Справа № 628/4096/16-а
Суддя: П’янова Я.В.
Дата ухвалення: 2017-03-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2017 р. Справа № 628/4096/16-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Пянової Я.В.

Суддів: Зеленського В.В. , Чалого І.С.

за участю секретаря судового засідання Городової А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Куп'янського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області на постанову Куп'янського міськрайонного суду Харківської області від 12.01.2017р. по справі № 628/4096/16-а

за позовом ОСОБА_1

до Куп'янського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області

про визнання протиправними дій та зобовязання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1О.), звернувся до Куп'янського міськрайонного суду Харківської області з адміністративним позовом до Куп'янського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області (далі - відповідач), в якому, з урахуванням уточнень до позовної заяви, просив:

- визнати протиправними дії Куп'янського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо відмови в перерахунку ОСОБА_1 пенсії на підставі довідки прокуратури Харківської області від 06.07.2016 р. № 18-553.

- скасувати рішення Куп'янського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 27.07.2016 року за №38 щодо відмови ОСОБА_1 в перерахунку пенсії.

- зобов'язати Куп'янське об'єднане управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити перерахунок призначеної ОСОБА_1 пенсії в розмірі відповідно до ст. 50-1 Закону України Про прокуратуру від 05.11.1991 року № 1789-XII (в редакції, чинній на момент призначення їй пенсії) від місячної (чинної) заробітної плати відповідно до довідки прокуратури Харківської області №18-553 від 06.07.2016 року, починаючи з 01.01.2016 року без обмеження її максимального розміру.

Постановою Куп'янського міськрайонного суду Харківської області від 12.01.2017 року позов задоволено.

Не погоджуючись з прийнятою постановою, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову - про відмову в задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи. Відповідач просив розглядати справу за відсутності його представника.

Позивач надав заперечення на апеляційну скаргу, в яких вважає постанову суду першої інстанції законною та обґрунтованою, в зв'язку з чим просить залишити її без змін, а вимоги апеляційної скарги - без задоволення.

Сторони повідомлені належним чином про дату, час та місце слухання справи.

Відповідно до ч. 6 ст. 12 та ч. 1 ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) фіксування судового засідання 02.03.2017 року за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено при розгляді апеляційної скарги, що позивач є пенсіонером за вислугою років в органах прокуратури за наявності у неї 20-ти річного стажу роботи, що дає право на пенсію, до якого враховано: 01.09.1977 р. - 30.06.1978 р. навчання в юридичному ВУЗІ; 01.12.1981 р. - 30.11.1982 р. стажист на посаді помічника прокурора; 01.12.1982 р. - 20.08.1984 р. помічник прокурора; 20.11.1984 р.-02.08.1987 р. державний службовець з юридичною освітою; 03.08.1987 р. - 07.07.1988 р. догляд за дитиною до 3-х років; 08.07.1988 р. - 24.08.1988 р. державний службовець з юридичною освітою; 25.08.1988 р. - 01.08.1989 р. догляд за дитиною до 3-х років; 01.02.1994 р. - 19.10.2001 р. ст. помічник прокурора; 01.07.2003 р. - 15.04.2004 р. помічник прокурора. Загальна тривалість стажу роботи на прокурорських посадах 11 років 2 місяці 24 дні, що підтверджується трудовою книжкою (а.с.8-12).

20.07.2016 р. ОСОБА_1 звернулась із заявою до відповідача здійснити перерахунок пенсії з урахуванням наданої довідки прокуратури Харківської області від 06.07.2016 р. за № 18-553.

20.08.2016 р. позивач отримала рішення Куп'янського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 27.07.2016 р. за № 38, відповідно до якого їй було відмовлено в проведенні перерахунку пенсії, мотивуючи це тим, що ст. 50 Закону України Про прокуратуру від 05.11.1991 року № 1789- XII було передбачено перерахунок пенсії в зв'язку з підвищенням заробітної плати працівникам прокуратури. Проте, з 15.07.2015 р. набрав чинності ОСОБА_2 України Про прокуратуру № 1697-VII від 14.10.2014 р., відповідно до п. 20 ст. 86 якого умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України. Станом на 27.07.2016 р. порядок проведення перерахунків пенсій Кабінетом Міністрів не визначений.

Не погоджуючись з такими діями відповідача, ОСОБА_1 звернулась до суду з цим позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що вони є обґрунтованими та підтвердженими матеріалами справи.

Колегія суддів не погоджується з висновками суду з огляду на таке.

Підстави та порядок перерахунку пенсії прокурорам були врегульовані частинами тринадцятою, вісімнадцятою статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру" від 05.11.1991 р. №1789-ХІІ.

Обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком (ч.12 ст. 50-1 зазначеного Закону, в редакції, чинній на час оформлення пенсії позивачу).

Частиною 17 статті 50-1 Закону №1789-ХІІ (в редакції, чинній на час оформлення пенсії позивачу) визначено, що призначені працівникам прокуратури пенсії перераховувалися у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадився з першого числа місяця, що йде за місяцем, у якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадився з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.

Разом з тим, Законом України від 28.12.2014 року № 76-VIII "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України" внесено зміни до ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру" та частину вісімнадцяту викладено в такій редакції: "Умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України".

15.07.2015 року набрав чинності ОСОБА_2 України "Про прокуратуру" від 14.10.2014 р. № 1697-VІІ, згідно з п.3 розділу ХІІ Прикінцевих положень якого визнано такими, що втратили чинність із набранням чинності цим Законом положення, зокрема ОСОБА_2 України "Про прокуратуру" (Відомості Верховної Ради України, 1991 р., № 53, ст. 793, № 50, ст. 474; 1995 р., № 11, ст. 71, № 34, ст. 268; 2001 р., № 9, ст. 38, N 44, ст. 233; 2002 р., № 17, ст. 117, ст. 125; 2003 р., № 29, ст. 233, № 30, ст. 247; 2004 р., № 8, ст. 66; 2005 р., № 2, ст. 32, № 6, ст. 132, № 11, ст. 198; 2006 р., № 1, ст. 18, № 19 - 20, ст. 156; 2007 р., № 7 - 8, ст. 66, № 33, ст. 442; 2008 р., №5 - 8, ст. 78, № 48, ст. 357; 2010 р., № 37, ст. 497, № 41 - 45, ст. 529; 2011 р., № 23, ст. 160, № 30, ст. 279; 2012 р., № 12 - 13, ст. 82; 2013 р., № 14, ст. 89, № 21, ст. 208, № 37, ст. 490, № 39, ст. 517; 2014 р., № 11, ст. 132, № 17, ст. 593, № 20 - 21, ст. 745, № 22, ст. 816; із змінами, внесеними Законом України від 14 серпня 2014 року №1642-VII), крім п.8 ч.1 ст.15, ч.4 ст.16, абзацу першого ч.2 ст.46-2, ст.47, частини першої ст.49, ч.5 ст.50, частин третьої, четвертої, шостої та одинадцятої ст.50-1, частини третьої ст.51-2, ст.53 щодо класних чинів (їх дія поширюється на осіб, яким присвоєно класні чини до набрання чинності цим Законом), статті 55 щодо посвідчення працівника прокуратури, ст.2 у частині підстав звільнення з посади Генерального прокурора України, а також ст.13 щодо функціонування в системі органів прокуратури міських, районних, міжрайонних, районних у містах прокуратур, яка втрачає чинність з 15 грудня 2015 року.

ОСОБА_2 № 76-VIII є чинним і підлягає до виконання, оскільки Конституційним судом України в установленому порядку неконституційним не визнавався.

Відповідно до ч. 20 ст. 86 Закону України "Про прокуратуру" №1697-VII від 14.10.2014 р. умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України.

На час звернення позивача за перерахунком пенсії Кабінетом Міністрів України відповідний нормативно - правовий акт не було прийнято.

З огляду на викладене, у відповідача на момент звернення позивача із заявою про перерахунок пенсії, не було правових підстав для здійснення перерахунку пенсії у зв'язку з підвищенням заробітної плати.

Колегія суддів зазначає, що зміни до законодавства не позбавляють позивача права на перерахунок пенсії, який був йому гарантований ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру" від 05.11.1991 р. №1789-ХІІ при призначенні пенсії, проте визначення умов та порядку перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури покладено на Кабінет Міністрів України.

При цьому, колегія суддів звертає увагу на те, що відмова відповідача у такому перерахунку пенсії не призвела до зменшення розміру пенсії позивача, і не є звуженням обсягу вже набутих ним прав та/або позбавленням його права на соціальний захист.

До спірних правовідносин не підлягають застосуванню норми Закону України "Про прокуратуру" у попередній редакції, оскільки на час звернення позивача із заявою про перерахунок пенсії набула чинності та діяла інша редакція статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру" від 05.11.1991 р. №1789-ХІІ, яка передбачає принципово інший порядок перерахунку пенсій.

Слід також зауважити на тому, що Конституційний Суд України в рішенні від 26 грудня 2011 року № 20-рп/2011 наголосив, що передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. Крім того, такі заходи можуть бути обумовлені необхідністю запобігання чи усунення реальних загроз економічній безпеці України, що згідно з частиною першою статті 17 Конституції України є найважливішою функцією держави.

Право встановлювати законодавчі обмеження щодо соціальних виплат узгоджується з правовою позицією Європейського суду з прав людини, викладеною у справі "ОСОБА_3 проти України", яка полягає в тому, що зменшення розміру пенсійного забезпечення не є порушенням права власності у розумінні Протоколу №1, оскільки таке зменшення відбувається шляхом внесення законодавчих змін до акту, яким встановлено таке право власності. Крім того, суд стверджує, що першою і найважливішою вимогою ст. 1 Протоколу № 1 є те, що будь-яке втручання з боку державних органів в мирне володіння майном, повинно бути законним і що воно повинне переслідувати законну мету в інтересах суспільства. Будь-яке втручання також повинно бути пропорційним переслідуваній меті. Іншими словами, необхідно знайти справедливий баланс до вимог загальних інтересів спільноти та вимог захисту основних прав особистості. Необхідний баланс не буде знайдений, якщо особі або особам доводиться нести індивідуальний і надмірний тягар. При цьому Суд зазначає, що зменшення розміру пенсії очевидно було обумовлено міркуваннями економічної політики та фінансових труднощів, з якими зіткнулася держава.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 09.10.1979 р. у справі "Ейрі проти Ірландії" констатував, що здійснення соціально - економічних прав людини значною мірою залежить від становища в державах, особливо фінансового. Такі положення поширюються й на питання допустимості зменшення соціальних виплат, про що зазначено в рішенні цього суду по справі "Кйартан Асмундсон проти Ісландії" від 12.10.2004 року .

Враховуючи те, що на час звернення позивача із заявою про перерахунок пенсії, частини 13 та 18 статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру" від 05.11.1991 р. №1789-ХІІ, які визначали право на перерахунок пенсій працівникам прокуратури, втратили чинність, тому законодавчо визначені підстави для такого перерахунку пенсії відсутні.

Постанови Верховного Суду України, на які посилається позивач (№21-445а13 від 17.12.2013р., № 21-2432а15 від 06.10.2015р.), стосуються правових відносин, які виникли до набрання чинності Закону України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення від 2 березня 2015 року № 213-VIII, Постанови КМУ № 1013 від 09.12.2015 року, Закону України Про прокуратуру № 1697-VII від 14.10.2014 року, Закону України № 76-VIII від 28.12.2014 Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України, та регулюють розмір пенсії у відсотках, відповідно до Закону України Про прокуратуру від 05.11.1991 року № 1789-Х11, який втратив чинність на момент звернення позивача за перерахунком пенсії, а не наявність правових підстав для перерахунку пенсії станом на липень 2016 року, коли позивач звернувся за перерахунком пенсії.

Частиною 3 статті 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З огляду на зазначене, колегія суддів дійшла висновку, що в спірних правовідносинах відповідач діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а також з використанням повноважень з метою, з якою ці повноваження йому надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; безсторонньо (неупереджено), добросовісно та розсудливо.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про протиправність дій відповідача щодо відмови в перерахунку пенсії позивача, та як наслідок, неправомірно задовольнив позовні вимоги про зобов'язання Куп'янське об'єднане управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити перерахунок призначеної ОСОБА_1 пенсії в розмірі відповідно до ст. 50-1 Закону України Про прокуратуру від 05.11.1991 року № 1789-XII (в редакції, чинній на момент призначення їй пенсії) від місячної (чинної) заробітної плати відповідно до довідки прокуратури Харківської області №18-553 від 06.07.2016 року, починаючи з 01.01.2016 року без обмеження її максимального розміру.

Відповідно до ч. 1 ст. 159 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права (ч. 2 ст. 159 Кодексу адміністративного судочинства України).

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно зясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні (ч. 3 ст. 159 Кодексу адміністративного судочинства України).

Відповідно до п. 4 ч.1 ст. 202 Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування постанови суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є порушення норм матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

З урахуванням наведеного, колегія суддів дійшла висновку про те, що судом першої інстанції при ухваленні рішення були допущені порушення норм матеріального права, а тому дана постанова підлягає скасуванню з ухваленням нової постанови про відмову в задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п. 3 ст. 198, п. 4 ч.1 ст. 202, 205, 207, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Куп'янського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області задовольнити.

Постанову Куп'янського міськрайонного суду Харківської області від 12.01.2017р. по справі № 628/4096/16-а скасувати.

Прийняти нову постанову, якою в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Куп'янського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області про визнання протиправними дій та зобовязання вчинити певні дії - відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання постанови у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя ОСОБА_4
Судді ОСОБА_5 ОСОБА_6
Повний текст постанови виготовлений 07.03.2017 р.