Справа № 803/63/17
Суддя: Дмитрук Валентин Васильович
Дата ухвалення: 2017-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2017 року Справа № 803/63/17

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головголовуючого - судді Дмитрук В.В.,

при секретарі судового засідання Гринчук Я.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку адміністративну справу за позовом приватного підприємства «Олика Агро» до Любешівської районної державної адміністрації, Ківерцівської районної державної адміністрації, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача ОСОБА_1, Товариство з обмеженою відповідальністю «Фелікс Агро» про визнання протиправним та скасування рішення

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство «Олика Агро» (далі - позивач, ПП «Олика Агро») звернулося з адміністративним позовом до Любешівської районної державної адміністрації (далі - відповідач-1, Любешівська РДА), Ківерцівської районної державної адміністрації (далі - відповідач-2, Ківерцівська РДА), треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача ОСОБА_1 (далі - третя особа-1, ОСОБА_1), Товариство з обмеженою відповідальністю «Фелікс Агро» (далі - третя особа-2, ТзОВ «Фелікс Агро») про визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора Любешівського районного управління юстиції Волинської області від 21 січня 2015 року індексний номер 18758896.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 10 січня 2008 року між позивачем та ОСОБА_1 укладено договір оренди земельної ділянки, яка розташована в адміністративних межах Олицької селищної ради Ківерцівського району Волинської області, кадастровий номер НОМЕР_1. Договір набрав чинності з моменту підписання та його державної реєстрації. Строк дії договору становить 10 років.

Державну реєстрацію договору проведено 20 жовтня 2008 року відділом Держкомзему у Ківерцівському районі Волинської області, про що внесено запис № 33.

Між позивачем та третьою особою-1 укладено новий договір оренди землі, за яким сторони збільшували розмір орендної плати та строк оренди на 7 років.

16 листопада 2016 року прийнято рішення № 32375933 про відмову в реєстрації права оренди, оскільки державним реєстратором Любешівського РУЮ Оласюк М.М. до державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень вже було внесено запис про державну реєстрацію іншого речового права - договір оренди землі № 306 від 11 травня 2007 року між ОСОБА_1 та ТзОВ «Фелікс Агро».

У зв'язку із наведеним позивач просить визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора Реєстраційної служби Любешівського районного управління юстиції Волинської області індексний № 18758896 від 21 січня 2015 року про державну реєстрацію права оренди на нерухоме майно.

У письмових запереченнях на адміністративний позов відповідач-1 зазначив, що юридичну особу Реєстраційну службу Любешівського районного управління юстиції Волинської області ліквідовано, а Любешівська РДА не є її правонаступником, відтак не є органом, до компетенції якого належить вирішення питання про усунення порушень прав, свобод чи інтересів позивача.

Оскільки вчинення реєстраційних дій здійснено 21 січня 2015 року державним реєстратором Любешівського РУЮ Волинської області, Любешівська РДА не є зобов'язаною за вимогою позивача та не несе відповідальності щодо визнання протиправним та скасування рішення.

Відповідач-2 у письмових запереченнях просить відмовити в задоволенні позову з тих підстав, що Ківерцівська РДА як суб'єкт владних повноважень, який при здійсненні владних управлінських функцій на основі законодавства жодним чином не порушила прав, свобод та інтересів ПП «Олика Агро» у публічно-правових відносинах між позивачем та райдержадміністрацією, та з врахуванням того, що між суб'єктом владних повноважень та суб'єктом звернення відсутній публічно-правовий спір.

В судове засідання представник позивача не прибув, в письмовому клопотанні від 27 лютого 2017 року просив розгляд справи здійснювати за його відсутності.

Представники відповідача-1 та відповідача-2 в судове засідання не прибули, заяви про розгляд справи за його відсутності не подавали, хоча належним чином були повідомлені про дату, час і місце судового розгляду.

Треті особи - ОСОБА_1 та ТзОВ «Фелікс Агро» у судове засідання також не прибули, про причини неприбуття суд не повідомили, заяв про розгляд справи за їхньої відсутності не подали, хоча належним чином були повідомлені про дату, час та місце судового розгляду.

Відповідно до частини четвертої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Згідно з частиною четвертою статті 128 КАС України у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів. Як передбачено частиною першою статті 41 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Таким чином, судовий розгляд справи здійснювався у відсутності представників позивача, відповідачів, третіх осіб без фіксування судового процесу технічними засобами, на підставі наявних у ній доказів.

Дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку, що адміністративний позов слід задовольнити повністю з таких мотивів та підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником земельної ділянки загальною площею 2,0551 га, що знаходиться в межах території Олицької селищної ради Ківерцівського району Волинської області, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, що стверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку від 22 грудня 2005 року.

10 січня 2008 року між ОСОБА_1 (орендодавець) і ПП «Олика Агро» (орендар) укладено договір оренди землі. Відповідно до умов вказаного договору орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення, площею 0,4509 га, в тому числі рілля, яка знаходиться в межах Олицької сільської ради Ківерцівського району Волинської області; орендна плата становить 3% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки і складає 107, 31 грн.; строк дії договору становить 10 років; договір набирає чинності після його підписання сторонами і проведення державної реєстрації; розірвання договору оренди землі не допускається в односторонньому порядку. На виконання умов вказаного договору орендодавець передав, а орендар прийняв земельну ділянку, що стверджується відповідним актом, підписаним сторонами правочину.

Договір оренди від 10 січня 2008 року зареєстрований у Ківерцівському районному відділі Волинської філії Центру ДЗК, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 20 жовтня 2008 року за № 33. Дані обставини стверджуються записом на договорі оренди.

27 вересня 2016 року між ОСОБА_1 (орендодавець) і ПП «Олика Агро» (орендар) було укладено договір оренди землі, відповідно до умов якого орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення, яка знаходиться в межах Олицької сільської ради Ківерцівського району Волинської області, площею 0,4509 га, рілля, кадастровий номер земельної ділянки - НОМЕР_1, строк дії договору становить 7 років; орендна плата становить не менше 6% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки на рік і складає 392, 42 грн. На виконання умов вказаного договору орендодавець передав, а орендар прийняв в строкове платне користування земельну ділянку, що стверджується відповідним актом, підписаним сторонами правочину.

З метою державної реєстрації іншого речового права 08 листопада 2016 року представник ПП «Олика Агро» звернувся із заявою до державного реєстратора прав на нерухоме майно про державну реєстрацію прав та їх обтяжень для проведення державної реєстрації права оренди на земельну ділянку, що розташована за адресою: Волинська область, Ківерцівський район, Олицька селищна рада, кадастровий номер - НОМЕР_1, та документами, необхідними для проведення державної реєстрації прав.

Рішенням № 32375933 від 16 листопада 2016 року державний реєстратор прав на нерухоме майно Рожищенської районної державної адміністрації відмовив у державній реєстрації права оренди на нерухоме майно у зв'язку з наявними суперечностями між заявленими та вже зареєстрованими правами на нерухоме майно - земельну ділянку з кадастровим номером НОМЕР_1.

Як випливає з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна, сформованої 12 січня 2017 року за № 78012673, на об'єкт нерухомого майна - земельну ділянку з кадастровим номером НОМЕР_1, площею 0,4509 га, що знаходиться за адресою: Волинська область, Ківерцівський район, Олицька селищна рада, власником якої є ОСОБА_1, здійснено державну реєстрацію права оренди земельної ділянки за орендарем ТзОВ «Фелікс Агро» на підставі договору оренди № 306 від 11 травня 2007 року, укладеного між ОСОБА_1 (орендодавцем) і ТзОВ «Фелікс Агро» (орендарем).

На підставі реєстраційної справи, сформованої по реєстрації права оренди земельної ділянки кадастровий номер НОМЕР_1, яка належить ОСОБА_1, судом встановлено, що державну реєстрацію права оренди земельної ділянки за ТзОВ «Фелікс Агро» проведено на підставі рішення № 18758896 від 21 січня 2015 року державного реєстратора прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Любешівського районного управління юстиції Волинської області, прийнятого за результатами розгляду заяви від 21 січня 2015 року.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Згідно із частиною другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правовідносини, пов'язані з набуттям права оренди на земельні ділянки, укладенням договорів оренди землі та їх реєстрацією на час прийняття оскаржуваного рішення регулювалися Земельним кодексом України, Законом України «Про оренду землі», Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Відповідно до частини четвертої статті 124 Земельного кодексу України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем.

Статтею 125 Земельного кодексу України передбачено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Згідно із статтею 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (далі - в редакції чинній на момент прийняття оскаржуваного рішення) державна реєстрація речових прав на нерухоме майно (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Державний реєстр речових прав на нерухоме майно (далі - Державний реєстр прав) - єдина державна інформаційна система, що містить відомості про права на нерухоме майно, їх обтяження, а також про об'єкти та суб'єктів цих прав.

Відповідно до статті 9 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, про відмову в державній реєстрації, про її зупинення, внесення змін до Державного реєстру прав приймає державний реєстратор, який також встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями.

Пунктом 8-1 частини другої статті 9 цього Закону визначено, що державний реєстратор під час проведення державної реєстрації прав, які виникли та оформлені в установленому порядку до 1 січня 2013 року, запитує від органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, які відповідно до чинного на момент оформлення права законодавства проводили таке оформлення, інформацію (довідки, копії документів тощо), необхідну для реєстрації прав та їх обтяжень, якщо такі документи не були подані заявником або якщо документи, подані заявником, не містять передбачених цим Законом відомостей про правонабувача або про нерухоме майно. Органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, до яких надійшов запит, зобов'язані безоплатно в установленому законодавством порядку протягом трьох робочих днів надати державному реєстратору відповідну інформацію, зокрема щодо оформлених речових прав на нерухоме майно, у тому числі земельні ділянки.

Згідно з частиною першою статті 15 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація прав та їх обтяжень проводиться в такому порядку: 1) прийняття і перевірка документів, що подаються для державної реєстрації прав та їх обтяжень, реєстрація заяви; 2) встановлення факту відсутності підстав для відмови в державній реєстрації прав та їх обтяжень, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та/або їх обтяжень; 3) прийняття рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, відмову в ній або зупинення державної реєстрації; 4) внесення записів до Державного реєстру прав; 5) видача свідоцтва про право власності на нерухоме майно у випадках, встановлених статтею 18 цього Закону; 6) надання витягів з Державного реєстру прав про зареєстровані права та/або їх обтяження.

Державній реєстрації підлягають виключно заявлені права та їх обтяження за умови їх відповідності законодавству і поданим документам (частина четверта статті 15 цього Закону).

Відповідно до частини першої статті 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо: 1) заявлене право, обтяження не підлягає державній реєстрації відповідно до цього Закону; 2) об'єкт нерухомого майна розміщений на території іншого органу державної реєстрації прав; 3) із заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень звернулася неналежна особа; 4) подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом, або не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують; 5) заяву про державну реєстрацію прав, пов'язаних з відчуженням нерухомого майна, подано після державної реєстрації обтяжень, встановлених щодо цього майна, крім випадків, встановлених частиною дев'ятою статті 15 цього Закону; 5-1) заяву про державну реєстрацію обтяжень речових прав на нерухоме майно щодо попереднього правонабувача подано після державної реєстрації права власності на таке майно за новим правонабувачем; 5-2) заяву про державну реєстрацію речових прав, похідних від права власності, подано за відсутності державної реєстрації права власності, крім випадків, установлених статтею 4-2 та частиною дев'ятою статті 15 цього Закону; 5-3) під час подання заяви про державну реєстрацію права власності на підприємство як єдиний майновий комплекс, житловий будинок, будівлю, споруду (їх окремі частини), що виникло на підставі документа, за яким правонабувач набуває також право власності на земельну ділянку, не подано заяву про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку; 5-4) після завершення п'ятиденного строку з дня отримання заявником письмового повідомлення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав не усунено обставин, що були підставою для прийняття такого рішення; 5-5) заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень під час вчинення нотаріальної дії з нерухомим майном, об'єктом незавершеного будівництва подано не до нотаріуса, який вчинив таку дію; 5-6) заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень в електронній формі подано особою, яка не є державним кадастровим реєстратором або державним виконавцем; 6) заявником подано ті самі документи, на підставі яких заявлене право та обтяження такого права вже зареєстровано у Державному реєстрі прав.

Також, як роз'яснила Державна реєстраційна служба України у своєму листі від 06.08.2013 року № 2951/05-15-13 «Щодо запобігання випадкам подвійної реєстрації прав оренди на земельну ділянку за різними право набувачами» з метою недопущення одночасного існування державної реєстрації декількох прав оренди на одну земельну ділянку, у випадку проведення державної реєстрації права оренди на земельну ділянку, сформовану у результаті виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв), державному реєстратору слід запитувати інформацію про наявність або відсутність зареєстрованих договорів у органів, що здійснювали таку реєстрацію до 01 січня 2013 року, зокрема виконавчих комітетів сільської, селищної, міської ради за місцем розташування земельної частки (паю).

Разом із тим, в порушення вимог чинного законодавства державний реєстратор Реєстраційної служби Любешівського районного управління юстиції Волинської області при проведенні державної реєстрації речового права за договором оренди землі від 11 травня 2007 року № 306, укладеного між ОСОБА_1 (орендодавець) та ТзОВ «Фелікс Агро» (орендар), належним чином не перевірив, чи має місце вже зареєстроване право оренди на спірну земельну ділянку, внаслідок чого неправомірно здійснено повторну реєстрацію договору оренди однієї й тієї самої земельної ділянки, що є недопустимим, оскільки зумовлює ситуацію, за якої одну і ту ж земельну ділянку було передано в оренду різним орендарям, адже право оренди в них виникло з моменту реєстрації договору оренди земельної ділянки.

При цьому, реєстрація договору оренди землі за новим орендарем можлива лише після реєстрації угоди про розірвання договору оренди землі з попереднім орендарем.

Як вбачається з матеріалів справи, договір оренди землі від 10 січня 2008 року укладений між ОСОБА_1 (орендодавець) та ПП «Олика Агро» (орендар) на 10 років, тобто строк дії договору оренди спірної земельної ділянки не закінчився, такі договірні відносини достроково не розривались та відповідно угода про розірвання договору оренди землі з попереднім орендарем не реєструвалась.

Так, суд дійшов висновку, що дії державного реєстратора щодо державної реєстрації іншого речового права - права оренди спірної земельної ділянки із новим орендарем зумовили повторну реєстрацію таких прав на одну земельну ділянку за різними набувачами.

У наявній в матеріалах адміністративної справи копії реєстраційної справи, сформованої по реєстрації права оренди земельної ділянки кадастровий номер НОМЕР_1, яка належить ОСОБА_1, відсутня інформація щодо державної реєстрації права оренди спірної земельної ділянки за ПП «Олика Агро».

Суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до статті 18 Закону України «Про оренду землі» (в редакції чинній на момент укладення договору оренди землі із позивачем) договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації.

Згідно із статтею 202 Земельного кодексу України (в редакції чинній на момент укладення договору оренди землі із позивачем) державна реєстрація земельних ділянок здійснюється у складі державного реєстру земель. Державний реєстр земель складається з двох частин: а) книги записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі із зазначенням кадастрових номерів земельних ділянок; б) Поземельної книги, яка містить відомості про земельну ділянку.

Відповідно до пункту 1.2 Тимчасового порядку ведення державного реєстру земель, затвердженого наказом Державного комітету України по земельних ресурсах від 02 липня 2003 року № 174 (чинного на момент укладення договору оренди землі із позивачем) Державний реєстр земель - це складова частина державного земельного кадастру, який складається з книги записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі із зазначенням кадастрових номерів земельних ділянок та Поземельної книги, яка містить відомості про земельну ділянку і формується за допомогою АС ДЗК.

Книга записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі (далі - книга реєстрації) - це документ суворого обліку, який є складовою частиною державного реєстру земель та містить відомості про зареєстровані державні акти на право власності на земельну ділянку, на право постійного користування земельною ділянкою та договори оренди (суборенди) землі із зазначенням кадастрових номерів земельних ділянок.

Реєстратори державного реєстру земель (далі - реєстратори) - структурні підрозділи Центру ДЗК, які мають доступ та вносять відомості до бази даних АС ДЗК, ведуть Поземельну книгу, здійснюють видачу та реєстрацію державних актів на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування земельною ділянкою, договорів оренди (суборенди) землі, а також ведуть книгу реєстрації.

Згідно із пунктом 2.8 Тимчасового порядку ведення державного реєстру земель оператор (реєстратор) здійснює видачу та реєстрацію державних актів на право власності на земельну ділянку, на право постійного користування земельною ділянкою та видачу договорів оренди (суборенди) землі. Видача державного акта на право власності на земельну ділянку, на право постійного користування земельною ділянкою та договору оренди (суборенди) землі супроводжується внесенням запису про державну реєстрацію до відповідних розділів книги реєстрації. При цьому оператор (реєстратор) відображає дані державної реєстрації на всіх примірниках державних актів на право власності на земельну ділянку, на право постійного користування земельною ділянкою та договорів оренди (суборенди) землі.

Як встановлено судом, договір оренди землі від 10 січня 2008 року, укладений між ОСОБА_1 і ПП «Олика Агро», зареєстрований у Ківерцівському районному відділі Волинської філії Центру ДЗК, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 20 жовтня 2008 року за № 33.

Частиною четвертою статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (в редакції чинній на момент прийняття оскаржуваного рішення) визначено, що права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень

Наведене дає підстави дійти висновку, що оскільки державна реєстрація договору оренди землі від 10 січня 2008 року, укладеного з орендарем ПП «Олика Агро», була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент виникнення договірних відносин, то право користування позивача спірною земельною ділянкою в силу вимог частини четвертої статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» є дійсним.

Суд враховує те, що державний реєстратор не має доступу до відповідних інформаційних систем та документів, зокрема, до Книг записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі. Однак в силу вимог пункту 8-1 частини другої статті 9 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державний реєстратор зобов'язаний був здійснити запити до органів влади, підприємств, установ та організацій, які відповідно до законодавства проводили оформлення та/або реєстрацію прав, про надання інформації (довідки, копії документів тощо) щодо фактів реєстрації договору оренди землі на відповідну земельну ділянку для встановлення відповідності заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутності суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженням.

Невиконання державним реєстратором такого обов'язку зумовило повторну реєстрацію права оренди однієї і тієї ж самої земельної ділянки за різними набувачами, внаслідок чого істотно порушено законні права та інтереси позивача як правомірного орендаря спірної земельної ділянки.

Такі висновки відповідають правовій позиції Верховного Суду України, наведеній у постановах від 29 вересня 2015 року у справі № 21-760а15, від 30 березня 2016 року у справі № 21-1434а15.

Враховуючи вищевикладене, з метою повного та всебічного захисту прав та інтересів позивача як правомірного орендаря спірної земельної ділянки, адміністративний позов підлягає до задоволення шляхом прийняття постанови про визнання протиправним та скасувати рішення державного реєстратора Реєстраційної служби Любешівського районного управління юстиції Волинської області від 21 січня 2015 року, індексний номер 18758896, про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, на підставі якого здійснена державна реєстрація права оренди земельної ділянки, кадастровий номер НОМЕР_1, за ТзОВ «Фелікс Агро» на підставі договору оренди землі № 306 від 11 травня 2015 року.

Керуючись статтями 160, 162, 163 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Земельного кодексу України, Закону України «Про оренду землі», Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора Реєстраційної служби Любешівського районного управління юстиції Волинської області про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 21 січня 2015 року, індексний номер 18758896.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови, повний текст якої складено 10 березня 2017 року. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Суддя В.В. Дмитрук