Справа № 357/13501/16-а
Суддя: Бондаренко О. В.
Дата ухвалення: 2017-03-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П ОС Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 березня 2017 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючий - суддя Бондаренко О. В. ,

при секретарі - Бондаренко Н. В.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні залі суду № 4 справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Матюшівської сільської ради, про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

06.12.2016 року позивач звернувся до Білоцерківського міськрайонного суду в порядку адміністративного судочинства з позовом до виконавчого комітету Матюшівської сільської ради, про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії, посилаючись на те, що Матюшівською сільською радою при розгляді його заяв та звернень, які стосуються врегулювання земельних питань, а саме: виконання рішень суду, надання права користування та передачу у приватну власність та з інших питань, які стосуються домоволодіння по АДРЕСА_1 виникають необґрунтовані, безпідставні та суперечливі свідчення, які власно надаються до суду. В рішенні Білоцерківського районного суду від 24 травня 2002 року, про розподіл житлового будинку АДРЕСА_1 визнано, що після смерті матері отримав у спадщину частину будинку АДРЕСА_2 та визнано за сторонами право власності на частку, не зазначивши з якої саме власності (спільна часткова чи спільна сумісна власність) в процентному відношенні та крім цього відповідачем було сплачено компенсацію, що впливає на вирішення і земельних питань. Такий законодавчий підхід, зафіксовано у нормах ст. 377 ЦК України та ст. 120 ЗК України, свідчить про законодавче розуміння цілісності об'єкта - будівлі (споруди) і земельної ділянки, на якій вона розміщена. В рішенні Білоцерківського районного суду від 24.05.2000 року, про розподіл земельної ділянки, згідно першого варіанту, між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не визначено цільове призначення земельних ділянок та сам розподіл, по першому варіанту, суперечить рішенню про розподіл частини будинку. Крім цього, за згодою сторін у жовтні 2001 році, постановою Державної виконавчої служби виконавчий лист №2-15/2000 року повернуто без виконання. Як вбачається зі змісту рішень суду та керуючись ч.3 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрали законної сили, не доказуються при розгляді інших справ у яких беруть участь ті самі особи або особи щодо якої встановлено ці обставини. Тобто, при вирішенні земельних питань Матюшівська сільська Рада та сільський голова Кознозій О.С., в межах своїх повноважень , мали керуватись виключно законом та враховувати, що право спільної часткової власності на земельну ділянку виникає: а) при добровільному об'єднанні власниками належних їм земельних ділянок; б) при придбанні у власність земельної ділянки двома чи більше особами за цивільно - правовими угодами; в) при прийнятті спадщини на земельну ділянку двома або більше особами; г) за рішенням суду. Володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, здійснюється за згодою всіх співвласників згідно з договором, а у разі недосягнення згоди у судовому порядку. З приводу розподілу земельної ділянки прийнято ряд рішень Матюшівської сільської ради, які підписано сільським головою, але в жодному випадку при розгляді його звернення постійною комісією з питань агропромислового комплексу, земельних відносин, екології та законності, а тим більше депутатським корпусом не поставлено питання у відповідності до земельного законодавства щодо закріплення меж земельної ділянки в натурі, що є одним із юридичних фактів у юридичному складі набуття права на земельні ділянки. 23 серпня 2016 року позивач звернувся до виконкому Матюшівської сільської Ради надати належним чином завірені копії актів узгоджувальної комісії, встановлення межових знаків в натурі за адресою: АДРЕСА_1 у відповідності до рішення суду від 24.05.2000 року. На вище зазначене звернення отримав формальну відписку з зазначеною фразою «місцезнаходження не відоме». Тому вимушений був 31.10.2016 року звернутися до сільської ради з проханням надати тлумачення даних фраз, а також подано заяву з проханням надати офіційну інформацію щодо присвоєння ідентифікатора об'єкта нерухомого майна за адресою АДРЕСА_1. Повної, об'єктивної відповіді від Матюшівської сільської ради на вихідний №02-15/90 не отримав, а на звернення №02-15/89 отримав повідомлення, що матеріали виконкому Матюшівської сільської Ради до 2011 року здані до Архіву відділу Білоцерківської РДА, а справи виконкому за 2012-2015 роки передано згідно договору на упорядкування до трудового архіву. Крім того, зазначено, що при реєстрації права власності ОСОБА_2 в технічному паспорті зазначено приміщення АДРЕСА_1, тому і виникло питання до виконкому Матюшівської сільської ради щодо отримання достовірної інформації з приводу дотримання чинного законодавства з присвоєнням нової юридичної адреси та дотримання земельного законодавства. Архівним відділом засвідчено, що в грудні 2016 року будуть передані всі документи Матюшівської сільської ради за 2008-2014 року з трудового архіву. Прикрим фактом є те, що сільським головою Кознозій О.С. власною відповіддю від 01.12.2016 року за №02-14/358 категорично заборонено утримувачу інформації щодо ознайомлення з матеріалами виконкому Матюшівської сільської ради незважаючи, що вказані рішення є публічними, тобто власно здійснено перешкоджання у дослідженні обставин та отримання повної, об'єктивної інформації у спростуванні чи підтвердженні юридичних фактів, які мають суттєве значення, тому просить суд визнати протиправною бездіяльність сільського голови Кознозія Олександра Степановича щодо розгляду заяви від 31.10.2016 року вх..№02-15/90 в частині звернення від 23.08.2016 року №02-15/58 про отримання інформації з наявності актів встановлення межових знаків, визнати протиправною бездіяльність сільського голови Кознозія Олександра Степановича щодо розгляду заяви від 31.10.2016 року вх. №02-15/89 та від 30.11.2016 року щодо не надання інформації з присвоєння ідентифікатора об'єкта нерухомості за адресою АДРЕСА_1, зобов'язати голову Матюшівської сільської Ради Кознозія Олександра Степановича надати повну вичерпну відповідь на звернення від 31.10.2016 року вх.№02-15/90 в частині звернення від 23.08.2016 року №02-15/58 про отримання інформації з наявності актів встановлення межових знаків, зобов'язати голову Матюшівської сільської Ради Кознозія Олександра Степановича надати повну вичерпну відповідь на звернення від 31.10.2016 року вх.. №02-15/89та від 30.11.2016 року на отримання інформації щодо присвоєння ідентифікатора об'єкта нерухомості за адресою АДРЕСА_1.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позов підтримав та просив задовольнити вимоги в повному обсязі.

Представник відповідача, голова Матюшівської сільської ради, позов не визнав та подав до суду письмові заперечення.

Заслухавши осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до частини 1 статті 11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Основний зміст принципу змагальності у адміністративному судочинстві полягає в тому, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення (ч. 1 ст. 72 КАС України).

Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів (ч. 1 ст. 69 КАС України).

Відповідно до положень статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Закон України "Про доступ до публічної інформації" визначає порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом, та інформації, що становить суспільний інтерес.

Відповідно до статті 1 цього Закону публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб'єктами владних повноважень своїх обов'язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.

Публічна інформація є відкритою, крім випадків, встановлених законом.

Цей Закон гарантує кожній особі право на доступ до публічної інформації.

Порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, та інформації, що становить суспільний інтерес визначає Закон України "Про доступ до публічної інформації" від 13.01.2011 року №2939-VI.

Метою цього Закону є забезпечення прозорості та відкритості суб'єктів владних повноважень і створення механізмів реалізації права кожного на доступ до публічної інформації (ч.1 ст.2 Закону України "Про доступ до публічної інформації").

Відповідно до частини 1 статті 5 Закону України "Про інформацію" кожен має право на інформацію, що передбачає можливість вільного одержання, використання, поширення, зберігання та захисту інформації, необхідної для реалізації своїх прав, свобод і законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст.13 Закону України «Про доступ до публічної інформації» запит на інформацію - це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні.

Тобто, за змістом наведених статей можна виділити такі ознаки публічної інформації:

1) готовий продукт інформації, який отриманий або створений лише в процесі виконання суб'єктами владних повноважень своїх обов'язків, передбачених чинним законодавством;

2) заздалегідь відображена або задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація;

3) така інформація знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень або інших розпорядників публічної інформації;

4) інформація не може бути публічною, якщо створена суб'єктом владних повноважень не під час виконання суб'єктами владних повноважень своїх обов'язків;

5) інформація не може бути публічною, якщо створена не суб'єктом владних повноважень.

Отже, визначальним для публічної інформації є те, щоб вона була заздалегідь готовим, зафіксованим продуктом, отриманим або створеним суб'єктом владних повноважень у процесі виконання своїх обов'язків.

Статтею 19 названого Закону визначено вимоги до оформлення запитів на інформацію, який подається у письмовій формі та має містити: ім'я (найменування) запитувача, поштову адресу або адресу електронної пошти, а також номер засобу зв'язку, якщо такий є; загальний опис інформації або вид, назву, реквізити чи зміст документа, щодо якого зроблено запит, якщо запитувачу це відомо; підпис і дату за умови подання запиту в письмовій формі.

23.08.2016 року позивач ОСОБА_1 звернувся до виконавчого комітету Матюшівської сільської ради із заявою, яка була зареєстрована за № 02-15/58 (а.с.5) про надання йому інформації з приводу розподілу земельної ділянки закріпленої за його домоволодінням за адресою АДРЕСА_1, згідно рішення суду від 24.05.2000 року у відповідності до першого варіанту запропонованого експертом від 10.04.2000 року та інших розподілів за участю Матюшівської сільської Ради. Відповідно до зазначеного, він просив надати належним чином завірену копію узгоджувальної комісії Мітюшівської сільської Ради за участю сторін щодо виконання рішення суду від 24.05.2000 року; акт встановлення межових знаків в натурі (на місцевості) у відповідності до зазначеного рішення з планом чи схемою до розміщення об'єктів нерухомого майна за участю представників землевпорядкувальної організації та Матюшівської сільської ради; витяг з погосподарської книги щодо внесення змін в розмірах земельної ділянки закріпленої за його домоволодінням за адресою АДРЕСА_1 на період 2010-2016 роки.

25.08.2016 року Мютюшівська сільська рада на заяву ОСОБА_1 від 23.08.2016 року за № 02-15/58 надала відповідь № 02-14/238 - (а.с.8), з якої вбачається, що копію узгоджувальної комісії Матюшівської сільської ради за участю сторін щодо виконання рішення суду від 24.05.2000 року надати немає можливості так, як місцезнаходження її сільській раді не відоме; акт встановлення межових знаків в натурі (на місцевості) у відповідності до зазначеного рішення з планом чи схемою до розміщення об'єктів нерухомого майна за участю представників землевпорядкувальної організації та Матюшівської сільської ради надати не має можливості так, як місцезнаходження його сільській раді не відоме.

31.10.2016 року ОСОБА_1 звернувся із заявами до Матюшівської сільської ради про надання йому обґрунтованої відповіді з зазначенням підстави щодо внесення змін до погосподарської книги стосовно розподілу в рівних пропорціях земельної ділянки 0,0882 га по АДРЕСА_1 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ( заява № 02-15/90), та про надання йому інформації щодо присвоєння ідентифікатора об'єкта нерухомого майна за адресою АДРЕСА_1 ОСОБА_2, та просив надати копію рішення, копію витягу з протоколу та підстави оформлення нової юридичної адреси ( заява № 02-15/89 - (а.с.6, 7).

03.11.2016 року Матюшівська сільська рада, на звернення ОСОБА_1 від 31.10.2016 року № 02-15/89, надала відповідь за № 02-14/321 - (а.с.9), якою повідомила його про те, що право власності на 39/100 частини будинку (приміщення АДРЕСА_1 в технічному паспорті) зареєстровано за ОСОБА_2 на підставі рішення Білоцерківського районного суду від 24.05.2002 року. Рішення сесії сільської ради та виконавчого комітету до 2011 року включно здані на зберігання Архівного відділу Білоцерківської РДА. Згідно договору №8 від 27.07.2016 року передані до комунальної установи «Білоцерківський районний трудовий архів» для упорядкування закінчених в діловодстві документи і справи за 2012-2015 роки, встановлення їх науково-технічної та практичної цінності, а також перевірки фізичного та санітарно-гігієнічного стану та підготовку для передачі на зберігання до архівної установи.

Крім того, 03.11.2016 року Матюшівська сільська рада, на звернення ОСОБА_1 від 31.10.2016 року за № 02-15/90 - (а.с.28), повідомила, що рішенням Білоцерківського районного суду від 24 травня 2000 року, у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про розподіл земельної ділянки, розподілено між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 земельну ділянку площею 0,0882 га, що розташована в АДРЕСА_2 згідно першого варіанту, відповідно до експертного висновку від 20.04.2000 року. А тому, підставою щодо внесення змін до погосподарської книги стосовно розподілу в рівних пропорціях земельної ділянки 0,0882 га по АДРЕСА_1 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 являється рішення Білоцерківського районного суду від 24 травня 2000 року.

Позивач звертаючись до суду з даним позовом заявляє вимоги до голови Матюшівської сільської Ради Кознозія Олександра Степановича щодо визнання його бездіяльності протиправною та зобов'язання винити дії щодо розгляду заяв в порядку Закону України «Про доступ до публічної інформації»

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 13 Закону України «Про доступ до публічної інформації» розпорядниками інформації для цілей цього Закону визнаються суб'єкти владних повноважень - органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші суб'єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов'язковими для виконання.

Відповідно до ст. 20 Закону України «Про доступ до публічної інформації» розпорядник інформації має надати відповідь на запит на інформацію не пізніше п'яти робочих днів з дня отримання запиту.

Згідно роз'яснень даних в п. 2 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України №10 від 29 вересня 2016 року «Про практику застосування адміністративними судами законодавства про доступ до публічної інформації», відповідно до пункту 1 частини першої статті 13 Закону України «Про доступ до публічної інформації» (Закон № 2939-VІ) розпорядниками інформації для цілей цього Закону визнаються суб'єкти владних повноважень - органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші суб'єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов'язковими для виконання.

Визначене поняття «суб'єкт владних повноважень» не охоплює посадових осіб і службових осіб органів державної влади, місцевого самоврядування, оскільки за своїм статусом та колом повноважень вони не підпадають під розуміння органу державної влади та інших суб'єктів, зазначених у пункті 1 частини першої статті 13 Закону № 2939-VІ. У зв'язку з цим такі особи не можуть (не мають здатності) виконувати обов'язки розпорядника інформації, у тому числі обов'язки щодо обліку та оприлюднення публічної інформації (статті 14, 15 Закону № 2939-VІ). У разі подання позову до таких осіб судам необхідно залишати його без задоволення через неналежність відповідача (нездатність таким відповідачем порушити права позивача).

Відповідно до частини першої статті 5 та частини першої статті 12 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» сільський, селищний, міський голова (далі - міський голова) входить до системи місцевого самоврядування і є головною посадовою особою територіальної громади відповідно села (добровільного об'єднання в одну територіальну громаду жителів кількох сіл), селища, міста.

Конституційний Суд України у пункті 4 Рішення від 6 липня 1999 року № 7-рп/990 роз'яснив, що міський голова як особа, що має представницький мандат, виступає від імені виборців, зокрема представляє територіальну громаду, міську раду та її виконавчий комітет у відносинах з державними органами, іншими органами місцевого самоврядування, об'єднаннями громадян тощо; звертається до суду з питань визнання незаконними актів відповідних органів місцевого самоврядування, місцевих органів виконавчої влади, підприємств, установ та організацій, які обмежують права та інтереси територіальної громади, а також повноваження ради та її органів; укладає від імені територіальної громади, міської ради та її виконавчого комітету договори відповідно до законодавства (частина третя статті 42 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»). Виконання цих функцій та повноважень має місце тому, що виборці обрали його і наділили мандатом (тобто дорученням).

З наведеного випливає, що сільський голова хоча й входить до системи місцевого самоврядування, однак не є органом місцевого самоврядування - сільською, селищною, міською радою або їх виконавчим органом, а тому не володіє публічною інформацією і в розумінні пункту 1 частини першої статті 13 Закону №2939-VІ не може бути її розпорядником. У зв'язку з цим сільський голова не може бути належним відповідачем у спорі щодо надання доступу до публічної інформації за інформаційним запитом.

Відповідно до ст. 3 КАС України, адміністративний позов - це звернення до адміністративного суду про захист прав, свобод та інтересів або на виконання повноважень у публічно - правових відносинах.

Так, згідно рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 24.05.2000 року (а.с. 38-39,56) розподілено земельну ділянку площею 0,0882 га, що розташована в АДРЕСА_2, між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, згідно першого варіанту експертного висновку від 20.04.2000 року, тобто кожному по 0,0441 га.

Зі змісту ухвали Апеляційного суду Київської області від 16.11.2016 року ( а.с.47-49) вбачається, що Рішенням Білоцерківського районного суду Київської області від 24.05.2002 року визнано за ОСОБА_1 право власності на 28/100 частини будинку АДРЕСА_1 і виділено йому коридор 2-1 площею 6,2 м2 вартістю 1258 грн., житлову кімнату 2-2 площею 8,1 м2 вартістю 1643 грн., житлову кімнату 2-3 площею 15,5 м2 вартістю 3145 грн., 1/2 частину хліва-кухні вартістю 2765 грн., погріб вартістю 2895 грн., туалет вартістю 170 грн., а всього на суму 11876 грн.; визнано за ОСОБА_2 право власності на 39/100 частин будинку АДРЕСА_1 і виділено їй веранду 3-1 площею 6,9 м2 вартістю 873 грн., котельню 3-1 площею 9,8 м2, кухню 3-2 площею 7м2 вартістю 4455 грн., коридор 3-3 площею 4,3м2 вартістю 872 грн., коридор 3-4 площею 4,0 м2, ванну 3-5 площею 2,0 м2, житлову кімнату 3-6 площею17,4 м2 на суму 7422 грн., гараж вартістю 2270 грн., криницю вартістю 353 грн., а всього на суму 16245 грн.; стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 2 7819 гривень 50 коп. вартість належної йому частини будинку. Згідно рішення Апеляційного суду Київської області змінено вказане рішення в частині визнання за ОСОБА_2 права власності на криницю вартістю 350 грн., та сплати грошової компенсації; визнано за ОСОБА_1 право власності на криницю вартістю 353 грн.; стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 2 7705,17 грн. компенсації за належну йому частину в будинку; зобов'язано ОСОБА_2 в місячний термін повернути ОСОБА_1 газовий котел; в решті рішення суду залишене без змін.

22.05.2015 року рішенням Матюшівської сільської ради № 39-336 «Про надання дозволу на розробку проекту відведення земельних ділянок» за заявами ОСОБА_1 та ОСОБА_2, керуючись п. 34 ч.1 ст. 26 закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», ст.ст. 12,116,118 ЗК України, враховуючи рекомендації постійної комісії сільської ради з питань агропромислового комплексу. Земельних відносин, екології та законності, керуючись рішенням України Білоцерківського районного суду Київської області від 24.05.2000 року, Ухвалою судової колегії в цивільних справах Київського обласного суду від 27.06.2000 року, рішенням Білоцерківського районного суду Київської області від 13.09.2002 року, Ухвалою колегії суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Київської області від 21.11.2002 року, Ухвалою Верховного суду України від 01.11.2004 року, було вирішено надати згоду на передачу у власність ОСОБА_1 та ОСОБА_2 земельних ділянок орієнтовно розміром 0,0441 га за адресою АДРЕСА_2 та кв.АДРЕСА_1 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд.

Також, зі змісту ухвали Апеляційного суду Київської області від 16.11.2016 року ( а.с.47-49) вбачається, що позивач звертався до суду з позовом в якому просив визнати незаконним та скасувати рішення Матюшівської сільської ради № 39-336 «Про надання дозволу на розробку проекту відведення земельних ділянок»

В обгрунтування своїх вимог позивач зазначав, крім іншого, про те, що за сприянням Матюшівської сільської ради внесено нову адресу АДРЕСА_1, яка фактично не зазначена в судовому рішенні від 24.05.2000 року, рішення виконкому Матюшівської сільської ради щодо перепланування житлового будинку у відповідності до архітектурних, санітарних норм не приймалось.

Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 09.08.2016 року в задоволенні позову було відмовлено, ухвалою Апеляційного суду Київської області від 16.11.2016 року рішення залишено без змін та встановлено, що відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції, дослідивши всі наявні у справі докази в їх сукупності і надавши їм належну оцінку, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, дійшов обґрунтованого висновку, що судовими рішеннями, уваленими у порядку адміністративного судочинства, спростовано доводи позивача щодо неправомірних дій Матюшівської сільської ради під час прийняття рішення про надання згоди на передачу йому у власність земельної ділянки орієнованою площею 0,0441 га АДРЕСА_2 та кв.АДРЕСА_1 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд.

Отже, в діях відповідача відсутні порушення прав заявника на одержання публічної інформації, оскільки запитуваний запит про надання публічної інформації є фактично зверненням про надання інформації згідно із Законом України «Про звернення громадян» щодо реалізації позивачем своїх особистих прав і законних інтересів, а інформація, яку вимагає позивач не створена відповідачем.

Також, позивач в обґрунтування адміністративного позову зазначив, що він звертався до КП КОР «Південне бюро технічної інвентаризації» із заявою про надання інформації щодо присвоєння ідентифікатора об'єкта нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_2 та кв.АДРЕСА_1 і йому було повідомлено, що присвоєння або зміна адреси (нумерації) об'єктів нерухомого майна відноситься до органів місцевого самоврядування, однак Матюшівська сільська рада не надала йому відповіді на вказаний запит.

З відповіді від 01.12.2016 року Матюшівської сільської ради на заяву від 30.11.2016 року за № 02-15/93 - (а.с.10) вбачається, що матеріали засідання виконкому Матюшівської сільської ради передані до Білоцерківського районного трудового архіву на впорядкування, Матюшівська сільська рада не може надати ОСОБА_1 згоди щодо роботи з матеріалами виконкому Матюшівської сільської ради, а саме з протоколами засідань.

В листопаді 2016 року ОСОБА_1 звернувся із заявою до КП КОР «Південне бюро технічної інвентаризації» із заявою про надання інформації чи входить в повноваження КП КОР «Південне бюро технічної інвентаризації» присвоєння ідентифікатора об'єкта нерухомого майна (юридична адреса) про проведення реєстрації прав власності на нерухоме майно, відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень».

28.11.2016 року Комунальне підприємство Київської обласної Ради «Південне бюро технічної інвентаризації» на заяву від листопада 2016 року повідомило, що згідно чинного законодавства України (Закон України «Про місцеве самоврядування в Україні») присвоєння або зміна адреси (нумерації) об'єктів нерухомого майна відноситься до органів місцевого самоврядування (а.с.17).

16.11.2016 року ОСОБА_1 звернувся із заявою до Архівного відділу Білоцерківської районної державної адміністрації про видачу належним чином завіреної копії рішення виконкому Матюшівської сільської ради «Про присвоєння ідентифікатора об'єкта нерухомого майна (юридичну адресу) за адресою: АДРЕСА_1, яке було ймовірно прийнято в період 01.01.2008 року по 01.01.2016 року(а.с.18).

Як вбачається з відповіді Архівного відділу Білоцерківської районної державної адміністрації від 21.11.2016 року (а.с.19), на зберіганні знаходяться документи фонду №50 «Матюшівська сільська рада» с. Матюші» включно по 2007 рік. Документи на зберіганні до архівного відділу надходять в упорядкованому стані. Крім того, ні архівний відділ ні трудовий архів не має можливості та права надати інформацію, яка міститься в даних документах, тому що розпорядниками та власниками цих документів на даному етапі являється фондоутворювач, тобто Матюшівська сільська рада. По завершенню упорядкування, 1-ша декада грудня 2016 року, всі документи віднесені до НАФ за 2008-2014 роки будуть передані на постійне зберігання до архівного відділу, всі інші повернуті власнику для використання в роботі.

30.11.2016 року ОСОБА_1 звернувся із заявою до Матюшівської сільської ради про надання йому згоди щодо роботи з матеріалами виконкому Матюшівської сільської ради, а саме з протоколами засідань (а.с.20).

Згідно відповіді Комунальної установи «Білоцерківського районного трудового архіву» від 01.12.2016 року №462 (а.с.21) повідомляє, що без погодження Матюшівського сільського голови надати документи сільської ради для ознайомлення, що знаходяться, тимчасово, на упорядкуванні в трудовому архіві за 2008-2014 року, не має можливості. При наявності погодження сільського голови на опрацювання документів сільської ради, не заперечують з ознайомленням з документами.

Отже, з вищезазначеного вбачаться, що звернення позивача до Матюшівської сільської ради були спрямовані не на реалізацію права на доступ до публічної інформації, а на встановлення того, чи є правомірними дії посадових осіб суб'єктів владних повноважень.

Даючи оцінку встановленим обставинам та доказам в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов не підлягає до задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 6-8, 35, 71, 86, 183-2, 158-163, 167, 254 КАС України, ст.ст. 3, 4, 5, 19, 20, 23 Закону України «Про доступ до публічної інформації» суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до виконавчого комітету Матюшівської сільської ради, про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії, відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена до Київської апеляційного адміністративного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя О. В. Бондаренко