Справа № 345/4462/16-а,2-а/345/550/16
Суддя: Попко Ярослав Степанович
Дата ухвалення: 2017-03-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 березня 2017 року Справа № 876/1393/17

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Попка Я.С.

суддів Хобор Р.Б., Сеника Р.П.

розглянувши у порядку письмового провадження у м. Львові апеляційну скаргу Калуського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області на постанову Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 27 грудня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Калуського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

09.12.2016 року позивач - ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Калуського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області, в якому просить визнати неправомірними дії відповідача щодо проведення перерахунку та виплати йому пенсії за віком в розмірі 80% середньої заробітної плати шахтаря, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність відповідно до ст.8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» з належними доплатами, надбавками та допомогами відповідно до чинного законодавства; зобов'язати відповідача зробити перерахунок та виплату йому пенсії за віком у розмірі 80% середньої заробітної плати шахтаря, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність відповідно до ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» з належними доплатами, надбавками та допомога ми відповідно до чинного законодавства з 01.06.2016 року.

Постановою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 27 грудня 2016 року позов задоволено. Визнано неправомірними дії Калуського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області в частині проведення перерахунку та виплати ОСОБА_1 пенсії за віком в розмірі 80 відсотків середньої заробітної плати шахтаря, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність відповідно до ст.8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» з належними доплатами, надбавками та допомогами відповідно до чинного законодавства неправомірними. Зобов'язано Калуське об'єднане управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області зробити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії за віком у розмірі 80 відсотків середньої заробітної плати шахтаря, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність відповідно до ст.8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» з належними доплатами, надбавками та допомога ми відповідно до чинного законодавства з 01.06.2016 року.

Постанова суду першої інстанції, мотивована тим, що відповідач безпідставно роботу позивача на а руднику «Ново-Голинь» (ім.50-річчя жовтня», в Калуському воєнізованому гірничорятувальному загоні та державній організації «Івано-Франківський спеціалізований воєнізований гірничорятувальний (аварійно-рятувальний )загін» не зараховує до стажу роботи, який дає право на перерахунок його пенсії відповідно ст.ст. 1,8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», так як ст.1 даного Закону слід розглядати у нерозривному зв'язку зі Списком №1 виробництв, цехів, професій та посад на підземних роботах, на роботах із шкідливими умовами праці і в гарячих цехах, робота у яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах та в пільгових розмірах.

Апелянт звертає увагу, що відповідач визнає, що період роботи у державному воєнізованому аварійнорятувальному загоні відноситься до робіт, передбачених Списком №1.

Так як стаж позивача за Списком № 1 становить 15 років, то відповідач неправомірно відмовив позивачу у перерахунку пенсії за віком відповідно до ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці».

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, вважаючи її винесеною з порушенням норм матеріального та процесуального права, Калуське об'єднане управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області оскаржило її, подавши апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 27 грудня 2016 року та постановити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги апелянт зазначає, що чинним законодавством не передбачено поширення дії Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» на працівників, які видобувають калійно-магнієві руди.

Оскільки згідно даних, які містяться в матеріалах пенсійної справи позивача немає трудового стажу, який можна віднести до стажу роботи що дає право на пенсійне забезпечення згідно ст. 8 ЗУ «Про підвищення престижності шахтарської праці», тому підстав для перерахунку пенсії відповідно до ст.1 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» немає.

Особи, які беруть участь у справі в судове засідання для розгляду апеляційної скарги не прибули, про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, клопотань від осіб, які беруть участь у справі, про розгляд справи за їх участю не поступило, а тому суд апеляційної інстанції, у відповідності до п.п.1,2 ч.1 ст.197 КАС України вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами. Справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши повноту встановлення обставин справи, правильність їх юридичної оцінки, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав:

Із змісту ст. 19 Конституції України вбачається, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Розглядаючи спір, суд апеляційної інстанції вважає, що висновки суду першої інстанції частково не відповідають нормам матеріального та процесуального права та фактичним обставинам справи.

Судом встановлено, підтверджено матеріалами справи, що ОСОБА_1 з 19.09.2010р. отримує пенсію за віком по Списку № 1 у Калуському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України Івано-Франківської області.

Також встановлено, що період роботи позивача на руднику «Ново-Голинь» (ім.50-річчя жовтня», в Калуському воєнізованому гірничорятувальному загоні та державній організації «Івано-Франківський спеціалізований воєнізований гірничорятувальний (аварійно-рятувальний) загін», що згідно відомостей, які містяться в трудовій книжці позивача становить 15 років зарахований до пільгового стажу роботи за Списком №1.

22.11.2016р. ОСОБА_1 звернувся до Калуського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області із заявою про перерахунок його пенсії відповідно до ст.1 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці».

Листом №485/М-15 від 06.12.2016р. Калуське об'єднане управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області, адресованим ОСОБА_2, останнього повідомило про відмову в перерахунку його пенсії відповідно до ст.1 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці».

З листа Калуського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області видно, що відповідач не зараховує позивачу в стаж, який дає право на перерахунок пенсії відповідно до ст.8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» період його роботи: з 26.06.1981р. по 29.07.1982р., 27.11.1991р. по 31.03.2004р., з 01.04.2004р. по 30.06.2004р., оскільки позивач працював у державному воєнізованому аварійно-рятувальному загоні, на який не поширюється дія вказаного Закону. Також, чинним законодавством не передбачено поширення дії Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» на працівників, які видобувають калійно-магнієві руди.

З 16 вересня 2008 року набрав чинності Закон України Про підвищення престижності шахтарської праці, який, відповідно до його преамбули, спрямований на підвищення престижності шахтарської праці, надання додаткових гарантій у виплаті та підвищенні заробітної плати і розв'язанні соціально-побутових проблем шахтарів.

У відповідності ст.1 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» дія цього Закону поширюється на працівників, які видобувають вугілля, залізну руду, руди кольорових і рідкісних металів, марганцеві та уранові руди, працівників шахтобудівних підприємств, які зайняті на підземних роботах повний робочий день, та працівників державних воєнізованих аварійно-рятувальних служб у вугільній промисловості - за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затверджених Кабінетом Міністрів України, та членів їх сімей.

Cтаття 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» встановлює особливості пенсійного забезпечення працівників, на яких поширюється даний Закон та визначає, що мінімальний розмір пенсії шахтарям, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 років для жінок за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрі України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи, у розмірі 80 відсотків середньої заробітної плати шахтаря, але не менше як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.

Згідно роз'яснень Міністерства праці та соціальної політики України від 18.02.2009 року № 1757/0/1409/010 та Пенсійного фонду України від 20.02.2009 року № 2927/0/0220 дія статей 1,8 Закону України Про підвищення престижності шахтарської праціпоширюється на працівників, професії, посади яких передбачені пунктами а, б і в підрозділу 1 Підземні роботи в шахтах, на будівництві шахт, рудників, копалень розділу 1 Гірничі роботи списку № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 року № 36 за умов зайнятості повний робочий день на підземних роботах в шахтах.

З аналізу зазначених норм вбачається, що однією з умов призначення пенсії відповідно до Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» є робота особи на підземних роботах повний робочий день за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України.

Згідно матеріалів, період роботи позивача на руднику «Ново-Голинь» (ім.50-річчя жовтня», в Калуському воєнізованому гірничорятувальному загоні та державній організації «Івано-Франківський спеціалізований воєнізований гірничорятувальний (аварійно-рятувальний) загін», що згідно відомостей, які містяться в трудовій книжці позивача становить 15 років зарахований до пільгового стажу роботи за Списком №1.

Пунктом 2 статті 10 Прикінцевих положень Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці визначено, що дія наведеної норми поширюється також на пенсіонерів, пенсія яким була призначена до набрання чинності цим Законом.

Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Суд першої інстанції правильно виходив з того, що стаж позивача за Списком №1 становить 15 років, а позивачем при зверненні до органу Пенсійного фонду України надано усі необхідні документи для призначення спірної пенсії. Такими документами зокрема є копія трудової книжки позивача.

При цьому, посилання відповідача на те, у позивача немає достатнього стажу для призначення вказаної оспорюваної пенсії не можуть бути підставою для відмови позивачу у реалізації свого права на встановлені законодавством пільги, оскільки такі спростовуються наявними матеріалами справи.

Разом із тим, суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що згідно із ч.2 ст. 99 КАС України у редакції, що була чинна на час виникнення спірних правовідносин та вирішення справи судом першої інстанції, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Пропущення строку звернення до адміністративного суду є підставою для залишення без розгляду адміністративного позову (ч.1 ст. 100 КАС України у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин та вирішення справи судом першої інстанції).

Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом лише 09.12.2016 року.

З урахуванням наведеного та фактичної дати звернення позивача за захистом своїх порушених прав, виходячи із передбаченого законом строку звернення до адміністративного суду, суд апеляційної інстації приходить до переконання, що адміністративний позов ОСОБА_1 у частині вимог за період з 1 червня 2016 року по 8 червня 2016 року включно слід залишити без розгляду.

Достатніх поважних причин, які б позбавляли можливості своєчасно звернутися до суду за захистом своїх порушених прав позивачем не наведено.

Отже, оскаржувана постанова суду першої інстанції прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, що відповідно до ст. 202 КАС України є підставою для скасування та прийняття нової постанови.

Керуючись ст.ст. 99, 100, ст.195, п.п. 1, 2, ч.1 ст. 197, п.3 ч.1 ст.198, п. 4 ст. 202, 205, 207, 254 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Калуського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області задовольнити частково.

Постанову Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 27 грудня 2016 року у справі №345/4462/16-а скасувати та прийняти нову постанову, якою позов ОСОБА_1 до Калуського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії задовольнити частково.

Адміністративний позов ОСОБА_1 в частині позовних вимог про зобов'язання провести перерахунок пенсії за період з 1 червня 2016 року по 8 червня 2016 року включно - залишити без розгляду.

Визнати неправомірними дії Калуського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області в частині проведення перерахунку та виплати ОСОБА_1 пенсії за віком в розмірі 80 відсотків середньої заробітної плати шахтаря, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність відповідно до ст.8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» з належними доплатами, надбавками та допомогами відповідно до чинного законодавства неправомірними.

Зобов'язати Калуське об'єднане управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області зробити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії за віком у розмірі 80 відсотків середньої заробітної плати шахтаря, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність відповідно до ст.8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» з належними доплатами, надбавками та допомога ми відповідно до чинного законодавства з 9 червня 2016 року.

Постанова набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий суддя Я.С. Попко

Судді Р.Б. Хобор

Р.П. Сеник