Справа № 204/1319/16-а (2-а/204/37/16)
Суддя: Головко О.В.
Дата ухвалення: 2017-03-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

10 березня 2017 рокусправа № 204/1319/16-а

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Головко О.В.

суддів: Ясенової Т.І. Суховарова А.В.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Дніпрі на постанову Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 21 березня 2016 року в адміністративній справі

за позовом ОСОБА_1

до Управління Пенсійного фонду України в Красногвардійському районі м. Дніпропетровська

про визнання розпорядження протиправним та зобов'язання вчинити певні дії,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 у лютому 2016 року звернувся до суду з позовом, в якому просив: визнати незаконними дії Управління Пенсійного фонду України в Красногвардійському районі м. Дніпропетровська щодо перерахунку та призначення з 01 листопада 2015 року пенсії у розмірі 2836,09 грн. та скасувати розпорядження б/н від 09.10.2015, яким проведено коригування стажу і заробітку, на підставі яких розраховано пенсію в розмірі 2836,09 грн.; зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Красногвардійському районі м. Дніпропетровська провести перерахунок пенсії з листопада 2015 року з урахуванням стажу і заробітку, безпідставно виключених з розрахунку; стягнути з Управління Пенсійного фонду України в Красногвардійському районі м. Дніпропетровська кошти в сумі 243,22 грн. на відшкодування шкоди, завданої розпорядженням б/н від 09.10.2015.

Постановою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 21 березня 2016 року позов задоволено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати її та прийняти нову, якою у задоволенні позову відмовити. Апеляційна скарга ґрунтується на тому, що судом першої інстанції не надано належної оцінки обставинам справи та нормам чинного законодавства, що призвело до прийняття невірного рішення.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 з 27.02.2007 перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Красногвардійському районі м. Дніпропетровська та отримував пенсію по інвалідності, з 25.02.2009 - отримує пенсію за віком у зв'язку з досягненням пенсійного віку.

У зв'язку з отриманням у жовтні 2015 року пенсії у зменшеному розмірі, ОСОБА_1 звернувся до відповідача з заявою про надання роз'яснень.

Як вбачається з відповіді Управління Пенсійного фонду України в Красногвардійському районі м. Дніпропетровська № Є-4/01/26 від 25.01.2016, на 01 листопада 2015 року загальний розрахунок стажу ОСОБА_1 складав 44 роки 10 місяців 26 днів, відповідно розмір пенсії - 2957,70 грн.

При цьому відповідачем зазначено, що при відпрацюванні списків СПОВ в жовтні 2015 року було виявлено, що станом на вказану дату КЖЕП «Південне», на якому працював позивач, не сплачувало єдиний внесок за період з 01.03.2013 по 30.06.2013, а тому законних підстав для зарахування до страхового стажу ОСОБА_1 вказаний період роботи немає. Розпорядженням від 09.10.2015 було відкориговано стаж та заробіток ОСОБА_1, станом на 01.11.2015, розмір пенсії склав 2836,09 грн.

Надаючи оцінку правомірності дій Управління Пенсійного фонду України в Красногвардійському районі м. Дніпропетровська, колегія суддів зазначає, що відповідно до статті 1 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов'язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та (або) підлягає загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески.

Страхові внески - кошти відрахувань на соціальне страхування, збір на обов'язкове державне пенсійне страхування та страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, сплачені (які підлягають сплаті) згідно із законодавством, що діяло раніше; надходження від сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, що спрямовуються на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Згідно зі статтею 15 цього Закону платниками страхових внесків до солідарної системи є страхувальники, зазначені в статті 14 цього Закону, і застраховані особи, зазначені в частині першій статті 12 цього Закону.

Статтею 14 Закону встановлено, що страхувальниками відповідно до цього Закону, зокрема, є роботодавці: підприємства, установи і організації, створені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, об'єднання громадян, профспілки, політичні партії (у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ, організацій, об'єднань громадян, профспілок, політичних партій, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами), фізичні особи - підприємці та інші особи (включаючи юридичних та фізичних осіб - підприємців, які обрали особливий спосіб оподаткування (єдиний податок, фіксований сільськогосподарський податок), які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, або за договорами цивільно-правового характеру, - для осіб, зазначених у пунктах 1, 10, 15 статті 11 цього Закону.

Положеннями частини 6 статті 20 Закону передбачено, що перерахування страхових внесків здійснюється страхувальниками одночасно з одержанням (перерахуванням) коштів на оплату праці (виплати доходу), у тому числі в безготівковій чи натуральній формі або з виручки від реалізації товарів (послуг). При цьому фактичним одержанням (перерахуванням) коштів на оплату праці (виплати доходу) вважається одержання відповідних сум готівкою, зарахування на банківський рахунок одержувача, перерахування за дорученням одержувача на будь-які цілі, одержання товарів (послуг) або будь-яких інших матеріальних цінностей в рахунок зазначених виплат (доходу), фактичне здійснення із цих виплат (доходу) відрахувань, передбачених законодавством або за виконавчими документами, чи будь-яких інших відрахувань.

Відповідно до ч. 10 ст. 20 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» якщо страхувальники несвоєчасно або не в повному обсязі сплачують страхові внески, до них застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про сплату страхових внесків, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.

Таким чином, обов'язок щодо сплати страхових внесків покладено на роботодавця та в окремих випадках на застрахованих осіб, сплата внесків здійснюється одночасно з одержанням (перерахуванням) коштів на оплату праці (виплати доходу), при цьому у випадку порушення законодавства про сплату страхових внесків до страхувальників може бути застосовано фінансові санкції передбачені законом.

Несплата страхувальником страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування не може слугувати підставою для відмови застрахованій особі в зарахуванні періоду, за який такі внески не було сплачено, до страхового стажу, що враховується при призначенні чи перерахунку пенсії такої особи.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про протиправність дій Управління Пенсійного фонду України в Красногвардійському районі м. Дніпропетровська щодо здійснення перерахунку пенсії ОСОБА_1 без врахування страхового стажу за період роботи з 01.03.2013 по 30.06.2013 на КЖЕП «Південне», що призвело до зменшення розміру пенсії та недоотримання позивачем сум пенсії за листопад - грудень 2015 року у розмірі 243,22 грн., що свідчить про обґрунтованість позовних вимог останнього.

Крім того, судом встановлено, що згідно з платіжними дорученнями, копії яких містяться в матеріалах справи, КЖЕП «Південне» здійснювалося перерахування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування у період з березня по червень 2013 року, при цьому посилання апелянта на зарахування вказаних коштів на погашення суми недоїмки, штрафних санкцій та пені у порядку календарної черговості, суд апеляційної інстанції не знаходить такими, що спростовують висновки суду першої інстанції та обґрунтовують правомірність розпорядження від 09.10.2015.

Враховуючи сукупність викладених обставин, колегія суддів доходить висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України суд, -

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Дніпрі залишити без задоволення, а постанову Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 21 березня 2016 року в адміністративній справі № 204/1319/16-а - без змін.

Ухвала Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий: О.В. Головко

Суддя: Т.І. Ясенова

Суддя: А.В. Суховаров