Справа № 815/3335/16
Суддя: Рецебуринський Ю.Й.
Дата ухвалення: 2017-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

06 березня 2017 року м. Київ К/800/6504/17

Суддя Вищого адміністративного суду України Рецебуринський Ю.Й. перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 29 листопада 2016 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 14 лютого 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області про визнання неправомірним та скасування наказу, зобов'язання прийняти рішення,

В С Т А Н О В И В:

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 29 листопада 2016 року, залишеною без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 14 лютого 2017 року, відмовлено у задоволенні позову.

ОСОБА_1 подав касаційну скаргу, в якій просить скасувати вказані судові рішення і постановити нове судове рішення про задоволення позову в повному обсязі.

Відповідно до положень пункту 5 частини п'ятого статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Вирішуючи спір, суди попередніх інстанцій виходили з того, що позивачем не наведено фактів та обставин, які можна розцінювати як переконливі докази обґрунтованих його побоювань стати жертвою переслідувань, а причини, які позивач зазначає щоб залишитись в Україні не пов'язані з його обґрунтованими побоюваннями стати жертвою переслідувань за ознаками раси, віросповідання, національності, громадянства (підданства), належності до певної соціальної групи або політичних переконань. Таким чином, відповідачем обґрунтовано відмовлено у прийнятті заяви про визнання позивача біженцем або особою, яка потребує додаткового, з огляду на відсутність підстав, передбачених пунктами 1, 13 частини 1 статті 1 Закону України від 8 липня 2011 року 3671-VІ "Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту". До приїзду на територію України позивач перебував на території Російської Федерації, тобто перебував у третій безпечній країні, однак, не звертався до компетентних органів влади з клопотанням про надання статусу біженця або особи, що потребує додаткового захисту. Абзацом 6 статті 6 Закону України "Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту" передбачено, що статус біженця або додатковий захист не надається особі, яка до прибуття в Україну з наміром набути статус біженця перебувала у третій безпечній країні.

Виходячи зі змісту касаційної скарги та оскаржуваних судових рішень, касаційна скарга є необґрунтованою, а викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, оскільки заявник не навів підстав, які б дозволили вважати, що суди неправильно застосували норми матеріального або процесуального права, у тому числі з порушеного позивачем питання.

За наведених обставин у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити.

Керуючись статтею 213, пунктом 5 частини п'ятої статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України,

У Х В А Л И В :

Відмовити у відкритті провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 29 листопада 2016 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 14 лютого 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області про визнання неправомірним та скасування наказу, зобов'язання прийняти рішення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття та оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.Й. Рецебуринський