Справа № П/811/1773/16
Суддя: Л.І. Хилько
Дата ухвалення: 2017-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Україна КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД -------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 березня 2017 року Справа № П/811/1773/16

Кіровоградський окружний адміністративний суд, у складі судді Хилько Л.І., розглянув у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 (позивач) до Олександрійської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Кіровоградській області (відповідач) про стягнення заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Кіровоградського окружного адміністративного суду з позовом та просить суд стягнути з відповідача заборгованість по заробітній платі і середній заробіток за час затримки розрахунку, за період з 16.09.2015 р. по дату винесення рішення судом.

Позовні вимоги ґрунтуються на тому, що в послужному списку його особової справи зазначено: в період з 01 вересня 1996 року по 21 вересня 1999 року, згідно наказу УМВС України в Полтавській області №68 від 10 лютого 1996 року, перебував на посаді слідчого СВ Автозаводського РВ КМУ УМВС України в Полтавській області. Так, на посаді оперуповноваженого Олександрійської ОДПІ, з подальшими внутрішніми реорганізаціями, він перебував до грудня 2006 року. Наказом відповідача №21 від 05 квітня 2002 року, в зв'язку зі складною оперативною обстановкою, його було призначено виконуючим обов'язки слідчого, строком на 3 місяці. Також, як пояснив позивач, його і у подальшому відповідач призначав виконуючим обов'язки слідчого.

За постановою КМУ №1592 від 31 грудня 1996 року «Про умови оплати праці працівників органів державної податкової служби», яка діяла на той час, а саме п.8 передбачено: установити особам начальницького складу слідчих підрозділів податкової міліції за службу на посадах слідчих: щомісячну надбавку до окладів грошового утримання у розмірах: понад 3 роки -10 відсотків. Це також передбачено п.5 Указу Президента України «Про умови грошового забезпечення осіб рядового і начальницького складу та оплати праці працівників органів внутрішніх справ» від 4 жовтня 1996 року №926/96. Однак, будь-яких коштів за роботу на посаді в. о. слідчого, з вислугою більш ніж 3 роки, він не отримував.

Тому позивач вважає, якщо відповідач самостійно здійснював призначення на посаду, він повинен був здійснювати доплату за роботу згідно законодавства. Згідно ст.115 КЗпП України відповідач зобов'язаний регулярно виплачувати заробітну плату, проте в цій частині відповідачем, на його погляд закон порушено, і грошових коштів, тобто зазначеної надбавки за службу на посаді слідчого я він отримав до цього часу.

Відповідачем до суду подано заперечення на позовну заяву, за якими позов ним не визнається у повному обсязі. Такі заперечення мотивовано тим, що згідно послужного списку ОСОБА_1 працював на посаді оперуповноваженого у відділі податкової міліції Олександрійської ОДПІ з 10.12.2001 року по 12.12.2006 року. У грудні 2006 року був переведений до ГВПМ ДПІ у м. Кіровограді. Наказом Головного управління ДФС у Кіровоградській області №301-о від 15.09.2015 року позивач ОСОБА_1 був звільнений зі служби за власним бажанням з посади старшого оперуповноваженого відділу організації викритті економічних злочинів оперативного управління Кіровоградської ОДШ Головного управління ДФС у Кіровоградській області. Таким чином, вважає відповідач, оскільки Олександрійська ОДПІ не є органом який звільнив позивача та не виплачувала йому грошове забезпечення при звільненні, позовні вимоги про стягнення з Олександрійської ОДПІ заборгованості по зарплаті є безпідставною та необгрунтованою.

В судове засідання 22.02.2017 року представники сторін не прибули подавши до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності (а.с.61, 63).

Відповідно до частини 1 статті 41 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень КАС України розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч.4 ст.122 КАС України особа, яка бере участь у справі має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі особи, які беруть участь у справі, судовий розгляд здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Згідно з п.10 ч.1 ст.3 КАС України, письмове провадження розгляд і вирішення адміністративної справи в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без виклику осіб, які беруть участь у справі, та проведення судового засідання на основі наявних у суду матеріалів у випадках, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ухвали Кіровоградського окружного адміністративного суду від 22.02.2017 року подальший розгляд справи проведено у порядку письмового провадження (а.с.66).

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно - правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно ч. 2 ст. 3 КАС України, до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність субєктів владних повноважень (крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження).

Згідно із ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно наказу ДПА України в Кіровоградській області від 28 грудня 2001 року за №497-0, ОСОБА_1 було призначено на посаду оперуповноваженого ВООЗСПБ МГВПМ Олександрійської ОДПІ з 10.12.2001 року (а.с.4).

Наказом №21 від 05 квітня 2002 року лейтенанта податкової міліції ОСОБА_1 призначено виконуючим обовязки слідчого строком на 3 місяці оперуповноваженого ВООЗСПЗ МГВПМ Олександрійської ОДПІ - надана до суду копія наказу не містить підпису (а.с.6).

Як свідчить журнал реєстрації наказів начальника по особовому складу Олександрійської ОДПІ №04-29 за 2002 рік, наказ №21 від 05.04.2002 року «Про призначення виконуючим обов'язки» у даному журналі не реєструвався (а.с.34-44).

Відповідно до службової записки завідувача сектору по роботі з персоналом Головного управління ДФС у Кіровоградській області №7 від 13.01.2017 року, протягом 2002-2003 років підрозділами персоналу обласного апарату наказів про покладання обов'язків слідчого на співробітників оперативного складу податкової міліції області не видавалося (а.с.32).

Зважаючи на встановлене судом, наказ №21 від 05 квітня 2002 року не може бути належним доказом у справі.

У грудні 2006 року ОСОБА_1 був переведений до ГВПМ ДПІ у м. Кіровограді (а.с.8).

Наказом Головного управління ДФС у Кіровоградській області №301-о від 15.09.2015 року позивач ОСОБА_1 був звільнений зі служби за власним бажанням з посади старшого оперуповноваженого відділу організації викритті економічних злочинів оперативного управління Кіровоградської ОДПІ Головного управління ДФС у Кіровоградській області (а.с.5).

КЗпП України визначено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 116 КЗпП визначено, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення.

В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану нею суму.

У відповідності зі статтею 117 КЗпП у разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору.

Постановою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 08 грудня 2015 року по справі №П/811/3235/15 на користь ОСОБА_1 стягнуто з Головного управління ДФС у Кіровоградській області середній заробіток за час затримки розрахунку за період з 16.09.2015 року по 08.12.2015 року в сумі 4 180,15 грн. (а.с.45-46).

Постановою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 27 липня 2016 року по справи №П/811/636/16 на користь ОСОБА_1 стягнуто з Головного управління ДФС у Кіровоградські: області середній заробіток за час затримки розрахунку за період з 09.12.2015 року по 13.06.2016 року в сумі 9 352,20 грн. (а.с.48-49).

Відповідно до частини першої статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України, постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обовязковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

Відповідно до ч.2 ст.257 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою його виконання.

На виконання постанови від 08 грудня 2015 року по справі №П/811/3235/15 ГУ ДФС у Кіровоградській області перерахувало на рахунок ОСОБА_1 4180,15 грн., що підтверджується копією меморіального ордеру від 16 травня 2016 року (а.с.47).

На виконання постанови від 27 липня 2016 року по справи №П/811/636/16 ГУ ДФС у Кіровоградській області перерахувало на рахунок ОСОБА_1 9352,20 грн., що підтверджується копією меморіального ордеру від 03 жовтня 2016 року (а.с.50).

Таким чином, враховуючи вищенаведені судові рішення, позивач реалізував своє право на стягнення заробітної плати, не виплаченої при звільненні, з органу який не в повній мірі провів з ним розрахунок при звільненні.

Згідно з частиною першою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

За таких обставин, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 69, 70, 71, 158 163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволені адміністративного позову ОСОБА_1 до Олександрійської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Кіровоградській області про стягнення заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, за період з 16.09.2015 р. по дату винесення рішення судом відмовити.

Постанова суду набирає законної сили в порядку та строки, передбачені ст. 254 КАС України.

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Кіровоградський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня її оголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, апеляційна скарга подається в 10-денний строк з дня отримання копії постанови.

Суддя Кіровоградського окружного

адміністративного суду ОСОБА_2