Справа № 822/2529/16
Суддя: Полотнянко Ю.П.
Дата ухвалення: 2017-03-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 822/2529/16

Головуючий у 1-й інстанції: Салюк П.І.

Суддя-доповідач: ОСОБА_1

02 березня 2017 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Полотнянка Ю.П.

суддів: Загороднюка А.Г. Драчук Т. О. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Бондаренко С.А.,

Представників позивача: ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4

Представника відповідача: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Хмельницького обласного онкологічного диспансеру на постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 18 січня 2017 року у справі за адміністративним позовом Хмельницького обласного онкологічного диспансеру до управління Держпраці у Хмельницькій області про скасування постанови про накладення штрафу,

В С Т А Н О В И В :

Хмельницький обласний онкологічний диспансер звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління Держпраці у Хмельницькій області в якому просить: визнати протиправним та скасувати постанову №22/292 від 06 грудня 2016 року про накладення штрафу в розмірі 1450,00 грн. на Хмельницький обласний онкологічний диспансер.

Відповідно до постанови Хмельницького окружного адміністративного суду від 18 січня 2017 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на прийняття оскарженого рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права, просить суд апеляційної інстанції оскаржену постанову скасувати та прийняти нову постанову, якою позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Представники позивача в судовому засіданні суду апеляційної інстанції доводи скарги підтримали у повному обсязі з підстав і мотивів, викладених в апеляційній скарзі.

Представник відповідача проти апеляційної скарги заперечила та просила рішення суду першої інстанції залишити без змін.

У відповідності до частини 1 статті 195 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, перевіривши постанову суду першої інстанції, дослідивши доводи апеляційної скарги, колегія суддів Вінницького апеляційного адміністративного суду дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено з матеріалів справи та підтвердилось в судовому засіданні, на підставі листа Міністерства охорони здоров'я України від 15 березня 2016 року №19.1-09-269-6371, листа Департаменту охорони здоров'я Хмельницької обласної державної адміністрації від 11 квітня 2016 року № 785, протоколу засідання Хмельницького обласного онкологічного диспансеру від 03 червня 2016 року № 1 головним лікарем Хмельницького обласного онкологічного диспансеру видано наказ від 07 червня 2016 року № 58 "Про перепрофілювання ліжкового фонду в Хмельницькому обласному онкологічному диспансері" яким 11 ліжок онкогінекологічиого профілю у онкогінекологічному відділенні переходять 7 ліжок хіміотерапевтичного профілю у хіміотерапевтичному відділення та на 4 ліжка хірургічного профілю у хірургічному відділенні № 1.

Наказом по Хмельницькому обласному онкологічному диспансері від 23 червня 2016 року №67 "Про скорочення посади лікаря-гінеколога-онколога онкогінекологічиого відділення" попереджено лікаря-гінеколога-онколога онкогінекологгчного відділення ОСОБА_6 про скорочення відповідної посади з 12 вересня 2016 року. Актом від 24 червня 2016 року "Про відмову ОСОБА_6 від ознайомлення з наказом" зафіксовано факт відмови лікаря-гінеколога-онколога онкологічного відділення ОСОБА_6 від ознайомлення під розпис з наказом від 23 червня 2016 року № 67.

Листом від 12 липня 2016 року, головний лікар Хмельницького обласного онкологічного диспансеру попередив ОСОБА_6 - лікаря-гінеколога-онколога онкогінекологічного відділення про скорочення її посади з наступним вивільненням з 12 вересня 2016 року, з відповідним листом ОСОБА_6 підмовилась від ознайомлення під розпис про що складено відповідний акт від 12 липня 2016 року "Про відмову ОСОБА_6 від ознайомлення з попередженням".

Відповідно до наказу по Хмельницького обласного онкологічного диспансеру від 09 вересня 2016 року № 49-к "Про звільнення ОСОБА_6 А." звільнено ОСОБА_6 - лікаря-гінеколога-онколога онкогінекологічного відділення Хмельницького обласного онкологічного диспансеру з роботи з 12 вересня 2016 року у зв'язку з відсутністю вакантних місць для переведення за пунктом 1 статті 40 КЗпП України.

У зв'язку з тим, що ОСОБА_6 в період з 09 вересня 2016 року по 28 вересня 2016 року знаходилась на лікарняному, який прийнято до оплати установою видано наказ по Хмельницькому обласному онкологічному диспансеру від 29 вересня 2016 року № 54-к "Про звільнення ОСОБА_6 А." яким вносяться зміни до наказу по Хмельницькому обласному онкологічному диспансеру від 09 вересня 2016 року № 49-к та звільнено ОСОБА_6 - лікаря-гінеколога-онколога онкологічного відділення Хмельницького обласного онкологічного диспансеру з 29 вересня 2016 року у зв'язку із скороченням штату працівників по п. 1 ст. 40 КЗпП України та у зв'язку із відсутністю вакантних місць для переведення.

24 жовтня 2016 року до начальника Управління Держпраці у Хмельницькій області з заявою звернулась ОСОБА_6, яка просила провести перевірку дотримання норм трудового законодавства, щодо нарахування їй заробітної плати та незаконного звільнення з займаної посади.

17 листопада 2016 року на підставі наказу про здійснення позапланових перевірок від 31 жовтня 2016 року № 878 та направлення на проведення перевірки суб'єкта господарювання №6388/16 від 01 листопада 2016 року посадовою особою Управління Держпраці у Хмельницькій області проведено позапланову перевірку додержання законодавства про працю Хмельницького обласного онкологічного диспансеру за результатами якої було встановлено порушення вимог частини другої статті 40 КЗпП України та статті 43 КЗпП України.

В результаті виявлених в ході перевірки порушень законодавства про працю Хмельницьким обласним онкологічним диспансером, які зафіксовано в акті перевірки від 17 листопада 2016 року №22-01/2015, головним державним інспектором Управління Держпраці у Хмельницькій області винесено припис №22-01/2015-920 від 17 листопада 2016 року, яким приписано дотримуватись вимог частини другої статті 40 КЗпП України та статті 43 КЗпП України та повідомлено про необхідність у строк до 18 грудня 2016 року інформувати про виконання вимог даного припису.

06 грудня 2016 року Управлінням Держпраці у Хмельницькій області винесено оскаржувану постанову №22/292 про накладення штрафу на Хмельницький обласний онкологічний диспансер у розмірі 1450,00 грн., а відтак не погоджуючись з даною відмовою, представник позивач і звернувся до суду за захистом своїх прав та інтересів.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач довів правомірність прийнятого рішення, діяв в межах повноважень, на підставі та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України проведено перевірку додержання законодавства про працю Хмельницьким обласним онкологічним диспансером в результаті якої було встановлено ряд порушень, які в свою чергу не були спростовані позивачем в ході судового розгляду.

Судова колегія апеляційної інстанції погоджується з даним рішенням суду першої інстанції та надаючи правову оцінку публічно - правовому спору в межах апеляційної скарги, зазначає наступне.

Трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами регулюються відповідно до Конституції України, Кодексу законів про працю України та інших актів законодавства України, прийнятих відповідно до нього ( далі - КЗпП України).

Статтею 43 Конституції України встановлено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.

Відповідно до статті 36 КЗпП України підставами припинення трудового договору зокрема є: розірвання трудового договору з ініціативи працівника (статті 38, 39), з ініціативи власника або уповноваженого ним органу (статті 40, 41) або на вимогу профспілкового чи іншого уповноваженого на представництво трудовим колективом органу (стаття 45).

Статтею 40 КЗпП України передбачені підстави розірвання трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу.

Так, згідно вказані статті трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише зокрема у випадку змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

Отже, трудовим законодавством, передбачено, що трудовий договір може бути розірваний з ініціативи роботодавця, зокрема у випадку коли установа на якій працює особа реорганізується або скорочується чисельність чи штат працівників.

Водночас, згідно з пунктом 15 Положення про Головне управління Державної служби України з питань праці в області, затвердженого наказом Міністерства соціальної політики України 27.03.2015 р. №340, відповідно до покладених повноважень територіальні органи Держпраці, зокрема, здійснюють державний нагляд (контроль) за додержанням законодавства з охорони праці в частині безпечного ведення робіт, гігієни праці, промислової безпеки, безпеки робіт у сфері поводження з вибуховими матеріалами промислового призначення.

Відповідно до п. 1 - 2 Положення про Державну службу України з питань праці (далі - Положення), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 р. №96, Державна служба України з питань праці (Держпраці) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, і який реалізує державну політику у сферах промислової безпеки, охорони праці, гігієни праці, здійснення державного гірничого нагляду, а також з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності, на випадок безробіття (далі - загальнообов'язкове державне соціальне страхування) в частині призначення, нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб.

Держпраці у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, іншими актами законодавства.

Згідно з пунктом 4 Положення, служба Держпраці відповідно до покладених на неї завдань здійснює, зокрема державний нагляд (контроль) за дотриманням законодавства про працю юридичними особами, у тому числі їх структурними та відокремленими підрозділами, які не є юридичними особами, та фізичними особами, які використовують найману працю.

За заявою ОСОБА_6, посадовою особою Управління Держпраці у Хмельницькій області проведено позапланову перевірку додержання законодавства про працю Хмельницького обласного онкологічного диспансеру за результатами якої було встановлено порушення вимог частини другої статті 40 КЗпП України та статті 43 КЗпП України.

Так, відповідно до довідки Хмельницького обласного онкологічного диспансера від 10 листопада 2016 року № 867 про наявність вакантних посад станом на 12 вересня 2016 року та 29 вересня 2016 року (час звільнення із займаної посади ОСОБА_6 А.) в установі були в наявності вакантні посади, що повністю спростовує доводи представників апелянта на рахунок того, що судом І інстанції помилково не взято до уваги, що була наявна саме посада лікаря-інтерна, яка не могла бути запропонована ОСОБА_6

Водночас, представниками апелянта в судовому засіданні було зазначено, що керівництвом Хмельницького обласного онкологічного диспансера в усній бесіді ОСОБА_6 було запропоновано менш кваліфіковану посаду, а саме посаду молодшої сестри медичної.

Однак, суд апеляційної інстанції зазначає, що представниками апелянта не було надано жодного доказу (крім того, що в усній бесіді було запропоновано вакантні посади ), які б свідчили про належне виконання норм трудового законодавства при звільненні працівника, а відтак, позивачем при звільненні ОСОБА_6, були грубі порушення порядку проведення самого звільнення.

Колегія суддів зауважує, що за змістом п.18 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.1992 року № 9 "Про практику розгляду судами трудових спорів" підставами захисту порушеного права звільненої особи може бути не тільки звільнення без законних підстав, а й порушення порядку його проведення.

Крім того, судова колегія повністю погоджується з висновком суду І інстанції, на рахунок того, що у постанові від 01.07.2014 року по справі № 21-212а14 Верховний Суд України з посиланням на ст.ст.36, 40, 492 КЗпП України вказав, що аналіз зазначених норм дає підстави вважати, що розірвання трудового договору з працівником має супроводжуватися наданням гарантій, пільг і компенсацій, передбачених КЗпП, а також дотриманням установлених вимог при вивільненні працівника (попередження за 2 місяці про наступне вивільнення, врахування переважного права на залишення на роботі, наявність скорочення чисельності або штату працівників, змін в організації виробництва і праці тощо).

Ці норми кореспондуються з конституційним правом громадянина на захист від незаконного звільнення (стаття 43 Конституції України).

Крім того, представниками апелянта було зазначено, що головний лікар Хмельницького обласного онкологічного диспансеру зробив подання від 03 червня 2016 року № 495/1 голові профспілкового комітету Хмельницького обласного онкологічного диспансеру щодо надання згоди на проведення скорочення посади лікаря-гінеколога-онколога онкологічного відділення, посади сестри медичної стаціонару (палатної) та посади молодшої медичної сестри, а відповідно до протоколу від 06 червня 2016 року № 8 засідання профспілкового комітету розглянуто питання щодо надання згоди на вивільнення працівників онкогінекологічного відділення.

Однак, в даному протоколі не зафіксовано працівників, які безпосередньо підлягають скороченню та профспілка надає згоду на їх скорочення в той час, як працівники які підлягають скороченню відсутні на засіданні профспілкового комітету, що є порушенням вимог статті 43 КЗпП України в частині, в якій зазначено, що подання власника або уповноваженого ним органу має розглядатися у присутності працівника, на якого воно внесено. Розгляд подання у разі відсутності працівника допускається лише за його письмовою заявою. За бажанням працівника від його імені може виступати інша особа, у тому числі адвокат. Якщо працівник або його представник не з'явився на засідання, розгляд заяви відкладається до наступного засідання. Однак, в даному поданні відсутні прізвища та ім'я працівників, посади, яких підлягають скороченню.

Крім того, ОСОБА_6 не була запрошена на засідання профспілкового комітету, а подання про вивільнення працівників онкогінекологічного відділення було розглянуто за її відсутністю.

Доводи апелянта, викладені в апеляційній скарзі не спростовують висновків суду першої інстанції та є не обґрунтованими, у звязку з чим, колегія суддів приходить до висновку про

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, відповідно до ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Враховуючи проаналізовані документальні докази по справі та всебічно проаналізувавши дійсні обставини справи, колегія суддів апеляційного суду зазначає, що суд І інстанції правильно встановив обставини справи, ухвалив законне та обґрунтоване судове рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, а тому підстав для його скасування немає.

Згідно з ч. 2 ст. 159 КАС України, законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм адміністративного процесуального права.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.198, ст.200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу Хмельницького обласного онкологічного диспансеру залишити без задоволення, а постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 18 січня 2017 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.

Ухвала суду складена в повному обсязі протягом п'яти днів.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_7 ОСОБА_8