Справа № 826/19261/16
Суддя: Кузьмишина О.М.
Дата ухвалення: 2017-03-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

07 березня 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого: Кузьмишина О.М.,

Суддів: Глущенко Я.Б.,

Шелест С.Б.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_3 - ОСОБА_4 на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 грудня 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Печерського районного відділу Головного управління державної міграційної служби України в м.Києві про визнання протиправним та скасування рішення, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 звернулась до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Печерського районного відділу Головного управління Державної міграційної служби України в м.Києві про визнання протиправним та скасування рішення Печерського районного відділу Головного управління Державної міграційної служби України в м.Києві про реєстрацію місця проживання ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 грудня 2016 року відмовлено у відкритті провадження на підставі п.1 ч.1 ст.109 КАС України, у зв'язку з тим, що спір не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства..

Не погоджуючись з вказаною ухвалою, позивач подала апеляційну скаргу, у якій просить суд скасувати ухвалу з мотивів порушення судом норм процесуального права та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, представника позивача, розглянувши матеріали справи та апеляційну скаргу позивача, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відмовляючи у відкритті провадження у справі, Окружний адміністративний суд міста Києва виходив з того, що спірні правовідносини виникли саме з договірних відносин та порушення житлових прав, тому заявлені вимоги належить розглядати в порядку цивільного судочинства.

З таким висновком не можна погодитися, виходячи з наступного.

Колегією суддів встановлено, що підставою для звернення позивача до суду є рішення відповідача про зняття з реєстрації місця проживання ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2.

Надаючи оцінку щодо юрисдикції даного спору, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у справі «Zand v. Austria» у рішенні від 12.10.1978 вказав, що словосполучення «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття «суд, встановлений законом» у частині першій статті 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з <…> питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів <…>». З огляду на це не вважається «судом, встановленим законом» орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

Частиною 1 статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС) встановлено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку із здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій, а також у зв'язку з публічним формуванням суб'єкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму.

Частиною першою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Положеннями частини другої статті 2 КАС України передбачено, що до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

В частині 1 статті 3 КАС України визначено, що справа адміністративної юрисдикції - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно абзацу 7 частин 1 статті 3 КАС України суб'єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ним владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), відповідно, прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до абз. 7 ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» орган реєстрації - виконавчий орган сільської, селищної або міської ради, сільський голова (у разі якщо відповідно до закону виконавчий орган сільської ради не утворено), що здійснює реєстрацію, зняття з реєстрації місця проживання особи на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, на яку поширюються повноваження відповідної сільської, селищної або міської ради.

Згідно з ст. 11 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» орган реєстрації, серед іншого, здійснює реєстрацію та зняття з реєстрації місця проживання/перебування осіб у межах відповідної адміністративно-територіальної одиниці.

Підстави зняття з місця реєстрації особи передбачені статтею 7 зазначеного Закону.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла до висновку, що здійснюючи функції щодо зняття з реєстрації місця проживання фізичних осіб, відповідач діє як суб'єкт владних повноважень, а даний позов подано з підстав невідповідності його дій вимогам чинного законодавства, відтак, вказаний спір належить до юрисдикції адміністративного суду.

Отже, суд першої інстанції дійшов до помилкового висновку, що дану справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства, тому апеляційна скарга підлягає задоволенню, а оскаржуване судове рішення - скасуванню, з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду на підставі пункту 3 статті 199 та пункту 4 статті 204 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 197, 199, 204, 205, 206, 211, 254 КАС України,суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_3 - ОСОБА_4 задовольнити.

Ухвалу Окружного адміністративного суду м. Києва від 12 грудня 2016 року скасувати, а справу №826/19261/16 направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту постановлення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: О.М. Кузьмишина

Судді: Я.Б.Глущенко

С.Б.Шелест

Головуючий суддя Кузьмишина О.М.

Судді: Глущенко Я.Б.

Шелест С.Б.