Справа № 206/2972/16-а(2-а/206/61/16)
Суддя: Білак С.В.
Дата ухвалення: 2017-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Суддя-доповідач - Білак С. В.
Головуючий у 1 інстанції - Сухоруков А.О.
ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

06 березня 2017 рокусправа № 206/2972/16-а(2-а/206/61/16)
Приміщення суду за адресою: 49083, м. Дніпро, пр.Слобожанський, 29

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Білак С.В., суддів: Олефіренко Н.А. Шальєвої В.А. , секретар судового засідання - Лащенко Р.В., з участю представника позивача - ОСОБА_2, відповідача - ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Самарської районної у м.Дніпропетровську ради на постанову Самарського районного суду м.Дніпропетровська від 01 грудня 2016 р. у справі №206/2972/16-а(2-а/206/61/16) за позовом Управління праці та соціального захисту населення Самарської районної у м.Дніпропетровську ради до ОСОБА_3 про стягнення надміру виплачених коштів,-

ВСТАНОВИВ:

Управління праці та соціального захисту населення Самарської районної у м.Дніпропетровську ради (далі - позивач) звернулось з адміністративним позовом до ОСОБА_3 (далі - відповідач), в якому просило стягнути з відповідача на користь позивача 12025,80 грн., як надміру виплачену суму державної допомоги на дітей одиноким матерям.

В обґрунтування позову позивач зазначив, що у зв'язку з тим, що відповідач своєчасно не повідомила про акт внесення відомостей про батька до актового запису про народження дитини, їй були надміру виплачені кошти за призначеною державною допомогою на дітей одиноким матерям у розмірі 12025,80 грн. за період з 1 червня 2013 року по 31 грудня 2015 року. У строки, визначені у повідомленні про повернення надмірно виплачених коштів та на момент звернення до суду, відповідач кошти державної допомоги на дітей одиноким матерям на рахунок управління не повернула, а тому є підстави для їх стягнення.

Постановою Самарського районного суду м.Дніпропетровська від 01 грудня 2016 р. у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на незаконність та необґрунтованість рішення суду першої інстанції, просив скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким вимоги управління задовольнити в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначив, що в порушення Правил внесення змін до актових записів цивільного стану,їх поновлення та анулювання від 12.01.2011 року №96/5, повідомлення про внесення змін до актового запису про народження дитини відповідача з Чигиринського відділу РАЦС Черкаської області до управління не надходило.

Відповідач своєчасно не повідомила про акт внесення відомостей про батька до актового запису про народження дитини та не надала ксерокопії свідоцтва про шлюб та свідоцтва про народження дитини з внесеними змінами, у зв'язку з чим їй були надміру виплачені кошти за призначеною державною допомогою на дітей одиноким матерям у розмірі 12025,80 грн. за період з 1 червня 2013 року по 31 грудня 2015 року, які добровільно не були повернуті.

Представник позивача в судовому доводи апеляційної скарги підтримав.

Відповідач проти доводів апеляційної скарги заперечував.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, прийшла до висновку про наявність підстав для часткового задоволення апеляційної скарги з наступних підстав.

Судами першої інстанції встановлено, що ОСОБА_3 перебувала на обліку в управлінні соціального захисту населення в Чигиринському районі та отримувала допомогу на дитину одинокій матері.

З розрахунку позивача відповідачу надмірно сплачено державної допомоги на дітей одиноким матерям за період з 01.06.2013 року по 31.12.2015 року суму в розмірі 12025,80 грн.

Розглянувши адміністративний позов, суд першої інстанції прийшов до висновку про відсутність підстав для стягнення з відповідача надміру виплаченої допомоги на дитину одинокій матері та відмови в задоволенні адміністративного позову.

Вирішуючи даний спір по суті, судом першої інстанції не було враховано того, що даний спір не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства з огляду на наступне.

Відповідно до частини першої статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Згідно з частиною другою статті 2 КАС України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Таким чином, законодавець чітко визначив, що суттю адміністративного судочинства є судовий контроль за діяльністю органів влади та місцевого самоврядування в сфері дотримання прав та свобод громадян та юридичних осіб за допомогою процесуального закону з певними особливостями, зокрема, обов'язку доказування правомірності своєї діяльності органами влади чи самоврядування. Тобто, однією з визначальних особливостей КАС України є те, що позивачем в адміністративній справі може бути фізична чи юридична особа, чиї права, свободи чи інтереси вони вважають порушеними, а відповідачем орган влади, орган місцевого самоврядування, їхні посадові чи службові особи.

Відповідно до статті 50 КАС України громадяни України, іноземці чи особи без громадянства, їх об'єднання, юридичні особи, які не є суб'єктами владних повноважень, можуть бути відповідачами лише за адміністративним позовом суб'єкта владних повноважень: 1) про тимчасову заборону (зупинення) окремих видів або всієї діяльності об'єднання громадян; 2) про примусовий розпуск (ліквідацію) об'єднання громадян; 3) про примусове видворення іноземця чи особи без громадянства з України; 4) про обмеження щодо реалізації права на мирні зібрання (збори, мітинги, походи, демонстрації тощо); 5) в інших випадках, встановлених законом.

Таким чином, за частиною 4 статті 50 КАС України суб'єкт владних повноважень може звертатися до суду з адміністративним позовом до громадян України, іноземців чи осіб без громадянства, їх об'єднань, юридичних осіб, які не є суб'єктами владних повноважень, для превентивного судового контролю своєї ж діяльності і у випадках, визначених законом.

У випадку, що розглядається, позов заявлений про стягнення грошових коштів, що стали власністю громадянки ОСОБА_3 і не підпадає під дію частини 4 статті 50 КАС України.

Висновки у справах про стягнення з фізичних осіб переплачених сум соціальних виплат, тощо, висловлені Верховним Судом України у постанові від 22 вересня 2015 року у справі №П/811/3781/14 та постанові від 21 червня 2016 року у справі №819/1825/13-а, зводяться до того, що такі спори є не публічно-правовими, а приватно-правовими і мають розглядатися за правилами цивільного судочинства.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів прийшла до висновку, що за суб`єктним складом сторін, змістом заявлених позивачем вимог та предметом спору, дана справа не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, а повинна розглядатись за правилами цивільного судочинства.

Відповідно до пункту 4 частини 1 ст.198 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати постанову суду і залишити позовну заяву без розгляду або закрити провадження у справі.

Частиною 1 ст.203 КАС України визначено, що постанова або ухвала суду першої інстанції скасовується в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається з підстав, встановлених відповідно статтями 155 і 157 цього Кодексу.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 157 КАС України суд закриває провадження у справі, якщо, зокрема, справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

З урахуванням викладеного, зважаючи на відсутність у переданому на вирішення суду спорі ознак справи адміністративної юрисдикції, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для скасування постанови суду першої інстанції та закриття провадження по справі.

Керуючись статтями 157, 160, 167, 196, 198, 203, 205, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Самарської районної у м.Дніпропетровську ради - задовольнити частково.

Постанову Самарського районного суду м.Дніпропетровська від 01 грудня 2016 р. у справі №206/2972/16-а(2-а/206/61/16) за позовом Управління праці та соціального захисту населення Самарської районної у м.Дніпропетровську ради до ОСОБА_3 про стягнення надміру виплачених коштів - скасувати.

Провадження у справі №206/2972/16-а(2-а/206/61/16) за позовом Управління праці та соціального захисту населення Самарської районної у м.Дніпропетровську ради до ОСОБА_3 про стягнення надміру виплачених коштів - закрити.

Роз'яснити позивачу, що розгляд даної справи повинен здійснюватися за правила цивільного судочинства.

Вступна та резолютивна частини ухвали складені в нарадчій кімнаті та проголошені в судовому засіданні 06 березня 2017 року, в повному обсязі ухвала складена 13 березня 2017 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення.

Ухвала суду може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції, а в разі складання рішення відповідно до ст.160 КАС України - з дня складання рішення в повному обсязі.

Головуючий суддя С.В. Білак

Судді Н.А.Олефіренко

В.А.Шальєва