Справа № 338/126/17
Суддя: Круль І.В.
Дата ухвалення: 2017-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 338/126/17

06 березня 2017 року Богородчанський районний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючої-судді Круль І.В.

з участю секретаря Сіщук Г.Б.

позивача ОСОБА_2

представника позивача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Богородчани справу в порядку адміністративного судочинства за позовом ОСОБА_2 до командира роти №3 батальйону Управління патрульної поліції в м.Івано-Франківську лейтенанта поліціїГарбара Владислава Валерійовича про скасування постанови про адміністративне правопорушення,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_2 звернувся в суд із адміністративним позовом до командира роти №3 батальйону Управління патрульної полліції в м.Івано-Франківську лейтенанта поліції Гарбара В.В. про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Заявлені вимоги мотивує тим, що 25 січня 2017 року, керуючи автомобілем марки "Тойота", д.н.з. НОМЕР_1, рухався в м. Івано-Франківська по вул. Незалежності. На вимогу працівника патрульної поліції зупинив машину. Відповідач, поводячи себе агресивно, необ'єктивно та упереджено, ствердив, начебто він порушив п.9.2.(б) ПДР.

Так як це не відповідало дійсності, працівником патрульної поліції не було представлено жодних доказів порушення ним правил дорожнього руху, висловив свої заперечення. Однак інспектор його пояснення до уваги не взяв та виніс незаконну постанову про накладення адміністративного стягнення. Вважає, що вказана постанова є необґрунтованою й протиправною, була винесена за відсутності події та складу правопорушення, без наявності доказів вчинення такого.

В судовому засіданні ОСОБА_2 заявлений позов підтримав, ствердивши, що 25 січня 2017 року, керуючи автомобілем марки "Тойота", д.н.з. НОМЕР_1, рухався в м. Івано-Франківську по вулиці Незалежності, яка має дві смуги для руху в кожному напрямку. Зробив маневр вліво, включивши покажчик повороту, бо справа був автобус, потім повернув вправо і через 50 м. включив поворот направо і на світлофорі повернув направо. Ніякого порушення ПДР не допустив. На вимогу працівника патрульної поліції зупинив машину. Відповідач стверджував, начебто він порушив п.9.2.(б) ПДР. На його заперечення про відсутність порушення правил дорожнього руху не реагував, не бажав допитати свідків та представити докази порушення п.9.2. (б) ПДР України. Зважаючи на викладене, просив задовольнити позов.

Відповідач в судове засідання не з'явився. В поданому запереченні вважає позов безпідставним, просить відмовити в його звдоволенні.

Вислухавши позивача, його представника, свідка, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 7 КУпАП, застосування уповноваженим на те органом і посадовими особами заходів адміністративного впливу проводиться в межах їх компетентності, у точній відповідності з законом.

Згідно з ст.245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом. Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується не всебічному, повному і об'єктивному дослідженні усіх обставин справи у їх сукупності.

Відповідно до ст.71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

25 січня 2017 року постановою серії ДР № 103958 командира роти №3 батальйону УПП в м. Івано-Франківську лейтенанта поліції Гарбара В.В. позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП, оскільки цього числа о 14 год. 30 хв., керуючи автомобілем марки "Тойота", д.н.з. НОМЕР_1, рухаючись в м. Івано-Франківську по вул. Незалежності, що має дві смуги для руху в кожному напрямку, по крайній правій смузі при зміні напрямку руху, а саме - перестроюванні в ліву смугу - не увімкнув світловий покажчик повороту відповідного напрямку, чим порушив підпункт "б" пункту 9.2. ПДР (а.с.4).

Вказана постанова не відповідає вимогам ст.283 КУпАП, оскільки обставини вчинення адміністративного правопорушення, які викладені у постанові, мають встановлюватись на підставі оцінених органом (посадовою особою) доказів, що є допустимими, тобто зібраними у встановленому цим Кодексом порядку. Вказана постанова не підтверджена жодними доказами вчинення позивачем згаданого адміністративного порушення.

Адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні. Конституція України має найвищу юридичну силу, закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй (частина друга статті 8 Конституції України).

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, в тому числі які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

Посилання на жоден з цих доказів у винесеній постанові немає.

Візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі у тому випадку, коли воно зафіксовано у встановленому законом порядку. Статтею 254 КУпАП визначено, що така фіксація відбувається шляхом складання протоколу про адміністративне правопорушення, у якому відповідно до ст.256 КУпАП, крім іншого, зазначається місце час і суть адміністративного порушення, виявленого уповноваженою особою, прізвища адреси свідків і потерпілих, якщо вони є, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч.2 ст.258 КУпАП, протокол може не складатись у разі вчинення адміністративних порушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних порушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі. Однак, системний аналіз положень Кодексу, в тому числі ч.5 ст.258 КУпАП дає підстави для висновку, що у випадку, якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст.256 цього Кодексу, крім випадків коли порушення у сфері забезпечення дорожнього руху зафіксовано в автоматичному режимі. Такі ж вимоги містяться у Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, яка затверджена наказом Міністерства Внутрішніх справ №1376 від 06 листопада 2015 року, що зареєстрована у Міністерстві юстиції України 01 грудня 2015 року №1496/27941.

В іншому випадку, на думку суду, застосування адміністративного стягнення до особи за відсутності будь-яких доказів її протиправної дії чи бездіяльності не відповідатиме принципу верховенства права і міститиме ознаки свавільного застосування адміністративних повноважень. Така позиція суду ґрунтується також на правових висновках, які зробив Конституційний Суд України у своєму рішенні у справі №23-рп/2010 від 22 грудня 2010 року.

Жодних доказів, які б спростовували позицію позивача та підтверджували, що останній допустив порушення п.9.2 (б) Правил дорожнього руху, відповідач суду не представив.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_5 ствердив, що позивач 25 січня 2017 року, керуючи автомобілем марки "Тойота", д.н.з. НОМЕР_1, рухався в м. Івано-Франківську по вулиці Незалежності, що має дві смуги для руху в кожному напрямку. Зробивши лівий поворот, зважаючи на автобус, що рухався перед його автомобілем, ОСОБА_2 включив світловий покажчик, потім звернув вправо.

Виходячи з наведеного, постанову серії ДР №103958, винесену 25 січня 2017 року командиром роти №3 батальйону УПП в м. Івано-Франківську лейтенантом поліції Гарбаром В.В. про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП, слід визнати протиправною та скасувати.

На підставі викладеного, ст.ст. 9, 122, 247, 256, 258, 283, 287 КУпАП, керуючись ст.ст.158-163 КАС України, суд

п о с т а н о в и в:

Позов ОСОБА_2 до командира роти №3 батальйону Управління патрульної поліції в м.Івано-Франківську лейтенанта поліції Гарбара Владислава Валерійовича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення задоволити.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ДР № 103958 від 25 січня 2017 року, винесену командиром роти №3 батальйону Управління патрульної полліції в м. Івано-Франківську лейтенантом поліції Гарбаром Владиславом Валерійовичем за ч.2 ст.122 КУпАП відносно ОСОБА_2, визнати незаконною та скасувати, а провадження у справі закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з часу отримання, шляхом подання апеляційної скарги через суд першої інстанції.

Головуюча І.В. Круль

Постанова складена в повному обсязі 10.03.2017 року.