Справа № 483/1600/16-а
Суддя: Потапчук В.О.
Дата ухвалення: 2017-02-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 лютого 2017 р.м.ОдесаСправа № 483/1600/16-а

Категорія: 11.1 Головуючий в 1 інстанції: Тавлуй В.В.

Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду

у складі:

головуючого - Потапчука В.О.

суддів - Семенюка Г.В.

- Шеметенко Л.П.

Розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Очаківського об'єднаного пенсійного фонду України в Миколаївській області на постанонову Березанського районного суду Миколаївської області від 19 грудня 2016 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Очаківського об'єднаного пенсійного фонду України в Миколаївській області про визнання дій протиправними та зобовязазння вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И Л А :

03 жовтня 2016 року позивач в порядку, передбаченому КАС України, звернулася до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області із зазначеним адміністративним позовом. Свої вимоги обґрунтовувала тим, що з 11 березня 1993 року вона працює на посаді судді Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області, і з 09 липня 2003 року згідно рішення Управління пенсійного фонду в м. Очакові та Очаківському районі її призначено пенсію за віком довічно.

З 01 квітня 2015 року відповідачем було припинено виплату їй пенсії з посиланням на вимоги Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02 березня 2015 року. Звернувшись до відповідача із заявою про поновлення виплати пенсії, вона одержала відмову. Посилаючись на викладене, просила визнати протиправними дії відповідача щодо відмови у виплаті призначеної пенсії за віком та зобов'язати останнього поновити їй з 01 червня 2015 року виплату вказаної пенсії.

20 жовтня 2016 року справу передано до Березанського районного суду Миколаївської області за підсудністю.

Постановою Березанського районного суду Миколаївської області від 19 грудня 2016 року задоволено адміністративний позов.

Справа розглядається в порядку ст.. 197 КАС України в порядку письмового провадження.

Розглянувши доводи апеляційної скарги в вищевказаній частині, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що позивачка ОСОБА_2 на підставі рішення 16 сесії Миколаївської обласної ради народних депутатів 21 скликання від 11 березня 1993 року призначена на посаду судді Очаківського районного народного суду Миколаївської області, а Постановою Верховної Ради України від 09 липня 2003 року №1072-ІV обрана безстроково суддею Очаківського районного суду Миколаївської області. Протоколом зборів суддів №2 від 23 квітня 2015 року позивач призначена на посаду голови Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області. (а.с.12).

Позивачка перебуває на обліку в Очаківському об'єднаному управління Пенсійного фонду України Миколаївської області, та з 05 травня 2011 року отримує пенсію за віком довічно, виплату якої з 01 квітня 2015 року було припинено.

Заяву ОСОБА_2 від 22.09.2016 року про поновлення виплати їй пенсії за віком (а.с.8-9), відповідачем залишено без задоволення.

При вирішенні питання суд першої інстанції дійшов висновку про протиправність відмови виплати пенсії позивачу.

Колегія суддів вважає правильним такий висновок суду першої інстанції виходячи з наступного.

Згідно зі ст. 22 Конституції України права і свободи людини і громадянина, закріплені в ній, не є вичерпними. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод. В силу ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат для догляду, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Конституційний Суд України у рішенні в справі про гарантії незалежності суддів від 18 червня 2007 року № 4-рп/2007, а також у рішеннях від 20 березня 2002 року № 5-рп/2002 (справа щодо пільг, компенсацій і гарантій), від 01 грудня 2004 року № 20-рп/2004 (справа про зупинення дії або обмеження пільг, компенсацій і гарантій), наголошував, що частина 3ст. 22 Конституції України встановила, що при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів, не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Як встановлено абз. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про загальнообов'язкове пенсійне страхування» в редакції, яка чинна з 01 квітня 2015 року, тимчасово, у період з 01 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року, у період роботи особи на посадах, які дають право на призначення пенсії або щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених, зокрема, Законом України «Про судоустрій і статус суддів», пенсії, призначені відповідно до цього Закону, не виплачуються.

Отже, станом на 01 квітня 2015 року посада, яку обіймала позивачка, дійсно, давала право на призначення пенсії/щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених Законом України «Про судоустрій і статус суддів», у зв'язку з чим відповідачем правомірно було припинено виплату пенсії позивачці.

Разом з тим, відповідно до пункту 5 розділу ІІІ Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02 березня 2015 року, у разі неприйняття до 01 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах, з 01 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України «Про державну службу», «;Про прокуратуру», «;Про судоустрій і статус суддів» тощо.

Зазначений в пункті 5 розділу ІІІ вказаних вище Прикінцевих положень закон щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах до 01 червня 2015 року прийнято не було.

У теперішній час особам, які підпадають під дію законів України «Про державну службу», «;Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів» тощо, пенсія призначається відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове пенсійне страхування», а відтак з 01 червня 2015 року перешкоди для виплати позивачці вказаної пенсії відсутні.

Виходячи з принципу незворотності дії законів у часі, положення пункту 5 Прикінцевих положень зазначеного вище Закону стосуються порядку призначення пенсії у разі реалізації права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії, оскільки процедури призначення та перерахунку пенсії різні за змістом і механізмом їх проведення.

З огляду на викладене колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції, що з 01 червня 2015 року виплата пенсії, призначеної позивачці, підлягає відновленню у зв'язку з відсутністю підстав для її невиплати, а поновити права та інтереси позивача іншим шляхом, ніж відновлення виплати цієї пенсії, неможливо.

Аналогічна правова позиція висловлена колегією суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України (постанова від 24 травня 2016 року у справі № 21-948а16).

Згідно ст.200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що при прийнятті оскаржуваної постанови суд першої інстанції дійшов вірних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував норми матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги, з наведених підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 195, 197, п.1 ч.1 ст. 198, ст. 200, ст. 206, ч.5 ст. 254 КАС України, колегія суддів , -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Очаківського об'єднаного пенсійного фонду України в Миколаївській області - залишити без задоволення, а постанонову Березанського районного суду Миколаївської області від 19 грудня 2016 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Очаківського об'єднаного пенсійного фонду України в Миколаївській області про визнання дій протиправними та зобовязазння вчинити певні дії,- залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду вступає в законну силу відповідно до ст..254 КАС України та може бути оскаржена в порядку ст..212 КАС України.

Суддя доповідач: Потапчук В.О.

Суддя: Шеметенко Л.П.

Суддя: Семенюк Г.В.