Справа № 760/15404/16-а
Суддя: Українець В. В.
Дата ухвалення: 2017-02-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2017 року м. Київ

Суддя Солом`янського районного суду м. Києва Українець В.В., розглянувши в порядку скороченого провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України про визнання дій протиправними, стягнення коштів, зобов`язання вчинити дії,

в с т а н о в и в:

08 вересня 2016 року ОСОБА_1 звернулася в суд з зазначеним позовом до Міністерства оборони України.
Свої вимоги мотивує тим, що 05 квітня 2016 року в неї виникло право на отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку з настанням інвалідності ІІ групи внаслідок виконання обов`язків військової служби.

Згідно зі ст. 16 Закону України «Про соціальній та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» він має право на отримання одноразової грошової допомоги в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Вона звернулася до відповідача та надала всі документи через уповноважений орган (Київський міський військовий комісаріат), проте відповідач категорично відмовився від реалізації його права на соціальний захист.

Просить суд визнати протиправними дії Міністерства оборони України щодо непризначення їй одноразової грошової допомоги в разі настання інвалідності ІІ групи; стягнути з Міністерства оборони України на її користь одноразову грошову допомогу в разі настання інвалідності ІІ групи в розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму в розмірі 682356 гривень; зобов`язати Міністерство оборони України призначити та виплатити їй одноразову грошову допомогу в разі настання інвалідності ІІ групи, що настала внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням нею обов`язків військової служби, відповідно до постанови КМ України від 25 грудня 2013 року № 975 та статей 16-163 Закону України «Про соціальній та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» у розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на день встановлення інвалідності.

З письмових заперечень представника Міністерства оборони України вбачається, що проти задоволення позову він заперечує. Вважає, що вимоги позивача не підлягають задоволенню, оскільки в результаті первинного огляду в 2000 році позивачу було встановлено ІІІ групу інвалідності, під час проходження повторних оглядів у 2001 та 2003 роках ІІІ група була підтверджена, причиною інвалідності було вказано загальне захворювання. 05 квітня 2016 року при повторному огляді причиною інвалідності вказана травма, контузія, захворювання, пов`язані з виконанням обов`язків військової служби в період військових дій в ДРА. На день встановлення ІІІ групи інвалідності не існувало правової норми щодо виплати одноразової грошової допомоги, діяла постанова, яка передбачала отримання страхової суми від НАСК «Оранта» в порядку державного обов`язкового особистого страхування. Міністерству невідомо чи отримувала позивач страхові суми за державним обов`язковим особистим страхуванням. Вважає, що нова довідка МСЕК не може братись до уваги, оскільки видана не за місце реєстрації позивача. ОСОБА_1 було звільнено з військової служби 05 січня 1989 року, до внесення змін в Закон України «Про загальний військовий обов`язок і військову службу», яким запроваджено виплату одноразової грошової допомоги.

Оскільки розгляд справи відбувається в порядку скороченого провадження, судове засідання в справі не проводилось та особи, які беруть участь у справі не викликались.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що позивач проходила військову службу та з 05 січня 1989 року була звільнена з військової служби.

Відповідно до довідки до акту огляду МСЕК серії КИЕ-1 № 537540 від 03 лютого 2000 року позивачу за наслідками первинного огляду встановлено третю групу інвалідності з лютого 2000 року, причина інвалідності загальне захворювання.

З гідно з довідкою до акту огляду МСЕК серії КИЕ-1 № 004379 від 29 січня 2001 року позивачу за наслідками повторного огляду встановлено третю групу інвалідності з лютого 2003 року, причина інвалідності загальне захворювання.

У довідці до акту огляду МСЕК серії КИЕ-1 № 115627 від 12 лютого 2003 року позивачу за наслідками повторного огляду встановлено третю групу інвалідності з 03 лютого 2000 року, причина інвалідності загальне захворювання.

Згідно з витягом з протоколу засідання Центральної віськово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв (протокол № 1598 від 11 квітня 2016 року) мінно-вибухова травма, забій головного мозку (контузія 1988 року) колишнього військовослужбовця ОСОБА_1 травма, контузія, захворювання, так, пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії.

Відповідно довідки до акту огляду МСЕК серії АВ № 0447425 позивачу за наслідками повторного огляду встановлено ІІ групу інвалідності з 05 квітня 2016 року (травма, контузія), причина інвалідності захворювання, так, пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії.

Позивач звернулася з відповідним пакетом документів щодо призначення допомоги, проте 08 липня 2016 року Комісія з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби відмовила в призначенні одноразової грошової допомоги позивачу.

Відповідно до ст. 41 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Відповідно до ч. 2 ст. 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного військовослужбовцю під час виконання ним обов`язків військової служби, а також інвалідності, що настала в період проходження військової служби або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження військової служби, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі до п`ятирічного грошового забезпечення за останньою посадою в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Враховуючи, що право на грошовому допомогу у звільненого військовослужбовця наступає в момент встановлення інвалідності, а не на момент його звільнення, позивач має право на виплату одноразової грошової допомоги, тому до факту встановлення позивачу інвалідності, як підстави для виплати зазначеної одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням інвалідності, в тому числі і для визначення розміру складових грошового забезпечення за останньою посадою, яку позивач займав при звільненні, повинні застосовуватися нормативно-правові акти, що діяли станом на день встановлення позивачу ІІ групу інвалідності 05 квітня 2016 року.

Постановою КМ України від 25 грудня 2013 року № 975 було затверджено Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві.
Пунктом 6 Порядку передбачено, що одноразова грошова допомога призначається і виплачується: військовослужбовцю, інвалідність якого настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок зазначених причин, у розмірі: 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, у разі встановлення інвалідності II групи.
Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок причин, зазначених у цьому підпункті.
У витягу з протоколу засідання Центральної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв зазначено, що порання, контузія, захворювання, пов`язане з проходженням військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії.

Частиною 9 ст. 16-3 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» визначено, що порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги визначається Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року № 975 затверджено Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, який визначає механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві.

Підпунктом 1 п. 6 вказаного Порядку передбачено, що одноразова грошова допомога призначається і виплачується військовослужбовцю, інвалідність якого настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок зазначених причин, у розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, у разі встановлення інвалідності II групи.

Зазначена норма не містить посилань на встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок зазначених причин під час первинного чи повторного огляду інваліда медико-соціальною експертною комісією.

У письмових запереченнях представник відповідача посилається на ч. 4 ст. 16-3 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", відповідно до якої, якщо протягом двох років військовослужбовцю, військовозобов`язаному або резервісту після первинного встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності під час повторного огляду буде встановлено вищу групу інвалідності або більший відсоток втрати працездатності, що дає їм право на отримання одноразової грошової допомоги в більшому розмірі, виплата провадиться з урахуванням раніше виплаченої суми.

Разом з тим, вказана норма не може бути застосована до позивача, оскільки вона стосується військовослужбовців, військовозобов`язаних або резервістів, натомість, матеріалами справи підтверджується та відповідачем не заперечується, що ОСОБА_1 є особою, звільненою з військової служби.

За таких обставин, ОСОБА_1 має право на призначення їй одноразової грошової допомоги у розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності у відповідності до вимог Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві.

Статтями 21, 105, 162 КАС України визначено, що адміністративний позов може містити вимоги щодо визнання незаконними рішення, дії чи бездіяльності відповідача, зобов`язання його вчинити певні дії, відшкодувати шкоду, заподіяну незаконним рішенням, дією чи бездіяльністю, проте позивач визначив конкретну суму доплати одноразової грошової допомоги, яку просить стягнути.
Законом визначено, що встановивши порушення відповідачем норми права, які регулюють спірні правовідносини, суд вправі визнати такі дії протиправними та зобов`язати відповідача здійснити нарахування та виплату належних сум відповідно до закону.
З огляду на наведене, позов підлягає задоволенню частково.

Керуючись ст. 19 Конституції України, ст. 41 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», статтями 9, 16, 16-3 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», постановою Кабінетом Міністрів України від 25 грудня 2013 року № 975, статтями 9, 11, 69-72, 86, 94, 97, 100, 102, 128, 158-163, 167 КАС України, суд,
п о с т а н о в и в:

Позов ОСОБА_1 до Міністерства оборони України про визнання дій протиправними, стягнення коштів, зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Міністерства оборони України щодо непризначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Зобов`язати Міністерство оборони України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу у відповідності до ст. 16 Закону України «Про соціальній та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» у розмірі, встановленому Порядком, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року № 975 на день встановлення інвалідності.

У задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя: