Справа № 576/1664/16-а
Суддя: Чалий І.С.
Дата ухвалення: 2017-03-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2017 р.Справа № 576/1664/16-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Чалого І.С.

Суддів: Зеленського В.В. , П'янової Я.В.

за участю секретаря судового засідання Городової А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Глухівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області на постанову Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 04.01.2017 по справі № 576/1664/16-а

за позовом ОСОБА_1

до Глухівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області

про визнання протиправними дій (рішення) щодо відмови у перерахунку пенсії та зобов'язання вчинити такі дії,

ВСТАНОВИЛА:

У серпні 2016 року ОСОБА_1 (далі по тексту - ОСОБА_1, позивач) звернувся до Глухівського міськрайонного суду Сумської області з адміністративним позовом до Глухівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області (далі по тексту - УПФУ, відповідач), в якому просив суд, з урахуванням уточнених позовних вимог, визнати неправомірним рішення (дії) відповідача № 28 від 20 липня 2016 року щодо відмови позивачу у перерахунку раніше призначеної пенсії державного службовця за заявою позивача від 14 липня 2016 року та зобов'язати відповідача провести з 01 лютого 2016 року перерахунок пенсії з урахуванням включення до заробітної плати, з якої позивачу була обчислена пенсія державного службовця, грошових сум індексації, матеріальної допомоги на оздоровлення і матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, зазначених у наданій суду довідці Сумської митниці Державної фіскальної служби України № 05.02./276 від 21 листопада 2016 року про складові заробітної плати, із збереженням проценту нарахування пенсії, на момент призначення пенсії.

Постановою Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 04 січня 2017 року адміністративний позов задоволено частково.

Визнано неправомірним рішення Глухівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області № 28 від 20 липня 2016 року про відмову позивачу у проведенні йому перерахунку пенсії за заявою від 14 липня 2016 року.

Зобов'язано відповідача привести проведений перерахунок раніше призначеної позивачу за Законом України "Про державну службу" від 16 грудня 1993 року № 3723-ХІІ пенсії у відповідність з діючим законодавством, а саме: розмір перерахованої пенсії ОСОБА_1 обчислити з 01 липня 2016 року з урахуванням наведених у Довідці Сумської митниці ДФС № 05.02/276 від 21 листопада 2016 року про складові заробітної плати (надбавки та премії за останні 24 календарні місяці роботи або за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією), що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України "Про державну службу", таких складових заробітної плати як матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та індексації із збереженням проценту нарахування пенсії на момент призначення (перерахунку) пенсії за Законом України "Про державну службу".

Понесені у справі позивачем судові витрати у вигляді сплаченого ним судового збору у розмірі 551 грн. 21 коп. відшкодувати за рахунок бюджетних асигнувань Глухівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги стверджує, що судом першої інстанції не враховано, що зміна складових заробітної плати державних службовців не є підставою для перерахунку пенсії та судом першої інстанції не вірно визначено предмет позовних вимог.

У судове засідання суду апеляційної інстанції сторони не прибули, про дату, час та місце судового розгляду повідомлялись своєчасно та належним чином.

Неприбуття в судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, відповідно до ч. 4 ст. 196 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), не перешкоджає судовому розгляду справи.

Відповідно до ч. 6 ст. 12 та ч. 1 ст. 41 КАС України фіксування судового засідання 02.03.2017 за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Колегія суддів, заслухавши доповідь обставин справи, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що вимоги апеляційної скарги задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що ОСОБА_1 з березня 2012 року перебуває на обліку в Глухівському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України Сумської області та отримує пенсію призначену відповідно до ст. 37 Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 № 3723-ХІІ.

14 червня 2016 року позивач звернувся до УПФУ із заявою, в якій просив перерахувати раніше призначену пенсію відповідно до Закону № 3723-ХІІ з урахуванням інших неврахованих при обчисленні розміру пенсії виплат до його зарплати, додавши до заяви видану Сумською митницею довідку № 05.02/177 від 11 липня 2016 року, в якій були зазначені усі складові заробітної плати позивача за період роботи з 01 березня 2010 року по 29 лютого 2012 року, в тому числі - суми індексації, матеріальної допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально побутових питань (а.с. 52).

Рішенням Управління № 28 від 20 липня 2016 року позивачу було відмовлено в проведенні перерахунку пенсії з урахуванням інших виплат за наданою довідкою з посиланням на відсутність підстав для перерахунку пенсії виходячи зі змісту зазначеної довідки у зв'язку із втратою чинності Закону України "Про державну службу" № 3723-ХІІ після набрання законної сили з 01 травня 2016 року Закону України "Про державну службу"№ 889 (а.с. 14,53).

Не погодившись з таким рішенням відповідача, позивач звернувся до суду з позовом про оскарження цього рішення та зобов'язання здійснити перерахунок раніше призначеної пенсії.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з обгрунтованості позовних вимог.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Спірні правовідносини врегульовані Конституцією України, нормами Законів України "Про державну службу", який був чинним на момент виникнення у позивача права на пенсію та у відповідній редакції (далі - Закон № 3723-XII), "Про оплату праці" (далі - Закон № 108/95-ВР), "Про пенсійне забезпечення" (далі - Закон № 1788-XII), "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон № 1058-IV).

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частинами 1, 4 статті 37 Закону № 3723-XII, на одержання пенсії державних службовців мають право особи, які досягли встановленого законодавством пенсійного віку, за наявності загального трудового стажу для чоловіків - не менше 25 років, для жінок - не менше 20 років, у тому числі стажу державної служби - не менше 10 років, та які на час досягнення пенсійного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менше 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, - незалежно від місця роботи на час досягнення пенсійного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, без обмеження граничного розміру пенсії, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі.

Частиною 1 статті 1 Закону № 108/95-ВР передбачено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 Закону № 108/95-ВР визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати, до яких належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства, або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

Відповідно до положень частини 2 статті 33 Закону № 3723-XII, заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок

Згідно з частиною 1 статті 66 Закону № 1788-XII, до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

У статті 41 Закону № 1058-IV визначено, що до виплат (доходів), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, належать, зокрема: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим самим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

Отже, з викладених правових норм вбачається, що отримувані державним службовцем суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Аналогічний правовий висновок був викладений Верховним Судом України в постанові від 16.09.2014 у справі № 21-314а14, що у відповідності до ч. 1 ст. 244-2 КАС України, та є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права та мають враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Таким чином, оскільки страхові внески та з 01.01.2011 - єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування були нарахований на всі виплати матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та індексації, отриманих позивачем у період з 01.03.2010 по 29.02.2012, що підтверджується наявною в матеріалах справи довідкою, то в даному випадку наявні достатні та необхідні правові підстави для врахування сум зазначених виплат при обчисленні пенсії позивачу.

Колегія суддів не приймає до уваги посилання апелянта на те, що станом на момент звернення із заявою про врахування при обчисленні пенсії інших складових заробітної плати, норми, що регулюють порядок перерахунку пенсії державним службовцям було скасовано, оскільки спірним є питання не про право позивача на перерахунок пенсії у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а про право на виплату пенсії, обчислену з урахуванням всіх складових заробітної плати, на які було нараховано страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, та на врахування яких позивач мав право під час призначення пенсії.

Крім того, слід зазначити, що Верховний Суд України у своїй постанові від 01 липня 2014 року у справі № 21-244а14 висловив правову позицію, відповідно до якої правовідносини щодо пенсійного забезпечення виникають не в момент звернення за призначенням пенсії, а в момент виникнення права на її призначення.

З огляду на викладене, колегія суддів зауважує, що право на виплату пенсії з урахуванням спірних складових заробітної плати надано позивачу з моменту призначення пенсії і на підставі діючого на той час законодавства, а тому не може бути обмежене чи скасоване при прийнятті нових законів чи інших нормативно-правових актів, оскільки це б суперечило ст.22 Конституції України, яка є нормою прямої дії.

Таким чином, колегія суддів погоджується із висновком суду, що саме з урахуванням наведених у довідці Сумської митниці ДФС № 05.02/276 від 21 листопада 2016 року складових заробітної плати позивача, які не були враховані відповідачем при обчисленні позивачу розміру пенсії державного службовця, має бути проведений перерахунок раніше обчисленої позивачу пенсії державного службовця в порядку приведення раніше проведеного позивачу перерахунку пенсії у відповідність з діючим законодавством України з 01.07.2016.

Посилання апелянта на те, що суд першої інстанції, вирішуючи питання про розподіл судових витрат, вийшов за межі позовних вимог, також не заслуговують на увагу, оскільки дотримання вимог ст. 94 КАС щодо порядку розподілу судових під час ухвалення судового рішення є обов'язковою умовою законності та обгрунтованості судового рішення.

Таким чином, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, судова колегія вважає, що вони не спростовують правильності висновків суду першої інстанції щодо наявності достатніх та необхідних правових підстав для задоволення адміністративного позову.

Відповідно до ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним та обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

На підставі викладеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги спростовані наведеними вище обставинами та нормативно - правовим обгрунтуванням, у зв'язку з чим підстав для скасування постанови суду першої інстанції не вбачається.

Відповідно до ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 199, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Глухівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області залишити без задоволення.

Постанову Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 04.01.2017 по справі № 576/1664/16-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Чалий І.С.
Судді Зеленський В.В. Пянова Я.В.

Повний текст ухвали виготовлений 07.03.2017.