року або в разі, якщо страховий стаж, починаючи з 1 липня 2000 року, становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 1 липня 2000 року незалежно від перерв.

Заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де: Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики. Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз 1 + Кз 2 + Кз 3 + ... + Кз n); К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.

Згідно із ст.45 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви, на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду. При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Аналіз наведених норм свідчить, що лише при переведенні з одного виду пенсії на інший можуть застосовуватись норми частини 3 статті 45 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" щодо застосування показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Пункт 1 статті 9 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" визначає наступні види пенсій: пенсія за віком; пенсія по інвалідності; пенсія у зв'язку з втратою годувальника.

Частиною першою статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" визначено, що на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ч.1 ст.10 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Судом встановлено, що починаючи з 30.09.2005 року позивачу призначено пенсію за віком, відповідно до положень Закону України "Про пенсійне забезпечення", стаття 13 якого передбачає надання права на пенсію на пільгових умовах за Списком № 2. Отже, позивач реалізував своє право на призначення пенсії за віком.

Переведенням з одного виду пенсії на інший є зміна виду пенсії, що визначені ст.9 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування". Призначена позивачеві пенсія відноситься до різновиду пенсії за віком, однак із зменшенням загального віку, необхідного для її призначення відповідно до Списку №1. Таким чином, позивач фактично звернувся до відповідача за перепризначенням пенсії за віком, яка вже булла йому призначена, отже підстави для такого призначення пенсії - відсутні.

Враховуючи вищевикладені обставини та докази у їх сукупності, суд вважає, що в даному випадку відсутні правові підстави для задоволення позову.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до ч. 2 ст. 11 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Відповідно до статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З врахуванням викладеного, суд дійшов висновку про те, що управління ПФУ, відмовляючи у перерахунку пенсії діяло на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, внаслідок чого позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню.

Відповідно до вимог ст. 94 КАС України судові витрати слід залишити за рахунок позивача.

На підставі ст.ст. 3, 19, 22, 46 Конституції України, Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», ст.ст. 2, 8, 10, 11, 69-71, 86, 94, 160, 162, 163, 186, 254, 256 КАС України, суд -

п о с т а н о в и в :

в задоволенні позову - відмовити.

Судові витрати залишити за рахунок позивача.

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Вінницький міський суд Вінницької області протягом десяти днів з дня її проголошення.

Суддя