Справа № 168/108/17
Суддя: Хаврона О. Й.
Дата ухвалення: 2017-03-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/168/19/17
Справа № 168/108/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.03.2017 року Старовижівський районний суд Волинської області в складі

головуючого - судді Хаврони О.Й.,

за участі: секретаря Островерхої Т.С.,

позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.Стара Вижівка справу за позовом ОСОБА_1 до Старовижівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області про визнання дій протиправними і зобов'язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

Позивач просить визнати протиправними дії Старовижівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області щодо відмови в переведенні позивача на пенсію відповідно до Закону України «Про державну службу», зобовязати відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії позивачу відповідно до ст.37-1 Закону України "Про державну службу" (в редакції на час призначення пенсії, тобто на 28.12.2006 року), починаючи з 05.01.2017р., в розмірі 90 відсотків місячного заробітку провідного спеціаліста ГУНП у Волинській області у звязку з підвищенням заробітної плати працюючим державним службовцям, на підставі довідки виданої ГУНП у Волинській області.

Позов обґрунтовує тим, що вона працювала провідним спеціалістом-бухгалтером Старовижівського РВ УМВС України у Волинській області, посада віднесена до посад державного службовця, стаж державної служби становить 27 років 7 місяців 16 днів. З 28.12.2006 року їй було призначено пенсію в сумі 2066грн. 20коп. згідно з ст.37 Закону України №3723-ХІІ від 16.12.1993 року «Про державну службу» з розрахунку 90 відстоків від розміру середньомісячної заробітної плати. Протягом десяти років розмір пенсії не перераховувався. Після звільнення з роботи за скороченням штатів, за заявою позивача з 28 січня 2016 року Старовижівське об'єднане управління Пенсійного фонду України Волинської області стало виплачувати пенсію на загальних підставах в розмірі 3368 грн. 60 коп., виходячи з страхового стажу 45 років. В січні 2017 року звернулась до Старовижівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області з заявою про переведення назад на пенсію державного службовця і нарахування її в розмірі 90 відсотків заробітної плати провідного спеціаліста бухгалтера РВ УМВС України станом на грудень 2015 року, коли було збільшено розмір заробітної плати на даній посаді. Відповідач листом від 16.01.2017 року відмовив позивачу, посилаючись на те, що Законом України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року № 889-VIII, Прикінцевими положеннями Закону України №213 від 02.03.2015 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» з 01.06.2015 року не передбачено призначення та перерахунок пенсії державного службовця згідно Закону України 3723-ХІІ від 16.12.1993 року «Про державну службу», через втрату ним чинності. Вважає такі дії Старовижівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області незаконними та необґрунтованими з наступних підстав.

Зазначає, що відповідач не звернув увагу на те, що позивач просила не про призначення їй пенсії вперше, а про поновлення виплати пенсії державного службовця, яку позивач вже отримувала.

Відмовивши в переході з пенсії одного виду на інший, Старовижівське об'єднання Управління Пенсійного фонду України порушило вимоги ст.10 Закону України "Про пенсійне забезпечення", ч.3 ст.45 Закону України №1058-IV від 09.07.2003 року "Про загальнообов'язкове пенсійне страхування", які надають право особі в будь-який час перейти з пенсії одного виду на пенсію іншого виду.

Всупереч вищевказаним вимогам законів, вирішуючи заяву позивача і відмовляючи в її задоволенні, Старовижівське об'єднане Управління Пенсійного фонду України керувалось не Законом України "Про державну службу" від 16.12.1993 року № 3723-Х1І (в редакції, чинній на момент призначення позивачу в грудні 2006 року пенсії державного службовця), а аналогічним законом від 10.12.2015 року та Прикінцевими положеннями... від 02.03.2015 року, яких на той час не існувало.

Згідно положень ст.33 цього Закону заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премії, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок. Умови оплати праці державних службовців, розміри їх посадових окладів, надбавок, доплат визначаються Кабінетом Міністрів України.

Зазначає, що положеннями ст. 37-1 цього Закону (в редакції, чинній на момент призначення мені пенсії) було передбачено, що в разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, також в зв'язку з набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом відповідно здійснюється перерахунок раніше призначеної пенсії виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

Такий же порядок обчислення заробітної плати для перерахунку пенсії державного службовця передбачено п.4 постанови Кабінету Міністрів України "Про деякі питання вдосконалення визначення розміру заробітної плати для обчислення пенсії" №865 від 31.05.2000 року (в редакції 24.04.2014 року).

Таким чином, на момент призначення їй пенсії державного службовця законодавством було встановлено право осіб, яким призначена пенсія згідно Закону України «Про державну службу" від 16.12.1993 року № 3723-ХІІ, на її перерахунок в разі підвищення складових заробітної плати, в тому числі посадового окладу, працюючих державних службовців

Відмовляючи в переході на пенсійне забезпечення державного службовця і перерахунку розміру пенсії, Старовижівське об'єднане Управління Пенсійного фонду України не лише порушило вимоги ст. .8, 19, ч.ч.2, 3 ст. 22, 58, 64 Конституції України. Закон України "Про державну службу" від 16.12.1993 року № 3723-Х11, а й Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод, обмеживши моє право на пенсійне забезпечення.

Вважає, що відповідач повинен був з часу подання заяви провести нарахування пенсії державного службовця, виходячи з заробітку провідного спеціаліста - бухгалтера ГУНП у Волинській області станом на час останнього підвищення заробітної плати, тобто на грудень 2015 року. Згідно з довідкою ГУНП у Волинській області заробіток цього службовця становить 6568 грн. 91 коп. і складається з посадового окладу, надбавки за ранг державного службовця, надбавок за вислугу років та за високі досягнення у праці, премії. Відповідно її пенсія повинна дорівнювати 90 відсоткам даного заробітку. За таких підстав просить позов задовольнити.

У судовому засіданні позивач підтримала позов, дала пояснення аналогічні наведеним.

Представник відповідача у судове засідання не з'явилась, просить розглядати справу за її відсутності та подала заперечення проти позову, в якому просить в позові відмовити з таких підстав.

Старовижівським об'єднаним управління Пенсійного фонду України Волинської області відповідно до заяви позивачки, з 28 січня 2016 року проведено перерахунок та переведено на пенсію за віком відповідно до Закону України Про загальнообовязкове пенсійне страхування. Пенсію розраховано з урахуванням страхового стажу роботи 45 років 00 місяців 19 днів та заробітної плати взятої за період роботи з 01.07.2000 року по 31.12.2015 року.

Згідно з пунктом 5 розділу III Прикінцевих положень Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02.03.2015 № 213, з 01.06.2015 року скасовано норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначалися, зокрема, відповідно до Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 № 3723-ХІІ (далі - Закон 3723).

Відтак, починаючи з 01.06.2015 року, органи Пенсійного фонду України пенсії відповідно до Закону 3723 не призначають і не перераховують.

З 1 травня 2016 року набув чинності Закон України Про державну службу від 10 грудня 2015 року № 889-УІІІ (далі - Закон № 889-УІІІ), яким визначено право на пенсійне забезпечення державних службовців відповідно до статті 37 Закону України Про державну службу № 3723-ХІІ від 16.12.1993 року (далі - Закон № 3723-ХІІ).

Порядок призначення таких пенсій затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 14.09.2016 року № 622 Деякі питання пенсійного забезпечення окремих категорій осіб (далі - Постанова), яка застосовується починаючи з 1 травня 2016 року. Згідно з пунктом 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 889-УІІІ втратив чинність Закон № 3723-ХІІ, крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 цього розділу. Пунктами 10 та 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 889-УІІІ передбачено право державних службовців на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону № 3723-ХІІ.

Пенсії відповідно до Закону № 889-УІІІ у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців (стаття 37 Закону № 3723-ХІІ) призначаються особам, які:

-досягли пенсійного віку;

-мають страховий стаж: чоловіки - 35 років, жінки - 30 років;

-не призначали пенсію відповідно до Закону № 3723-ХІІ;

-на день набрання чинності Законом № 889-УІІІ займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону № 3723-ХІІ та актами Кабінету Міністрів України;

-або на день набрання чинності Законом № 889-УІІІ мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону № 3723-ХІІ та актами Кабінету Міністрів України незалежно від факту роботи на державній службі станом на 1 травня 2016 року.

Підстави для призначення пенсії за віком відповідно до Закону 889-УІІІ відсутні, в звязку з тим, що позивачка з 28.12.2006 року по 27.01.2016 року отримувала пенсію призначену за нормами Закону 3723-ХІІ.

Статтею 37-1 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 № 3723-ХІІ у редакції, яка була чинною станом на час призначення пенсії позивачу, встановлено, що в разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв'язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій.

Перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

По своїй правовій природі перерахунок пенсії - це процедура повторної оцінки розміру вже призначеної пенсії у зв'язку зі зміною обставин, наданням нових документів, прийняттям нових законодавчих актів, зміни соціальних стандартів тощо.

Перерахунок пенсії позивача пов'язаний з переглядом розміру вже призначеної їй пенсії на підставі її ж заяви та доданих нею документів, правовідносини, що виникли у зв'язку з цим, регулюються законодавством, чинним на момент звернення за перерахунком пенсії. Норми права, чинні безпосередньо на дату призначення (звернення за призначенням) пенсії у даному випадку на правовідносини сторін не поширюються.

Позивач звернулась із заявою відповідно до Закону України «Про звернення громадян» з листом інформативного характеру про заробітну плату з грудня 2015 року на посаді провідного спеціаліста Головного управління національної поліції у Волинській області, який виданий не для перерахунку пенсії непрацюючим державним службовцям, а є листом інформативного характеру та не відповідає вказаним позовним вимогам, оскільки позивач в позовній заяві вказує на довідку про заробітну плату.

Заява про перерахунок пенсії встановленого зразка згідно додатку 2 до Порядку Позивачем до Відповідача не подавалась.

Таким чином, у спірних правовідносинах відповідач здійснював свої повноваження в межах та у спосіб, що передбачений Законами України, оскільки відповідно до постанови КМ України від 09.12.2015 р. № 1013, були внесені зміни до п. 5 постанови КМ України № 865, а тому починаючи з 01.12.2015 р. державні органи за останнім місцем роботи уповноважені видавати довідку лише для призначення пенсії, а не для її перерахунку.

Законом України від 28.12.2014 р. № 76-VІІІ «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України», який набрав чинності 01 січня 2015 року, внесено зміни до ст. 37-1 Закону України «Про державну службу» і викладено у такій редакції: «Умови та порядок перерахунку призначених пенсій державним службовцям визначаються Кабінетом Міністрів України».

Отже, на час звернення позивача до відповідача із заявою відповідно до Закону України «Про звернення громадян» про перерахунок пенсії, внесено зміни, які набрали чинності 01 січня 2015 року, в статтю 37-1 Закону України «Про державну службу», що регулює порядок і умови перерахунку пенсій державних службовців та фактично скасовано норми законодавства, які визначали право особи на перерахунок призначеної пенсії у зв'язку з підвищенням заробітної плати за відповідною посадою та підстави для такого перерахунку.

Порядок і умови визначення розміру заробітної плати для перерахунку пенсій державним службовцям визначались постановою Кабінету Міністрів України від 31.05.2000 №865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії» (Постанова втратила чинність на підставі Постанови КМУ № 622 від 14.09.2016).

Постановою Кабінету Міністрів України: від 09.12.2015 року № 1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів», було підвищено посадові оклади державних службовців. Одночасно цією ж постановою внесено зміни, зокрема, до постанови Кабінету Міністрів України від 31.05.2000 № 865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії», якими вилучено пункт 4 постанови щодо порядку обчислення заробітної плати при проведенні перерахунку пенсій державним службовцям у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям відповідно до рішень Кабінету Міністрів України та внесено зміни в пункт 5, яким відмінена форма довідки для перерахунку пенсій державним службовцям. Вказані зміни застосовуються з 1 грудня 2015 року.

Постановою КМУ від 09.12.2015р. № 1013, на яку посилається позивач в позовній заяві, регламентовано лише питання щодо упорядкування структури заробітної плати та її індексації працюючим державним службовцям і не передбачено ані можливості, ані механізму перерахунку пенсії державного службовця у звязку зі зміною розміру заробітної плати.

Таким чином, з грудня 2015 року діючим законодавством України не визначено обсяг суб'єктивного права, як і не передбачено підстав, порядку реалізації, обов'язку органів Пенсійного фонду України щодо перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про державну службу» № 3723-ХІІ від 16.12.1993 року.

Тобто перерахувати пенсію позивача за віком відповідно до ст. 37-1 Закону України «Про державну службу» № 3723-ХІІ від 16.12.1993 року у зв'язку із підвищенням посадових окладів відповідних державних службовців неможливо, оскільки для цього відсутні законодавчі підстави.

Крім того, Конституційний Суд України у п.2.1 рішення № 20-рп/2011 від 26.12.2011 р. зазначив, що зміна механізму нарахування певних видів соціальних виплат та допомоги є конституційно допустимою до тих меж, за якими ставиться під сумнів сама сутність змісту права на соціальний захист.

У 2.2. вказаного рішення зазначено, що Кабінет Міністрів України повноважний вживати заходів щодо забезпечення прав і свобод людини і громадянина та проводити політику у сфері соціального захисту (пункти 2, 3 статті 116 Конституції України).

З огляду на вищенаведене, у спірних правовідносинах відповідач здійснював свої повноваження в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією У країни та законами України, що повністю узгоджується з приписами статті 19 Конституції України.

До 01.05.2016 року пенсійне забезпечення державних службовців було врегульоване нормами Закон України «Про державну службу» від 16.12.1993 року № 3723-ХІІ.

З 01 05.2016 року набув чинності Закон України «Про державну службу» від року № 889-VIII.

У звязку з набуттям чинності Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 року № 889-VIII втратили чинність положення Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 року № 3723-ХІІ.

Згідно зі ст. 90 Закону України від 10.12.2015 року № 889-VIII «Про державну службу» пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

З наведеного вбачається, що з 01.05.2016 року Законом України «Про державну службу» від 10.12.2015 року № 889-VIII по - іншому врегульовані правовідносини, повязані із пенсійним забезпеченням державних службовців. Закон України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» не містить такої підстави для перерахунку пенсії, як підвищення заробітної плати працюючих державних службовців.

Отже, враховуючи приписи ст. 90 Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 року та Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року, з 01.05.2016 року відсутні правові підстави для перерахунку пенсії державним службовцям у звязку з підвищенням заробітної плати працюючих державних службовців.

Відмова Старовижівського обєднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області у переводі на пенсію державного службовця та проведенні перерахунку пенсії з підстави підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям є правомірною та повністю узгоджується з приписами статті 58 Конституції України та Рішенням Конституційного Суду України у справі за конституційним зверненням Національного банку України (справа № 1-7/99 про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів) від 9 лютого 1999 року № 1-рп/99. Згідно рішення Конституційного Суду України від 09.02.1999 року № 1-рп/99, за загальновизнаним принципом права, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у ч.1 ст. 58 Конституції України. Рішенням Конституційного Суду України №1-рп/99 від 09.02.1999 про офіційне тлумачення частини першої ст.58 Конституції України визначено загальновизнаний принцип, за яким дію нормативно - правового акта в часі треба розуміти, що дія норми починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до подій застосовується той закон або інший нормативно - правовий акт, під час дії якого вони настали.

Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що в позові слід відмовити з таких підстав.

Судом встановлено і не оспорюється сторонами, що з 16.07.2001 року позивачу призначено пенсію по III групі інвалідності внаслідок загального захворювання відповідно Закону України Про пенсійне забезпечення. Пенсію призначено з урахуванням страхового стажу роботи 29 років 07 місяців 06 днів та заробітку взятого за період роботи з 01.09.1999 року по 31.08.2001 року.

В звязку з набранням чинності Закону України Про загальнообовязкове пенсійне страхування з 1 січня 2004 року позивачці проведено перерахунок пенсії по документах пенсійної справи з урахуванням страхового стажу 32 роки 08 місяців 20 днів, середньомісячного заробітку взятого за період роботи з 01.09.1999 року по 31.08.2001 року.

13.06.2005 року Волинською спеціалізованою фтізіо-офтальмологічною медико-соціальною експертною комісією Позивачці встановлено II групу інвалідності.

З 28.12.2006 року, відповідно до поданої заяви, позивачці проведено перерахунок в звязку з переведенням на пенсію по інвалідності відповідно до Закону України Про державну службу № 3723-ХІІ від 16.12.1993 року. Пенсію перераховано з урахуванням страхового стажу роботи 36 років 00 місяців 16 днів (в тому числі на державній службі 27 років 07 місяців 16 днів) та заробітної плати взятої за період роботи з 01.11.1999 року по 31.08.2001 року.

З 28 січня 2016 року відповідно до заяви позивачці проведено перерахунок та переведено на пенсію за віком відповідно до Закону України Про загальнообовязкове пенсійне страхування. Пенсію розраховано з урахуванням страхового стажу роботи 45 років 00 місяців 19 днів та заробітної плати взятої за період роботи з 01.07.2000 року по 31.12.2015 року.

05 січня 2017 року ОСОБА_1 звернулась до відповідача з заявою про переведення на пенсію відповідно до Закону України "Про державну службу" (в редакції на час призначення пенсії, тобто 28.12.2006 року), і перерахунок та виплату пенсії позивачу відповідно до ст.37-1 Закону України "Про державну службу" (в редакції на час призначення пенсії, тобто на 28.12.2006 року), в розмірі 90 відсотків місячного заробітку провідного спеціаліста ГУНП у Волинській області у звязку з підвищенням заробітної плати працюючим державним службовцям, на підставі інформації Управління фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку Головного управління національної поліції у Волинській області щодо заробітної плати, отриманої станом на 01.12.2015р. провідним спеціалістом ГУНП у Волинській області як правонаступник відповідної посади, при виході на пенсію державного службовця, з якої обчислювалась пенсія довічна державного службовця /а.с. 28/.

Однак, листом відповідача від 16.01.2017 р. (а.с.10-13) за №5/Т-01, їй повідомлено про відмову в проведенні перерахунку пенсії з посиланням на пункт 5 розділу ІІІ Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» № 213-VIII від 02.03.2015 року, згідно з яким з 01.06.2015 року скасовано норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсія призначалась згідно з Законом України «Про державну службу». Враховуючи зазначене, з 01.06.2015 року пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» не призначаються, а призначені з 01.06.2015 року не перераховуються. Також зазначено, що з 01.05.2016р. набув чинності Закон України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року № 889-VIII, яким визначено право на пенсійне забезпечення державних службовців відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року № 3723-ХІІ. Порядок призначення таких пенсій затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 14.09.2016 р. №622 «Деякі питання пенсійного забезпечення окремих категорій осіб», яка застосовується починаючи з 1 травня 2016 року. Згідно з п. 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону №889-VIII втратив чинність Закон №3723-ХІІ, крім ст.37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 цього розділу. Пунктами 10 та 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 889-УІІІ передбачено право державних службовців на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону № 3723-ХІІ. Разом з тим, у звязку з набранням чинності Закону 889-VIII скасовано норми, зокрема, статтю 37-1 Закону 3723-ХІІ (п. 2 Прикінцеві та перехідні положення Закону 889-VIII). Підстави для призначення пенсії за віком відповідно до Закону 889-УІІІ відсутні, в звязку з тим, що позивачка з 28.12.2006 року по 27.01.2016 року отримувала пенсію призначену за нормами Закону 3723-ХІІ (а.с. 13-14).

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 37 Закону України «Про державну службу» (в редакції, чинній станом на дату призначення пенсії позивачу) на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Законом України від 2 березня 2015 року № 213-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» статтю 37 Закону України «Про державну службу» доповнено частиною четвертою такого змісту «тимчасово, у період з 1 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року: особам, на яких поширюється дія цього Закону (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»), у період роботи на посадах, які дають право на призначення пенсії/щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених цим Законом, законами України «Про статус народного депутата України», «;Про прокуратуру», «;Про судоустрій і статус суддів», пенсії, призначені відповідно до цієї статті, не виплачуються.

Відповідно до частини п'ятої Прикінцевих положень Закону України від 2 березня 2015 року №213-VІІІ «Про внесення змін до де яких законодавчих актів стосовно пенсійного забезпечення» (який набрав чинності 1 квітня 2015 року) у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», «Про статус народного депутата України», «Про Кабінет Міністрів України», «Про судову експертизу», «Про Національний банк України», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про дипломатичну службу», Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України.

У зв'язку з тим, що до 1 червня 2015 року не було прийнято закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах, з 1 червня 2015 року органи Пенсійного фонду України не призначають пенсій відповідно до вказаних вище Законів, а призначені до вказаної вище дати - не перераховуються.

Крім того, Верховний Суд України у постанові від 12 липня 2016 року у справі № 21-1726а16 висловив правову позицію, відповідно до якої відсутність постанови Кабінету Міністрів України, яка чітко визначає розмір заробітної плати (чи пенсії), не є підставою для застосування вже недіючих норм Закону України для проведення перерахунку заробітної плати (пенсії).

Із заявою про переведення на пенсію відповідно до статтю 37 Закону України «Про державну службу» позивач звернулася після встановленого названим вище Законом України від 2 березня 2015 року №213-VІІІ «Про внесення змін до де яких законодавчих актів стосовно пенсійного забезпечення» терміну, встановленого для прийняття закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах. Зважаючи на те, що такого закону так і не було прийнято, суд приходить до висновку, що відповідач на законних підставах відмовив позивачу у задоволенні її заяви стосовно переведення її пенсії відповідно до статтю 37 Закону України «Про державну службу».

Стосовно позовної вимоги про зобов'язання відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії позивачу відповідно до ст.37-1 Закону України "Про державну службу" (в редакції на час призначення пенсії, тобто на 28.12.2006 року), починаючи з 05.01.2017р., в розмірі 90 відсотків місячного заробітку провідного спеціаліста ГУНП у Волинській області у звязку з підвищенням заробітної плати працюючим державним службовцям, на підставі довідки виданої ГУНП у Волинській області слід зазначити, що вона є пов'язаною з позовними вимогами про визнання дії Старовижівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області щодо відмови в переведенні позивача на пенсію відповідно до Закону України «Про державну службу» протиправними, а тому також не підлягає задоволенню.

З огляду на вищенаведене, у спірних правовідносинах відповідач здійснював свої повноваження в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України, а тому в задоволені позову слід відмовити.

Інші доводи позивача не заслуговують уваги, оскільки не спростовують висновку суду.

У відповідності до ч.1 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Згідно з частинами 1 та 2 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.72 КАС України.

Відповідно до ст. 8 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Керуючись ст.ст. 3, 22, ст. 58 Конституції України, ст.ст. 37, 37-1 Закону України «Про державну службу», ст.ст. 2, 7-23, 71, 86, 94, ч. 2 ст. 99, 158-163, 167, 186, ч.1 ст. 244-2, 254, ч.1 ст. 267 Кодексу адміністративного судочинства України,

п о с т а н о в и в:

У позові ОСОБА_1 до Старовижівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області про визнання дій протиправними і зобов'язання вчинити певні дії відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не подано, у разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного адміністративного суду через Старовижівський районний суд В олинської області протягом десяти днів з моменту отримання копії постанови, виготовленої в повному обсязі. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Текст постанови виготовлено в повному обсязі 07.03.2017р.

Суддя ОСОБА_2