Справа № 495/657/17
Суддя: Шевчук Ю. В.
Дата ухвалення: 2017-02-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 495/657/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.02.2017 м. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області в складі:

головуючого - одноособово судді Шевчук Ю.В.,

при секретарі - Мамончик К.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Білгороді-Дністровському адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Затоківської селищної ради про визнання незаконними дії Затоківської селищної ради та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

02.02.2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Затоківської селищної ради в якому просить визнати незаконними дії Затоківської селищної ради щодо не розгляду по суті трьох її заяв про передачу у приватну власність земельної ділянки для індивідуального дачного будівництва від 21.12.2015 року, 17.05.2016 року та 04.11.2016 року; зобов'язати Затоківську селищну раду винести на найближчі сесії рішення про передачу у приватну власність ОСОБА_1 земельної ділянки для індивідуального дачного будівництва площею 0,05 га, розташованої в Лиманському районі смт Затока м. Білгород-Дністровський Одеської області, в смузі відчуження Одеської залізниці від 54 км+700м до 54км+800м, біля садових ділянок № 411в-415 СК «Буревесник».

Позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що вона тричі - 21.12.2015, 17.05.2016 та 04.11.2016 року подавала заяви до Затоківської селищної ради про виділення їй як інваліду І групи земельної ділянки для індивідуального дачного будівництва площею 0,05 га, розташованої в Лиманському курортному районі смт Затока, вздовж смуги відчуження Одеської залізниці від 54км + 700м до 54 км + 800м, біля садових ділянок № 411в - 415 СК «Буревестник». Однак, Затоківська селищна рада навмисно, штучно позбавляє її конституційного права на позачергове отримання земельної ділянки для індивідуального дачного будівництва як інваліду першої групи та навмисно не виносить рішення за трьома її заявами.

Земельна ділянка, на яку вказую ОСОБА_1 у своїх заявах, на теперішній час є вільною згідно з результатами інвентаризації земель смт Затока проведеною Одеським науково-дослідним та проектним інститутом землеустрою у 2012 році. Ця земельна ділянка є залишком земельної ділянки площею 0,30 га, відчуженою Одеською залізницею у 2002 році. В серпні 2002р. Одеська залізниця своїм листом № НЗП - 32/1749 від 22.08.02р. провела відчуження земельної ділянки площею 0,30га на користь Затоківської селищної ради. У свою чергу Затоківська селищна рада своїм рішенням № 248 від 04.10.2002 р. припинила право постійного користування Одеською залізницею вищеназваної земельної ділянки площею 0,30 га та перевела її до земель запасу Затоківської селищної ради відповідно до листа Одеської залізниці № НЗП - 32/1749 від 22.08.2002 р.

Саме з цієї відчуженої у 2002 році Одеською залізницею земельної ділянки площею 0,30 га Затоківською селищною радою за період з 2003 року по 2011 рік 7 разів виділялись у приватну власність фізичних осіб земельні ділянки для індивідуального дачного будівництва, розташовані у Лиманському курортному районі смт Затока, у смузі відчуження Одеської залізниці від 54км + 600м до 54 км + 850м. біля садових ділянок № 397 - 431 СК «Буревестник».

Також ОСОБА_1 зазначає, що у 2013 році до Затоківської селищної ради із заявами про виділення земельної ділянки неодноразово зверталась її бабуся - ОСОБА_2, 1925р. народження, інвалід Великої Вітчизняної війни першої групи, учасниця бойових дій ВВВ, ветеран війни та праці. Рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 25.02.2014р. по справі № 495/10468/13-ц дії Затоківської селищної ради були визнані неправомірними, також своїм рішенням суд зобов'язав Затоківську селищну раду винести на найближчій сесії рішення про передачу інваліду ВВВ ОСОБА_2 у приватну власність земельної ділянки площею 0,05га, розташованої в Лиманському курортному районі смт Затока, в смузі відчуження Одеської залізниці від 54км + 700м до 54 км + 800м, біля садових ділянок № 411В - 415 СК «Буревестник».Вказане вище рішення суду, зазначає ОСОБА_1, набрало чинності, але у зв'язку з тим, що ОСОБА_2 померла рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 25.02.2014р. по справі № 495/10468/13-ц не виконане.

Представник позивачки - ОСОБА_3, позовні вимоги ОСОБА_1 підтримав та просив суд їх задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, судом направлялись повідомлення на адресу відповідача, що підтверджується випискою з відповідного реєстру судових повідомлень, заява про відкладення справи або розгляд справи за відсутністю представника відповідача до суду не надходила.

Дослідивши матеріали справи та встановивши характер правовідносин, що склалися між сторонами, обсяг позовних вимог ОСОБА_1 та їх обґрунтованість, суд вважає за можливе частково задовольнити заявлені вимоги.

Як вбачається з матеріалів справи, 04 листопада 2016 року виконкомом Затоківської селищної ради була прийнята заява позивачки (вх. № 13/01-26/5) згідно з якою вона просить на найближчій сесії Затоківської селищної ради прийняти рішення про передачу їй у приватну власність земельної ділянки, вказаної в рішенні Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 25.02.2014 року по справі № 495/10468/13-ц: земельна ділянка для індивідуального дачного будівництва площею 0,05 га, розташована в Лиманському курортному районі смт Затока, у смузі відчуження Одеської залізниці в серпні 2002 року від 54км + 700м до 54 км + 800м, біля садових ділянок № 411в-415 СК «Буревестник». В поданій заяві позивачка вказує на соціальний обов'язок Затоківської селищної ради, як органа місцевого самоврядування, забезпечити виконання і дотримання її соціальних прав як інваліда першої групи, та у відповідності до положень ч.1 ст. 34 Закону України «Про місцеве самоврядування» № 280/97-ВР не порушувати її право на першочергове отримання земельної ділянки для індивідуального дачного будівництва.

Інші копії заяв позивачки, адресовані відповідачу від 21.12.2015 року та 16.05.2016 року, суд не приймає до уваги та не надає їм належну правову оцінку, оскільки вони не дають можливості встановити чи дійсно позивачка подавала такі документи до Затоківської селищної ради, зокрема відсутній штамп з вхідним номером відповідача.

Саме тому, приймаючи рішення стосовно першої позовної вимоги щодо визнання дій відповідача незаконними, суд вважає її частково обґрунтованою, а саме в частині не розгляду не трьох її заяви, а лише заяви від 04.11.2016 року.

Відповідно до ч.3 ст. 3 Закону України «Про звернення громадян» заява - це звернення громадян із проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством їх прав та інтересів або повідомлення про порушення чинного законодавства чи недоліки в діяльності підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, народних депутатів України, депутатів місцевих рад, посадових осіб, а також висловлення думки щодо поліпшення їх діяльності.

Згідно ч.1 ст. 20 Закону України «Про звернення громадян», звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п'ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п'яти днів.

Таким чином наведеними вище нормами Закону України «Про звернення громадян» передбачений обов'язок, у тому числі органів місцевого самоврядування розглянути заяву громадянина у місячний термін.

Відповідно до ст.116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом. Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян проводиться у разі приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян.

Згідно з ч.6 ст. 118 ЗК України, громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб).

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні.

Наразі, предметом судового розгляду є не правовий зміст заяви від 04.11.2016 року і правомірність позивачки на звернення до Затоківської селищної ради з подібними вимогами та наявність чи відсутність в неї права на отримання земельної ділянки у власність, а недотримання відповідачем порядку вирішення питання, що порушується громадянином (позивачкою) в отриманій заяві, а саме, не надання відповіді у встановлені строки. Таким чином, суд задовольняє позовну вимогу ОСОБА_1 та визнає незаконними дії Затоківської селищної ради щодо не розгляду по суті її заяви від 04.11.2016 року у встановлені строки, оскільки, на думку суду, відповідач повинен був повністю проінформувати позивачку щодо поданої нею заяви та повідомити чи буде вона розглядатись на наступній сесії.

Згідно ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ч. ч. 1-2 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Щодо іншої заявленої вимоги ОСОБА_1 про зобов'язання Затоківської селищної ради винести на найближчій сесії рішення про передачу позивачці у приватну власність земельної ділянки площею 0,05 га в Лиманському районі смт Затока, суд зазначає наступне.

По-перше, помилковими та недобросовісними є посилання позивачки тааа її представника ОСОБА_3 на рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду від 25.02.2014 року № 495/10468/13-ц яким було задоволено позовну заяву бабусі ОСОБА_1 - ОСОБА_2, та зобов'язано Затоківську селищну раду на найближчій сесії передати ОСОБА_2 вищезазначену земельну ділянку у власність. Вказуючи в своїй позовній заяві, що зазначене рішення суду набрало чинності, проте у зв'язку зі смертю бабусі - ОСОБА_2 не було виконане, позивачка ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_3 свідомо вводить суд в оману. Так, оглянувши матеріали цивільної справи № 495/10468/13-ц судом встановлено, що ОСОБА_2 не могла звернутись до Білгород-Дністровського міськрайонного суду 25.12.2013 року, оскільки вона померла 21.12.2013 року, саме тому ухвалою апеляційного суду Одеської області від 23.09.2014 року було задоволено скаргу заступника прокурора Білгород-Дністровської міжрайонної прокуратури, скасовано рішення суду від 25.02.2014 року та закрито провадження по справі за позовом ОСОБА_2 у зв'язку зі смертю останньої (п.6 ч.1 ст.205 ЦПК України). Також, як вбачається з матеріалів вказаної цивільної справи № 495/10468/13-ц, саме представник за довіреністю ОСОБА_2 - ОСОБА_3, маючи довіреність (11.04.2013 року) від померлої ввів суд в оману в грудні 2013 року та отримав рішення про задоволення позовних вимог ОСОБА_2

Таким чином, бабуся позивачки - ОСОБА_2, не мала на момент смерті законного права на отримання земельної ділянки у власність шляхом проведення сесії як того передбачало рішення суду від 25.02.2014 року, тому ОСОБА_1 не могла успадкувати таке право, не кажучи вже про можливість включення такого права до спадкової маси та відсутність доказів про прийняття спадщини позивачкою.

По друге, вирішення питання щодо передачі органом місцевого самоврядування земельної ділянки комунальної власності у приватну власність, належить виключно до компетенції самого органу місцевого самоврядування, в даному випадку - Затоківської селищної ради.

Згідно зі ст.12 ЗК України, п.34 ч.1 ст.26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», розпорядження землями територіальної громади, у тому числі передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян, є виключною компетенцією сільських, селищних та міських рад.

Рішення органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо приватизації земельних ділянок приймається у місячний строк на підставі технічних матеріалів та документів, що підтверджують розмір земельної ділянки.

Стаття 46 Закону № 280/97: сільська, селищна, міська, районна у місті (у разі її створення), районна, обласна рада проводить свою роботу сесійно. Сесія складається з пленарних засідань ради, а також засідань постійних комісій ради (ч.1).

Відповідно до ст.. 20 Закону № 280/97: державний контроль за діяльністю органів і посадових осіб місцевого самоврядування може здійснюватися лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, і не повинен призводити до втручання органів державної влади чи їх посадових осіб у здійснення органами місцевого самоврядування наданих їм власних повноважень.

Таким чином, не може бути судом задоволена вимога позивачки стосовно зобов'язання Затоківської селищної ради на найближчій сесії винести рішення про надання їй земельної ділянки у власність, оскільки тим самим позивачка просить суд застосувати судовий захист шляхом втручання у дискреційні повноваження органу місцевого самоврядування, а саме видати рішення без дотримання встановленого порядку його розгляду та прийняття, адже виключно на пленарних засіданнях селищної ради, на підставі всіх наданих, зібраних, розроблених документів, затвердженого проекту землеустрою, вирішується питання щодо передання земельної ділянки у власність. Крім того, позивачкою не було враховано, що за положенням статті 118 ЗК України, передачі ділянки у власність передує рішення ради про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Дискреційні повноваження - це сукупність прав та обов'язків органів державної влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що надають можливість на власний розсуд визначити повністю або частково вид і зміст управлінського рішення, яке приймається, або можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, передбачених проектом нормативно-правового акта.

Згідно Рекомендацій Комітету Міністрів Ради Європи №R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11 березня 1980 року на 316-й нараді, під дискреційними повноваженнями необхідно розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим.

Аналіз норм Кодексу адміністративного судочинства України свідчить про те, що завдання адміністративного судочинства полягає в гарантуванні дотримання прав та вимог законодавства, інакше було б порушено принцип розподілу влади за даних обставин.

Виходячи з вищевикладеного, право відповідача на вчинення дій щодо передачі земельних ділянок у власність громадянам є дискреційним повноваженням, а тому задоволення позовних вимог в цій частині є формою втручання в дискреційні повноваження державного органу.

Більш того, статтею 152 ЗК України передбачена можливість захисту прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів.

Відповідно до частини другої статті 11 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять. При цьому слід ураховувати, що в такому разі в мотивувальній частині рішення суд повинен навести відповідне обґрунтування.

Між тим, відповідно до наданої копії виписки із акту огляду № 003066, що міститься в матеріалах справи, позивачка є інвалідом першої групи, інвалідність встановлена на безстроково. Тому, беручи до уваги обставини справи, враховуючи соціальний стан позивачки, з метою недопущення в подальшому порушення її права на звернення до органу місцевого самоврядування та отримання результатів розгляду її заяви, враховуючи також стан діяльності Затоківської селищної ради як органу місцевого самоврядування, його відповідальність за порушення земельних прав громадян, суд вважає за необхідне ухвалити рішення на підставі ч.3 ст. 162 КАС України та зобов'язати Затоківську селищну раду на найближчій сесії розглянути заяву позивачки від 04.11.2016 року і прийняти відповідне рішення.

Ч.3 ст. 162 КАС України: суд може прийняти іншу постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

На підставі ст.ст. 3, 20 Закону України «Про звернення громадян», ст.ст. 20, 26, 46 ЗУ «Про місцеве самоврядування», ст.ст. 12, 116, 118, 152 ЗК України, ст. ст.2, 6-14, 17, 23, 59, 69-72, 122, 153-154, 158-163, 186 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Визнати незаконними дії Затоківської селищної ради щодо не розгляду по суті заяви ОСОБА_1 від 04.11.2016 року про передачу у приватну власність земельної ділянки для індивідуального дачного будівництва.

Зобов'язати Затоківську селищну раду Білгород-Дністровської міської ради на найближчій сесії розглянути та п рийняти рішення щодо вимог ОСОБА_1 викладених в її заяві від 04.11.2016 року.

В задоволенні іншої частини позову - відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного адміністративного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня її проголошення.

Суддя