Справа № 635/7463/16-а
Суддя: Мельнікова Л.В.
Дата ухвалення: 2017-02-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2017 р.Справа № 635/7463/16-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Мельнікової Л.В.

суддів - Бенедик А.П. , Донець Л.О.

за участю секретаря судового засідання Дорошенко Д.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1, ОСОБА_2 на ухвалу Харківського районного суду Харківської області від 25 жовтня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до голови садового товариства «Вільха» ОСОБА_3 про визнання незаконними дій та зобовязати вчинити певні дії, -

В с т а н о в и л а:

24 жовтня 2016 року позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду з позовом, яким просять визнати неправомірними дії голови садового товариства ОСОБА_3 (далі по тексту с/т «Вільха» ОСОБА_3М.) щодо проведення загальних зборів с/т «Вільха» без необхідного кворуму; виключення їх батька ОСОБА_4 з числа членів с/т «Вільха» (ділянка № 140); відмови в проведенні переоформлення ділянки № 140 після смерті їх батька на ОСОБА_2 та зобовязати відповідача переоформити ділянку № 140 на ОСОБА_2

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ділянка № 140 в с/т «Вільха» перебувала у приватній власності їх матері, а потім батька. Після смерті батька, що був членом с/т «Вільха» ОСОБА_2 виявила бажання оформити ділянку № 140 на своє імя, про що подала відповідачу письмову заяву 17.04.2016 року. Разом з тим, 23.04.2016 року відповідач провела загальні збори с/т «Вільха» (без належного кворуму) та безпідставно виключили батька із членів товариства, відмовившись переоформити ділянку померлого на його родича.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 25 жовтня 2016 року відмовлено у відкритті провадження в адміністративній справі, з підстав визначених п. 1 ч. 1 ст. 109 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), оскільки даний спір не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою, позивачі в апеляційній скарзі посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання, просять скасувати оскаржувану ухвалу Харківського районного суду Харківської області від 25 жовтня 2016 року та постановити нову ухвалу про направлення справи до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження.

Скаржники зазначають про хибність висновків суду про те, що голова садового товариства в розумінні ст. 3 КАС України не є «іншим субєктом, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства». Протиправні дії відповідача мають суто адміністративний характер та свідчать про організаційні порушення, а не про майновий спір

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги щодо дотримання правильності застосування судом норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів, враховуючи межі апеляційної скарги, дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

За приписами ч. 1 ст. 195 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції може вийти за межі доводів апеляційної скарги в разі встановлення під час апеляційного провадження порушень, допущених судом першої інстанції, які призвели до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією або законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Згідно з ч. 1 ст. 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку зі здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій, а також у зв'язку з публічним формуванням суб'єкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму.

Відповідно до ч. 3 цієї статті компетенція адміністративних судів не поширюється на публічно-правові справи, зокрема, щодо відносин, які відповідно до закону, статуту (положення) об'єднання громадян віднесені до його внутрішньої діяльності або виключної компетенції (пункт 4).

Статтею 1 Закону України від 22.03.2012 року № 4572-VI «Про громадські об'єднання» визначено, що громадське об'єднання - це добровільне об'єднання фізичних осіб та/або юридичних осіб приватного права для здійснення та захисту прав і свобод, задоволення суспільних, зокрема економічних, соціальних, культурних, екологічних, та інших інтересів (ч. 1 ст. 1). Громадське об'єднання за організаційно-правовою формою утворюється як громадська організація або громадська спілка (ч. 2 ст. 1).

Згідно з ч. 1 ст. 3 цього Закону громадські об'єднання утворюються і діють на принципах: 1) добровільності; 2) самоврядності; 3) вільного вибору території діяльності;4) рівності перед законом; 5) відсутності майнового інтересу їх членів (учасників); 6) прозорості, відкритості та публічності.

За приписами ч. 3 цієї статті самоврядність передбачає право членів (учасників) громадського об'єднання самостійно здійснювати управління діяльністю громадського об'єднання відповідно до його мети (цілей), визначати напрями діяльності, а також невтручання органів державної влади, інших державних органів, органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування в діяльність громадського об'єднання, крім випадків, визначених законом.

Підпунктом 1.1. п. 1 Статуту садівничого товариства «Вільха» ВАТ «Харківського тракторного заводу імені ОСОБА_5», затвердженого загальними зборами с/т «Вільха» у 2003 році, - садівне товариство «Вільха» є громадською організацією.

При розмежуванні юрисдикційних форм захисту порушеного права основним критерієм є характер (юридичний зміст) спірних відносин.

У контексті конкретних обставин цієї справи зміст (суть) спірних правовідносин обмежується з'ясуванням правової природи дій голови с/т «Ольха» ОСОБА_3, які за законом і статутом віднесені до повноважень цієї самоврядної організації і є питаннями їхньої внутрішньої (статутної) діяльності.

На такі спірні правовідносини юрисдикція адміністративних судів не поширюється.

Доводи апеляційної скарги, які зводяться до посилання на той факт, що голова с/т є відповідно до ст. 3 КАС України «інший субєкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства» колегія суддів вважає безпідставними, оскільки у діях голови с/т немає ані адміністративного примусу, ані управлінських повноважень в сфері публічно-правових відносин. Садове товариство є специфічними самоврядним об'єднанням громадян для спільного здійснення своїх потреб, пов'язаних з сільськогосподарським виробництвом на своїх садових ділянках.

Під владними управлінськими функціями, що здійснюються на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, розуміють будь-які владні повноваження у рамках діяльності держави чи місцевого самоврядування, що не відносяться до законодавчих повноважень та повноважень здійснювати правосуддя.

Таким чином, враховуючи наведене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для розгляду цієї справи за правилами КАС України.

Згідно ст. 15 ЦПК України справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, суди розглядають в порядку цивільного судочинства, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

З огляду на викладене та беручи до уваги, що даний позов не є справою адміністративної юрисдикції, не виникає з адміністративно-управлінських відносин, цей спір має вирішуватись в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 109 КАС України, суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Згідно ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасовано правильне по суті рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалене з додержанням норм процесуального права, що відповідно до положень ст. 200 КАС України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а оспорюваної ухвали суду - без змін.

Інші доводи та заперечення сторін на висновки колегії суддів не впливають.

В порядку, визначеному ч. 1 ст. 41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Керуючись ч. 1 ст. 41, ст.ст. 160, 167, 195, 196, 200, 205, 206, 211, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, ОСОБА_2 залишити без задоволення, а ухвалу Харківського районного суду Харківської області від 25 жовтня 2016 року без змін.

Ухвала Харківського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)ОСОБА_6
Судді(підпис) (підпис) ОСОБА_7 ОСОБА_8

Повний текст ухвали виготовлений та підписаний 06 березня 2017 року.