Справа № 826/15657/16
Суддя: Балась Т.П.
Дата ухвалення: 2017-03-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

01 березня 2017 року № 826/15657/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Балась Т.П. при секретарі судового засідання Бєсєді А.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Державної міграційної служби України в м. Києві

про визнання протиправними дії, скасування рішення, зобов'язання вчинити дії

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_2

від відповідача: Яцинік Ю.В.

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1) звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Головного управління Державної міграційної служби України в м. Києві (далі ГУ ДМС в м. Києві, відповідач) про визнання неправомірним та скасування подання від 05.08.2016 року № 5/2016 про скасування рішення ГУ ДМС в м. Києві від 22.12.2014 року про набуття громадянства України за територіальним походженням ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1; зобов'язання поновити позивача в якості громадянина України та внести відповідні відомості в реєстр громадян України та видати ОСОБА_1 новий паспорт громадянина України.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 14.10.2016 року відкрито провадження у справі та призначено попереднє судове засідання, а ухвалою від 31 жовтня 2016 року закінчене підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що позбавлення позивача громадянства України є грубим порушенням прав та його законних інтересів, оскільки виходячи з документів, які надавались ОСОБА_1, останній має право на отримання громадянства за територіальним походженням.

Представник позивача підтримав позов у повному обсязі, просив його задовольнити.

Представником відповідача подано до суду заперечення у письмовому вигляді, в судовому засіданні представник заперечив проти позовних вимог з підстав, викладених у запереченнях.

В судовому засіданні 01 березня 2017 року проголошено вступну та резолютивну частину постанови відповідно до частини 3 статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову з огляду на наступне.

Позивач - ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянин Російської Федерації та уродженець м. Ленінград звернувся до Головного управління ДМС України в м. Києві із заявою від 14.10.2014 року № 1422/2014 про оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням.

На підтвердження права на оформлення громадянства позивачем було додано копію свідоцтва про народження батька, де зазначено, що його батько - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, народився до ІНФОРМАЦІЯ_7 на території Української РСР в м. Умань, що надає позивачу право набути громадянство України.

За результатами розгляду даної заяви Головним управлінням ДМС України в м. Києві прийнято рішення від 22.12.2014 року про оформлення громадянства України ОСОБА_1.

Печерським районним відділом ГУ ДМС України в м. Києві 21.01.2015 року позивачу видано паспорт громадянина України серії НОМЕР_2

16.02.2015 року ОСОБА_1 був документований папортом громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_1, орган, що видав - НОМЕР_3.

05 серпня 2016 року відповідачем підготовлено подання № 5/2016 про скасування рішення про оформлення набуття громадянства України, на підставі якого рішення ГУ ДМС України в м. Києві від 22.12.2014 року про оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України "Про громадянство України" ОСОБА_1 було скасовано у звязку з тим, що громадянство України позивачем набуто шляхом обману, внаслідок подання свідомо неправдивих відомостей, а саме інші неправдиві відомості та фальшиві документи, які були подані для набуття громадянства України, або приховування будь-якого суттєвого факту, за наявності якого не може набути громадянства України відповідно до статті 8 Закону України "Про громадянство України".

Вважаючи зазначене рішення, оформлене у вигляді подання протиправним, позивач звернувся до суду з цим позовом про його скасування та зобов'язання вчинити дії по оформленню на ім'я позивача нового паспорта громадянина України.

Положеннями частини 2 статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною 1 статті 8 Закону України «Про громадянство України» особа, яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра, син чи дочка, онук чи онука народилися або постійно проживали до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України "Про правонаступництво України", або яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра народилися або постійно проживали на інших територіях, що входили на момент їх народження або під час їх постійного проживання до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), і є особою без громадянства або іноземцем, який подав зобов'язання припинити іноземне громадянство, та подала заяву про набуття громадянства України, а також її неповнолітні діти реєструються громадянами України. Іноземці, які є громадянами (підданими) кількох держав, подають зобов'язання припинити громадянство всіх цих держав. Іноземці, яким надано статус біженця в Україні чи притулок в Україні, замість зобов'язання припинити іноземне громадянство подають декларацію про відмову особи, якій надано статус біженця в Україні чи притулок в Україні, від іноземного громадянства.

Відповідно до ч. 7 статті 8 цього Закону датою набуття громадянства України у випадках, передбачених цією статтею, є дата реєстрації набуття особою громадянства України.

Статтею 21 Закону України "Про громадянство України" передбачено, що рішення про оформлення набуття громадянства України скасовується, якщо особа набула громадянство України відповідно до статей 8 та 10 цього Закону шляхом обману, внаслідок подання свідомо неправдивих відомостей або фальшивих документів, приховування будь-якого суттєвого факту, за наявності якого особа не може набути громадянство України.

З матеріалів особової справи позивача, наданої відповідачем, вбачається, що до Головного управління Державної міграційної служби України в м. Києві надійшли листи старшого слідчого СУ УНП у м. Києві від 21.07.2016 року, від 03.08.2016 року, від 05.08.2016 року з повідомленням про те, що громадянин ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6 являється громадянином ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_6, що підтверджено висновком експерта від 16.07.2016 року № 3292/д відбитків пальців рук. До листа від 05.08.2016 року № 13258/125/23/2-16 додано належним чином завірені ксерокопії службових повідомлень отриманих від НЦБ Інтерполу РФ.

Згідно з п. 88 Порядку подання заяв та інших документів для встановлення, оформлення та перевірки належності до громадянства України, прийняття до громадянства України, оформлення набуття громадянства України, виходу з громадянства України, затвердженого Указом Президента України від 27.03.2001 року № 215/2001 (в редакції Указу Президента від 27.06.2006 року № 588/2006) для скасування рішень про оформлення набуття громадянства України відповідно до статті 21 Закону органами міграційної служби, дипломатичними представництвами чи консульськими установами України готуються такі документи:

а) подання про скасування рішення про оформлення набуття громадянства України;

б) документи, які підтверджують, що особа набула громадянство України за територіальним походженням (стаття 8 Закону) або була поновлена у громадянстві України (стаття 10 Закону) шляхом обману, внаслідок подання свідомо неправдивих відомостей або фальшивих документів, приховування будь-якого суттєвого факту, за наявності якого особа не може набути громадянства України (довідка органу міграційної служби, дипломатичного представництва чи консульської установи про те, що іноземець, який подав зобов'язання припинити іноземне громадянство, не подав документ про припинення цього громадянства, виданий уповноваженим органом відповідної держави, до уповноваженого органу України протягом двох років з моменту реєстрації його громадянином України, а незалежні від особи причини неотримання документа про припинення іноземного громадянства не існують (частина п'ята статті 8 та частина друга статті 10 Закону); інформація органу міграційної служби про те, що іноземець, який подав декларацію про відмову від іноземного громадянства, не повернув паспорт іноземної держави до уповноважених органів цієї держави (частина восьма статті 8 та частина сьома статті 10); інформація про те, що на момент реєстрації громадянином України існували підстави, за наявності яких особа не поновлюється у громадянстві України (частини перша та друга статті 10 з урахуванням частини п'ятої статті 9 Закону; частина п'ята статті 10 Закону); інформація про інші неправдиві відомості та фальшиві документи, які були подані для набуття громадянства України відповідно до статей 8 та 10 Закону, або інформація про приховування будь-якого суттєвого факту, за наявності якого особа не може набути громадянство України відповідно до статей 8 та 10 Закону).

Зазначені обставини та подані матеріали слідчого Слідчого управління Управління Національної поліції у м. Києві стали підставою для видачі довідки від 05.08.2016 року № 1-16/вх.3003-2-16 про наявність підстав для скасування рішення про оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням та прийняття подання № 5/2016 про скасування рішення про оформлення набуття громадянства України відносно ОСОБА_1

З матеріалів справи вбачається, що оскаржуване рішення, оформлене у вигляді подання прийняте відповідачем на підставі отриманої у встановленому законодавством порядку інформації, за змісто якої відповідачем встановлено, що позивач шляхом обману, внаслідок подання неправдивих відомостей чи фальшивих документів був зареєстрований громадянином України та отримав паспорт громадянина України серії НОМЕР_2.

Крім того, суд критично оцінює подані представником позивача докази, а саме лист-відповідь від 16.12.2016 року за підписом "Врио начальника отдела майор полиции И.В. Ильина Управления по вопросам миграции Отдела по Невскому району г. Санкт-Петербурга", оскільки відповідь складена на звичайному аркуші з підписом без печатки, наданої на запит адвоката Бабочкіна Б.В., повноваження якого не підтверджені, який не є повноважним представником позивача.

Також, представник позивача висловив сумнів у достовірності експертного висновку № 3292/д від 16.07.2016 року, копія якого міститься в матеріалах справи, посилаючись на те, що затримання його довірителя відбулось 16.07.2016 року, тоді як у висновку зазначено про постанову про призначення судової трасологічної експертизи від 15.07.2016 року. Однак, судом звернуто увагу, що в протоколі затримання особи, яка розшукується іноземною державою у зв'язку з скоєнням кримінального правопорушення від 16.07.2016 року, на другому аркуші особою, яку затримано ручкою зроблений запис: "Фактическое задержание было 15.07.2016". Далі нерозбірливим почерком зазначено час затримання. У зв'язку з чим, суд приходить до висновку, що постанова могла бути виготовлена 15.07.2016 року, проте для вирішення адміністративної справи зазначена інформація не має суттєвого значення.

На вимогу суду дослідити оригінал експертного висновку, відповідачем надано пояснення у листі від 08.02.2017 року, що документи відповідно до протоколу обшуку від 09.09.2016 року були видані та направлені на зберігання до СУ ГУПН у м. Києві.

Відповідно до частини 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно з частиною 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Позивачем та його представниками не спростовано належними та допустимими доказами інформації, яка була надана слідчим Головному управлінню ДМС в м. Києві, яка відображена в експертному висновку та яка стала підставою для прийняття подання № 5/2016 ВІД 05.08.2016 року про скасування рішення про оформлення набуття громадянства.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, проаналізувавши матеріали справи та оцінивши надані сторонами докази, а також усні та письмові доводи стосовно заявлених позовних вимог, суд дійшов до висновку про відмову у задоволенні позову, оскільки при прийнятті оскаржуваного рішення відповідач діяв відповідно до вимог чинного законодавства.

Керуючись статтями 69-71, 86, 160-165, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позову відмовити.

Постанова набирає законної сили в порядку, передбаченому статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України, та може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду в порядку і строки, передбачені статтею 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Т.П. Балась

Повний текст постанови складено та підписано 06.03.2017.