Справа № 214/6973/16-а
Суддя: Євтушенко О. І.
Дата ухвалення: 2017-03-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 214/6973/16-а
П О С Т А Н О В А

Іменем України

01 березня 2017 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді Євтушенка О.І.,

за участю: секретаря судового засідання - Бєлікової О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Інспектора взводу БДПС - Криничанський ГУ НП в Дніпропетровській області Литвиненко М.Ф. про скасування постанови по справі адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом 30.11.2016 року, в якому просив суд скасувати постанову інспектора взводу БДПС - Криничанський ГУ НП в Дніпропетровській області Литвиненко М.Ф. від 21.11.2016 року серії АР № 937725 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122, ч.1 ст.340 КУпАП.

В обґрунтування пред'явлених вимог вказав, що 21.11.2016 року інспектор виніс постанову серії АР № 937725 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП та ч.1 ст.340 КУпАП із накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн. Виносячи постанову, інспектор посилався на допущення ним порушень ПДР України під час руху на а/д 152 км Знам'янка - Луганськ, а саме керування транспортним засобом без ввімкненого ближнього світла фар та за відсутності чинного договору страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, що не відповідало дійсності. Крім того позивач вважав, що під час винесення оскаржуваної ним постанови відповідач незаконно розглянув справу на місці зупинки його автомобіля марки Suzuki SX4, р/н НОМЕР_1, в той час як закон дозволяє розглядати справи про адміністративне правопорушення виключно за місцезнаходженням органу, який уповноважений їх розглядати, тобто в даному випадку по вул. Шкільна 1 в с. Одарівка Криничанського району Дніпропетровської області. Розглядом справи на місці зупинки транспортного засобу позивач вважає, що інспектор суттєво порушив його права, не надавши можливості скористатися ними в повному обсязі, проігнорував порядок, встановлений ст.ст.278, 279 КУпАП, що унеможливило виконання вимог ст.245 КУпАП щодо всебічного, повного та об'єктивного з'ясування обставин справи.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з'явився, однак подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав, наполягав на їх задоволенні.

Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі.

За даних обставин з метою дотримання розумного строку розгляду справи, суд вважає за можливе в порядку ч.4 ст.122 КАС України справу розглянути в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Суд, встановивши обставини справи і перевіривши їх доказами, надавши оцінку доказам в їх сукупності, приходить до висновку про необхідність відмови в задоволенні позовних вимог з наступних підстав.

Згідно ч.2 ст.19 Конституції України, орган державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб передбачений Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.3 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

21.11.2016 року інспектором взводу БДПС - Криничанський ГУ НП в Дніпропетровській області Литвиненко М.Ф. винесено постанову серії АР № 937725 у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ст.122, ч.1 ст.126 КУпАП із накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу 425 грн. (а.с.8).

Винесення оскаржуваної позивачем постанови мотивовано тим, що 21.11.2016 року о 07.25 год. на автодорозі 152 км Знам'янка - Луганськ стаціонарний пост ДПС-1 Криничанський ОСОБА_1 керував автомобілем марки Suzuki SX4, р/н НОМЕР_1, не ввімкнувши ближнього світла фар поза межами населеного пункту, та не мав при собі договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим вчинив правопорушення, передбачені ч.2 ст.122, ч.1 ст.126 КУпАП.

Посилання позивача на притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.340 КУпАП суд залишає поза увагою, оскільки положення КУпАП не містять ст.340 КУпАП, в той час як в постанові конкретно визначено статті КУпАП, за якими кваліфіковано дії ОСОБА_1, а саме ч.2 ст.122, ч.1 ст.126 КУпАП.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.213, ст.ст.222, 258 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема, про порушення правил дорожнього руху, правил забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі передбачених ч.6 ст.121 КУпАП в порядку скороченого провадження, тобто без складання протоколу про адміністративне правопорушення з винесенням постанови по справі про адміністративне правопорушення за результатами її розгляду на місці вчинення правопорушення.

Положеннями ч.2 ст.276 КУпАП передбачено альтернативу у виборі місця розгляду справи про адміністративне правопорушення, передбачене ст.121 КУпАП: за місцем його вчинення, обліку транспортного засобу або місцем проживання порушника.

Крім того, ч.6 ст.276 КУпАП передбачено можливість розгляду справи про адміністративне правопорушення й в іншому місці.

Аналіз положень глави 22 КУпАП в системному зв'язку з положеннями глави 17 КУпАП вказує на неможливість ототожнення понять «місце вчинення адміністративного правопорушення» з місцем розгляду справи «на місці вчинення адміністративного правопорушення», які мають різне цільове спрямування та правовий зміст. Так, в контексті ст.276 КУпАП розгляд справи про адміністративне правопорушення передбачає її розгляд за місцезнаходженням органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення в межах його територіальної юрисдикції згідно з адміністративно-територіальним устроєм України, що також передбачено в п.2.4 рішення Конституційного Суду України № 5-рп/2015 від 26.05.2015 року.

Судом встановлено, що справа про адміністративне правопорушення, в якій винесена постанова, була розглянута інспектором Литвиненко М.Ф. як уповноваженою посадовою особою органу поліції безпосередньо на місці вчинення правопорушення, з попереднім роз'ясненням ОСОБА_1 як особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, його прав, передбачених ст.63 Конституції України, ст.268 КУпАП та встановленням всіх обставин вчинення інкримінованого йому правопорушення згідно ст.ст.251, 280 КУпАП.

Таким чином, слід зазначити, що під час винесення оскаржуваної постанови відповідач мав право винести постанову на місці вчинення адміністративного правопорушення без складання протоколу про адміністративне правопорушення, навіть у випадку незгоди особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, з допущенним нею порушенням.

За даних обставин суд приходить до висновку, що постанова винесена з дотриманням вимог ст.ст.222, 258, 278, 280, 283 КУпАП та процесуального порядку, передбаченого розділом IV Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої Наказом МВС України від 06.11.2015 року за №1376, а тому посилання позивача на її винесення з допущенням істотних порушень процесуального порядку є необґрунтованими, оскільки не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду справи.

Крім того, доводи позивача про те, що відповідач не мав права виносити оскаржувану постанову на місці вчинення адміністративного правопорушення є безпідставними та неаргументованими, оскільки вони ґрунтуються виключно на суб'єктивному тлумаченні рішення Конституційного Суду України № 5-рп/2015 від 26.05.2015 року та суперечать положенням ст.ст.213, 222, 258, 276 КУпАП, які містять прямий імперативний припис щодо права уповноваженої посадової особи органу поліції безпосередньо на місці вчинення правопорушення виносити постанову в порядку скороченого провадження.

Суд також не приймає до уваги доводи позивача щодо суттєвості порушення його прав та створення неможливості їх реалізації в повному обсязі, виходячи з того, що позивачем ОСОБА_1 не зазначено, які саме його права було порушено чи обмежено їх реалізацію з боку відповідача та в чому саме це полягало, враховуючи, що сам факт звернення позивача до суду з даним позовом є наслідком реалізації визначеного саме ст.268 КУпАП права на оскарження ним постанови по справі про адміністративне правопорушення, положення якої інспектором поліції були роз'яснені.

Враховуючи те, що позивачем не зазначено, якими саме діями відповідача порушено його права, в чому полягали такі порушення, з урахуванням встановлення судом обставин винесення відповідачем постанови з дотриманням визначеного законом процесуального порядку, суд приходить до висновку про необхідність відмови в задоволенні позовних вимог в цій частині.

Разом з тим, оскільки предметом оскарження є постанова по справі про адміністративне правопорушення, здійснюючи розгляд справи, відповідно до вимог ч.3 ст.2 КАС України суд зобов'язаний перевірити її обґрунтованість та відповідність дійсним обставинам.

Відповідно до ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Диспозицією ч.2 ст.122 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність, зокрема, за порушенням правил користування зовнішніми освітлювальними приладами.

Згідно п.9.8 Правил дорожнього руху України, з 1 жовтня по 1 травня на всіх механічних транспортних засобах поза населеними пунктами повинні бути ввімкнені денні ходові вогні, а в разі їх відсутності в конструкції транспортного засобу - ближнє світло фар.

Згідно ст.251 КУпАП, наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи встановлюється доказами у справі, якими є: протокол про адміністративне правопорушення, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речові докази та інші документи.

Судовим розглядом встановлено, що позивачем не оспорюється, 21.11.2016 року о 07.25 год. на автодорозі 152 км Знам'янка - Луганськ стаціонарний пост ДПС-1 Криничанський ОСОБА_1 керував автомобілем марки Suzuki SX4, р/н НОМЕР_1, не ввімкнувши ближнього світла фар поза межами населеного пункту.

Таким чином, в зазначенні об'єктивної сторони інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, інспектором вказано всі обов'язкові її елементи, у тому числі місце вчинення - поза межами населеного пункту, а час вчинення - 21.11.2016 року входять в межі визначеного п.9.8 Правил дорожнього руху України періоду, протягом якого ввімкнення водіями ближнього світла фар під час руху на вказаній місцевості є обов'язковим.

Відповідно до ч.1 ст.11 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і доведенні перед судом їх переконливості.

Так, доказів в підтвердження пред'явлених позивачем вимог та доведеність неправомірності притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП, останній суду не надав, а судом в ході розгляду справи не встановлено.

Посилання ОСОБА_1 на відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП, яка встановлює відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Відповідно до полісу № АК/2160469 від 17.11.2016 року (а.с.7), станом на 21.11.2016 року - момент притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, цивільно-правова відповідальність власника наземного транспортного засобу - автомобіля марки Suzuki SX4, р/н НОМЕР_1, була застрахована у встановленому законом порядку.

Однак, оскільки звертаючись до суду з позовом, ОСОБА_1 не оспорював постанову по справі про адміністративне правопорушення серії АР № 937725 від 21.11.2016 року в частині притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП та факту відсутності у нього на момент зупинки транспортного засобу страхового полісу, а відповідно до визначеного ч.2 ст.11 КАС України припису щодо заборони суду виходити за межі позовних вимог, підстав для скасування постанови в цій частині суд не вбачає.

Між іншим, суд вважає, що під час притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 відповідачем було дотримано принцип законності та "...досягнуто справедливий баланс між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи", що також узгоджується з правовою позицією Європейського Суду з прав людини, викладеною в рішеннях від 24.03.2005 року у справі Фрузен проти Росії" та від 09.06.2005 року у справі "Бакланов проти Росії".

Враховуючи викладене, а також відсутність з боку позивача мотивувань та доказів, які б свідчили про невизнання ним наявності допущення в його діях порушень Правил дорожнього руху України, які передбачають відповідальність за ч.2 ст.122, ч.1 ст.126 КУпАП, тому суд не вбачає підстав для скасування законної, обгрунтованої постанови у справі про адміністративне правопорушення серії АР №937725 від 21.11.2016 року, у зв'язку з чим підстави для задоволення позову ОСОБА_1 відсутні.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, враховуючи ухвалення судом рішення на користь відповідача та звільнення позивача від сплати судового збору відповідно до ст.288 КУпАП, в силу ч.5 ст.94 КАС України судові витрати підлягають компенсації за рахунок Державного бюджету України.

Керуючись ст.ст.4-15, 17, 18, 70-72, 77, 79-80, 86, 94, 158-163, 171-2, 185, 186, 254 КАС України, Рішенням КСУ № 3-рп/2015 від 08.04.2015 року, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Інспектора взводу БДПС - Криничанський ГУ НП в Дніпропетровській області Литвиненко М.Ф. про скасування постанови по справі адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності - відмовити.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з моменту отримання її копії через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду в порядку, передбаченому ст.186 КАС України.

Суддя О.І. Євтушенко