Справа № 489/5500/16-а
Суддя: Шевчук О.А.
Дата ухвалення: 2017-03-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2017 р.м.ОдесаСправа № 489/5500/16-а

Категорія: 10.2.4 Головуючий в 1 інстанції: Тихонова Н.С.

Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду

у складі: головуючої судді -Шевчук О.А.,

суддів: Зуєвої Л.Є., Федусика А.Г.,

при секретарі Жигайлової О.Е.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу управління Пенсійного Фонду України в Ленінському районі м. Миколаєва на постанову Ленінського районного суду м. Миколаєва від 07 грудня 2016 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного Фонду України в Ленінському районі м. Миколаєва про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИЛА:

У листопаді 2016 року позивач звернулась до суду з адміністративним позовом до відповідача, в якому просила визнати протиправними дії управління Пенсійного Фонду України в Ленінському районі м. Миколаєва щодо відмови їй у перерахунку пенсії державного службовця у зв'язку з підвищенням заробітної плати державних службовців; зобов'язати управління Пенсійного Фонду України в Ленінському районі м. Миколаєва провести з 01.05.2016 р. перерахунок та виплату позивачці пенсії у зв'язку з підвищенням заробітної плати державним службовцям, на підставі довідки про заробітну плату на посаді начальника відділу територіального управління ДСА України в Миколаївській області наданої цим управлінням 01.09.2016 р. за вих. № 7/1-1174-/16 із збереженням проценту для розрахунку пенсії від заробітку - 90% та здійснити виплати з урахуванням отриманих сум; стягнути з Державного бюджету України на її користь сплаченийсудовий збір в розмірі 551 грн. 20 коп.

Позовні вимоги обгрунтовано тим, що з 2010 р. позивач отримує пенсію. призначену у відповідності до ст. 37 ЗУ «Про державну службу». В вересні 2016 р. позивачка звернулась до УПФУ в Ленінському районі м. Миколаєва із заявою про перерахунок їй раніше призначеної пенсії державного службовця у зв'язку з підвищенням заробітної плати працюючих державних службовців за відповідно посадою. Проте відповідачем було відмовлено позивачці у перерахунку пенсії в зв'язку з тим, що з 01.06.2015 р. скасовані норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначаються відповідно до ЗУ «Про державну службу», та раніше призначені пенсії не перераховуються. Позивачка такі дії відповідача вважає неправомірними та протиправними, оскільки нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, окрім випадків коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Постановою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 07 грудня 2016 року позовні вимоги задоволено.

Не погоджуючись з таким рішенням, відповідач надав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального права, просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позову.

Судом першої інстанції справа була розглянута у відповідності до ст. 183-2 КАС України в порядку скороченого провадження.

Відповідно до ч. 10 ст. 183-2 КАС України у разі оскарження в апеляційному порядку постанови, прийнятої у скороченому провадженні, судове рішення апеляційної інстанції по такій справі є остаточним і оскарженню не підлягає.

Особи, що беруть участь у справі, про дату, час і місце судового розгляду були сповіщені належним чином відповідно до ст. 34-39 КАС України, в судове засідання не з'явились, враховуючи що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні не обов'язкова, колегія суддів у відповідності до ч. 4 ст. 196 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності сторін.

Згідно ст. 41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку УПФУ в Ленінському районі м. Миколаєва та починаючи з 16.12.2010 р. та отримує пенсію як державний службовець відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу».

При обчисленні призначеної позивачці пенсії було використано показник заробітної плати в розмірі 90% (від отримуваної нею зарплати державного службовця).

У встановленому законом порядку позивачка звернулась до УПФУ в Ленінському районі м. Миколаєва із заявою про перерахунок раніше призначеної їй пенсії державного службовця у зв'язку з підвищенням заробітної плати працюючих державних службовців за відповідно посадою. При цьому позивачкою було надано до відповідача довідку про заробітну плату, видану Територіальним управлінням Державної судової адміністрації України в Миколаївській області.

Відповідно до Довідки ТУ ДСА України в Миколаївській області від 01.09.2016 р. вбачається, що ОСОБА_1 дійсно працювала в ТУ ДСА України в Миколаївській області на посаді начальника відділу та заробітна плата на цій посаді станом на 01.05.2016 р. становить 6 692 грн. 00 коп.

Однак УПФУ в Ленінському районі м. Миколаєва відмовлено позивачці у перерахунку пенсії, призначеної відповідно до ЗУ «Про державну службу», оскільки 01.06.2015 р. скасовані норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначаються відповідно до ЗУ «Про державну службу», та раніше призначені пенсії не перераховуються.

Приймаючи рішення, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки пенсія позивачці призначалась за Законом України «Про державну службу» № 3723, то відповідач при перерахунку пенсії повинен був керуватись саме цим законом.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 37 Закону України від 16.12.1993 року Закону України «Про державну службу» (в редакції, чинній на час призначення пенсії позивачу) на одержання пенсії державних службовців мають право особи, які досягли встановленого законодавством пенсійного віку, за наявності страхового стажу для чоловіків - не менше 25 років, для жінок - не менше 20 років, у тому числі стажу державної служби - не менше 10 років, та які на час досягнення пенсійного віку працювали на посадах державних лужбовців, а також особи, які мають не менше 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, - незалежно від місця роботи на час досягнення пенсійного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, без обмеження граничного розміру пенсії, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі.

За кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на один відсоток заробітку, але не більше 90 відсотків заробітної плати, без обмеження граничного розміру пенсії.

Згідно до ст. 37-1 Закону України від 16.12.1993 року Закону України «Про державну службу» (в редакції, чинній на час призначення пенсії позивачу) у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв'язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій.

Перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

Порядок обчислення заробітної плати для перерахунку пенсії державного службовця затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 31.05.2000 року №865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розміру заробітку для обчислення пенсії».

Пунктом 4 вищезазначеної Постанови (в редакції, чинній на час призначення пенсії позивачу) встановлено, що у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям відповідно до рішень Кабінету Міністрів України (для службовців Національного банку України відповідно до рішень його Правління) після набрання чинності Законом України від 16 січня 2003 р. N 432-IV «Про внесення змін до Закону України «Про державну службу» заробітна плата для перерахунку пенсії пенсіонерам, яким пенсія призначена з дня набрання чинності Законом України «Про державну службу», визначається в такому порядку: 1) пенсіонерам, які на момент перерахунку пенсії продовжують працювати на посаді, з якої призначено пенсію, - на підставі поданої довідки про одержувану заробітну плату на момент перерахунку; 2) іншим пенсіонерам - на підставі документів, поданих на час перерахунку, виходячи із сум заробітної плати, яку одержує працюючий державний службовець на відповідній посаді, з якої призначено (перераховано) пенсію, на момент виникнення права на перерахунок. При цьому посадовий оклад, надбавки за ранг та вислугу років враховуються в розмірах, установлених Кабінетом Міністрів України (для службовців Національного банку України у розмірах, установлених його Правлінням) на момент виникнення права на перерахунок за відповідною посадою та рангом на момент призначення (перерахунку) пенсії.

Відповідно до ст. 37-1 Закону України «Про державну службу» (в редакції, чинній на час звернення позивача із заявою про перерахунок пенсії) умови та порядок перерахунку призначених пенсій державним службовцям визначаються Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 № 1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» внесено зміни до постанови Кабінету Міністрів України від 31.05.2000 № 865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії», а саме: пункт 4 виключено.

01.04.2015 року набрав чинності Закон України від 02.03.2015 року № 213-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення».

Пунктом 5 розділу Ш «Прикінцеві положення» цього Закону визначено, що у разі неприйняття до 01.06.2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 01.06.2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», «Про статус народного депутата України», «Про Кабінет Міністрів України», «Про судову експертизу», «Про Національний банк України», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про дипломатичну службу», Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України.

Положення пункту 5 розділу III визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним) в частині скасування з 1 червня 2015 року норм щодо призначення щомісячного довічного грошового утримання відповідно до Закону України «Про судоустрій і статус суддів», згідно з Рішенням Конституційного Суду № 4-рп/2016 від 08.06.2016.

В іншій частині вказаний пункт 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» - залишився без змін та не визнавався таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним).

Отже, з 01.06.2015 року Законом України від 02.03.2015 року № 213-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» припинені дії норм Закону України «Про державну службу» в частині, яка стосується пенсійного забезпечення державних службовців, у тому числі ст. 37-1 цього Закону, яка регламентувала підстави для проведення перерахунку пенсії державного службовця.

01.05.2016 року набрав чинності Закон України від 10.12.2015 року № 889-VIII «Про державну службу» ч. 1 ст. 90 якого встановлено, що пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Таким чином, з 01 травня 2016 року Законом України "Про державну службу" від 10 грудня 2015 року по-іншому врегульовані правовідносини, пов'язані з пенсійним забезпеченням державних службовців.

Закон України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09 липня 2003 року не містить такої підстави для перерахунку пенсії, як підвищення заробітної плати працюючих державних службовців.

Суд зазначає, що прийняття відповідачем рішення про відмову у перерахунку пенсії позивача не призвело до зменшення розміру пенсії державного службовця, яку вона отримувала до цього, і не є звуженням обсягу вже набутих нею прав та/або позбавленням її права на соціальний захист, а також суд звертає увагу на те, що як було встановлено вище, право на пенсію позивач набула не на підставі ст.37-1 Закону № 3723-ХІІ, за якою вона просить здійснити її перерахунок, а на підставі зовсім іншої законодавчої норми - ст.37 Закону № 3723-ХІІ, і в даному випадку зміна редакції ст.37-1 Закону № 3723-ХІІ, а в наступному втрата нею чинності, є зміною законодавства, що у свою чергу змінює соціально-економічні права певного кола осіб.

Водночас, при розв'язанні спірних правовідносин судом враховується й правова позиція Європейського суду з прав людини, викладена в рішенні «Великода проти України» від 03.06.2014 р., в якому Суд зазначив, що законодавчі норми можуть змінюватися, передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. зміна механізму нарахування певних видів соціальних виплат та допомоги є конституційно допустимою до тих меж, за якими ставиться під сумнів сама сутність змісту права на соціальний захист.

Крім того, у зазначеному рішенні Європейський суд став на бік держави України та, між іншим, наголосив на складній економічній ситуації в країні, а також на необхідності пошуку саме державою Україна додаткових інструментів її подолання шляхом раціонального використання бюджетних коштів та необхідності збереження «справедливого балансу» між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами щодо захисту прав і свобод окремої особи.

Таким чином, враховуючи приписи статті 90 Закону України "Про державну службу" від 10 грудня 2015 року та Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09 липня 2003 року, з 01 травня 2016 року відсутні підстави для перерахунку пенсії державним службовцям у зв'язку з підвищенням заробітної плати працюючих державних службовців.

З огляду на вищезазначене, колегія суддів приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 є необґрунтованими, безпідставними, натомість відповідачем жодних порушень діючого законодавства не допущено, у зв`язку з чим відсутні підстави для задоволення позовних вимог.

Враховуючи наведені положення діючого законодавства, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції при ухвалені постанови припустився порушень норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, у зв'язку з чим судове рішення підлягає скасуванню з ухваленням по справі нової постанови про відмову у задоволенні позовних вимог.

Відповідно до ст. 202 Кодексу адміністративного судочинства України, підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Керуючись ч. 10 ст. 183-2, ст. ст. 195, 196, 198, 202, 205, 207, 254 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного Фонду України в Ленінському районі м. Миколаєва - задовольнити.

Постанову Ленінського районного суду м. Миколаєва від 07 грудня 2016 року - скасувати.

Ухвалити по справі нову постанову, якою у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до управління Пенсійного Фонду України в Ленінському районі м. Миколаєва про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуюча суддя: О.А. Шевчук

Суддя: Л.Є. Зуєва

Суддя: А.Г. Федусик