Справа № 404/314/17
Суддя: Бершадська О. В.
Дата ухвалення: 2017-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 404/314/17
Номер провадження 2-а/404/204/17
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2017 року Кіровський районний суд м. Кіровограда

в складі : головуючого судді - Бершадської О.В.

за участі секретаря- Чайка О.І. ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Кропивницького об"єднаного управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась в суд із позовом, яким просить визнати дії Кропивницького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області щодо відмови їй у здійсненні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці неправомірними; зобов'язати Кропивницьке об'єднане управління Пенсійного Фонду України Кіровоградської області здійснити перерахунок її щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці в розмірі 90% грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, відповідно до довідки апеляційного суду Кіровоградської області № 45 від 01 грудня 2016 року, без обмеження граничного розміру, починаючи з 01.12.2016 року, а також виплатити різницю між нарахованим та фактично виплаченим щомісячним довічним грошовим утриманням судді у відставці; стягнути з Державного бюджету України через Управління Державної казначейської служби України у м. Кропивницький Кіровоградської області на її користь судовий збір в розмірі 640 грн. 00 коп.

На обґрунтування вимог зазначає, що перебуває на обліку Кропивницького об'єднаного управління Пенсійного Фонду України Кіровоградської області та отримує щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці. 1 грудня 2016 року звернулася із заявою до відповідача про перерахунок їй щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 01 грудня 2016 року відповідно до довідки апеляційного суду Кіровоградської області від 01 грудня 2016 року №45, у зв'язку з підвищенням судової винагороди працюючим суддям. Листом № 598/П-11 від 22 грудня 2016 року управлінням у задоволенні заяви було відмовлено, в зв'язку з «…недоцільністю проведення такого перерахунку…». Вважає таку відмову незаконною.

В судове засідання позивач, через канцелярію суду, надала заяву про розгляд справи у її відсутності, вимоги підтримала, просила їх задовольнити.

Відповідач- Кропивницьке об"єднане Управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області, його представник в судове засідання також не з"явився, про день та час розгляду справи повідомлявся, подав письмові заперечення, згідно яких вимоги не визнав, у їх задоволенні просив відмовити, розгляд справи проводити у відсутності представника.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає за необхідне задовольнити вимоги повністю, з наступних підстав.

Встановлено, що ОСОБА_1 06 квітня 1990 року обрана народним суддею і працювала на цій посаді в Ленінському районному суді м. Кіровограда до 16 грудня 1992 року. Постановою Верховної Ради України від 16.12.1992 року обрана суддею в Кіровоградський обласний суд, де працювала до 6 серпня 2001 року. В зв'язку із зміною статусу обласного суду з 6 серпня 2001 року працювала на посаді судді Апеляційного суду Кіровоградської області.

Постановою Верховної Ради України №1433-УІІІ від 5 липня 2016 року ОСОБА_1 звільнена з посади судді Апеляційного суду Кіровоградської області у зв'язку з поданням заяви про відставку. Наказом голови Апеляційного суду Кіровоградської області № 6-к від 11 липня 2016 року відрахована з штату суду 12.07.2016 року.

З 13 липня 2016 року перебуває на обліку в Кропивницькому об'єднаному управлінні Пенсійного Фонду України Кіровоградської області та отримує щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці в розмірі 90 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, відповідно до положень частини третьої статті 141 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 7 липня 2010 року N 2453-VІ до внесення змін Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 2 березня 2015 року N 213-VІІІ, тобто у редакції Закону України "Про забезпечення права на справедливий суд" від 12 лютого 2015 року N 192-VІІІ та рішення Конституційного Суду України від 8 червня 2016 року №4-рп/2016. Стаж роботи на посаді судді позивача складає понад 26 років, а також стаж роботи, що враховується при обчисленні доплати за вислугу років, 31 рік 6 місяців 19 днів.

01 грудня 2016 року збільшився розмір заробітної плати працюючого судді, в результаті чого апеляційним судом Кіровоградської області 01.12.2016 року ОСОБА_1 було видано довідку №45 про те, що її заробітна плата, яка враховується при перерахунку довічного грошового утримання суддям у відставці, станом на 01.12.2016 року становить 29 920 грн.

Позивач 01.12.2016 року звернулася із заявою про перерахунок щомісячного грошового утримання у зв'язку із підвищенням мінімальної заробітної плати до Кропивницького об'єднаного управління Пенсійного Фонду України Кіровоградської області та отримала лист від 22 грудня 2016 року про відмову у такому перерахунку. Відповідно до листа Кропивницького об'єднаного управління Пенсійного Фонду України Кіровоградської області рішенням Конституційного суду України №4-рп/2016 скасовано обмеження, передбачені Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» щодо розміру довічного грошового утримання суддів, визначеного Законом України «Про судоустрій і статус суддів» №2453 від 07.07.2010 року. Проте, 30.09.2016 року набрав чинності Закон України «Про судоустрій і статус суддів» №1402 від 02.06.2016 року та відповідно втратив чинність Закон України «Про судоустрій і статус суддів» №2453 від 07.07.2010 року. Згідно із ч.4 ст.142 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» №1402 від 02.06.2016 року, в разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання. У разі перерахунку щомісячного довічного грошового утримання, воно буде обмежено максимальними розміром 10740 грн., оскільки рішення Конституційного суду України №4-рп/2016 не поширює своєї дії та не стосується положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» №1402 від 02.06.2016 року та Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи».

Управлінням проведено перерахунок щомісячного довічного грошового утримання за період з 01.01.2017 року по 04.01.2017 року сумою 10 740 грн., а за період з 05.01.2017 року нарахування щомісячного довічного грошового утримання проведено без обмеження максимальним розміром. Новий розмір щомісячного довічного грошового утримання отримає в лютому 2017 року, з урахуванням доплати за період з 05.01.2017 року по 31.01.2017 року. Розмір нарахованого щомісячного довічного грошового утримання з 05.01.2017 року становить 26 928,00 грн. Доплата за січень-лютий 2017 року в березні 2017 року становить 2 382,98 грн. Кошти отримає- 14.03.2017 року ( а.с. 29-34).

Суд вважає, що відповідач діяв протиправно, не на підставі, а поза межами повноважень та у спосіб, що суперечить Конституції та законам України.

Так, рішенням Конституційного Суду України від 8 червня 2016 року №4-рп/2016 були визнані неконституційними, зокрема положення частини третьої статті 141 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 7 липня 2010 року N 2453-VI у редакції Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 2 березня 2015 року N 213-VIІІ, які передбачали зменшення розміру щомісячного грошового утримання судді.

При цьому ,Конституційний Суд України визначив порядок виконання рішення, відповідно до якого частина третя статті 141 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 7 липня 2010 року N 2453-VI у редакції Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 2 березня 2015 року N 213-VIII, яка суперечить Конституції України, не підлягає застосуванню як така, що втратила чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього рішення. Натомість ,застосуванню підлягає частина третя статті 141 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 7 липня 2010 року N 2453-VI до внесення змін Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 2 березня 2015 року N 213-VIІІ, тобто у редакції Закону України "Про забезпечення права на справедливий суд" від 12 лютого 2015 року N 192-VIII, а саме: "Щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 80 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не може бути більшим ніж 90 відсотків заробітної плати судді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання. У разі зміни грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання".

У цьому рішенні Конституційний Суд України вказав на те, що він вже визнавав неконституційними положення законів України щодо зниження розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, позбавлення суддів можливості подальшого перерахунку розміру такого утримання; припинення виплати щомісячного довічного грошового утримання на період роботи суддів у відставці на певних посадах, а також встановлення максимального розміру щомісячного довічного грошового утримання (пункт 2 резолютивної частини Рішення від 3 червня 2013 року N 3-рп/2013). Незважаючи на це, Верховна Рада України прийняла Закон N 213, Закон N 911, окремими положеннями яких звужено обсяг гарантій незалежності суддів. При цьому , зауважив, що закони, інші правові акти або їх окремі положення, визнані неконституційними, не можуть бути прийняті в аналогічній редакції, оскільки рішення Конституційного Суду України є "обов'язковими до виконання на території України, остаточними і не можуть бути оскаржені" (частина друга статті 150 Конституції України). Повторне запровадження правового регулювання, яке Конституційний Суд України визнав неконституційним, дає підстави стверджувати про порушення конституційних приписів, згідно з якими закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй (частина друга статті 8 Основного Закону України).

Статтею 8 Конституції України встановлено, що в Україні визнається і діє верховенство права. Конституція має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Принцип верховенства права як першочерговий закріплений у ст.ст.7,8 КАС України.

Статтею 22 Конституції України визначено, що при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод Незалежність суддів закріплена в Конституції України, отже, статус судді, який зберігається і за суддею у відставці, є конституційним.

Відповідно ст. 126 Конституції України незалежність і недоторканість суддів гарантується Конституцією і законами України. Таким чином, враховуючи вищезазначені рішення Конституційного Суду, не можуть бути застосовані у спірних правовідносинах положення Закону, які призводять до звуження прав судді, а саме до зменшення розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, оскільки такі положення, як і положення Закону, поставлені на розгляд Конституційним Судом у вищезазначених справах, визнані неконституційними та такими, що звужують права судді, шляхом зменшення розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці. Вищенаведене відповідає положенням Європейської хартії про закон „Про статус суддів" від 10 липня 1998 року, згідно яких рівень винагороди суддям за виконання ними своїх професійних обов'язків має бути таким, щоб захистити їх від тиску, що може спричинити вплив на їхні рішення або взагалі поведінку суддів і таким чином вплинути на їхню незалежність та неупередженість (пункт 6.1); статус забезпечує судді, який досяг передбаченого законом віку для виходу у відставку із посади судді і який здійснював повноваження судді протягом певного строку, право на отримання виплат, рівень яких має бути якомога ближчим до рівня його останньої заробітної плати на посаді судді (пункт 6.4).

Наведені положення підтверджуються й міжнародними стандартами у сфері судочинства. Так, згідно з п.54 Рекомендації СМ/Кес (2010)12) від 17 листопада 2010 року Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам щодо суддів: незалежність, ефективність та обов'язки - „оплата праці суддів повинна відповідати їх професії та виконуваним обов'язкам, а також бути достатньою, щоб захистити їх від дії стимулів, через які можна впливати на їхні рішення. Мають існувати гарантії збереження належної оплати праці на випадок хвороби, відпустки по догляду за дитиною, а також гарантії виплат у зв'язку з виходом на пенсію, які мають відповідати попередньому рівню оплати їх праці". Виходячи з наведеного щомісячне довічне грошове утримання є не тільки соціальною виплатою (пенсією), але й конституційною гарантією незалежності судді у відставці, є складовою його правового статусу як діючого судді з урахуванням правомірних законних очікувань на майбутнє щодо захищеного соціального статусу при звільненні його з посади (відставки), яке у своєму розмірі має бути максимально наближеним до рівня грошового утримання судді, який перебуває на відповідній посаді. Вищевказаним рішенням Конституційного Суду України від 8 червня 2016 року М4-рп/2016 законодавчо підтверджено право позивача і обов'язок відповідача на здійснення перерахунку довічного грошового утримання.

Разом з тим, посилання відповідача у своїй відмові на те, що 30 вересня 2016 року набрав чинності Закон України «Про судоустрій і статус суддів» № 1402 від 02.06.2016 року, як на одну з підстав для відмови у задоволенні заяви про перерахунок довічного грошового утримання, є безпідставним, необґрунтованим та не може бути взятим до уваги, оскільки зазначений закон регулює безпосередньо правовідносини з приводу довічного утримання судді, які виникли після набрання ним чинності. Крім цього, в цьому законі також передбачено умови перерахунку довічного грошового утримання (ст.142).

Крім того, такі посилання є безпідставними так, як суперечать вимогам Конституції України, рішенням Конституційного суду та іншим законодавчим актам, відповідно до яких, при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав та свобод.

Так, позивач на день звільнення мала право на перерахунок довічного утримання, у зв'язку із зміною розміру винагороди працюючого судді її рангу, то таке право у неї зберігається і в подальшому.

Верховний Суд України у постановах від 10.12.2013 року в справі №21-420а 13, від 01.07.2014 року в справі №21-244а14 висловив правову позицію, відповідно до якої при перерахунку пенсії має застосовуватися норма, яка визначає розмір пенсії у відсотках, і яка діяла на момент призначення пенсії, а не при перерахунку вже призначеної пенсії.

Правовідносини щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсія призначається за спеціальними законами, виникають не в момент звернення за призначенням пенсії, а в момент виникнення права на її призначення. Крім того, Верховний Суд України в постанові від 24.03.2015 року (справа № 21-584а14) зазначив, що оскільки розмір щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці законодавцем визначено у відсотковому співвідношенні до грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, то у разі зміни (у напрямі збільшення) вказаної винагороди, у судді, який вийшов у відставку, з'являється право на перерахунок щомісячного довічного грошового утримання, в той час як у пенсійного органу - обов'язок здійснити відповідний перерахунок.

Відповідно до ч. 1 ст. 244-2 КАС України, висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 237 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів.

Таким чином, у всіх зазначених нормах закону закріплено принцип, згідно з яким розмір щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці безпосередньо залежить від розміру грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, оскільки нараховується в залежності від розміру грошового утримання такого судді. Ця залежність означає, що у разі зміни розміру грошового утримання судді, працюючого на відповідній посаді (в тому числі і у зв'язку з збільшенням розміру мінімальної заробітної плати), в обов'язковому порядку підлягає перерахунку також і розмір щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці без обмеження його граничного розміру.

Разом з тим, відповідач як на підставу для відмови в задоволенні заяви про перерахунок довічного грошового утримання судді, посилається на ст. 2 Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи», відповідно до якої тимчасово з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, максимальний розмір, зокрема щомісячного довічного грошового утримання, призначеного /перерахованого/ відповідно до закону України «Про судоустрій і статус суддів» не може перевищувати 10 740 грн., а відповідно і розмір раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання обмежується максимальним розміром 10 740 грн.

Однак, зміни до ч.2 зазначеного вище закону були внесені на підставі Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 24 грудня 2015 року № 911-VIII, положення якого Конституційним Судом України визнані неконституційними і втратили чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення, тобто з 08.06.2016 року.

Таким чином, є всі цілком законні підстави вважати, що позивач має право на перерахунок її щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці в розмірі 90% грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, відповідно до довідки апеляційного суду Кіровоградської області № 45 від 01 грудня 2016 року, без обмеження граничного розміру, починаючи з 01.12.2016 року, а також виплати різниці між нарахованим та фактично виплаченим щомісячним довічним грошовим утриманням судді у відставці, а відтак суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є обґрунтованими та відповідно такими, що підлягають задоволенню повністю.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України, на користь позивача суд присуджує з Державного бюджету України витрати по сплаті судового збору в розмірі - 640 ,00грн., понесених при подачі позову.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 11, 17, 18, 94, 160-163 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 до Кропивницького об"єднаного управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії -задовольнити.

Визнати протиправними дії Кропивницького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області щодо відмови ОСОБА_1 у здійсненні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці .

Зобов'язати Кропивницьке об'єднане управління Пенсійного Фонду України Кіровоградської області здійснити перерахунок ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці в розмірі 90% грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, згідно до довідки апеляційного суду Кіровоградської області № 45 від 01 грудня 2016 року, без обмеження граничного розміру, починаючи з 01.12.2016 року, та виплатити різницю між нарахованим та фактично виплаченим щомісячним довічним грошовим утриманням судді у відставці.

Присудити із Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у розмірі - 640,00 грн.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського адміністративного апеляційного суду через суд першої інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання її копії.

Суддя Кіровського районного суду м.Кіровограда О. В. Бершадська