Справа № 808/4231/14
Суддя: Чередниченко В.Є.
Дата ухвалення: 2017-03-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

09 березня 2017 рокусправа № 808/4231/14
Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Чередниченка В.Є.

суддів: Іванова С.М. Панченко О.М.

за участю секретаря судового засідання: Яковенко О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпро адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 24 лютого 2015 року у справі №808/4231/14 за позовом садівничого товариства «Сталеплавильник» до Вільнянської районної державної адміністрації Запорізької області, треті особи: ОСОБА_2, ОСОБА_3, відділ Держземагенства у Вільнянському районі Запорізької області, за участю прокуратури Запорізької області про скасування розпорядження в частині та зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Садівниче товариство «Сталеплавильник» (далі - СТ «Сталеплавильник») звернулося до суду з адміністративним позовом до Вільнянської районної державної адміністрації Запорізької області, треті особи ОСОБА_3, ОСОБА_2, Управління Держземагенства у Вільнянському районі Запорізької області, за участю прокуратури Запорізької області в якому просить:

- скасувати розпорядження голови Вільнянської районної державної адміністрації Запорізької області від 26.01.2010 №149 «Про затвердження технічної документації із землеустрою та передачу у власність земельних ділянок членам СТ «Сталеплавильник» на території Люцернянської сільської ради» в частині затвердження технічної документації із землеустрою та передання у власність ОСОБА_3 земельної ділянки НОМЕР_2 кадастровий номер НОМЕР_1 площею 0,06 га, порядковий номер 34 за додатком до розпорядження голови райдержадміністрації від 26.01.2010 року №149;

- зобов`язати відповідача внести зміни до розпорядження голови райдержадміністрації від 26.01.2010 року №149 «Про затвердження технічної документації із землеустрою та передачу у власність земельних ділянок членам СТ «Сталеплавильник», а саме: виключити ОСОБА_3 з додатку до розпорядження голови райдержадміністрації від 26.01.2010 року №149, відповідно до якого затверджується список громадян, яким передаються у власність земельні ділянки із земель СТ «Сталеплавильник» на території Люцернянськї сільської ради для ведення садівництва сільської ради та затверджується технічна документація із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що СТ «Сталеплавильник» розташоване на території Люцернянської сільської ради Вільнянського району Запорізької області та відповідно до державного акта на право постійного користування від 10.08.1999 виданого Вільнянською районною Радою народних депутатів Вільнянського району Запорізької області має в постійному користуванні земельну ділянку площею 5,0 гектарів землі. Земельні ділянки членів товариства мають інвентарні порядкові номери та розподілені між членами товариства в межах генерального плану відведення земельної ділянки СТ «Сталеплавильник». За ОСОБА_3 біло закріплено земельну ділянку НОМЕР_3 яка є суміжною із земельною ділянкою НОМЕР_4, яка в свою чергу, була закріплена за членом товариства ОСОБА_4, яка в серпні 2010 року вийшла із складу членів товариства, та на її місце біло прийнято ОСОБА_2 У 2009-2010 роках члени товариства, в тому числі і ОСОБА_3, розпочали оформлення права власності на закріплені за ними земельні ділянки шляхом приватизації.

26 січня 2010 року розпорядженням голови Вільнянської районної державної адміністрації №149 «Про затвердження технічної документації із землеустрою та передачу у власність земельних ділянок членам СТ «Сталеплавильник» було затверджено технічну документацію членам товариства із земель СТ «Сталеплавильник. Як з`ясувалось у подальшому, технічну документацію із землеустрою на земельну ділянку НОМЕР_3 закріплену за ОСОБА_3, було складено так, що земельні ділянка НОМЕР_4 була включена до складу (межі) ділянки НОМЕР_3. На підставі розпорядження від 26.01.2010 року №149 ОСОБА_3 було видано державний акт на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_5 відповідно до якого ОСОБА_3 стала власником земельної ділянки 0,0793 га. Земельні ділянки НОМЕР_3 та НОМЕР_4 об`єднано в одну ділянку, якій присвоєно кадастровий номер НОМЕР_1. Отже, зазначеним розпорядженням було затверджено складену з порушенням норм законодавства технічну документацію, внаслідок чого мало місце захоплення, тобто, набуття без законних для цього підстав, земельної ділянки, що знаходиться у користуванні ОСОБА_2

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 24 лютого 2015 року позов задоволено повністю.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції ОСОБА_1 оскаржила її до апеляційного суду з підстав порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просить скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі.

Апеляційна скарга фактично обґрунтована тим, що цей спір не належить розгляду в порядку адміністративного судочинства. Крім того, в доводах апеляційної скарги ОСОБА_1 зазначає про пропуск позивачем строку звернення до суду з цим позовом.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника заявника апеляційної скарги який підтримав її доводи, пояснення представника позивача який заперечував щодо її задоволення, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги та заперечень на неї, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та знайшло підтвердження під час апеляційного розгляду справи, що розпорядженням голови Вільнянської районної Державної адміністрації «Про затвердження технічної документації із землеустрою та передачу у власність земельних ділянок членам СТ «Сталеплавильник» на території Люцернянської сільської ради» від 26.01.2010 №149 затверджено громадянам технічну документацію із землеустрою щодо складання державного акта на право власності на земельні ділянки із земель с/т «Сталеплавильник» на території Любцернянської сільської ради та передано у власність земельні ділянки із земель с/т «Сталеплавильник» на території Люцернянської сільської ради для ведення садівництва, громадянам згідно з списком, що додається; дозволено організації, яка має ліцензію на виконання землевпорядних робіт, винести межі земельних ділянок в натурі (на місцевості) та виготовити державні акти на право власності на землю.

Відповідно до списку громадян, яким передаються у власність земельні ділянки із земель с/т «Сталеплавильник» на території Люцернянської сільської ради для ведення садівництва, який являється додатком до розпорядження від 26.01.2010 №149, земельні ділянки передані у власність громадянам, зокрема і ОСОБА_3.

На підставі технічної документації ОСОБА_3 видано державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,0793 га, кадастровий номер НОМЕР_1.

Розглядаючи справу, суд першої інстанції виходив з того, що спір у цій справі є публічно-правовим та належить до юрисдикції адміністративних судів. Задовольняючи позов суд першої інстанції виходив зробив висновок про невідповідність меж земельної ділянки НОМЕР_2 на початок її приватизації та на час прийняття спірного розпорядження відповідача та затвердження відповідної технічної документації із землеустрою щодо складання державного акта на право власності на земельну ділянку.

Однак, суд першої інстанції при вирішенні цієї справи не врахував наступне.

Відповідно до частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС) до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 17 КАС юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів або правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності. Вжитий у цій процесуальній нормі термін «суб'єкт владних повноважень» позначає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхню посадову чи службову особу, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень (пункт 7 частини першої статті 3 КАС).

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), відповідно, прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

Як вбачається з матеріалів справи, на підставі розпорядження від 26.01.2010 №149 ОСОБА_3 було видано державний акт на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_5 відповідно до якого ОСОБА_3 стала власником земельної ділянки 0,0793 га.

Тобто, розпорядження від 26.01.2010 №149, як рішення суб'єкта владних повноважень про передачу земельних ділянок у власність вичерпало свою дію.

Враховуючи те, що прийняте суб'єктом владних повноважень рішення від 26.01.2010 №149, вичерпало свою дію після його реалізації, суд апеляційної інстанції зробив висновок про те, що подальше оспорювання правомірності набуття фізичною особою спірної земельної ділянки має вирішуватися у порядку цивільної (господарської) юрисдикції, оскільки виникає спір про цивільне право.

Аналогічна правова позиція вже була висловлена Верховним Судом України, зокрема, у постановах від 13 січня 2016 року (справа № 21-5421а16) та від 29 листопада 2016 року (справа №3/406/-3/265а).

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 157 КАС України, суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Враховуючи те, що цей спір не має вирішуватися за правилами адміністративного судочинства, суд апеляційної інстанції зробив висновок щодо наявності підстав для закриття провадження у справі №808/4231/14 на підставі пункту 1 частини 1 статті 157 Кодексу адміністративного судочинства України.

Частиною 1 статті 203 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що постанова або ухвала суду першої інстанції скасовується в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається з підстав, встановлених відповідно статтями 155 і 157 цього Кодексу.

Згідно з частиною 3 статті 157 Кодексу адміністративного судочинства України про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу.

Частиною 2 статті 157 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що якщо провадження у справі закривається з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої цієї статті, суд повинен роз'яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд таких справ.

Відповідно до пункту 6 частини 1 статті 12 Господарського процесуального кодексу України господарським судам підвідомчі справи у спорах, що виникають із земельних відносин, в яких беруть участь суб'єкти господарської діяльності, за винятком тих, що віднесено до компетенції адміністративних судів.

Враховуючи те, що цей спір виник із земельних відносин та в ньому беруть участь суб'єкти господарської діяльності, суд апеляційної інстанції зробив висновок про те, що цей спір належить розглядати за правилами господарського судочинства.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити, постанову суд першої інстанції скасувати та постановити нову ухвалу про закриття провадження у справі №808/4231/14.

Керуючись пунктом 4 частини 1 статті 198, 203, 206 КАС України, Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 24 лютого 2015 року у справі №808/4231/14 - скасувати.

Провадження у справі №808/4231/14 - закрити.

Роз'яснити садівничому товариству «Сталеплавильник» його право на звернення до суду з цим позовом за правилами господарського судочинства.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст ухвали виготовлено 10 березня 2017 року.

Головуючий: В.Є. Чередниченко

Суддя: С.М. Іванов

Суддя: О.М. Панченко