Справа № 819/1/17
Суддя: Білоус І.О.
Дата ухвалення: 2017-02-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 819/1/17

07 лютого 2017 р.м.Тернопіль

Тернопільський окружний адміністративний суд, в складі:

головуючого судді Білоус І.О.

при секретарі судового засідання Риндюк В.Т.

за участю

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 управління Держземагенства у Тернопільській області про стягнення заробітку за час вимушеного прогулу., -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Держземагенства у Тернопільській області, в якому, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог від 06.02.2017 р., просив стягнути середній заробіток за затримку виконання постанови Тернопільського окружного адміністративного суду від 03.03.2016 р. у справі № 819/38/16 за період з 04.03.2016 р. по 06.02.2017 р. в розмірі 45 244,64 грн. з вирахуванням обовязкових платежів та зборів.

Ухвалою Тернопільського окружного адміністративного суду від 24.01.2017 р. відповідно до статті 55 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) допущено процесуальне правонаступництво та замінено відповідача ОСОБА_2 управління Держземагенства у Тернопільській області його правонаступником ОСОБА_2 управління Держгеокадастру у Тернопільській області.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що наказом відділу Держземагенства у м. Тернополі Тернопільської області № 28-к від 11.12.2015 р. оголошено наказ про звільнення ОСОБА_1 з посади начальника відділу Держземагентства у м. Тернополі Тернопільської області.

Постановою Тернопільського окружного адміністративного суду від 03.03.2016 р. по справі № 819/38/16 за позов ОСОБА_1 до Державного агентства земельних ресурсів України, Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру, відділу Держгеокадастру у м. Тернополі Тернопільської області, відділу Держземагенства у м. Тернополі Тернопільської області, Головного управління Держземагенства у Тернопільській області частково задоволено, визнано протиправними та скасовано накази про звільнення, поновлено ОСОБА_1 на займаній посаді та стягнуто середній заробіток за час вимушеного прогулу.

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 26.05.2016 р. постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 03.03.2016 р. по справі № 819/38/16 змінено в частині підстави звільнення ОСОБА_1 із займаної посади, зазначивши підставою звільнення позивача пункт 5 частини 1 статті 36 Кодексу законів про працю України.

Проте, судове рішення в частині поновлення ОСОБА_1 на займаній посаді не виконано. Позивач вважає таку бездіяльність протиправною та просить стягнути з відповідача на його користь середній заробіток за період з 04.03.2016 р. по 06.02.2017 р. в розмірі 45 244,64 грн. на підставі статті 236 Кодексу законів про працю України (далі КЗпП України).

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала з мотивів викладених в позовній заяві, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог від 06.02.2017 р., просила позов задовольнити.

В судовому засіданні представник відповідача позовні вимоги не визнала та просила відмовити в задоволенні адміністративного позову в повному обсязі з огляду на те, що постанова Тернопільського окружного адміністративного суду від 03.03.2016 р. по справі № 819/38/16 в частині виплати ОСОБА_1 заробітної плати за час вимушеного прогулу з за період з 14.12.2015 р. по 03.03.2016 р. в розмірі 11 116,14 грн. виконана. Водночас, ОСОБА_3 агентство земельних ресурсів України зверталось з заявою про заміну сторони виконавчого провадження (боржника) з Держземагенства України на його правонаступника ОСОБА_3 службу з питань геодезії, картографії та кадастру, мотивуючи тим, що ОСОБА_3 агентство земельних ресурсів України не може виконати постанову суду, та поновити ОСОБА_1 на посаду начальника відділу Держземагенства у м. Тернополі по тій причині, що боржник, а саме, ОСОБА_3 агентство земельних ресурсів України в даний час знаходиться в стані припинення. Однак, ухвалою Тернопільського окружного адміністративного суду від 29.12.2016 р. в задоволенні заяви Державного агентства земельних ресурсів України про заміну сторони виконавчого провадження по виконанню судового рішення в адміністративній справі № 819/38/16 відмовлено. Відтак, відповідач не відповідає за затримку виконання рішення про поновлення на роботі, а отже відсутні підстави для задоволення позовних вимог.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується адміністративний позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення справи по суті, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм матеріального та процесуального права, суд при постановленні рішення виходить з наступних підстав і мотивів.

Судом встановлено, що постановою Тернопільського окружного адміністративного суду від 03.03.2016 р. по справі № 819/38/16 за позовом ОСОБА_1 до Державного агентства земельних ресурсів України, Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру, відділу Держгеокадастру у м. Тернополі Тернопільської області, відділу Держземагентства у м. Тернополі Тернопільської області, Головного управління Держземагентства у Тернопільській області про визнання незаконним наказу про звільнення, поновлення на посаді та вжиття заходів щодо подальшого працевлаштування задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано наказ Державного агентства земельних ресурсів України від 11.12.2015 р. № 1444-к про звільнення ОСОБА_1

Визнано протиправним та скасовано наказ Головного управління Держземагенства у Тернопільській області від 11.12. 2015 р. № 185-к про звільнення ОСОБА_1

Визнано протиправним та скасовано наказ відділу Держземагенства у м. Тернополі Тернопільської області від 11.12.2015 р. № 28-к про звільнення ОСОБА_1

Поновлено ОСОБА_1 на посаді начальника відділу Держземагентства у м. Тернополі Тернопільської області.

Стягнуто з Головного управління Держземагенства в Тернопільській області в користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 14.12.2015 р. по 03.03.2016 р. в розмірі 11 116,14 грн., провівши необхідні відрахування.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Постанову суду в частині поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу за один місяць в розмірі 2437,75 грн., відповідно до статті 256 КАС України допущено до негайного виконання.

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 26.05.2016 р. апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено, апеляційну скаргу Державного агентства земельних ресурсів України залишено без задоволення, а постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 03.03.2016 р. по справі № 819/38/16 змінено в частині підстави звільнення ОСОБА_1 із займаної посади, зазначивши підставою звільнення позивача пункт 5 частини 1 статті 36 Кодексу законів про працю України. В решті постанову суду залишено без змін.

З приводу виконання рішення суду ОСОБА_1 звертався із заявами до Державного агентства земельних ресурсів України з метою поновлення його на відповідній посаді.

ОСОБА_3 агентство земельних ресурсів України листом від 20.05.2016 р. № ДЗА-31-28-0.17-90/23-16 "Про розгляд звернення" повідомило, що 30.03.2016 р. за судовим рішенням у справі № 819/38/16 Тернопільським окружним адміністративним судом видано виконавчий лист. Для виконання рішення суду, яке набрало законної сили, в примусовому порядку ОСОБА_1 має право звернутися до відповідного органу державної виконавчої служби.

ОСОБА_2 державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України постановою від 15.06.2016 р. відкрито виконавче провадження ВП № 51428511 про примусове виконання виконавчого листа № 819/38/16, виданого Тернопільським окружним адміністративним судом 30.03.2016 р., щодо боржника ОСОБА_3 агентство земельних ресурсів України.

ОСОБА_3 агентство земельних ресурсів України листом від 17.06.2016 р. № ДЗА-31-28-0.17-99/23-16 "Про розгляд звернення" повідомило, що 03.06.2016 р. до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесено запис № 05009059 про проведення державної реєстрації припинення юридичної особи відділу Держземагенства у м. Тернополі Тернопільської області.

ОСОБА_3 агентство земельних ресурсів України зверталось з заявою про заміну сторони виконавчого провадження (боржника) з Держземагенства України на його правонаступника ОСОБА_3 службу з питань геодезії, картографії та кадастру, мотивуючи тим, що ОСОБА_3 агентство земельних ресурсів України не може виконати постанову суду, та поновити ОСОБА_1 на посаду начальника відділу Держземагенства у м. Тернополі по тій причині, що боржник, а саме ОСОБА_3 агентство земельних ресурсів України в даний час знаходиться в стані припинення.

Ухвалою Тернопільського окружного адміністративного суду від 29.12.2016 р. в задоволенні заяви Державного агентства земельних ресурсів України про заміну сторони виконавчого провадження по виконанню судового рішення в адміністративній справі № 819/38/16 відмовлено.

До спірних правовідносин суд застосовує такі правові норми.

Положеннями статей 14 та 255 КАС України регламентовано, що постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання на всій території України.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 256 КАС України негайно виконуються постанови суду про поновлення на посаді у відносинах публічної служби.

Згідно із частиною другою статті 257 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання.

Таким чином, добровільне виконання боржником судового рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є законодавчо встановленим обовязком такого боржника. При цьому, зазначений обов'язок не повинен бути похідним від дій особи (подання заяви чи виконавчого документа), на користь якої ухвалено судове рішення, для його виконання.

Приписами статті 235 КЗпП України, зокрема, визначено, що у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв'язку з повідомленням про порушення вимог Закону України "Про запобігання корупції" іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

У разі визнання формулювання причини звільнення неправильним або таким, що не відповідає чинному законодавству, у випадках, коли це не тягне поновлення працівника на роботі, орган, який розглядає трудовий спір, зобов'язаний змінити формулювання і вказати в рішенні причину звільнення у точній відповідності з формулюванням чинного законодавства та з посиланням на відповідну статтю (пункт) закону. Якщо неправильне формулювання причини звільнення в трудовій книжці перешкоджало працевлаштуванню працівника, орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату йому середнього заробітку за час вимушеного прогулу в порядку і на умовах, передбачених частиною другою цієї статті.

Як встановлено судом, постановою Тернопільського окружного адміністративного суду від 03.03.2016 р. по справі № 819/38/16, зокрема, поновлено ОСОБА_1 на посаді начальника відділу Держземагентства у м. Тернополі Тернопільської області та стягнуто з Головного управління Держземагенства в Тернопільській області в користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 14.12.2015 р. по 03.03.2016 р. в розмірі 11 116,14 грн., провівши необхідні відрахування.

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 26.05.2016 р. постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 03.03.2016 р. по справі № 819/38/16 змінено в частині підстави звільнення ОСОБА_1 із займаної посади, зазначивши підставою звільнення позивача пункт 5 частини 1 статті 36 Кодексу законів про працю України.

Проте, на час розгляду даної адміністративної справи ОСОБА_1 на займаній посаді не поновлено.

У разі затримки власником або уповноваженим ним органом виконання рішення органу, який розглядав трудовий спір про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, цей орган виносить ухвалу про виплату йому середнього заробітку або різниці в заробітку за час затримки (стаття 236 КЗпП України).

Із наведеної законодавчої норми слідує, що підставою для виплати незаконно звільненому працівнику середнього заробітку є затримка власником або уповноваженим ним органом виконання рішення про поновлення на роботі.

При цьому, обов'язок Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області виплатити позивачу середній заробіток за час затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі не обумовлюється залежністю від причин, внаслідок яких судове рішення виконане несвоєчасно.

Враховуючи те, що постанова Тернопільського окружного адміністративного суду від 03.03.2016 р. по справі № 819/38/16 в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді начальника відділу Держземагентства у м. Тернополі Тернопільської області не виконано, суд приходить до висновку, що позивач має право на отримання виплати йому середнього заробітку за час затримки виконання судового рішення.

Такий висновок суду узгоджується з позицією Верховного Суду України, викладеною у постанові від 23.06.2015 р. у справі № 21-63а15.

Відповідно до пункту 34 постанови Пленуму Верховного суду України від 06.11.1992 р. №9 "Про практику розгляду судами трудових спорів" рішення про поновлення на роботі вважається виконаним з дня видання власником або уповноваженим ним органом про це наказу.

Як вже встановлено судом, на час розгляду даної адміністративної справи наказ про поновлення позивача на посаді начальника відділу Держземагентства у м. Тернополі Тернопільської області не видано.

Отже, період з дня постановлення Тернопільського окружного адміністративного суду постанови по справі № 819/38/16 до дня постановлення судового рішення у даній адміністративній справі є часом затримки виконання рішення органу, який розглядав трудовий спір про поновлення на роботі незаконно звільненого працівника, тобто період з 04.03.2016 р. по 06.02.2017 р. є часом затримки в поновленні позивача на посаді.

Поряд з цим, докази, які б свідчили про те, що впродовж затримки виконання судового рішення про поновлення на роботі, ОСОБА_1 був працевлаштований, стояв на обліку, як безробітній та отримував допомоги по безробіттю чи отримував будь-які інші соціальні виплати відсутні.

Відповідно до абзацу третього пункту 32 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.1992 р. № 9 "Про практику розгляду судами трудових спорів" у випадках стягнення на користь працівника середнього заробітку за час вимушеного прогулу в зв'язку з незаконним звільненням або переведенням, відстороненням від роботи невиконанням рішення про поновлення на роботі, затримкою видачі трудової книжки або розрахунку він визначається за загальними правилами обчислення середнього заробітку, виходячи з заробітку за останні два календарні місяці роботи. Для працівників, які пропрацювали на даному підприємстві (в установі, організації) менш двох місяців, обчислення проводиться з розрахунку середнього заробітку за фактично пропрацьований час. При цьому враховуються положення Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року № 100 (далі Порядок № 100).

Відповідно до приписів пункту 2 Порядку № 100 слідує, що у разі визначення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата.

Згідно з пунктом 8 вказаного Порядку № 100 Нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

У разі коли середня місячна заробітна плата визначена законодавством як розрахункова величина для нарахування виплат і допомоги, вона обчислюється шляхом множення середньоденної заробітної плати, розрахованої згідно з абзацом першим цього пункту, на середньомісячне число робочих днів у розрахунковому періоді.

Середньомісячне число робочих днів розраховується діленням на 2 сумарного числа робочих днів за останні два календарні місяці згідно з графіком роботи підприємства, установи, організації, встановленим з дотриманням вимог законодавства.

З матеріалів справи вбачається, що згідно довідки про доходи ОСОБА_1, загальна сума доходу по заробітній платі в вересні 2015 р. складала 3 359,78 грн., у жовтні 2015 р. 1 515,80 грн.; фактична кількість відпрацьованих робочих днів в вересні 2015 р. складала 18 днів, у жовтні 2015 р. 7 днів.

Середньоденна заробітна плата позивача на час звільнення з відділу Держземагентства у м. Тернополі Тернопільської області за останні два місяця роботи становила 195,02 грн. ((3 359,78 грн. + 1 515,80 грн.) : (18 днів + 7 днів)).

Відповідно до листа Міністерства праці та соціальної політики України від 20.07.2015 р. № 10846/0/14-15/13 "Про розрахунок норми тривалості робочого часу на 2016 рік" норма тривалості робочого часу при 40-годинному робочому тижні в період з 04.03.2016 р. по 31.12.2016 р. становила 207 днів (в березні 18 днів (повний місяць 22 дня), в квітні 21 день, в травні 19 днів, в червні 20 днів, в липні 21 день, в серпні 22 дня, в вересні 22 дня, в жовтні 20 днів, в листопаді 22 дня, в грудні 22 дня).

Згідно з листом Міністерства праці та соціальної політики України від 05.08.2016 р. № 11535/0/14-16/13 "Про розрахунок норми тривалості робочого часу на 2017 рік" норма тривалості робочого часу при 40-годинному робочому тижні в період з 01.01.2017 р. по 06.02.2017 р. становила 25 днів (в січні 20 днів, в лютому 5 днів (повний місяць 20 днів).

Загальна сума заробітної плати за час вимушеного прогулу внаслідок затримки виконання судового рішення про поновлення ОСОБА_1 на роботі за період з 04.03.2016 р. по 06.02.2017 р. становила 45 244,64 грн. (195,02 грн. х (207 днів + 25 днів)).

Відтак, суд погоджується з розрахунком позивача стосовно розміру заробітної плати за час вимушеного прогулу, правомірність обчислення якого в судовому засіданні відповідачем не заперечувалась.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що оскільки на час розгляду даної адміністративної справи рішення суду про поновлення на роботі ОСОБА_1 не виконано, то з дня постановлення Тернопільським окружним адміністративним судом постанови по справі № 819/38/16 до дня постановлення судового рішення у даній адміністративній справі позивач має право відповідно до статті 236 КЗпП України на виплату йому середнього заробітку за час затримки виконання судового рішення. Таким чином, на користь позивача підлягає стягненню середній заробіток за час вимушеного прогулу внаслідок затримки виконання постанови Тернопільського окружного адміністративного суду від 03.03.2016 р. по справі № 819/38/16 за період з 04.03.2016 р. по 06.02.2017 р. в розмірі 45 244,64 грн., з вирахуванням обовязкових платежів та зборів.

Відповідно до частин першої, другої статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відтак, враховуючи встановлені судом обставини справи та наведені положення чинного законодавства, суд приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають до задоволення.

Керуючись ст.ст. 94, 158-167 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. 1. Адміністративний позов задовольнити.

2. Стягнути з Головного управління Держземагенства у Тернопільській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за затримку виконання постанови Тернопільського окружного адміністративного суду від 03.03.2016 р. у справі № 819/38/16 за період з 04.03.2016 р. по 06.02.2017 р. в розмірі 45 244, 02 (сорок п"ять тисяч двісті сорок чотири грн. ) 02 коп. з вирахуванням обов"язкових платежів та зборів.

Постанова суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд в порядку і строки, передбачені ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України та набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

У повному обсязі постанова складена 10 лютого 2017 року.

Головуючий суддя Білоус І.О.

копія вірна

Суддя Білоус І.О.