Справа № 751/10617/16-а
Суддя: Парінов А.Б.
Дата ухвалення: 2017-03-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя-доповідач: Парінов А.Б.
ПОСТАНОВА

Іменем України

09 березня 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Парінова А.Б.,

суддів: Грибан І.О., Губської О.А.,

при секретарі судового засідання Приходько К.М.,

за участю позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Новозаводського районного суду м. Чернігова від 24 січня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до інспектора роти № 1 батальйону Управління патрульної поліції в м. Чернігові, Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасувати постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому просив скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення від 01.11.2016 року серії ПС 2 № 578913, що винесена інспектором роти № 1 БУПП в м. Чернігові ДПП Проскурою Б.С. і закрити справу.

Ухвалою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 24 листопада 2016 року позивачу поновлено строк на звернення з даним позовом до суду.

Постановою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 24 січня 2017 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, позивач оскаржив його в апеляційному порядку.

Апелянт, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, неправильне встановлення обставин справи, просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою позов задовольнити.

Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваної постанови суду першої інстанції, колегія суддів виходить з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що інспектором роти №1 батальйону Управління патрульної поліції в м. Чернігові Департаменту патрульної поліції Проскурою Б.С. 01.11.2016 року було складено постанову серії ПС2 №578913 у справі про адміністративне правопорушення, якою ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення ч. 1 ст. 126 КУпАП та накладено штраф у розмірі 425,00 грн. (а.с.6).

Підставою для винесення оскаржуваної постанови від 01.11.2016 року стало те, що ОСОБА_2 01.11.2016 року о 09 год. 08 хв. по вул. Реміснича, 57 у м. Чернігові не пред'явив для перевірки на вимогу поліцейського поліс обов'язкового страхування власників наземних транспортних засобів, чим порушив вимоги пп. «а» п. 2.4 ПДР України.

Вважаючи постанову у справі про адміністративне правопорушення незаконною, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Приймаючи рішення про відмову у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що оскаржувана постанова винесена відповідачем на підставі, у спосіб та в межах повноважень, передбачених законодавством, а непред'явлення страхового полісу підтверджене доказами.

Перевіряючи наведений висновок суду першої інстанції, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до частини першої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Частиною третьою статті 2 КАС України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спірні правовідносини виникли у зв'язку з винесенням відповідачем постанови у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2, якою останнього визнано винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП та застосовано штраф у розмірі 425 грн.

У вказаній постанові зазначено, що ОСОБА_2 не пред'явив для перевірки на вимогу поліцейського поліс обов'язкового страхування власників наземних транспортних засобів.

Вимоги адміністративного позову позивач обґрунтовує тим, що спірна постанова винесена без наявності доказів, що підтверджують вину у вчиненні адміністративного правопорушення, оскільки поліс ним було пред'явлено. При цьому, останній заперечує наявність у нього обов'язку пред'являти поліс обов'язкового страхування власників наземних транспортних засобів на вимогу поліцейського.

Відповідно до ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов'язані: знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Згідно п. 2.1 Правил дорожнього руху водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, реєстраційний документ на транспортний засіб, поліс (сертифікат) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Відповідно до ч. 1 ст. 126 КУпАП керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена картка»), тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Таким чином, водій зобов'язаний на вимогу поліцейського пред'явити поліс обов'язкового страхування власників наземних транспортних засобів.

Посилання ОСОБА_4 про порушення відповідачем вимог п. 21.2 ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» якою передбачено, що контроль за наявністю договорів обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється відповідними підрозділами Національної поліції при складанні протоколів щодо порушень правил дорожнього руху та оформленні матеріалів дорожньо-транспортних пригод спростовується матеріалами справи, з яких вбачається, що вимогу про надання полісу було пред'явлено при складанні постанови у справі про адміністративне правопорушення від 01.11.2016 Серії ПС № 897506 відносно ОСОБА_2 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП за порушення вимог п. 9.2 б ПДР України (не подав попереджувальний сигнал світловим покажчиком повороту відповідно напрямку при здійснені повороту ліворуч).

В судовому засіданні ОСОБА_2 зазначив, що з постановою від 01.11.2016 Серії ПС № 897506 погоджується, проте вважає незаконним притягнення його до адміністративної відповідальності за ненадання поліцейському страхового полісу.

Колегією суддів досліджено відеозапис, наданий відповідачем, на якому зафіксовано, що позивач під час складання постанови від 01.11.2016 Серії ПС № 897506 про притягнення його до відповідальності на підставі ч. 2 ст. 122 КУпАП відмовлявся надати на вимогу поліцейського поліс (сертифікат) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, проте, потім діючий поліс було надано. Лише після цього відповідачем було складено оскаржувану постанову про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Зважаючи на те, що поліс було пред'явлено позивачем до винесення оскаржуваної постанови, у відповідача були відсутні підстави для винесення оскаржуваної у даній справі постанови притягнення ОСОБА_2 до відповідальності за його непред'явлення.

Відповідно до ст. 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення.

У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог статті 245 Кодексу щодо своєчасного, всебічного, повного і об'єктивного з'ясування обставин справи, вирішення її у відповідності з законом уповноважений орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна ця особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

У наведених положеннях Кодексу визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності.

Відеозапис, наявний в матеріалах справи не підтверджує вчинення позивачем адміністративного правопорушення, а, навпаки, спростовує його вчинення.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 70 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку про невідповідність оскаржуваної постанови відповідача критеріям, передбаченим ч. 3 ст. 2 КАС України та наявність підстав для задоволення позову про її скасування.

Що стосується позовної вимоги закриття провадження по справі, то в цій частині у задоволенні позову слід відмовити, оскільки відповідно до статті 284 КУпАП вирішення питання про закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення належить до компетенції органу, що приймав рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин у адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Доводи апеляційної скарги спростовують висновки суду першої інстанції та дають підстави вважати, що висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам справи.

Згідно зі ст.ст. 198 ч. 1 п. 3, 202 ч. 1 п. п. 4 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції скасовує її та ухвалює нове рішення, якщо визнає, що висновки суду не відповідають обставинам справи, що призвело до неправильного вирішення справи.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 41, 167, 195, 196, 198, 200, 202, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Постанову Новозаводського районного суду м. Чернігова від 24 січня 2017 року скасувати.

Прийняти нову постанову.

Позов ОСОБА_2 задовольнити частково

Скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення від 01.11.2016 року серії ПС 2 № 578913, яка складена за ч. 1 ст. 126 КУпАП у відношенні ОСОБА_2.

В іншій частині позову відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя А.Б. Парінов
Судді І.О. Грибан
О.А. Губська

Постанову в повному обсязі виготовлено 13.03.2017

Головуючий суддя Парінов А.Б.

Судді: Грибан І.О.

Губська О.А.