Справа № 162/1215/16-а, 2а-162/4/17
Суддя: Качмар Володимир Ярославович
Дата ухвалення: 2017-03-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 березня 2017 р. №876/2039/17
Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді - Качмара В.Я.,

суддів - Гінди О.М., Ніколіна В.В.,

при секретарі судового засідання - Андрушківа І.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу Любешівської селищної ради Любешівського району Волинської області на ухвалу Любешівського районного суду Волинської області від 18 січня 2017 року в частині зупинення провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Любешівської селищної ради Любешівського району Волинської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача, - ОСОБА_2, про визнання протиправними дії, визнання протиправними та скасування рішення, зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2016 року позивач звернулася до суду з позовом до Любешівської селищної ради Любешівського району Волинської області (далі - Селищна рада) в якому просить визнати протиправними дії Селищної ради при прийнятті рішень від 15.07.2016 №8/56 «Про затвердження звіту про експертну грошову оцінку земельної ділянки для обслуговування виробничих приміщень, наміченої для продажу у власність гр. ОСОБА_1» (далі - Рішення №8/56) та 28.07.2016 №9/12 «Про розгляд заяви про продаж земельної ділянки гр. ОСОБА_1» (далі - Рішення №9/12) та визнати протиправними і скасувати такі Рішення №№8/56, 9/12, зобов'язати відповідача винести на засідання чергової сесії та затвердити Звіт про експертну грошову оцінку земельної ділянки для обслуговування виробничих приміщень - КВЦПЗ:J 11/02., кадастровий номер НОМЕР_1, загальною площею 2,6141 га, яка розташована в АДРЕСА_1, наміченої для продажу у власність ОСОБА_1 для обслуговування виробничих приміщень (далі - Звіт, Земельна ділянка відповідно).

Провадження в адміністративній справі №162/1215/16-а відкрито ухвалою Любешівського районного суду Волинської області від 23 грудня 2016 року (а.с.13).

До початку розгляду адміністративної справи по суті представником позивача ОСОБА_3 було заявлено клопотання про забезпечення доказів шляхом призначення судової земельно-оціночної експертизи. Необхідність проведення такої експертизи обґрунтував запереченням Селищною радою позову у зв'язку з істотними розбіжностями між нормативно-грошовою та експертною оцінкою Земельної ділянки. Вважає, що з метою усунення будь-яких сумнівів з даного приводу, для повного і об'єктивного розгляду справи, для з'ясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань у галузі судової земельно-оціночної діяльності слід призначити таку експертизу для визначення ринкової вартості Земельної ділянки станом на липень 2016 року (а.с.194).

Ухвалою Любешівського районного суду Волинської області від 18 січня 2017 року призначено у цій справі судову земельно-оціночну експертизу, на вирішення якої поставлено питання - яка ринкова вартість Земельної ділянки станом на липень 2016 року. Проведення судової земельно-оціночної експертизи доручено експерту Охремчуку О.О., попереджено його про кримінальну відповідальність згідно ст.384 Кримінального кодексу України за дачу завідомо неправдивого висновку та відмову, без поважних причин від виконання покладених на нього обов'язків. У розпорядження експерта надано матеріали цієї адміністративної справи. На час проведення експертизи провадження у справі зупинено до одержання її результатів.

Не погодившись із постановленою ухвалою в частині зупинення провадження у справі, її оскаржила Селищна рада, який покликаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати таку ухвалу у цій частині. Апеляційна скарга обґрунтована тим, що судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто коли висновок експерта не може замінити інші засоби доказування, а призначення експертизи з питань, що належать до виключної компетенції суб'єкта владних повноважень є неприпустимим. Питання законності зупинення провадження у справі зводиться до питання призначення експертизи, оскільки останнє і є підставою для його зупинення, а суд з надуманих підстав призначив судову експертизу.

Відповідач просив розгляд справи проводити без участі свого представника.

Позивач та третя особа в судове засідання не з'явились про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, а тому, апеляційний суд, вважає за можливе провести розгляд справи за їх відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, апеляційну скаргу, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких міркувань.

Зупиняючи провадження в адміністративній справі відповідно до п.3 ч.2 ст.156 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС) суд першої інстанції виходив з того, що вказуючи на протиправність дій відповідача при прийнятті Рішень №№8/56, 9/12 та на їх протиправність, позивач покликається на порушення його прав та інтересів при проведенні оцінки Земельної ділянки. Суд не бачив можливість дачі відповіді виключно судом на поставлені позивачем у клопотанні про призначення експертизи запитання на підставі поданих доказів, оскільки у суду відсутні спеціальні технічні знання і в даному випадку доцільним є призначення заявленої експертизи.

Такі висновки цього суду є достатніми та обґрунтованими з огляду на таке.

Питання зупинення та поновлення провадження у справі врегульовані ст.156КАС, в редакції, чинній на час вчинення оскарженої процесуальної дії.

Так, у п.3 ч.2 цієї статті передбачено, що суд має право (не обов'язок) зупинити провадження у справі в разі призначення експертизи - до одержання її результатів.

Таким чином, наведені процесуальні приписи необхідною передумовою зупинення провадження у справі визначають призначення експертизи. Обставини необхідності (можливості) зупинення провадження у справі судом встановлюються у кожному конкретному випадку залежно від конкретних обставин справи.

Такими обставинами (необхідності зупинення провадження у справі) є не будь-які обставини, а лише ті, які перешкоджають подальшому судовому розгляду справи та не можуть бути усунені на даній стадії адміністративного процесу, або роблять недоцільним розгляд справи, оскільки за час зупинення можуть з'явитися важливі для справи обставини, неврахування яких може вплинути на законність та обґрунтованість судового рішення.

Тобто, такі причини повинні бути зумовлені об'єктивними обставинами.

Статтею 74 указано, що одним із способів забезпечення доказів в адміністративному судочинстві є призначення експертизи.

Для з'ясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань у галузі науки, мистецтва, техніки, ремесла тощо, суд може призначити експертизу (ч.1 ст.81 КАС).

Встановлено, що з 2016 року позивач є власником нежитлових приміщень, які розташовані на Земельній ділянці (а.с.53-66).

Порядок продажу земельних ділянок державної та комунальної власності громадянам та юридичним особам визначено ст.128 Земельного кодексу України (далі - ЗК).

Так за змістом частин 1, 2, 3 цієї статті регламентовано, що продаж громадянам земельних ділянок комунальної власності для потреб, визначених цим Кодексом, провадиться органами місцевого самоврядування в межах їх повноважень.

Громадяни зацікавлені у придбанні земельних ділянок у власність, подають заяву (клопотання) до відповідної сільської, селищної, міської ради. У заяві (клопотанні) зазначаються місце розташування земельної ділянки, її цільове призначення, розміри та площа, а також згода на укладення договору про оплату авансового внеску в рахунок оплати ціни земельної ділянки.

До заяви (клопотання) додаються:

а) документ, що посвідчує право користування земельною ділянкою (у разі його наявності), та документи, що посвідчують право власності на нерухоме майно (будівлі та споруди), розташоване на цій земельній ділянці (у разі наявності на земельній ділянці будівель, споруд);

б) для громадянина - копія документа, що посвідчує особу.

Орган місцевого самоврядування у місячний строк розглядає заяву (клопотання) і приймає рішення про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (якщо такий проект відсутній) та/або про проведення експертної грошової оцінки земельної ділянки (крім земельних ділянок площею понад 50 гектарів для розміщення відкритих спортивних і фізкультурно-оздоровчих споруд) чи про відмову в продажу із зазначенням обґрунтованих причин відмови.

Підстави для відмови в продажу земельної ділянки передбачені в ч.5 ст.128 ЗК.

Згідно з частинами 6, 7 цієї статті рішення сільської, селищної, міської ради про продаж земельної ділянки є підставою для укладання договору купівлі-продажу земельної ділянки.

Договір купівлі-продажу земельної ділянки підлягає нотаріальному посвідченню. Документ про оплату або про сплату першого платежу (у разі продажу земельної ділянки з розстроченням платежу) є підставою для видачі державного акта на право власності на земельну ділянку та її державної реєстрації.

Визначення ціни земельної ділянки регламентовано ч.8 ст.128 ЗК за якою така визначається за експертною грошовою оцінкою, що проводиться суб'єктами господарювання, які є суб'єктами оціночної діяльності у сфері оцінки земель відповідно до закону, на замовлення органів місцевого самоврядування. Фінансування робіт з проведення експертної грошової оцінки земельної ділянки здійснюється за рахунок внесеного покупцем авансу, що не може бути більшим ніж 20 відсотків вартості земельної ділянки, визначеної за нормативною грошовою оцінкою земельної ділянки. Сума авансового внеску зараховується до ціни продажу земельної ділянки. У разі відмови покупця від укладення договору купівлі-продажу земельної ділянки сума авансового внеску не повертається.

Згідно ч.10 цієї ж статті рішення про відмову продажу земельної ділянки може бути оскаржено в суді.

Встановлено, що рішенням від 12.05.2016 №7/22 «Про надання дозволу на проведення експертної грошової оцінки земельної ділянки в АДРЕСА_1» Селищна рада надала дозвіл позивачці на проведення експертної оцінки земельної ділянки з метою подальшого викупу Земельної ділянки (а.с.6).

На замовлення Селищної ради розроблено Звіт, який пройшов рецензування і державну експертизу землевпорядної документації (а.с.67-184).

У свою чергу, Селищна рада Рішенням №8/56, враховуючи істотну різницю у вартості об'єкта оцінки (28,17грн за м.кв.) та нормативно-грошовою оцінкою об'єкта оцінки (58,37грн за 1м.кв.), неврахування оцінювачем відстані розташування земельної ділянки по відношенню до центра селища, розміщення земельної ділянки на головній вулиці селища, наявності комунікацій з газопостачання, водопостачання, каналізації та телефонізації, відмовила у затвердженні Звіту до з'ясування причин істотних розбіжностей (а.с.4).

В подальшому, Рішенням №9/12 відмовлено у затвердженні Звіту до з'ясування причин істотних розбіжностей між експертною та нормативно-грошовою оцінками земельної ділянки. Встановлено вартість земельної ділянки, наміченої для продажу у власність ОСОБА_1 в розмірі 65грн за 1м.кв. Рекомендовано позивачці викупити у власність Земельну ділянку за ціною та на умовах визначених цим рішенням (а.с.5).

Як видно зі змісту позовної заяви та доданих до неї матеріалів, позивачка не погоджується із Рішеннями №№8/56, 9/12 через порушення Селищною радою імперативних приписів ст.128 ЗК при визначенні ціни земельної ділянки, яку вона бажає придбати, та встановлення відповідачем власної, нічим не обґрунтованої ціни, викупу такої земельної ділянки.

Обставини, покладені в основу обґрунтування позову, як видно з їх характеру, мають індивідуальний характер, стосуються дій і рішень Селищної ради, які ОСОБА_1 із посиланням на конкретні норми права розцінює як такі, що призвели до порушення її прав та інтересів.

Тут треба констатувати, що призначаючи судову експертизу суд мав у наявності всі необхідні докази (документи) по справі (всі наведені вище рішення Селищної ради, Звіт, рецензію на нього та висновок державної експертизи землевпорядної документації), а також отримав письмові заперечення відповідача на позов, тобто те, що буде використано експертом при проведенні експертизи.

В оскаржуваній ухвалі належним чином мотивований зв'язок між очікуваними висновками судової земельно-оціночної експертизи та предметом спору в адміністративній справі; конкретизовано, чому з огляду на характер заявлених вимог не можна розглянути справу без висновку експертизи.

Більше того, з листів Селищної ради від 16.08.2016 №740/02-22/2-16 та 26.10.2016 №1045/02-06/2-16 вбачається, що відповідач сам вказував, що: з метою встановлення ринкової ціни Земельної ділянки, наміченої для продажу, органом місцевого самоврядування замовлено проведення належної експертної грошової оцінки цієї земельної ділянки; на даний час (26.10.2016) питання купівлі-продажу Земельної ділянки не вирішено (а.с.51-52).

За таких обставин суд апеляційної інстанції дійшов висновку про необхідність, своєчасність та виправданість призначення судом першої інстанції наведеної судової експертизи та відповідно наявність підстав для зупинення провадження у даній справі до одержання її результатів.

Керуючись статтями 195, 196, 199, 200, 205, 206, 254 КАС, суд,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Любешівської селищної ради Любешівського району Волинської області залишити без задоволення, а ухвалу Любешівського районного суду Волинської області від 18 січня 2017 року в частині зупинення провадження у справі - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили, а у разі складення в повному обсязі відповідно до ч.3 ст.160 КАС - з дня складення в повному обсязі.

Головуючий суддя В.Я. Качмар

Суддя О.М. Гінда

Суддя В.В. Ніколін

Повний текст виготовлений 13 березня 2017 року.