Справа № 804/850/17
Суддя: Захарчук-Борисенко Наталія Віталіївна
Дата ухвалення: 2017-03-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 березня 2017 р. Справа № 804/850/17
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Захарчук Борисенко Н.В., розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпрі адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Дніпропетровська обласна профспілкова організація атестованих працівників органів внутрішніх справ України про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді, зобов'язання вчинити певні дії,-
31.01.2017 ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1, позивач) звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області (далі ГУНП в Дніпропетровській області, відповідач), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Дніпропетровська обласна профспілкова організація атестованих працівників органів внутрішніх справ України (далі третя особа), в якому просить:
- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області від 26.12.2016 № 362 о/с "По особовому складу" в частині звільнення ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 з Національної поліції України;
- поновити ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 на посаді начальника сектора Покровського відділення поліції Синельниківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області;
- зобов'язати головне управління Національної поліції в Дніпропетровській області нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 суму середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу з 26.12.2016 по дату поновлення на роботі.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01.02.2017 було відкрито провадження у справі та призначено до розгляду у судовому засіданні.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає про безпідставність та незаконність оскаржуваного наказу посилаючись на відсутність законних підстав для проведення та призначення атестації усіх без будь-яких виключень поліцейських; відсутність індивідуальних підстав для проведення його атестації; неврахування атестаційною комісією та ненадання всебічної оцінки матеріалам, зібраним відносно нього; порушення порядку процедури атестації та формування складу атестаційної комісії; прийняття рішення на підставі субєктивного сприйняття без надання відповідної оцінки всі матеріалам та особистим характеристикам; а також посилаючись на прийняття наказу про звільнення на підставі неправомірного рішення атестаційної комісії. Також позивач зазначив, що професійне тестування не проводилось, під час співбесіди не були поставлені питання, які розкривають ділові, професійні, особисті якості, а також можуть визначити рівень його кваліфікації.
Позивач у судове засідання зявився, заяви клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив позов задовольнити.
Представник відповідача надав письмові заперечення, в яких просив повністю відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що при проведенні атестування ОСОБА_1 атестаційною комісією були всебічно досліджені всі зібрані на нього документи: атестаційний лист, декларація про доходи, послужний список (форми №1), інформаційна довідка, висновок про результати перевірки достовірності відомостей, передбачених п.2 ч.5 ст.5 Закону України «Про очищення влади» та результати тестувань, внаслідок чого атестаційною комісією в межах своїх дискреційних повноважень одноголосно прийняте рішення, що ОСОБА_1 займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність. Мотивами прийняття такого рішення стало низьке знання позивачем законодавчої бази, виконання службових обов'язків не в повній мірі, низький рівень теоретичних знань та професійних якостей.
Представник відповідача у судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.
Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору проти розгляду справи в письмовому провадженні не заперечував, позовні вимоги просив задовольнити в повному обсязі.
Відповідно до частини 4 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.
Частиною 6 статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності сторін, в письмовому провадженні.
Розглянувши подані документи і матеріали, зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню, виходячи із наступного.
Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших субєктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.
Відповідно до п.2 ч.1 ст.17 КАС України компетенція адміністративних судів поширюється на спори з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби.
Пунктом 15 ч.1 ст.3 КАС України передбачено, що публічна служба це діяльність на державних політичних посадах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, дипломатична служба, інша державна служба, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що Наказом Головного Управління Національної поліції в Дніпропетровській області від 07.11.2015 року №1о/с відповідно до Розділу ХІ Закону №580-VIII призначено прибувшого з Міністерства внутрішніх справ, з присвоєння спеціального звання поліції в порядку переатестування та з установлення посадового окладу згідно штатного розпису, з 07.11.2015 ОСОБА_1 (А-075366), який мав спеціальне звання підполковника міліції, начальником сектора Покровського відділення поліції Синельниківського відділу поліції, присвоївши йому спеціальне звання підполковник поліції.
Наказом Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області України від 23.02.2016 №458 Про проведення атестування поліцейських Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області з метою оцінки ділових, професійних, особистих якостей поліцейських, їх освітнього та кваліфікаційного рівнів, на підставі глибокого і всебічного вивчення, визначення відповідності посадам, а також перспектив їхньої службової кар'єри при призначенні на вищу посаду, переміщення на нижчу, звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність, наказано провести атестування поліцейських ГУНП в Дніпропетровській області та підпорядкованих підрозділів.
28.07.2016 наказом Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області Про оголошення персонального складу атестаційних комісій для проведення атестування поліцейських Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області №2134 затверджено персональний склад Атестаційної комісії №7 Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області.
Відповідно до статті 17 Закону №580-VIII поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.
Судом встановлено, сторонами підтверджено, що позивачем складено Присягу поліцейського відповідно до ст.64 Закону України «Про національну поліцію».
Служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень. Рішення з питань проходження служби оформлюються письмовими наказами по особовому складу на підставі відповідних документів, перелік та форма яких установлюються Міністерством внутрішніх справ України.
Відповідно до статті 81 Закону №580-VIII первинні звання молодшого складу поліції присвоюються керівниками органів поліції, які приймають рішення про прийняття на службу в поліції, одночасно з рішенням про прийняття на службу та призначення на посаду. Військовослужбовцям та громадянам, які мають військові або спеціальні звання, класні чини, під час прийняття на службу в поліції присвоюються первинні спеціальні звання поліції, відповідні наявним у них військовим або спеціальним званням, класним чинам, у порядку, визначеному Міністерством внутрішніх справ України.
Згідно із пунктом 1.3 «Порядку присвоєння спеціальних звань та подання матеріалів для їх присвоєння», затвердженим наказом Міністерства внутрішніх справ України від 21.03.2012 року №218, який діяв до 12.03.2016 року, перші спеціальні звання начальницького складу органів внутрішніх справ присвоюються особам, уперше прийнятим або переведеним на службу в органи внутрішніх справ з міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, правоохоронних органів з наявним військовим або іншим спеціальним званням у порядку переатестування, за винятком осіб, які раніше проходили службу в системі МВС України і були відряджені до міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, правоохоронних органів для подальшого проходження служби. Такі особи зараховуються в кадри МВС України у наявному військовому чи спеціальному званні з подальшим переатестуванням.
Аналогічна норма закріплена пунктом 3 розділу І та пунктом 1 розділу ІІ «Порядку присвоєння спеціальних звань поліції та позбавлення спеціальних звань», затвердженим наказом Міністерства внутрішніх справ України від 12 березня 2016 року №177.
Таким чином, переатестування, яке зазначено в наказі від 07.11.2015 року №1о/с про прийняття позивача на службу в поліції, стосується виключно присвоєння спеціального звання поліції.
Відповідно до статті 15 Закону №580-VIII структуру територіальних органів поліції затверджує керівник поліції за погодженням з Міністром внутрішніх справ України.
Штатний розпис (штат) та кошторис територіальних органів поліції затверджує керівник поліції.
Наказом Національної поліції України від 06.11.2015 року №4 відповідно до статті 15 Закону №580-VIII затверджено тимчасові штати органів і підрозділів головних управлінь Національної поліції, у тому числі в Дніпропетровській області.
Однак, ані Законом №580-VIII, ані іншими нормативними актами не передбачено затвердження тимчасового штатного розпису або прийняття на посаду поліцейського тимчасово або під умовою.
Згідно із частиною 2 статті 56 Закону №580-VIII службові відносини особи, яка вступає на службу в поліції, розпочинаються з дня видання наказу про призначення на посаду поліцейського.
Призначення та звільнення з посад поліцейських здійснюється наказами посадових осіб, зазначених у статті 47 Закону №580-VIII. Призначення на посади поліцейських здійснюють посадові особи органів (закладів, установ) поліції відповідно до номенклатури посад, яку затверджує Міністерство внутрішніх справ України (статті 47 Закону №580-VIII).
Таким чином, з матеріалів справи вбачається, що позивача безстроково призначено на постійну, а не тимчасову посаду, та з установленням посадового окладу згідно штатного розпису, і позивач вступив на службу у поліції.
Згідно із частиною першою статті 58 Закону №580-VIII призначення на посаду поліцейського здійснюється безстроково (до виходу на пенсію або у відставку), за умови успішного виконання службових обов'язків. Строкове призначення здійснюється в разі заміщення посади поліцейського на період відсутності особи, за якою відповідно до закону зберігається посада поліцейського, та посад, призначенню на які передує укладення контракту (частина друга статті 58 Закону). У звязку з неподанням органом поліції-відповідачем доказів того, що позивач був призначений на одну з посад, передбачених частиною другою статті 58 Закону, посилання відповідача на те, що позивач був призначений у тимчасовий штат на відповідну посаду поліцейського, у тому числі у порядку переатестування, є необґрунтованим, а також не свідчить про прийняття позивача на службу на тимчасовій основі.
Закон №580-VIII визначає способи перевірки кандидата на службу в поліції, при просуванні по службі, або вирішенні питань відповідності займаної посаді поліцейського.
Так, відповідно до статей 51, 52 Закону №580-VIII для забезпечення прозорого добору (конкурсу) та просування по службі поліцейських на підставі об'єктивного оцінювання професійного рівня та особистих якостей кожного поліцейського, відповідності їх посаді, визначення перспективи службового використання в органах поліції утворюються постійні поліцейські комісії.
З метою добору осіб, здатних професійно виконувати повноваження поліції та посадові обов'язки за відповідною вакантною посадою, у випадках, передбачених цим Законом, проводиться конкурс на службу в поліції та/або на зайняття вакантної посади.
Комплектуванню в порядку просування по службі посад молодшого, середнього та вищого складу поліції, крім випадку, передбаченого частиною третьою вказаної статті, за рішенням керівника, уповноваженого призначати на такі посади, може передувати або проведення конкурсу, або проведення атестації.
Просування по службі це переміщення поліцейських на вищу посаду, що вбачається із статті 65 Закону №580-VIII.
Однак, в заявленому спорі не йдеться про просування/призначення поліцейського на вищу посаду.
Матеріалами справи підтверджено, що позивач прийнятий на службу в поліцію з 07.11.2015.
Відповідно до Атестаційного листа ОСОБА_1 за час служби в ОВС та на займаній посаді зарекомендував себе з позитивного боку як досвідчений, дисциплінований, ініціативний , вимогливий до себе та підлеглих працівник. Має достатній рівень професійної підготовки та практичний досвід роботи, в тому числі на керівних посадах. Відповідно до вимог наказів та вказівок керівництва безпосередньо здійснював організацію роботи інспекторським складом, вносив на розгляд керівництва необхідні пропозиції щодо вирішення проблемних питань організації служби та вживав заходи направлені на покращення службової діяльності. Визначається схильністю до аналітично організаційної роботи, яку виконує на досить високому рівні та завжди намагається допомогти громадянам, які звертаються за допомогою до правоохоронних органів та підлеглим працівникам у вирішенні службових питань. Працює, не рахуючись з особистим часом. У службовій діяльності суворо дотримується вимог чинного законодавства. В роботі завжди вміє виділити головне і спрямувати зусилля на виконання поставленого запитання. На критику в свою адресу реагує вірно. За характером старанний, врівноважений, вміє стримувати емоції. У спілкуванні з громадянами та співробітниками завжди чемний, тактовний, розсудливий, у колективі користується повагою, авторитетом та довірою.
З інформаційної довідки від 29.02.2016 вбачається, що у позивача відсутні діючі дисциплінарні стягнення, заохочувався 9 разів.
Отже, зазначені судом обставини спростовують твердження атестаційної комісії про низькі показники службової діяльності, а надані позивачем відповіді на поставлені питання не дають однозначного висновку про низький рівень теоретичних знань та професійних якостей, незнання законів України, кримінального процесуального кодексу України та нормативно-правових актів, які регламентують діяльність на займаній посаді.
Вирішуючи спір по суті, суд виходить із того, що відповідно до статті 6 та 19 Конституції України органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.
Суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави, а також принципом законності, відповідно до якого суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України.
Випадки проведення атестування визначені частиною 2 статті 57 Закону №580-VIII, при цьому при призначенні атестування позивача судом не встановлено існування обставин для вирішення питання про переміщення на нижчу посаду через службову невідповідність або для вирішення питання про звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність.
Поряд з цим, приймаючи рішення атестаційна комісія не надала оцінку висновкам позивача, не обґрунтувала непогодження із позитивним висновком. Негативна оцінка ділових, професійних, особистих якостей поліцейського, його освітнього та кваліфікаційного рівнів, що надана атестаційною комісією, не узгоджується з доказами про позитивну оцінку щодо цього ж поліцейського. При цьому атестаційною комісією в рішенні не наведено мотивів неврахування таких обставин. Оскільки докази мають відповідати критеріям належності та допустимості, мотиви прийняття рішення мають бути викладені в самому рішенні, і не можуть бути в подальшому пояснені членами атестаційної комісії.
Доводи відповідача щодо правомірності призначення атестування у зв'язку із скороченою процедурою прийняття позивача на службу у поліцію та відсутності обмежень у кількості атестувань, як підстава проведення спірного атестування, не можуть вважатись обґрунтованими у зв'язку із відсутністю нормативного підґрунтя ініціювання проведеного атестування.
Крім того, Закон №580-VIII не встановлює випадки ініціювання проведення атестування для вирішення питання відповідності займаної посаді.
Суд зазначає, що працівники, які виявили бажання проходити службу в поліції, за умови відповідності вимогам до поліцейських, визначених Законом України «Про національну поліцію» упродовж трьох місяців з дня опублікування цього Закону можуть бути прийняті на службу до поліції шляхом видання наказів про призначення за їх згодою чи проходження конкурсу на посади, що заміщуються поліцейськими у будь-якому органі (закладі, установі) поліції».
Суд вважає, що Законом України «Про національну поліцію» прямо та безпосередньо передбачено, що одним їх варіантів потрапляння працівників міліції на службу до поліції є переатестація. Подаючи заяву про бажання проходити службу в поліції, працівник міліції тим самим ініціює проведення щодо нього атестування з однієї з підстав, що передбачена частиною другою статті 57 Закону України «Про національну поліцію». На думку суду, чинне законодавство не містить будь-яких заборон на проведення атестації поліцейських за власним бажанням за будь якою з цих підстав. Орган поліції із врахуванням бажання позивача на проходження атестування не мав будь-яких прав відмовити йому у проходженні такого атестування.
Також суд приходить до висновку про протиправність оскаржуваного наказу Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області від 26.12.2016 № 362 о/с "По особовому складу" в частині звільнення ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 з Національної поліції України та як наслідок необхідність його скасування.
Відповідно до положень ст.235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у звязку з повідомленням про порушення вимог Закону України Про запобігання корупції іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.
При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.
У разі визнання формулювання причини звільнення неправильним або таким, що не відповідає чинному законодавству, у випадках, коли це не тягне за собою поновлення працівника на роботі, орган, який розглядає трудовий спір, зобов'язаний змінити формулювання і вказати в рішенні причину звільнення у точній відповідності з формулюванням чинного законодавства та з посиланням на відповідну статтю (пункт) закону. Якщо неправильне формулювання причини звільнення в трудовій книжці перешкоджало працевлаштуванню працівника, орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату йому середнього заробітку за час вимушеного прогулу в порядку і на умовах, передбачених частиною другою цієї статті.
Рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, прийняте органом, який розглядає трудовий спір, підлягає негайному виконанню.

Таким чином, аналіз зазначених правових норм у їх сукупності з положеннями ст.43 Конституції України дає підстави для висновку про те, що за змістом ч.1 ст.235 КЗпП України працівник підлягає поновленню на попередній роботі у разі незаконного звільнення, під яким слід розуміти як звільнення без законної підстави, так і звільнення з порушенням порядку, установленого законом.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.256 КАС України постанови про поновлення на посаді у відносинах публічної служби; присудження виплати заробітної плати, іншого грошового утримання у відносинах публічної служби - у межах суми стягнення за один місяць виконуються негайно.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заявленого позову.

Керуючись ст. ст. 160-163, 122, 128, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Дніпропетровська обласна профспілкова організація атестованих працівників органів внутрішніх справ України про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді, зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області від 26.12.2016 № 362 о/с "По особовому складу" в частині звільнення ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 з Національної поліції України.

Поновити ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 на посаді начальника сектора Покровського відділення поліції Синельниківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області.

Зобов'язати головне управління Національної поліції в Дніпропетровській області нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 суму середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу з 26.12.2016 по 01.03.2017.

Постанову суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді начальника сектора Покровського відділення поліції Синельниківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області звернути до негайного виконання.

Постанова суду набирає законної сили відповідно до вимог ст.254 КАС України та може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд в порядку та строки, передбачені ст.186 КАС України.

Суддя ОСОБА_2