Справа № 569/1623/17
Суддя: Бучко Т.М.
Дата ухвалення: 2017-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 569/1623/17
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2017 року

Рівненський міський суд Рівненської області

в особі головуючого-судді Бучко Т.М.

секретар Соломон О.М.

з участю позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача Павлюка В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Рівне справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Інспектора роти № 2 батальйону УПП м.Рівне Департаменту патрульної поліції Шпарука Володимира Олександровича про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову АР № 125069 від 27 січня 2017 року, винесену відповідачем щодо нього.

В обґрунтування заявлених позовних вимог покликається на те, що 27 січня 2016 року, рухаючись на службовому автомобілі по вул..Шевченка зі сторони вул..Пересопницька в м.Рівне, здійснив лівий поворот на вул..Сагайдачного та був зупинений відповідачем, який вказав на порушення ним вимоги дорожнього знаку «В'їзд заборонено». Однак, на перехресті вул..Шевченка та вул..Сагайдачного відсутні будь-які заборонні знаки, а тому він не міг знати про те, що здійснив в'їзд в зону дії такого знаку. На його пояснення відповідач уваги не звернув та склав постанову про накладення адміністративного стягнення. Вважає постанову протиправною. Крім того, відповідачем не складено протокол про адміністративне правопорушення, хоча він оспорював допущене порушення, та розглянуто справу на місці зупинки транспортного засобу, а не за місцезнаходженням УПП м.Рівне.

В судовому засіданні позивач позов підтримав повністю та з аналогічних підстав. Пояснив, що працює водієм на фірмі і в той день доставляв товар в магазини. На перехресті вулиць Шевченка та Сагайдачного знаку «В'їзд заборонено» немає, про що він повідомляв інспектора. Представник позивача пояснив, що відповідач мав з'ясувати наявність забороняючого знаку зі сторони вулиці, по якій рухався позивач, але не зробив цього. Розгляд справи про адміністративне правопорушення відбувався у відсутності позивача, якому інспектор запропонував залишатися в автомобілі поки він винесе постанову про накладення адміністративного стягнення. Просять позов задовольнити.

Представник відповідача позов не визнав та пояснив, що позивач як водій належним чином не пояснив напрям свого руху, а тому інспектор зробив висновок про те, що він рухався від початку вулиці, де наявний знак «В'їзд заборонено». При виїзді з вул.Шевченка та вул..Сагайдачного дозволено рух транспортних засобів лише праворуч, а позивач здійснив поворот ліворуч, а отже, рухався в зоні дії знаку 3.21. Вулиця Сагайдачного в тому напрямку, в якому рухався водій, знаходиться в зоні дії знаку «В'їзд заборонено», тому інспектором правомірно було притягнуто позивача до адміністративної відповідальності. Просить в задоволенні позову відмовити.

Суд, заслухавши пояснення сторін, з'ясувавши обставини та дослідивши представлені у справі докази, дійшов таких висновків.

Суд встановив, що 27 січня 2017 року щодо ОСОБА_1 винесено постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та накладення стягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн.

За змістом вказаної постанови позивач, керуючи автомобілем, 27 січня 2017 року біля 10 години 05 хвилин на вул..Сагайдачного в м.Рівне порушив вимогу дорожнього знаку, а саме здійснив в'їзд в зону дії знаку 3.21 «В'їзд заборонено», чим порушив розділ 3.3 додатку 1 Правил дорожнього руху України.

Завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є : своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, , запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган ( посадова особа ) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати : чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частина 1 ст.122 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність, зокрема, за порушення вимог дорожніх знаків.

Передбачений додатком 1 до правил дорожнього руху знак 3.21 «В'їзд заборонено» забороняє в'їзд усіх транспортних засобів в зону дії знака - від місця встановлення до найближчого перехрестя за ним.

З наданих позивачем фотознімків вулиці Сагайдачного в місці перетину з вулицею Шевченка в м.Рівне вбачається відсутність знака 3.21 «В'їзд заборонено», що не оспорювалося представником відповідача в судовому засіданні. Таким чином, позивач не міг порушити вимогу знака 3.21, так як такого знака в місці його виїзду на вулицю Сагайдачного не встановлено. Факт виїзду позивача на вулицю Сагайдачного саме з вулиці Шевченка встановлено із звіту про рух транспортного засобу позивача з 8 години 28 хвилини 27 січня 2017 року до 10 години 51 хвилини 27 січня 2017 року.

Покликання представника відповідача на те, що позивач не належним чином повідомив інспектору Шпаруку В.О. напрям свого руху, суд до уваги не приймає, оскільки встановлення наявності чи відсутності адміністративного правопорушення, винності особи у його вчиненні, з'ясування всіх обставин справи є обов'язком органу ( посадової особи ) при розгляді справи про адміністративне правопорушення.

Не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні також твердження представника відповідача про порушення позивачем вимог дорожнього знака, який забороняє при виїзді з вул..Шевченка на вул..Сагайдачного поворот ліворуч.

Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Частиною другою цієї статті визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Представником відповідача не вказано, який саме дорожній знак, який забороняє поворот ліворуч, встановлений в місці перетину вулиць Шевченка та Сагайдачного та не надано доказів його наявності в тому місці. Разом з тим, за наявності іншого заборонного дорожнього знака, ніж вказаного в оспорюваній постанові знака «В'їзд заборонено», притягнення до адміністративної відповідальності позивача мало би відбуватися за порушення вимог саме того конкретного дорожнього знаку, який був встановлений на перехресті вулиць Шевченка та Сагайдачного.

Рішенням Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року № 5-рп/2015 у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верхової Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що у наведених положеннях Кодексу визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом ( посадовою особою ) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Рішення суб'єкта власних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим та не може базуватися на припущеннях та неперевірених фактах.

З огляду на встановлені обставини справи суд вважає, що відповідач не надав суду доказів правомірності притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Щодо покликання представника позивача на порушення відповідачем порядку притягнення до адміністративної відповідальності, а саме відсутності протоколу про адміністративне правопорушення та розгляд справи не за місцезнаходженням Управління патрульної поліції м.Рівне, то суд зауважує таке.

Відповідно до ч.4 ст.258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами ( посадовими особами ) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до ст.283 КУпАП. Частина друга ст.258 КУпАП передбачає, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції. Згідно із ст.222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту. Частиною 5 ст.258 КУпАП не передбачені винятки щодо необхідності складання протоколу за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху у разі заперечення особи щодо допущеного порушення.

Постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності складено інспектором патрульної поліції, який відповідно до вимог ст.222 КУпАП має право розглядати справи про адміністративні правопорушення та накладати адміністративні стягнення безпосередньо за ч.1 ст.122 КУпАП.

Оскільки розгляд справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП, віднесено до компетенції Національної поліції, інспектором патрульної поліції у відповідності до вимог ст.258 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення не складався.

В рішенні Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року № 5-рп/2015 зазначено, що положення ч.1 ст.276 КУпАП в аспекті порушеного у конституційному поданні питання необхідно розуміти так, що використане в ньому словосполучення «за місцем його вчинення» визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого розглядати справу про адміністративне правопорушення. В частинах першій та другій ст.258 КУпАП визначено випадки, коли протокол про вчинення адміністративного правопорушення не складається, а адміністративне стягнення накладається і стягується на місці вчинення правопорушення. Перелік адміністративних правопорушень, за які адміністративні стягнення накладаються на місці їх вчинення, є вичерпним і може бути змінений лише законом.

Скорочене провадження у справах про адміністративні правопорушення, передбачені ч.1 та ч.2 ст.258 КУпАП передбачає, зокрема, фіксацію адміністративного правопорушення і накладення адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місця його вчинення. Застосування посадовою особою процедури скороченого провадження в інших випадках, які не визначені законом, тобто розгляд справи про адміністративне правопорушення безпосередньо на місці його вчинення, а не за місцезнаходженням органу, уповноваженого законом розглядати справу про таке правопорушення, призводить до порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Після вказаного рішення Конституційного Суду України 14 липня 2015 року на виконання Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху» до ст.258 КУпАП внесено зміни, а саме - після частини першої доповнено новою частиною, якою передбачено, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції. Провадження в справах про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, в тому числі за ч.1 ст.122 КУПАП відбувається в скороченому вигляді - фіксація адміністративного правопорушення і накладення адміністративного стягнення на правопорушника здійснюється безпосередньо на місці його вчинення.

Отже, відповідач мав право виносити постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП на місці вчинення правопорушення.

Враховуючи, що в діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, позов ОСОБА_1 підлягає до задоволення.

На підставі наведеного та керуючись ст.11, 71, 86, 128, 160 КАС України, ст.122, 251, 256, 258, 268, 283, 292 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

П О С Т А Н О В И В :

Позов ОСОБА_1 до Інспектора роти № 2 батальйону УПП м.Рівне Департаменту патрульної поліції Шпарука Володимира Олександровича про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Скасувати постанову Інспектора роти № 2 батальйону Управління патрульної поліції м.Рівне Департаменту патрульної поліції Шпарука Володимира Олександровича серії АР № 125069 від 27 січня 2017 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський міський суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення, а у разі оголошення вступної та резолютивної частини - протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя :