Справа № 810/373/17
Суддя: Лапій С.М.
Дата ухвалення: 2017-02-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

810/373/17

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 лютого 2017 року № 810/373/17

Суддя Київського окружного адміністративного суду Лапій С.М., розглянувши у порядку письмового провадження в м. Києві адміністративну справу за позовом Обухівського об’єднаного Управління Пенсійного фонду України Київської області до Відкритого акціонерного товариства «Стиролбіотех» про стягнення заборгованості з відшкодування витрат на виплату та доставку пенсій, -

В С Т А Н О В И В:

Обухівське об’єднане Управління Пенсійного фонду України Київської області звернулось до суду з позовом до Відкритого акціонерного товариства «Стиролбіотех» про стягнення заборгованості з відшкодування витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, за період з 01.09.2015 по 31.01.2016 у сумі 695 409, 79 грн.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що за відповідачем рахується борг з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах за списком №2 та по наукових пенсіях.

Позивач звернувся до суду з письмовим клопотанням, яким підтримав позовні вимоги з підстав, викладених у позовній заяві, просить позов задовольнити та розглядати справу за відсутності його представника.

Відповідач, належно повідомлений про час, дату та місце розгляду справи, явку свого представника до судового засідання повторно не забезпечив, про причини неявки суд не повідомив, з клопотанням про відкладення засідання до суду не звертався.

На підставі ч. 4 ст. 122 та ч. 6 ст. 128 КАС України судом прийнято рішення про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Розглянувши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими.

Судом встановлено, що ухвалою Господарського суду Київської області від 23 серпня 2012 порушено справу про банкрутство ВАТ «Стиролбіотех».

Станом на 31.12.2013 року на підставі розрахунків фактичних витрат на виплату та доставку пенсій та картки особового рахунку страхувальника заборгованість у сумі 695 409, 79 грн. визнана Господарським судом Київської області як кредиторські вимоги, які б мали бути задоволені в другу чергу після продажу майна банкрута.

Постановою Вищого господарського суду України від 02.09.2015 у справі №Б8/104-12 про банкрутство ВАТ «Стиролбіотех» припинено провадження у справі, як безпідставно порушеного.

Згідно Розрахунків фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, виплачених за період з 01.09.2015 по 31.01.2016, у відповідача утворилася заборгованість перед Пенсійним фондом України.

Позивачем здійснено розрахунок фактичних витрат на виплату і доставку пенсії на підставі пунктів "б" - "з" статті 13 Закону України “Про пенсійне забезпечення” (список №2), згідно вимог ч. 2 Прикінцевих положень Закону України “Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування” та визначено розмір витрат за період з 01.09.2015 по 31.01.2016 в сумі 695409,79 грн., які підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача у зв’язку з виплатою та доставкою пенсії пенсіонерам.

Відповідач ознайомлений із розрахунками, що підтверджується копією рекомендованого поштового відправлення з повідомленням про вручення, проте, у добровільному порядку витрати не відшкодував.

Згідно ст. 92 Конституції України виключно законами України визначаються основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування визначаються Законом України від 09.07.2003 №1058-ІV “Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування” (Закон № 1058-ІV) зокрема: принципи та структура системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування; коло осіб, які підлягають загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню; платники страхових внесків, їх права та обов'язки; порядок нарахування, обчислення та сплати страхових внесків, стягнення заборгованості за цими внесками тощо.

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку, визначаються Законом України від 08.07.2010 № 2464-VI “Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування” (Закон № 2464-VI).

Згідно ст. 1 цього Закону єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування – це консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов'язкового державного соціального страхування в обов'язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб та членів їхніх сімей на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Відповідно до п. 2 розділу XV “Прикінцеві положення” Закону №1058-ІV пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

Згідно ст. 8 Закону України “Про пенсійне забезпечення” виплата пенсій здійснюється за рахунок коштів Пенсійного фонду України. Відшкодуванню підлягають витрати Пенсійного фонду України на виплату і доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до пункту 2 Прикінцевих положень Закону № 1058-ІV, в частині пенсій, призначених згідно з підпунктами “б”-“з” статті 13 Закону України “Про пенсійне забезпечення”.

Коло осіб, які мають право на пенсію на пільгових умовах, визначено ст. 13 Закону України № 1788-XII “Про пенсійне забезпечення”.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди підпунктом 1 пункту 2 розділу XV “Прикінцеві положення” Закону № 1058-ІV передбачено, що вказаним особам пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України “Про пенсійне забезпечення” (статтями 27 та 28).

Порядок відшкодування страхувальниками витрат Пенсійного фонду України на виплату та доставку пільгових пенсій визначено Інструкцією про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного Фонду України, затвердженою постановою Пенсійного фонду України від 19.12.2003 № 21-1.

Згідно п. 6.4 вказаної Інструкції ПФУ щорічно в повідомленнях про розрахунок сум фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, які надсилає підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом 10 днів з новопризначених пенсій, визначає розмір сум до відшкодування на поточний рік.

Підприємства згідно вимог пункту 6.8 Інструкції щомісяця до 25-го числа повинні вносити до ПФУ зазначену в повідомленні місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах. У разі зміни розміру пенсії або настання обставин, які впливають на суму відшкодування (смерть пенсіонера, зміна місця проживання та ін.), органи Пенсійного фонду повідомляють про це підприємства в місячний термін з моменту виникнення цих обставин. Суми фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за період з дати призначення пенсії до дати складання розрахунку фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону, сплачуються одночасно із оплатою фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за перший поточний місяць.

Відповідно до п. 1 ст. 1 та абз. 4 п. 1 ст. 2 Закону України від 26.06.1997 №400/97-ВР “Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування” для суб’єктів підприємницької діяльності незалежно від форм власності, їх об'єднань, бюджетних, громадських та інших установ та організацій, об'єднань громадян та інших юридичних осіб, а також фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності, які використовують працю найманих працівників, об'єктом оподаткування є також фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів "б" - "з" статті 13 Закону України “Про пенсійне забезпечення” до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого статтею 12 Закону України “Про пенсійне забезпечення”.

Отже, витрати на виплату і доставку пільгових пенсій, які відповідач відповідно до Закону № 1058-ІV зобов’язаний відшкодовувати Пенсійному фонду у розумінні цього Закону, вважаються внесками на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування (страховими внесками).

Статтями 14, 15 Закону № 1058-IV передбачено, що платниками страхових внесків до солідарної системи є страхувальники, зокрема, роботодавці - підприємства, установи та організації, створені відповідно до законодавства України.

Згідно ч. 2 ст. 6 Закону № 2464-VI, ч. 6 ст. 20 Закону №1058-IV страхувальники зобов'язані нараховувати, обчислювати і сплачувати в установлені строки та в повному обсязі страхові внески.

Абзацом 8 п. 3 ст. 106 Закону № 1058-ІV передбачено право органів Пенсійного фонду звертатись до суду з позовами про стягнення недоїмки. Аналогічне положення закріплено статтею 25 Закону України № 2464-VI.

Частиною 1 ст. 70 КАС України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Оскільки наявність у відповідача заборгованості підтверджується доказами, наявними в матеріалах справи, заперечень проти позову, будь-яких доказів на спростування обставин, викладених у позовній заяві або доказів добровільного погашення заборгованості, відповідачем не надано, тому суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, а позов таким, що підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 4 ст. 94 КАС України у справах, в яких позивачем є суб’єкт владних повноважень, а відповідачем – фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

На підставі викладеного, керуючись статтею 124 Конституції України, статтями 11, 14, 69-72, 86, 94, 97, 122, 128, 158-163, 167, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов задовольнити.

Стягнути з Відкритого акціонерного товариства «Стиролбіотех» ( ідентифікаційний код 04688648) на користь Обухівського об’єднаного Управління Пенсійного фонду України Київської області заборгованість по відшкодуванню фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, за період з 01.09.2015 по 31.01.2016 у сумі 695 409 (шістсот дев’яносто п’ять тисяч чотириста дев’ять) 79 грн.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано в установлені строки. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Київський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Лапій С.М.