Справа № 1170/2а-748/11
Суддя: Черпак Ю.К.
Дата ухвалення: 2017-03-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"09" березня 2017 р. м. Київ К/9991/7795/12

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

Черпака Ю.К. (судді-доповідача),
Головчук С.В.,
Іваненко Я.Л.,
розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу

за позовом ОСОБА_4 до управління Міністерства внутрішніх справ України в Кіровоградській області про скасування наказів, поновлення на роботі, стягнення заробітної плати, грошової компенсації та середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу,

за касаційною скаргою управління Міністерства внутрішніх справ України в Кіровоградській області на постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 06 вересня 2011 року,

встановив:

У березні 2011 року ОСОБА_4 звернувся в суд з позовом до управління Міністерства внутрішніх справ України в Кіровоградській області про визнання протиправними і скасування наказів від 26 січня 2011 року №151 «Про порушення службової дисципліни ОСОБА_4, та його покарання», від 08 лютого 2011 року № 58 о/с в частині звільнення з органів внутрішніх справ; поновлення на посаді старшого дільничного інспектора міліції міліції сектору дільничних інспекторів міліції громадської безпеки Устинівського районного відділу УМВС України в Кіровоградській області; стягнення заробітної плати, яка не була виплачена до звільнення, грошової компенсації за лікарняними листами та середнього заробітку за час вимушеного прогулу на загальну суму 4765,18 грн.

Вважав своє звільнення незаконним, оскільки про призначення на нову посаду згідно з наказом УМВС України в Кіровоградській області від 7 грудня 2010 року та необхідність прибуття на інше місце служби він дізнався лише 10 грудня 2010 року. Крім того, у період з 9 грудня 2010 року по 20 січня 2011 року він перебував на лікарняному.

Постановою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 11 квітня 2011 року позов задоволено частково. Змінено формулювання причин звільнення в наказі УМВС України в Кіровоградській області від 26 січня 2011 року № 151, а саме в пунктах 1 та 2 резолютивної частини наказу словосполучення «з 7 грудня 2010 року по 19 січня 2011 року» замінено на словосполучення «з 7 грудня 2010 року по 8 грудня 2010 року». Стягнуто з УМВС України в Кіровоградській області на користь ОСОБА_4 2067,53 грн грошового забезпечення». В решті позову відмовлено.

Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 06 вересня 2011 року рішення суду першої інстанції скасовано, прийнято нову постанову про задоволення позову. Визнано протиправним та скасовано наказ УМВС України в Кіровоградській області від 26 січня 2011 року №151 «Про порушення службової дисципліни ОСОБА_4, та його покарання». Визнано протиправним та скасовано наказ УМВС України в Кіровоградській області від 08 лютого 2011 року №58 о/с в частині звільнення ОСОБА_4 з органів внутрішніх справ. Поновлено ОСОБА_4 на посаді СДІМ міліції сектору дільничних інспекторів міліції громадської безпеки Устинівського районного відділу УМВС України в Кіровоградській області з 8 лютого 2010 року. Стягнуто з УМВС України в Кіровоградській області на користь ОСОБА_4 суму грошового забезпечення за час вимушеного прогулу за період, починаючи з 8 лютого 2010 року по день фактичного поновлення на роботі. Звернуто до негайного виконання постанову суду в частині поновлення на роботі та стягнення суми грошового забезпечення за один місяць.

У касаційній скарзі УМВС України в Кіровоградській області, посилаючись на порушення апеляційним судом норм матеріального права, просить його судове рішення скасувати та залишити в силі постанову суду першої інстанції. Скаргу мотивує тим, що позивач допустив порушення службової дисципліни, був відсутній на службі без поважних причин в період з 7 грудня 2010 року по 9 грудня 2010 року. Спеціальне законодавство, яке регулює порядок проходження служби в органах внутрішніх справ, не містить визначення поняття «прогул», до того ж Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ не передбачає конкретного виду дисциплінарного стягнення за невихід на службу, надаючи право керівнику самостійно вирішувати ступінь провини та вид стягнення на підставі матеріалів службового розслідування. Виходячи з аналогії закону, поняття прогулу міститься в Кодексі законів про працю, за визначенням якого це відсутність на роботі більше трьох годин протягом робочого дня без поважних причин. Позивач у свою чергу був відсутній на службі протягом двох днів, що свідчить про грубе порушення службової дисципліни та є підставою для звільнення.

Від позивача заперечень на касаційну скаргу не надходило.

Справа розглядається у письмовому провадженні, оскільки сторони у судове засідання не з'явились, хоч були належним чином повідомлялись про дату, час і місце судового засідання.

Перевіривши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню частково.

Судами встановлено, що ОСОБА_4 проходив службу на посаді заступника начальника сектору дільничних інспекторів міліції міліції громадської безпеки Ленінського районного відділу (м. Кіровоград) УМВС України в Кіровоградській області.

Наказом УМВС України в Кіровоградській області від 24 вересня 2010 року №463 о/с позивача звільнено з органів внутрішніх справ за порушення дисципліни за пунктом 64 «є» Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України.

Постановою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 3 грудня 2010 року у справі №2а-3594/10/1170 за позовом ОСОБА_4 до УМВС України в Кіровоградській області зазначений наказ скасовано, поновлено позивача на посаді заступника начальника сектору дільничних інспекторів громадської безпеки Ленінського районного відділу (м. Кіровоград) УМВС України в Кіровоградській області з 24 вересня 2010 року.

На виконання рішення суду наказом УМВС України в Кіровоградській області від 6 грудня 2010 року №595 о/с поновлено ОСОБА_4 на раніше займаній посаді, одночасно звільнено його з цієї посади з 6 грудня 2010 року та залишено у розпорядженні УМВС по цій же посаді. Підстава - наказ УМВС України в Кіровоградській області від 18 серпня 2010 року №1053, згідно з яким Кіровський та Ленінський районні відділи реорганізовано шляхом злиття в Кіровоградський міський відділ, внаслідок чого посаду, яку раніше обіймав позивач, скорочено.

Далі, наказом відповідача від 7 грудня 2010 року №589 о/с призначено ОСОБА_4 старшим дільничним інспектором міліції СДІМ міліції громадської безпеки Устинівського районного відділу УМВС України в Кіровоградській області з 7 грудня 2010 року.

З цим наказом позивач ознайомився 07 грудня 2010 року під особистий підпис із застереженням про те, що із запропонованою посадою не згоден.

Водночас накази від 6 грудня 2010 року №595 о/с та 7 грудня 2010 року №589 о/с позивач у судовому порядку не оскаржував.

Судами встановлено, що ОСОБА_4 ознайомився із наказом від 7 грудня 2010 року №589 о/с про призначення на іншу посаду цього ж дня, про що свідчить його підпис у наказі. Разом з тим, у встановлену дату не приступив до виконання своїх обов'язків за новою посадою. 8 грудня 2010 року позивач також був відсутній на роботі, з цього приводу пояснив, що не виходив на роботу з дозволу заступника начальника УМВС України в Кіровоградській області у зв'язку з необхідністю підготуватися до служби в іншій місцевості.

19 січня 2011 року начальником УМВС України в Кіровоградській області складено висновок про результати службового розслідування по факту порушення службової дисципліни ОСОБА_4, згідно з яким після призначення на нову посаду з 7 грудня 2010 року позивач на роботу не вийшов, про що 22 грудня 2010 року помічник начальника відділу з кадрового забезпечення Устинівського РВ Винник О.В. письмовим рапортом доповів керівництву. Згідно з цим рапортом під час телефонної розмови ОСОБА_4, зазначив, що перебуває на лікарняному, однак відмовився повідомити, до якого лікувального закладу він звернувся. Для отримання пояснень з приводу відсутності на службі позивачу надіслано рекомендований лист з вимогою з'явитися на службу 27 грудня 2010 року і викласти причину невиходу на службу, однак у призначений день позивач не прибув. У подальшому під час телефонної розмови ОСОБА_4 було роз'яснено про порушення ним службової дисципліни і вдруге запропоновано надати пояснення чи документи, що підтверджують його тимчасову непрацездатність, водночас такі вимоги керівництва проігноровано. З метою перевірки достовірності наданої позивачем інформації про його тимчасову непрацездатність, до КЗ «Поліклінічне об'єднання м. Кіровоград», КЗ «Центральна міська лікарня», 5-ої міської поліклініки, Кіровоградської обласної лікарні, ВМЗ УМВС України в Кіровоградській області надіслано запити, однак з отриманої інформації в період з 7 грудня 2010 року по 17 січня 2011 року вбачається, що ОСОБА_4 у цих закладах на лікуванні не перебував, за медичною допомогою не звертався.

За цих обставин та з огляду на відсутність позивача на службі без поважних причин з 7 грудня 2010 року по 19 січня 2011 року, комісія рекомендувала звільнити ОСОБА_4 з органів внутрішніх справи за порушення дисципліни.

26 січня 2011 року УМВС України в Кіровоградській області прийнято наказ №151 «Про порушення службової дисципліни ОСОБА_4 та його покарання», згідно з яким за порушення службової дисципліни, що виявилось у відсутності на службі без поважних причин з 7 грудня по 19 січня 2011 року, ОСОБА_4 звільнено з органів внутрішніх справ.

Наказом від 08 лютого 2011 року №58 о/с ОСОБА_4 звільнено з посади старшого дільничного інспектора міліції СДІМ міліції громадської безпеки Устинівського РВ УМВС України в Кіровоградській області з 8 лютого 2011 року за пунктом 64 «є» (за порушення дисципліни) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ.

У той же час, з 9 грудня 2010 року по 19 січня 2011 року позивач перебував на лікарняному згідно з листками непрацездатності, виданими Кіровоградською обласною лікарнею, які він подав Устинівському РВ УМВС в Кіровоградській області 20 січня 2011 року.

Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції вважав, що з 7 грудня 2010 року по 8 грудня 2010 року позивач був відсутній на службі без поважних причин. Враховуючи, що на час звільнення ОСОБА_4 мав не зняте дисциплінарне стягнення згідно з наказом від 11 травня 2010 року №446 у вигляді зауваження, суд дійшов висновку, що відсутність позивача на службі без поважних причин протягом 2 днів є грубим порушенням службової дисципліни. Водночас суд зазначив, що в наказі відповідача від 26 січня 2011 року №151 безпідставно вказано про відсутність ОСОБА_4 на робочому місці без поважних причин з 9 грудня 2010 року по 19 січня 2011 року, оскільки в цей період позивач перебував на лікарняному. Зважаючи, що за час перебування на лікарняному позивач мав право на відповідні грошові виплати, окружний суд змінив формулювання причин звільнення позивача в оскаржуваних наказах та стягнув з відповідача середній заробіток за період з 9 грудня 2010 року по 7 лютого 2011 року в сумі 2067,53 грн.

Апеляційний суд, приймаючи протилежне рішення, виходив з незаконності оскаржуваних наказів та необхідності поновлення позивача на службі, з огляду на таке.

Відповідно до статті 1 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ службова дисципліна - дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів та Присяги працівника органів внутрішніх справ України.

Дисциплінарний проступок - невиконання чи неналежне виконання особою рядового або начальницького складу службової дисципліни (стаття 2 Дисциплінарного статуту).

Згідно зі статтею 5 Дисциплінарного статуту за вчинення дисциплінарних проступків особи рядового і начальницького складу несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

За правилами статті 12 Дисциплінарного статуту на осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ за порушення службової дисципліни можуть накладатися такі види дисциплінарних стягнень: 1) усне зауваження; 2) зауваження; 3) догана; 4) сувора догана; 5) попередження про неповну посадову відповідність; 6) звільнення з посади; 7) пониження в спеціальному званні на один ступінь; 8) звільнення з органів внутрішніх справ.

Звільнення осіб рядового і начальницького складу з органів внутрішніх справ як вид стягнення є крайнім заходом дисциплінарного впливу (стаття 14 Дисциплінарного статуту).

Згідно з цією ж статтею при визначенні виду дисциплінарного стягнення мають враховуватися тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов'язків, рівень кваліфікації тощо.

Відповідно до пункту 18 постанови Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 1992 року № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» при розгляді справ про поновлення на роботі судам необхідно з'ясувати, з яких підстав проведено звільнення працівника згідно з наказом і перевіряти їх відповідність законові. Якщо обставинам, які стали підставою звільнення, в наказі дана неправильна юридична кваліфікація, суд може змінити формулювання причин звільнення і привести його у відповідність з чинним законодавством про працю.

Змінюючи формулювання причин звільнення позивача в наказі УМВС України в Кіровоградській області від 26 січня 2011 року № 151 в частині періоду, протягом якого позивач був відсутній на роботі без поважних причин, суд першої інстанції змінив фактичні обставини, які були підставою звільнення, та самостійно вважав достатнім для застосування певного виду дисциплінарного стягнення відсутність ОСОБА_4 на службі 7 і 8 грудня 2010 року, хоч відповідач не пов'язував його дисциплінарну відповідальність саме з таким обсягом порушення.

Крім того, вирішуючи питання про правомірність оскаржуваних наказів, окружний суд помилково врахував та послався на наявність не знятого дисциплінарного стягнення, оскільки про цю обставину відповідач не зазначав у своїх актах, що оскаржуються.

Як встановив апеляційний суд, ОСОБА_4 дізнався про переведення на іншу посаду в Устинівський РВ УМВС в Кіровоградській області лише 7 грудня 2010 року в кінці робочого дня, тому не міг прибути на службу з об'єктивних причин. Неприбуття позивача до місця служби 8 грудня 2010 року в Устинівський РВ УМВС України в Кіровоградській області розцінено апеляційним судом як порушення службової дисципліни - відсутність на службі.

Оскільки з 9 грудня 2010 року позивач перебував на лікарняному та визнав свою вину у скоєному порушенні службової дисципліни, тому з урахуванням відстані та необхідності певного часу для прибуття до нового місця проходження служби, апеляційний суд обгрунтовано вважав, що відповідач неправомірно застосував до позивача крайній захід дисциплінарної відповідальності - звільнення з органів внутрішніх справ, який не відповідає тяжкості проступку та обставинам, за яких його вчинено.

За наведених обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду апеляційної інстанції про скасування наказів УМВС України в Кіровоградській області від 26 січня 2011 року №151, від 8 лютого 2011 року №58 о/с в частині звільнення ОСОБА_4 з органів внутрішніх справ і поновлення його на службі.

Водночас, стягнувши на користь позивача середній заробіток (грошове забезпечення) за час вимушеного прогулу, апеляційний суд не визначив період вимушеного прогулу, яким є проміжок часу з дня звільнення до дня поновлення судовим рішенням, та не обчислив розмір грошового забезпечення за правилами, закріпленими в Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року № 100.

Про обов'язковість визначення судом конкретного розміру середнього заробітку за час вимушеного прогулу зазначено в постанові Верховного Суду України від 14 січня 2014 року (справа № 21-395а13).

З урахуванням викладеного, судове рішення апеляційного суду підлягає скасуванню в частині стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу з направленням справи на новий розгляд до цього суду.

Керуючись статтями 222, 223, 224, 227, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ухвалив:

Касаційну скаргу управління Міністерства внутрішніх справ України в Кіровоградській області задовольнити частково.

Скасувати постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 06 вересня 2011 року в частині вирішення позовної вимоги про стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу, а справу в цій частині направити на новий судовий розгляд до суду апеляційної інстанції.

В решті це судове рішення залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п`ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, і оскарженню не підлягає.

Судді: Черпак Ю.К.
Головчук С.В. Іваненко Я.Л.