Справа № 1329/4352/12
Суддя: Штульман І.В.
Дата ухвалення: 2017-03-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"01" березня 2017 р. м. Київ К/800/6978/14

Вищий адміністративний суд України в складі колегії суддів:

головуючого: Штульман І.В. (доповідач),
суддів: Олексієнка М.М.,
Рецебуринського Ю.Й.,

розглянувши в касаційній інстанції в порядку письмового провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , третя особа Яворівська квартирно-експлуатаційна частина району, про скасування рішення та поновлення на квартирному обліку, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Яворівського районного суду Львівської області від 5 березня 2013 року та постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 21 січня 2014 року,

в с т а н о в и в :

У вересні 2012 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, у якому просив визнати недійсним пункт 2 рішення житлової комісії військової частини НОМЕР_1 від 28 травня 2012 року № 20 в частині виключення його разом із сім`єю у складі трьох осіб з квартирного обліку та зобов`язати житлову комісію військової частини НОМЕР_1 поновити його на квартирному обліку, як такого, який перебуває складом сім`ї три особи на квартирному обліку у військовій частині НОМЕР_1 в загальній черзі та на першочерговому забезпеченні житлом з 18 квітня 2008 року.
Постановою Яворівського районного суду Львівської області від 5 березня 2013 року в задоволенні позову відмовлено.
Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 21 січня 2014 року постанову Яворівського районного суду Львівської області від 5 березня 2013 року скасовано, прийнято нову постанову, якою в задоволенні позову відмовлено повністю.
У касаційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить Вищий адміністративний суд України скасувати постанову Яворівського районного суду Львівської області від 5 березня 2013 року та постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 21 січня 2014 року і прийняти нову постанову, якою позов задовольнити.
Військовою частиною НОМЕР_1 подано письмове заперечення на зазначену касаційну скаргу, відповідач просить таку залишити без задоволення, а постанову суду апеляційної інстанції без змін.
Касаційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.
Судами встановлено, що наказом командира військової частини НОМЕР_2 від 4 жовтня 2010 року № 39-ПМ старшину військової служби за контрактом ОСОБА_1 звільнено з військової служби у запас за пунктом «а» частини 6 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25 березня 1992 року № 2232-XII (у зв`язку із закінченням строку контракту).
Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 1 листопада 2010 року позивача з 1 листопада 2010 року виключено зі списків особового складу частини, всіх видів забезпечення та направлено для зарахування на військовий облік до Яворівсько-Мостиського ОРВК Львівської області.
Постійним житлом ОСОБА_1 не забезпечений, звільнений із залишенням на квартирному обліку для позачергового одержання житла за рахунок житлового фонду Міністерства оборони України.
Відповідно до розрахунку № 285 вислуги років військовослужбовця на пенсію загальна вислуга років позивача складає 19 років 10 місяців 4 дні.
Згідно довідки про перевірку житлових умов від 18 квітня 2008 року сім`я ОСОБА_1 у складі трьох осіб потребує поліпшення житлових умов.
Протоколом № 49 (пункт 3) засідання житлової комісії військової частини НОМЕР_1 від 18 квітня 2008 року постановлено зарахувати старшого сержанта військової служби за контрактом ОСОБА_1 на квартирний облік у військовій частині НОМЕР_1 в загальній черзі та на першочергове отримання житлової площі з 18 квітня 2008 року зі складом сім`ї три особи на підставі пункту 3.4 та пункту 4.3 наказу Міністра оборони України від 6 жовтня 2006 року № 577.
Відповідно до протоколу № 91 (пункт 2) засідання житлової комісії військової частини НОМЕР_1 від 9 листопада 2010 року старшого сержанта військової служби за контрактом ОСОБА_1 , перебуваючого на квартирному обліку у військовій частині НОМЕР_1 складом сім`ї три особи в загальній черзі та на першочерговому забезпеченні житлом з 18 квітня 2008 року, зараховано на першочергове забезпечення житлом з 9 листопада 2010 року на підставі пункту 3.10 наказу Міністра оборони України від 6 жовтня 2006 року № 577.
Згідно протоколу № 93 (пункт 4) засідання житлової комісії військової частини НОМЕР_1 від 7 грудня 2010 року відмінено пункт 2 рішення від 9 листопада 2010 року № 91 і поновлено старшого сержанта запасу ОСОБА_1 на квартирному обліку складом сім`ї три особи в загальній черзі та на першочерговому забезпеченні житлом з 18 квітня 2008 року.
Яворівська квартирно-експлуатаційна частина району листом від 23 квітня 2012 року № 895 повідомила командира військової частини НОМЕР_1 , голову житлової комісії військової частини НОМЕР_1 про те, що у військовій частині НОМЕР_1 перебуває на квартирному обліку старшина запасу ОСОБА_1 , який зарахований на квартирний облік після набрання чинності Законом України «Про внесення змін до статті 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 24 червня 2004 року № 1865-IV, та має вислугу на військовій службі менше 20 календарних років.
Згідно протоколу № 20 (пункт 2) засідання житлової комісії військової частини НОМЕР_1 від 28 травня 2012 року старшого сержанта запасу ОСОБА_1 , перебуваючого на квартирному обліку у військовій частині НОМЕР_1 складом сім`ї три особи в загальній черзі та на першочерговому забезпеченні житлом з 18 квітня 2008 року, виключено з квартирного обліку на підставі підпункту 5 пункту 2.19 наказу Міністра оборони України від 30 листопада 2011 року № 737.
Вирішуючи спір суд першої інстанції дійшов висновку, що так як позивач ОСОБА_1 зарахований на квартирний облік після 1 січня 2005 року та на час звільнення з військової служби у запас не досяг 20 років вислуги на військовій службі в календарному обчисленні, то його підставно знято з квартирного обліку за місцем військової служби у військовій частині НОМЕР_1 .
Суд апеляційної інстанції погодився з висновками суду першої інстанції про правомірність оспорюваного рішення відповідача та про відсутність підстав

для скасування такого рішення і поновлення ОСОБА_1 на квартирному обліку. При цьому апеляційний суд встановив, що судом першої інстанції порушена предметна підсудність розгляду цієї справи.
Суди першої та апеляційної інстанцій, розглядаючи справу по суті заявлених позовних вимог, помилково виходили з того, що дана справа підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, з огляду на наступне.
За приписами абзаців першого та сьомого частини 1 статті 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20 грудня 1991 року № 2011-XII держава забезпечує військовослужбовців жилими приміщеннями або за їх бажанням грошовою компенсацією за належне їм для отримання жиле приміщення на підставах, у порядку і відповідно до вимог, встановлених Житловим кодексом Української РСР та іншими нормативно-правовими актами.
Порядок забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей жилими приміщеннями, а також розмір і порядок виплати військовослужбовцям грошової компенсації за піднайом (найом) ними жилих приміщень визначаються Кабінетом Міністрів України.
Згідно пункту 2 Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 3 серпня 2006 року № 1081 (далі Порядок), військовослужбовці та члени їх сімей забезпечуються службовими житловими приміщеннями, що відповідають вимогам житлового законодавства. З цією метою у кожній військовій частині формується фонд службового житла.
У пункті 22 Порядку встановлено, що облік військовослужбовців, які потребують поліпшення житлових умов (далі облік), ведеться у військових частинах та квартирно-експлуатаційних органах.
Відповідно до пункту 24 Порядку військовослужбовці зараховуються на облік згідно з рішенням житлової комісії військової частини, яке затверджується командиром військової частини. У рішенні зазначаються дата зарахування на облік, склад сім`ї, підстави для зарахування на облік, вид черговості (загальна черга, в першу чергу, поза чергою), а також підстави включення до списків осіб, що користуються правом першочергового або позачергового одержання житлових приміщень, а в разі відмови в зарахуванні на облік підстави відмови з посиланням на відповідні норми законодавства.
За загальним правилом у порядку цивільного судочинства суди вирішують справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, у яких хоча б одна зі сторін є фізичною особою, зокрема, спори, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також із інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства (статті 3, 15 Цивільного процесуального кодексу України).
Отже, у порядку цивільного судочинства можуть розглядатися будь-які справи, у яких хоча б одна зі сторін є фізичною особою, якщо їх вирішення не віднесено до інших видів судочинства.
Житлові спори особливий різновид спорів, що стосується житлових прав та інтересів громадян і організацій.
У порядку цивільного судочинства розглядаються спори щодо права особи на житло (приватизація житла, взяття на облік громадян, які потребують поліпшення житлових умов, або зняття з такого обліку, надання житла, користування жилим приміщенням у будинку державного чи приватного жилого фонду, житлово-будівельних кооперативів, у гуртожитках, встановлення автономного опалення у приміщенні державного житлового фонду, зняття з реєстраційного обліку місця проживання за наявності спору, зобов`язання органу влади чи органу місцевого самоврядування здійснити необхідні дії щодо утримання в належному стані житлового будинку, виселення, а також спори щодо забезпечення житлових прав мешканців гуртожитків тощо).
Такі спори є житловими (цивільними) спорами, незалежно від участі у справі суб`єкта владних повноважень як відповідача.
З аналізу наведених правових норм слідує висновок, що спори про зняття з квартирного обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, та про поновлення на квартирному обліку підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства, оскільки у такому випадку особа звертається до суду за захистом порушеного цивільного права. Отже, цей спір не стосується захисту прав, свобод та інтересів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єкта владних повноважень, а пов`язаний з вирішенням питання щодо права на житло.
Аналогічні за змістом висновки щодо застосування зазначених норм права містяться в постановах Верховного Суду України від 16 грудня 2015 року (справа № 6-2139цс15), від 23 лютого 2016 року (справа № 21-6551а15) та від 2 березня 2016 року (справа № 6-14цс16).
Відповідно до частини 1 статті 228 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції скасовує судові рішення в касаційному порядку і залишає позовну заяву без розгляду або закриває провадження у справі з підстав, встановлених статтями 155 і 157 цього Кодексу.
Згідно пункту 1 частини 1 статті 157 Кодексу адміністративного судочинства України суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.
На підставі наведеного, рішення судів попередніх інстанцій підлягають скасуванню із закриттям провадження у справі на підставі пункту 1 частини 1 статті 157 Кодексу адміністративного судочинства України.
Керуючись статтями 157, 222, 223, 228, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

у х в а л и в :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.
Постанову Яворівського районного суду Львівської області від 5 березня 2013 року та постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 21 січня 2014 року скасувати.
Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , третя особа Яворівська квартирно-експлуатаційна частина району, про скасування рішення та поновлення на квартирному обліку закрити.
Роз`яснити позивачеві право на звернення до суду в порядку цивільного судочинства.
Ухвала набирає законної сили через п`ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, і може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строк та у порядку, визначеними статтями 237-2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: Штульман І.В.

Судді: Олексієнко М.М.

Рецебуринський Ю.Й.