Справа № 522/23450/16-а
Суддя: Бойчук А. Ю.
Дата ухвалення: 2017-02-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/522/981/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2017 року Приморський районний суд м. Одеси

у складі: головуючого судді Бойчука А. Ю.

при секретарі Журавицькому А. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 Державної архітектурно-будівельної інспекції про визнання рішення субєкта владних повноважень протиправним та його скасування, -

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2016 року позивачка звернулася до суду з адміністративним позовом, в якому просить суд скасувати постанову головного інспектора будівельного нагляду відділу нагляду за діяльністю уповноважених органів з питань архітектури та містобудування ОСОБА_2 Державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області № 703 від 13.11.2015 року.

В обґрунтування позовних вимог позивачка посилається на те, що під час розгляду ОСОБА_2 державної архітектурно0будівельої інспекції в Одеській області матеріалів та винесення спірної Постанови про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності № 703 від 13.11.2015 р. ОСОБА_1 присутня не була. Про винесення постанови дізналася випадково, в звязку з чим була ознайомлена з нею після звернення до відповідача лише у листопаді 2016 року.

Також, позивачка зазначає, що до винесення спірної Постанови 05.11.2015 р. обєкт було прийнято до експлуатації без будь-яких зауважень. Крім того, позивачка вказує на те, що побудована нею будівля відноситься до ІІ категорії складності, тоді як її притягнуто до відповідальності на підставі ч.6 ст. 96 КУпАП стосовно обєктів 1 категорії складності.

Відповідач ОСОБА_2 Державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області у судове засідання не прибув, про день і час слухання сповіщений належним чином. Заперечень на адміністративний позов не подав.

Відповідно до ч.6 ст. 128 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Таким чином, з урахуванням того, що від представника позивача ОСОБА_3 до суду надійшла зава, в якій викладено прохання щодо розгляду даної справи в порядку письмового провадження без її участі, а представник відповідача ОСОБА_2 Державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області до суду не зявився, незважаючи на те, що про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином та своєчасно, а також з огляду на відсутність потреби у витребуванні додаткових доказів, виклику у судове засідання свідка, експерта, судом ухвалено рішення щодо розгляду даної адміністративної справи в порядку письмового провадження відповідно до ч.6 ст. 128 КАС України.

Дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази в їх сукупності та системно проаналізувавши приписи чинного законодавства, суд встановив наступне.

Як встановлено судом, та вбачається з матеріалів справи, 13 листопада 2015 року головним інспектором будівельного нагляду відділу нагляду за діяльністю уповноважених органів з питань архітектури та містобудування ОСОБА_2 Державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області ОСОБА_4 складено постанову № 703 по справі про адміністративне правопорушення, згідно якої ОСОБА_1, яка проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, - визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 6 ст. 96 КпАП України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 6800,00 грн.

Не погодившись із зазначеною постановою ОСОБА_2 Державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області № 703 від 13.11.2015 р. позивачка ОСОБА_1 звернулась до Приморського районного суду м. Одеси з позовною заявою про її скасування.

Так, на думку суду, оскаржувана позивачкою Постанова ОСОБА_2 Державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області № 703 від 13.11.2015 р. винесена контролюючим органом неправомірно, безпідставно та у порушення положень чинного законодавства України, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституції та законами України.

В силу п.1 ч.3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), безсторонньо (неупереджено, добросовісно, розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, пропорційно, зокрема, з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія), з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Зокрема, судом встановлено, що підставою для винесення ОСОБА_2 державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області спірної Постанови про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності №703 від 13.11.2015 р. стало те, що ОСОБА_1 про зміни даних у повідомленні про початок виконання будівельних робіт подала з порушенням встановленого законодавством термін. Крім того, гараж літ. Б площею 25,8 кв.м. побудовані нею самочинно.

Правові та організаційні засади містобудівної діяльності врегульовано положеннями Закону України Про регулювання містобудівної діяльності від 17 лютого 2011 року №3038-VI , відповідно до ч.ч.1-3 ст.41 якого державний архітектурно-будівельний контроль - сукупність заходів, спрямованих на дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил. Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Орган державного архітектурно-будівельного контролю розглядає відповідно до закону справи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності.

Згідно зі ст.10 Закону України «Про архітектурну діяльність» для забезпечення під час забудови територій, розміщення і будівництва об'єктів архітектури додержання суб'єктами архітектурної діяльності затвердженої містобудівної та іншої проектної документації, вимог вихідних даних, а також з метою захисту державою прав споживачів будівельної продукції здійснюється в установленому законодавством порядку державний архітектурно-будівельний контроль та нагляд. Державний архітектурно-будівельний контроль та нагляд здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю.

Процедуру здійснення заходів, спрямованих на дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт, визначено Порядком здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 травня 2011р. №553 (зі змінами та доповненнями), відповідно до п.п.1,3,4 якого державний архітектурно-будівельний контроль відповідно до повноважень, визначених статтею 7 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", здійснюється такими органами державного архітектурно-будівельного контролю: виконавчими органами з питань державного архітектурно-будівельного контролю сільських, селищних, міських рад; структурними підрозділами з питань державного архітектурно-будівельного контролю Київської та Севастопольської міських держадміністрацій; Держархбудінспекцією.

Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється посадовими особами органів державного архітектурно-будівельного контролю відповідно до їх посадових інструкцій та функціональних повноважень.

Посадові особи органів державного архітектурно-будівельного контролю мають службові посвідчення встановленого зразка, форма якого затверджується Мінрегіоном, а також особистий штамп із зазначенням номера і найменування органу державного архітектурно-будівельного контролю, який вони представляють.

Згідно з п.п.5,7 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого наказом Кабінету Міністрів України від 23 травня 2011р. №553 державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у порядку проведення планових та позапланових перевірок за територіальним принципом.

Позаплановою перевіркою вважається перевірка, яка не передбачена планом роботи органу державного архітектурно-будівельного контролю.

Підставою для проведення позапланової перевірки, у тому числі, є: необхідність проведення перевірки достовірності даних, наведених у повідомленні та декларації про початок виконання підготовчих робіт, повідомленні та декларації про початок виконання будівельних робіт, декларації про готовність об'єкта до експлуатації, протягом трьох місяців з дня подання зазначених документів.

Строк проведення позапланової перевірки не може перевищувати п'яти робочих днів, а у разі потреби може бути одноразово продовжений за письмовим рішенням керівника відповідного органу державного архітектурно-будівельного контролю чи його заступника не більше ніж на два робочих дні.

Під час проведення позапланової перевірки посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю зобов'язана пред'явити службове посвідчення та направлення для проведення позапланової перевірки.

Згідно з п.9 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 травня 2011р. №553, державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у присутності суб'єктів містобудування або їх представників, які будують або збудували об'єкт будівництва.

Таким чином, із системного аналізу вищенаведених законодавчих приписів вбачається, що державний архітектурно-будівельний контроль направлений на дотримання суб'єктами містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил, та здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю за обов'язковою участю суб'єкта містобудування або його представника, які будують або збудували об'єкт будівництва.

Згідно з п.п.11, 12 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 травня 2011р. №553 посадові особи органів державного архітектурно-будівельного контролю під час здійснення державного архітектурно-будівельного контролю мають право: 1) безперешкодного доступу на місце будівництва об'єкта та до об'єктів, що підлягають обов'язковому обстеженню; 2) складати протоколи про вчинення правопорушень та акти перевірок, і накладати штрафи у межах повноважень, передбачених законом; 3) видавати обов'язкові для виконання приписи щодо: усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил; зупинення підготовчих та будівельних робіт, які не відповідають вимогам законодавства, зокрема будівельним нормам, містобудівним умовам та обмеженням, затвердженому проекту або будівельному паспорту забудови земельної ділянки, виконуються без повідомлення, реєстрації декларації про початок їх виконання або дозволу на виконання будівельних робіт; 4) проводити перевірку відповідності виконання підготовчих та будівельних робіт вимогам будівельних норм, державних стандартів і правил, затвердженим проектним вимогам, рішенням, технічним умовам, своєчасності та якості проведення передбачених нормативно-технічною і проектною документацією зйомок, замірів, випробувань, а також ведення журналів робіт, наявності у передбачених законодавством випадках паспортів, актів та протоколів випробувань, сертифікатів та іншої документації; 5) проводити перевірку відповідності будівельних матеріалів, виробів і конструкцій, що використовуються під час будівництва об'єктів, вимогам державних стандартів, норм і правил згідно із законодавством; 7) залучати до проведення перевірок представників центральних і місцевих органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, експертних та громадських організацій (за погодженням з їх керівниками), фахівців галузевих науково-дослідних та науково-технічних організацій; 8) отримувати в установленому законодавством порядку від органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, фізичних осіб інформацію та документи, необхідні для здійснення державного архітектурно-будівельного контролю. Забороняється витребовувати інформацію та документи податкової, фінансової звітності, щодо оплати праці, руху коштів та інші, не пов'язані із здійсненням державного архітектурно-будівельного контролю; 9) вимагати у випадках, передбачених законодавством, вибіркового розкриття окремих конструктивних елементів будинків і споруд, проведення зйомки і замірів, додаткових лабораторних та інших випробувань будівельних матеріалів, виробів і конструкцій; 10) забороняти за вмотивованим письмовим рішенням експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, не прийнятих в експлуатацію; 11) здійснювати фіксування процесу проведення перевірки з використанням аудіо- та відеотехніки. Посадовим особам органу державного архітектурно-будівельного контролю забороняється вимагати інформацію та документи, не пов'язані із здійсненням державного архітектурно-будівельного контролю.

Посадові особи органу державного архітектурно-будівельного контролю під час здійснення державного архітектурно-будівельного контролю зобов'язані: у повному обсязі, об'єктивно та неупереджено здійснювати державний архітектурно-будівельний контроль у межах повноважень, передбачених законодавством; дотримуватися ділової етики у взаємовідносинах із суб'єктами господарювання та фізичними особами; ознайомлювати суб'єкта містобудування чи уповноважену ним особу з результатами державного архітектурно-будівельного контролю у строки, передбачені законодавством; за письмовим зверненням суб'єкта містобудування надавати консультативну допомогу у здійсненні державного архітектурно-будівельного контролю.

У свою чергу, відповідно до п.13 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 травня 2011р. №553, суб'єкт містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, має право: вимагати від посадових осіб органу державного архітектурно-будівельного контролю дотримання вимог законодавства; перевіряти наявність у посадових осіб органу державного архітектурно-будівельного контролю службових посвідчень; бути присутнім під час здійснення державного архітектурно-будівельного контролю; за результатами перевірки отримувати та ознайомлюватись з актом перевірки, складеним органом державного архітектурно-будівельного контролю; подавати в письмовій формі свої пояснення, зауваження або заперечення до акта перевірки, складеного органом державного архітектурно-будівельного контролю за результатами перевірки.

Згідно з п.15 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 травня 2011р. №553, суб'єкт містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, зобов'язаний: допускати посадових осіб органу державного архітектурно-будівельного контролю до проведення перевірки за умови дотримання порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю; виконувати вимоги органу державного архітектурно-будівельного контролю щодо усунення виявлених порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності; подавати документи, пояснення, довідки, відомості, матеріали з питань, що виникають під час здійснення державного архітектурно-будівельного контролю.

У разі відмови суб'єкта містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, у допуску посадових осіб органу державного архітектурно-будівельного контролю до проведення перевірки складається відповідний акт.

Так, як встановлено судом, та вбачається з наявних у матеріалах справи документів, акт перевірки та протокол про адміністративне правопорушення складені складено в м.Одесі, а не за місцем перевірки: вул. Абрикосова, 5, ж/м ОСОБА_5, с. Мізікевича, Овідіопольського району Одеської області.

Між тим, відповідачем - ОСОБА_2 державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області, на виконання вимог ч.2 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України, до суду не надано жодних доказів на підтвердження виходу фахівця контролюючого органу за адресою: вул. Абрикосова, 5, ж/м ОСОБА_5, с. Мізікевича, Овідіопольського району Одеської області, - з метою проведення позапланової перевірки.

Таким чином, субєктом владних повноважень не доведено факту виходу головного інспектора будівельного нагляду відділу ОСОБА_2 Державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області ОСОБА_4 на обєкт будівництва з метою проведення позапланової перевірки будівництва за адресою: вул.Абрикосова, 5, ж/м ОСОБА_5, с.Мізікевича, Овідіопольського району Одеської області.

Крім того, у матеріалах справи відсутні докази на підтвердження повідомлення ОСОБА_1 про проведення позапланової перевірки.

Також, судом встановлено, що у Акті перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 30.10.2015 р., Протоколі про адміністративне правопорушення від 30.10.2015 р., головним інспектором будівельного нагляду відділу ОСОБА_2 державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області ОСОБА_4 зазначено, що «від підпису відмовився, направлено поштою».

Водночас, жодних доказів на підтвердження надіслання на адресу ОСОБА_1 вказаних документів суду не надано, як і не надано доказів на підтвердження їх отримання ОСОБА_1

З іншого боку, позивачкою ОСОБА_1 надано до суду декларацію про готовність до експлуатації обєкта, будівельні роботи на якому виконувалися на підставі повідомлення про початок їх виконання, яку зареєстровано у ОСОБА_2 ДАБІ Одескій області 05.11.2015 р. за № ОД71. Так, обєктом вказано житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, с.Мізікевича, ж/м «ОСОБА_5 хутір», вул.Абрикосова, 5, гараж літ. «Б», загальною плоею 125,4 кв.м., житловою площею 52,2 кв.м., що відноситься до ІІ категорії складності.

16.12.2015 р. на вказане нерухоме майно видано свідоцтво про право власності.

Процедуру накладення штрафів за правопорушення у сфері містобудівної діяльності на фізичних осіб передбачено Кодексом про адміністративні правопорушення України.

Згідно ст. 38 КпАП України, адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через два місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні не пізніш як через два місяці з дня його виявлення.

З акту перевірки та протоколу про адміністративне правопорушення від 30.10.2015 р. вбачається, що ОСОБА_1 в звязку з купівлею 03.07.2014 р. земельної ділянки, повідомила про зміну даних у повідомленні про початок виконання будівельних робіт лише 08.06.2015 р., тобто з порушенням встановленого законодавством триденного терміну, чим порушила вимоги п.14 Порядку виконання підготовчих та будівельних робіт, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 р. № 466.

Між тим, на час проведення перевірки та складення протоколу двомісячний строк накладення адміністративного стягнення минув.

Стосовно самочинного збудованого гаражу суд зазначає, що гараж літ. «Б» внесено у декларацію про готовність до експлуатації обєкта, зареєстровану ОСОБА_2 ДАБІ в Одеській області 05.11.2015 р. за № ОД 71, у перелік будівель і споруд, будівництво яких передбачено будівельним паспортом. Будь-яких зауважень стосовно самочинно збудованого гаража у відповідній декларації не значиться.

Суд вважає, що відповідні обставини спростовують факт самочинного будівництва, а тому ОСОБА_1 не може бути притягнута до адміністративної відповідальності.

Згідно ст.ст. 278-279 КпАП України, орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи; 2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката. Розгляд справи розпочинається з оголошення складу колегіального органу або представлення посадової особи, яка розглядає дану справу.

Головуючий на засіданні колегіального органу або посадова особа, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов'язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення. На засіданні заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання.

Водночас, судом зясовано, що відповідачем ОСОБА_2 державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області, під час розгляду матеріалів про адміністративне правопорушення не зясовано фактичних обставин справи, не встановлено наявності вини ОСОБА_1, а також інших обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відтак, приймаючи до уваги вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовна вимога ОСОБА_1 до ОСОБА_2 державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення № 703 від 13.11.2015 р. є обґрунтованими, правомірними, та такою, що підлягає задоволенню.

Згідно з ч.1 ст.11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а частиною 1 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Згідно з ч.1 ст.69 та ч.1 ст.70 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до ст.86 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Відповідно до ч.1 ст.9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а згідно ч.3 ст. 105 КАС України позивач має право, у тому числі, вимагати скасування або визнання нечинним рішення відповідача - суб'єкта владних повноважень повністю чи окремих його положень.

Згідно зі ст.159 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відтак, беручи до уваги вищевикладене, та оцінюючи наявні в матеріалах справи письмові докази в сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Олександрійський» правомірні, документально підтверджені, ґрунтуються на положеннях чинного законодавства, а тому підлягають задоволенню повністю.

Керуючись ст.ст.2, 4, 7-9, 11, 12, 69, 71, 94, ч.6 ст.128, ст.ст.158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області про скасування постанови № 703 від 13.11.2015 року задовольнити.

Скасувати постанову ОСОБА_2 державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області № 703 від 13.11.2015 р.

Постанова може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили в порядку, передбаченому приписами ст.254 КАС України.

Суддя А. Ю. Бойчук