Справа № 808/2434/16
Суддя: Мороз В.Ф.
Дата ухвалення: 2017-02-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

808/2434/16

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ

УХВАЛА

21 лютого 2017 року м. Київ К/800/4528/17

Суддя Вищого адміністративного суду України Мороз В.Ф., перевіривши касаційну скаргу Державного підприємства "Запорізький державний авіаційний ремонтний завод "Мігремонт" на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 07 вересня 2016 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 31 січня 2017 року у справі за позовом Державного підприємства "Запорізький державний авіаційний ремонтний завод "Мігремонт" до Державної фінансової інспекції в Запорізькій області про визнання протиправною та скасування вимоги, визнання дій неправомірними,

встановив:

ДП «ЗДАРЗ" «Мігремонт» звернулось з позовом до до суду, в якому просило визнати протиправною та скасувати вимогу ДФІ у Запорізькій області про усунення виявлених порушень, викладених в листі від 26.04.2016 №08-07-14-14/2355, а дії щодо відображення в акті ревізії та зазначеному листі необґрунтованих висновків про порушення приписів законодавства неправомірними.

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 07.09.2016, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 31.01.2017 у задоволення позову відмовлено.

У касаційній скарзі ДП "ЗДАРЗ "Мігремонт", не погоджуючись з даними рішеннями, посилаючись на допущені судами порушення норм матеріального і процесуального права, просить скасувати судові рішення першої та апеляційної інстанції, та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити.

У відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з огляду на наступне.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що ДП «ЗДАРЗ «Мігремонт» зареєстроване як юридична особа та перебуває на обліку в ДПІ у Шевченківському районі м.Запоріжжя ГУ ДФС у Запорізькій області. Посадовими особами ДФС у Запорізькій області, відповідно до підпункту 1.2.6.1 Плану контрольно-ревізійної роботи Держфінінспекції в Запорізькій області на ІV квартал 2015 року, проведено ревізію фінансово-господарської діяльності ДП «ЗДАРЗ «Мігремонт» за період з 01.08.2014 по 30.11.2015.

За результатами вказаної перевірки складено акт від 25.03.2016 №07-21/1.

Листом ДФІ в Запорізькій області від 26.04.2016 за вих. № 08-07-14-14/2355 директору ДП «ЗДАРЗ «Мігремонт» пред’явлено вимогу про усунення виявлених порушень в установленому законом порядку. Вичерпну інформацію про вжиті заходи з усунення порушення разом з завіреними копіями підтверджуючих первинних, розпорядчих та інших документів надати до Держфінінспекції в Запорізькій області до 27.05.2016.

Відповідно до статті 2 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» головними завданнями органу державного фінансового контролю є: здійснення державного фінансового контролю за використанням і збереженням державних фінансових ресурсів, необоротних та інших активів, правильністю визначення потреби в бюджетних коштах та взяттям зобов'язань, ефективним використанням коштів і майна, станом і достовірністю бухгалтерського обліку і фінансової звітності у міністерствах та інших органах виконавчої влади, державних фондах, фондах загальнообов'язкового державного соціального страхування, бюджетних установах і суб'єктах господарювання державного сектору економіки, а також на підприємствах, в установах та організаціях, які отримують (отримували у періоді, який перевіряється) кошти з бюджетів усіх рівнів, державних фондів та фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування або використовують (використовували у періоді, який перевіряється) державне чи комунальне майно (далі - підконтрольні установи), за дотриманням бюджетного законодавства, дотриманням законодавства про державні закупівлі, діяльністю суб'єктів господарської діяльності незалежно від форми власності, які не віднесені законодавством до підконтрольних установ, за судовим рішенням, ухваленим у кримінальному провадженні.

Пунктом 7 статті 10 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» передбачено, що державній фінансовій інспекції надано право пред’являти керівникам та іншим службовим особам підконтрольних установ, що ревізуються, вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства з питань збереження і використання державної власності та фінансів, вилучати в судовому порядку до бюджету виявлені ревізіями приховані і занижені валютні та інші платежі, ставити перед відповідними органами питання про припинення бюджетного фінансування і кредитування, якщо отримані підприємствами, установами та організаціями кошти і позички використовуються з порушенням чинного законодавства.

Згідно пункту 8 статті 10 вказаного Закону передбачає право державної фінінспекції порушувати перед відповідними державними органами питання про визнання недійсними договорів, укладених із порушенням законодавства, у судовому порядку стягувати у дохід держави кошти, отримані підконтрольними установами за незаконними договорами, без установлених законом підстав та з порушенням законодавства.

Процедуру проведення інспектування в міністерствах та інших органах виконавчої влади, державних фондах, фондах загальнообов’язкового державного соціального страхування, бюджетних установах і у суб’єктів господарювання державного сектору економіки, а також на підприємствах, в установах та організаціях, які отримують (отримували в період, який перевіряється) кошти з бюджетів всіх рівнів, державних фондів або використовують (використовували у період, який перевіряється) державне чи комунальне майно (далі – підконтрольні установи), а на підставі рішення суду – в інших суб’єктів господарювання визначає Порядок проведення інспектування державною фінансовою інспекцією, її територіальними органами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 квітня 2006 року № 550.

Потоженнями пункту 3 Порядку передбачено, що планова виїзна ревізія - ревізія у підконтрольних установах, яка передбачена у плані проведення заходів державного фінансового контролю і проводиться за місцезнаходженням такої підконтрольної установи чи за місцем розташування об'єкта права власності, стосовно якого проводиться ревізія, не частіше ніж один раз на календарний рік.

Пунктом 16 Порядку встановлено, що ревізія проводиться шляхом: документальної перевірки, що передбачає контроль за установчими, фінансовими, бухгалтерськими (первинними і зведеними) документами, статистичною, фінансовою та бюджетною звітністю, господарськими договорами, розпорядчими та іншими документами об'єкта контролю, пов'язаними з плануванням і провадженням фінансово-господарської діяльності, веденням бухгалтерського обліку, складенням фінансової звітності (далі - документи об'єкта контролю). У разі ведення бухгалтерського обліку з використанням електронних засобів зберігання і обробки інформації на вимогу посадової особи органу державного фінансового контролю керівник об'єкта контролю повинен забезпечити оформлення відповідних документів на паперовому носії. Надання документів об'єкта контролю посадовим особам органу державного фінансового контролю забезпечується керівником об'єкта чи його заступником.

За правилами пунктів 45, 46 Порядку проведення інспектування у міру виявлення ревізією порушень законодавства посадові особи органу державної контрольно-ревізійної служби, не чекаючи закінчення ревізії, мають право усно рекомендувати керівникам об’єкта контролю невідкладно вжити заходів для їх усунення та запобігання у подальшому. Якщо ж вжитими в період ревізії заходами не забезпечено повне усунення виявлених порушень, контролюючим органом у строк не пізніше ніж 10 робочих днів після реєстрації акта ревізії, а у разі надходження заперечень (зауважень) до нього – не пізніше ніж 3 робочих дні після надіслання висновків на такі заперечення (зауваження) надсилається об’єкту контролю письмова вимога щодо усунення виявлених ревізією порушень законодавства із зазначенням строку зворотного інформування.

Відповідно до пункту 50 Порядку за результатами проведеної ревізії у межах наданих прав контролюючі органи вживають заходів для забезпечення, зокрема, звернення до суду в інтересах держави щодо усунення виявлених ревізією порушень законодавства з питань збереження і використання активів, а також стягнення у дохід держави коштів, одержаних за незаконними договорами, без встановлених законом підстав або з порушенням вимог законодавства.

З аналізу вищевказаних норм чинного законодавства вбачається, що вимога органу державного фінансового контролю спрямована на коригування роботи підконтрольної організації та приведення її у відповідність із вимогами законодавства і у цій частині вона є обов’язковою до виконання.

Щодо відшкодування виявлених збитків, завданих державі чи об’єкту контролю, то про їх наявність може бути зазначено у вимозі, але вони не можуть бути примусово стягнуті шляхом пред’явлення вимоги. Такі збитки відшкодовуються у добровільному порядку або шляхом звернення до суду з відповідним позовом.

Аналіз норм законодавства дає підстави дійти висновку, що обов’язкова до виконання вимога державної фінансової інспекції в частині встановлення порушень законодавства, виявлених ревізією та шляхів їх усунення, є правовим актом індивідуальної дії суб’єкта владних повноважень, а отже може бути оскаржена до суду.

Однак, пункти вимоги про усунення порушень від 26.04.2016 № 08-07-14-14/2355 вказують на виявлені збитки та їхній розмір.

Позивачем вказана вимога оскаржується з мотивів відсутності факту заподіяння збитків під час здійснення господарської діяльності.

Зважаючи на те, що збитки стягуються у судовому порядку за позовом органу державного фінансового контролю, правильність їх обчислення перевіряє суд, який буде розглядати такий позов, а не позов підконтрольної установи про визнання вимоги протиправною.

Аналогічна правова позиція висловлена у постановах Верховного Суду України у постановах від 15.04.2014, 13.05.2014, 18.09.2014 та 07.10.2014 (справи № 21-40а14, 21-89а14, 21-332а14 та 21-368а14).

Щодо позовних вимог про визнання протиправними дій, слід зазначити наступне.

Неодмінним елементом правовідносин є їх зміст, тобто суб'єктивне право особи та її юридичний обов'язок. Відтак, судовому захисту підлягає суб'єктивне право особи, яке порушується у конкретних правовідносинах.

Позивач на власний розсуд визначає чи порушені його права рішеннями, дією або бездіяльністю суб'єкта владних повноважень. Водночас, задоволення відповідних вимог особи можливе лише в разі об'єктивної наявності порушення, тобто встановлення, що рішення, дія або бездіяльність протиправно породжують, змінюють або припиняють права та обов'язки у сфері публічно-правових відносин.

При цьому, за відсутності об'єктивного порушення прав чи законних інтересів особи її вимоги не підлягають задоволенню.

З огляду на викладене, судовому захисту в адміністративних судах України підлягають порушені права, свободи та законні інтереси особи в публічно-правових відносинах, що має місце лише у тому випадку, коли сталися зміни стану суб'єктивних прав та обов'язків особи, тобто відбулось припинення чи неможливість реалізації її права та/або виникнення додаткового обов'язку в публічно-правових відносинах.

До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, які породжують, змінюють або припиняють права та обов'язки у сфері публічно-правових відносин, вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, якщо позивач вважає, що цими рішеннями, діями чи бездіяльністю його права чи свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав чи свобод.

Отже, в даному випадку дії Державної фінансової інспекції в Запорізькій області, щодо відображення в акті ревізії висновків про порушення чинного законодавства не порушують прав позивача.

Таким чином, відсутні підстави для задоволення позовних вимог, оскільки питання про наявність порушення, наявність та розмір збитків тощо, мають бути досліджені судом при розгляді справи за позовом ДФІ в Запорізькій області до підконтрольної установи про стягнення коштів.

Пунктом 5 частини 5 статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

За змістом цієї норми касаційна скарга повинна містити посилання на помилкове та/або неправильне застосування норм матеріального права при вирішенні справи та/або порушення судами норм процесуального права (у разі оскарження судового рішення по суті –пояснення, яким чином такі порушення вплинули на правильність вирішення справи).

Виходячи зі змісту касаційної скарги та оскаржуваних судових рішень, які відповідають усталеній практиці Вищого адміністративного суду України у цій категорії справ, ця касаційна скарга є необґрунтованою, а викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, оскільки заявник не наводить підстав, які б дозволили вважати, що суди неправильно застосували норми матеріального або процесуального права.

Керуючись статтями 211, 213, пунктом 5 частини 5 статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України,

ухвалив:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за скаргою Державного підприємства "Запорізький державний авіаційний ремонтний завод "Мігремонт" на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 07 вересня 2016 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 31 січня 2017 року у справі за позовом Державного підприємства "Запорізький державний авіаційний ремонтний завод "Мігремонт" до Державної фінансової інспекції в Запорізькій області про визнання протиправною та скасування вимоги. визнання дій неправомірними.

Копію ухвали разом з доданими до касаційної скарги матеріалами направити скаржнику.

Ухвала може бути переглянута Верховним Судом України у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В.Ф. Мороз