Справа № 308/1239/17
Суддя: Дергачова Н. В.
Дата ухвалення: 2017-02-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22.02.2017 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі головуючого судді Дергачової Н.В., при секретарі судового засідання Меркуловій Ю.П., розглянувши заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову, у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до першого відповідача - Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2 та другого відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей Колект», про визнання незаконними, недійсними і скасування рішень про державну реєстрацію прав на нерухоме майно і записів про право власності у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із адміністративним позовом до першого відповідача - Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2 та другого відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей Колект», за яким просить суд:

1. Визнати незаконними і недійсними наступні рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2:

- індексний номер: 31001962 від 18.08.2016 року 14:54:33;

- індексний номер: 30999784 від 18.08.2016 року 13:43:39;

- індексний номер: 31000459 від 18.08.2016 року 14:07:55,

а також записи про право власності у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно:

- номер 15975678 від 15.08.2016 року 16:55:36;

- номер 15973202 від 15.08.2016 року 16:14:27;

- номер 15973863 від 15.08.2016 року 16:33:49.

2. Скасувати зазначені у п. 1 прохальної частини адміністративного позову рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2 про державну реєстрацію прав, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, і записи про проведену державну реєстрацію прав.

Позивачем також разом із позовною заявою було подано до суду заяву про забезпечення позову за якою вона просить суд: вжити заходів забезпечення позову шляхом заборони ТОВ «КЕЙ- КОЛЕКТ» (Відповідачу 2) реалізувати третім особам наступне нерухоме майно:

- вбудовані приміщення загальною площею 93 кв.м., що знаходяться за адресою: м. Ужгород, вул. Українська, 93/1, реєстраційний № 17012705;

- квартиру з мансардою загальною площею 320, 7 кв. м (квартира - 109, 2 кв. м, мансарда - 211, 5 кв. м), що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1, реєстраційний № 2556886;

- земельну ділянку площею 247 кв. м., що розташована за адресою: м. Ужгород, вул. Українська, 93, кадастровий № :59:003:0017.

В обґрунтування заяви заявник зазначила наступне.

Відповідач 2, номінально будучи власником нерухомого майна, може до вирішення спору по суті реалізувати це майно третім особам, що утруднить виконання рішення суду в даній справі.

Вважаю, що суд має всі підстави для забезпечення позову, оскільки невжиття заходів до забезпечення позову надасть можливість Відповідачу 2 відчужити майно.

Згідно ч. 1, 2 ст. 117 КАС України, суд за клопотанням позивача або з власної ініціативи може постановити ухвалу про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також якщо

очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень. Ухвалу про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову постановляє суд першої інстанції, а якщо розпочато апеляційне провадження, то таку ухвалу може постановити суд апеляційної інстанції.

У відповідності до ч. 4 ст. 117 КАС України, адміністративний позов, крім способу, встановленого частиною третьою цієї статті, може бути забезпечено забороною вчиняти певні дії.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що заява про забезпечення позову ґрунтується лише на припущеннях позивача, що другий відповідач, номінально будучи власником нерухомого майна, може до вирішення спору по суті реалізувати це майно третім особам, що утруднить виконання рішення суду в даній справі, проте позивач не надав суду доказів, які свідчать про очевидність ознак протиправності рішення суб'єкта владних повноважень. Надані ним докази потребують ретельного вивчення та оцінки в ході розгляду справи по суті.

Відтак суд дійшов висновку, що на цій стадії розгляду справи неможливо встановити що існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, тому у задоволенні заяви про забезпечення позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 117, 165, 185 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Відмовити у задоволенні заяви позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову.

Ухвала з питань забезпечення адміністративного позову може бути оскаржена. Оскарження ухвали не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали. У разі якщо ухвалу було постановлено в письмовому провадженні або згідно з частиною третьою статті 160 цього Кодексу, або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_3