Справа № 815/3725/16
Суддя: Мойсюк М.І.
Дата ухвалення: 2017-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

06 березня 2017 року м. Київ К/800/526/17

Суддя Вищого адміністративного суду України Мойсюк М.І., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 15 вересня 2016 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 21 грудня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Генеральної прокуратури України, Прокуратури Одеської області про визнання дій протиправними, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Генеральної прокуратури України, Прокуратури Одеської області, в якому просив суд визнати дій відповідачів протиправними, щодо невиплати йому грошової допомоги у зв'язку з виходом на пенсію за вислугою років у розмірі місячного заробітку, з якого обчислена пенсія за кожен повний рік роботи прокурором, слідчим прокуратури чи на посадах у науково-навчальних закладах прокуратури, зобов'язати Генеральну прокуратуру України та прокуратуру Одеської області здійснити нарахування та виплату грошової допомоги у зв'язку з виходом на пенсію за вислугою років у розмірі місячного заробітку, з якого обчислена пенсія за кожен повний рік роботи прокурором, слідчим прокуратури чи на посадах у науково-навчальних закладах прокуратури.

В обґрунтування своїх вимог зазначав, що відповідачі, відмовляючи у виплаті належної йому грошової допомоги у зв'язку з виходом на пенсію за вислугою років діяв протиправно, чим порушив його прав, а тому просив про задоволення позову.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 15 вересня 2016 року, залишеною без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 21 грудня 2016 року, у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі позивач, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального і порушення норм процесуального права, просить рішення судів першої та апеляційної інстанцій скасувати та ухвалити рішення про задоволення позовних вимог.

Ухвалою судді Вищого адміністративного суду України від 13 січня 2017 року зазначену касаційну скаргу залишено без руху у зв'язку невідповідністю вимогам статті 213 Кодексу адміністративного судочинства України.

Скаржникові у строк до 20 лютого 2017 року запропоновано усунути зазначені недоліки скарги та роз'яснено, що у випадку їх невиконання касаційну скаргу буде повернуто.

На виконання вимог вищезазначеної ухвали до Вищого адміністративного суду України надійшла заява скаржника, зареєстрована в канцелярії суду 17 лютого 2017 року, якою недоліки касаційної скарги усунуто.

Разом з тим, у відкритті касаційного провадження у цій справі необхідно відмовити враховуючи наступне.

За правилами частини 1 статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

При цьому, згідно з положеннями частини 3 статті 211 Кодексу адміністративного судочинства України, підставами касаційного оскарження є порушення судом норм матеріального чи процесуального права.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що позивач 6 серпня 2012 року оформив пенсію без фактичного звільнення з органів прокуратури.

Наказом прокурора Одеської області від 14 грудня 2015 року №3137к позивача звільнено з посади прокурора прокуратури м. Іллічівська у зв'язку з реорганізацією та скороченням кількості прокурорів органу прокуратури, тобто після втрати чинності частини 16 статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру», яка передбачала виплату грошової допомоги при виході на пенсію.

Доводи позивача про те, що з 6 серпня 2012 року року він отримує пенсію за вислугу років на підставі статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру», а тому має право на отримання грошової допомоги, на думку суду, є помилковими з огляду на наступне.

Відповідно до частини 16 статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру», в редакції до 1 травня 2014 року, прокурорам і слідчим у разі виходу на пенсію за вислугою років чи по інвалідності виплачувалася грошова допомога у розмірі місячного заробітку, з якого обчислена пенсія, за кожен повний рік роботи прокурором, слідчим прокуратури чи на посадах у науково - навчальних закладах прокуратури.

Законом України «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» від 27 березня 2014 року №1166-VII внесено зміни до деяких законодавчих актів України, в тому числі виключено частину 16 статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру».

Зазначені зміни до закону набули чинності з 1 травня 2014 року.

Позивач у 2012 році оформив пенсію без фактичного звільнення з органів прокуратури, в зв'язку із чим, права на отримання зазначеної допомоги у нього на той час не виникло.

Підставою виплати прокурорам і слідчим грошової допомоги було не набуття права на пенсію як такого (за наявності відповідної вислуги років), а розірвання трудового договору, тобто звільнення з посади за власним бажанням у зв'язку з виходом на пенсію за вислугою років.

Грошова допомога у зв'язку з виходом на пенсію не була за своєю суттю соціальною виплатою або пільгою, а тому висновки судів щодо відсутності підстав для задоволення позовних вимог є правильними.

Такі висновки суду узгоджуються з вимогами законодавства, яким врегульовано спірні правовідносини, відповідають дійсним обставинам справи та нормам матеріального і процесуального права, доводи касаційної скарги їх висновків не спростовують, такі ґрунтуються на помилковому трактуванні правових норм, а тому касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Відповідно до положень пункту 5 частини 5 статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

За змістом цієї норми касаційна скарга повинна містити посилання на неправильне застосування судами норм матеріального права при вирішенні справи або порушення норм процесуального права.

Виходячи зі змісту касаційної скарги та оскаржуваних судових рішень, касаційна скарга є необґрунтованою, а викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, оскільки заявник не наводить підстав, які б дозволили вважати, що суди неправильно застосували норми матеріального або порушили норми процесуального права.

Керуючись пунктом 5 частини 5 статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України,

у х в а л и в :

У відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Генеральної прокуратури України, Прокуратури Одеської області про визнання дій протиправними, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 15 вересня 2016 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 21 грудня 2016 року, відмовити.

Матеріали касаційної скарги повернути скаржнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя М.І. Мойсюк