Справа № 825/445/17
Суддя: Д'яков В.І.
Дата ухвалення: 2017-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

13 березня 2017 року Чернігів Справа № 825/445/17

Суддя Чернігівського окружного адміністративного суду Д'яков В.І., розглянувши в приміщенні суду в м. Чернігові матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Дельта Банк» Кадирова Владислава Володимировича, третя особа - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб про зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

09.03.2017 до Чернігівського окружного адміністративного суду звернулась ОСОБА_1 з адміністративним позовом до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Дельта Банк» Кадирова Владислава Володимировича, третя особа - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, в якому просить суд зобов'язати уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» Кадирова Владислава Володимировича надати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію щодо виплати ОСОБА_1 відшкодування у розмірі вкладу, але не більш суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладом, встановленого на дату прийняття такого рішення за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, за договором банківського вкладу (депозиту) №005-24504-090215 банківського вкладу (депозиту) «Найкращий від Миколая» у гривнях від 09.02.2015, укладеного між АТ «Дельта Банк» та ОСОБА_1.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 107 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, чи подано адміністративний позов у строк, установлений законом (якщо адміністративний позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними).

Одночасно з адміністративним позовом ОСОБА_1 подала клопотання про визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними. При цьому, позивач зазначила, що 03.03.2017 вона в черговий раз звернулась до відділення ПАТ «Дельта Банк» та отримала усну інформацію, що можливою підставою її відсутності у Загальному реєстрі вкладників послугувало віднесення договору банківського вкладу (депозиту) №005-24504-090215 «Найкращий від Миколая» у гривнях від 09.02.2015 до нікчемних правочинів. Оскільки позивач особисто жодного разу не отримувала офіційної відповіді та повідомлення від банківської установи щодо віднесення договору банківською вкладу №005-24504-090215 від 09.02.2015 до категорії нікчемних правочинів, тому вона вважає, що про порушення своїх прав їй стало відомо саме 03.03.2017, а тому даний позов подається нею в межах строків, встановлених процесуальним законодавством України.

Перевіривши матеріали позовної заяви та надавши оцінку іншим доказам, що стосуються заявленого клопотання, суд приходить до наступного висновку.

Стаття 99 Кодексу адміністративного судочинства України поділяє строки звернення з адміністративним позовом на загальні та спеціальні. Загальний строк встановлено частиною другою статті 99, відповідно до якої для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників процесу та своєчасного виконання ними передбачених процесуальним законом певних процесуальних дій.

Таким чином, правовий припис «в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого законом» означає, що позов має подаватись лише в тих межах часу, які встановлені законом. Крім того, можливість захисту прав та інтересів залежить від дотримання строків, встановлених на цей випадок законом. Це, насамперед, обумовлено специфікою спорів, що розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків необхідне для досягнення юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

При цьому слід зазначити, що день, коли особа дізналася про порушення свого права, - це встановлений доказами день, коли позивач дізнався про рішення, дію чи бездіяльність, внаслідок якої відбулося порушення його прав, свобод чи інтересів.

Якщо цей день встановити точно неможливо, строк обчислюється з дня, коли особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав (свобод чи інтересів). При цьому «повинна» слід тлумачити як неможливість незнання, припущення про високу вірогідність дізнатися, а не обов'язок особи дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав, якщо: особа знала про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і не було перешкод для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені.

Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду.

Доказами того, що особа знала про порушення своїх прав, є, зокрема, умови, за яких особа мала реальну можливість дізнатися про порушення своїх прав.

Практика Європейського суду з прав людини також свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справа «Стаббігс на інші проти Великобританії», справа «Девеер проти Бельгії»).

Суд звертає увагу, що не вирішення питання про можливість застосування строків звернення до суду може свідчити про порушення права на справедливий суд, закріпленого у статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Показовою в питанні застосування строку позовної давності в контексті статті 6 Конвенції є справа «Gradescolo S.R.L. проти Молдови». У цій справі Європейський суд з прав людини послався на прецедентне право щодо дотримання вимог стосовно допустимості застосування процесуального закону, як важливого аспекту права на справедливий судовий розгляд. Роль позовної давності має велике значення під час інтерпретації преамбули Конвенції, відповідна частини якої проголошує верховенство закону, що є обов'язком для країн, які підписали Конвенцію.

Дотримання строку звернення є однією з умов реалізації права на позов і тісно пов'язано з реалізацією права на справедливий суд.

Наявність такої умови запобігає зловживанням і погрозам звернення до суду. Її відсутність призводила б до постійного збереження стану невизначеності у правовідносинах.

Як вбачається з позовної заяви, предметом спору в даній справі є зобов'язання відповідача вчинити певні дії, а саме: надати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію щодо виплати ОСОБА_1 відшкодування у розмірі вкладу, але не більш суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладом, встановленого на дату прийняття такого рішення, за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, за договором банківського вкладу, укладеного між АТ «Дельта Банк» та позивачем.

Таким чином, у даному спорі встановлюється загальний, шестимісячний строк звернення до суду.

Отже, вирішуючи питання про дотримання строку звернення до суду у цій справі необхідно виходити з того, коли саме позивач дізнався або повинен був дізнатися про порушення своїх прав.

Позивач посилається на те, що про порушення своїх прав їй стало відомо саме 03.03.2017, після звернення до відділення ПАТ «Дельта Банк». Разом з тим, судом встановлено, що у квітні та травні 2016 року ОСОБА_1 вже зверталась до суду з адміністративним позовом до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Дельта Банк» Кадирова Владислава Володимировича, за участю третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Акціонерного товариства «Дельта Банк», в якому просила суд зобов'язати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб ліквідацію ПАТ «Дельта Банк» Кадирова Вячеслава Володимировича подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію щодо ОСОБА_1 як вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладом у ПАТ «Дельта Банк», за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у розмірі 200 000,00 гривень та зобов'язати Фонд гарантування вкладів фізичних осіб включити ОСОБА_1 до Загального реєстру вкладів ПАТ «Дельта Банк», які мають право на відшкодування коштів за вкладами у ПАТ «Дельта Банк» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у розмірі 200 000,00 гривень.

Ухвалами Чернігівського окружного адміністративного суду від 28.04.2016 по справі №825/666/16 та від 11.05.2016 по справі №825/864/16 позовну заяву ОСОБА_1 повернуто позивачу.

Зазначене свідчить про те, що позивачу було відомо про існування спірних правовідносин ще у квітні 2016 року. Натомість, адміністративний позов подано лише 09.03.2017, тобто поза межами, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, шестимісячного строку звернення до суду.

Суд не знаходить поважними посилання позивача на те, що про порушення своїх прав їй стало відомо 03.03.2017, після звернення до відділення ПАТ «Дельта Банк», оскільки суду не надано жодних доказів на підтвердження даних обставин та вказане спростовується ухвалами Чернігівського окружного адміністративного суду від 28.04.2016 по справі №825/666/16 та від 11.05.2016 по справі №825/864/16.

Відтак, судом не встановлено переконливих фактичних обставин, які б свідчили про дійсні істотні перешкоди чи труднощі для своєчасного звернення позивача до суду за захистом прав. Доказів поважності причин тривалого пропуску строку звернення до суду позивач не надав.

Пропуск позивачем строку, визначеного частиною другою статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України для звернення до суду за захистом прав є очевидним.

Відповідно до статті 100 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала. Позовна заява може бути залишена без розгляду як на стадії вирішення питання про відкриття провадження в адміністративній справі без проведення судового засідання, так і в ході підготовчого провадження чи судового розгляду справи.

Беручи до уваги вищевикладене та відсутність підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, суд приходить до висновку, що позовну заяву ОСОБА_1 слід залишити без розгляду.

Крім того, суд звертає увагу, що особа, позовна заява якої залишена без розгляду, після усунення підстав, з яких заява була залишена без розгляду, тобто подання обґрунтованого клопотання про поновлення строку звернення до суду, має право звернутися до адміністративного суду в загальному порядку.

На підставі вищенаведеного, керуючись статтями 99, 100, 107, 165 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Дельта Банк» Кадирова Владислава Володимировича, третя особа - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб про зобов'язання вчинити певні дії- залишити без розгляду.

Копію ухвали про залишення позовної заяви без розгляду разом із позовною заявою та усіма доданими до неї матеріалами надіслати позивачу.

Ухвала набирає законної сили та може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду у порядок і строк, передбачений статтями 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.І. Д'яков