Справа № 2а-6623/11/2670
Суддя: Швець В.В.
Дата ухвалення: 2017-03-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"01" березня 2017 р. м. Київ К/800/12733/13

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

Швеця В.В.,

Пасічник С.С.,

Стародуба О.П.,

провівши у порядку письмового провадження касаційний розгляд адміністративної справи

за позовною заявою ОСОБА_4 до голови Голосіївського районного суду м. Києва Первушиної Олени Сергіївни про визнання дій та бездіяльності незаконними, зобов'язання вчинити певні дії, стягнення моральної шкоди,

провадження в якій відкрито за касаційною скаргою голови Голосіївського районного суду м. Києва Первушиної Олени Сергіївни на постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 29 січня 2013 року, -

в с т а н о в и л а:

У травні 2011 року ОСОБА_4 звернулась до суду з даним позовом, в якому, з урахуванням уточнень, просила:

- зобов'язати голову Голосіївського районного суду м. Києва Первушину О.С. відповідно до п. 18.19 наказу Державної судової адміністрації України «Про затвердження інструкції з діловодства у місцевому загальному суді» №68 від 27 червня 2006 року здійснювати повноваження, які стосуються резолюції як окремого виду документа, який повинен містити реквізити: прізвище виконавця (виконавців), дату резолюцій;

- зобов'язати Голосіївський районний суд м. Києва відповідно до п. 2.2, п. 2.6 наказу Державної судової адміністрації України №68 від 27 червня 2006 року «Про затвердження інструкції з діловодства у місцевому загальному суді», проставити до штампу суду на скарзі від 20 червня 2011 року, посаду і прізвище особи, яка прийняла документ;

- визнати незаконними дії та бездіяльність голови Голосіївського районного суду м. Києва Первушиної О. С., які полягають в організаційно-розпорядчих функціях щодо відсутності належного контролю за діяльністю канцелярії Голосіївського районного суду м. Києва в частині повноважень, та стосуються своєчасної передачі документів з канцелярії до суддів;

- стягнути з голови Голосіївського райсуду як суб'єкта владних повноважень моральну шкоду;

- у відповідності до статті 84 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» винести окрему постанову стосовно відсутності контролю та бездіяльності щодо створення умов та порушення порядку ведення контрольного журналу судових справ і матеріалів, переданих до розгляду судді, направивши матеріали справи до Вищої кваліфікаційної комісії суддів України для відкриття дисциплінарного провадження відносно голови Голосіївського районного суду м. Києва Первушиної О.С.;

- зобов'язати Голову Голосіївського районного суду м. Києва Первушину О.С. передати до матеріалів справи наступні заяви: заява-скарга № 5 від 25 лютого 2010 року, скарга від 25 лютого 2010 року, заява про відвід від 25 лютого 2010 року, заява від 25 лютого 2010 року, заява від 25 лютого 2010 року, заява про відвід від 25 лютого 2010 року, заява-клопотання №7 від 25 лютого 2010 року, заява-клопотання №0103/2010 від 01 березня 2010 року, заява про відвід від 12 березня 2010 року, 7-й відкритий відвід від 15 березня 2010 року, 8-й відкритий відвід від 26 березня 2010 року, 13-й відкритий відвід від 20 квітня 2010 року, 14-й відкритий відвід 26 квітня 2010 року, 15-й відкритий відвід від 5 травня 2010 року, 16-й відкритий відвід від 21 травня 2010 року,18-й відкритий відвід від 3 червня 2010 року, 19-й відкритий відвід від 5 червня 2010 року, заява про відвід від 26 липня 2010 року, заява про відвід від 6 вересня 2010 року, заява про відвід від 6 вересня 2010 року, заява про відвід від 6 вересня 2010 року, заява про відвід від 26 жовтня 2010 року, заява про відвід від 26 жовтня 2010 року, заява про відвід від 26 жовтня 2010 року, заява про відвід від 26 жовтня 2010 року, заява про відвід від 13 грудня 2010 року.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 3 вересня 2012 року у задоволенні позову відмовлено.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 29 січня 2013 року позов задоволено частково.

Зобов'язано голову Голосіївського районного суду м. Києва Первушину О.С. відповідно до пункту 18.19 наказу Державної судової адміністрації України «Про затвердження інструкції з діловодства у місцевому загальному суді» №68 від 27 червня 2006 року здійснювати повноваження, які стосуються резолюції як окремого виду документа, що повинен містити реквізити: прізвище виконавця (виконавців), дату резолюцій.

Зобов'язано Голосіївський районний суд м. Києва відповідно до п. 2.2, п. 2.6 наказу Державної судової адміністрації України «Про затвердження інструкції з діловодства у місцевому загальному суді» №68 від 27 червня 2006 року проставити до штампу суду на копії скарги від 20 червня 2011 року, посаду і прізвище особи, яка прийняла документ.

Визнано незаконними дії та бездіяльність голови Голосіївського районного суду м. Києва Первушиної О. С., що полягають в організаційно-розпорядчих функціях щодо відсутності належного контролю за діяльністю канцелярії Голосіївського районного суду м. Києва в частині повноважень, які стосуються своєчасного передавання документів з канцелярії до суддів.

Зобов'язано голову Голосіївського районного суду м. Києва Первушину О. С. передати до матеріалів справи наступні заяви - заява-скарга №5 від 25 лютого 2010 року, скарга від 25 лютого 2010 року, заява про відвід від 25 лютого 2010 року, заява від 25 лютого 2010 року, заява від 25 лютого 2010 року, заява про відвід від 25 лютого 2010 року, заява-клопотання №7 від 25 лютого 2010 року, заява-клопотання №0103/2010 від 1 березня 2010 року, заява про відвід від 12 березня 2010 року, 7-й відкритий відвід від 15 березня 2010 року, 8-й відкритий відвід від 26 березня 2010 року, 13-й відкритий відвід від 20 квітня 2010 року, 14-й відкритий відвід 26 квітня.2010 року, 15-й відкритий відвід від 5 травня 2010 року, 16 відкритий відвід від 21 травня 2010 року, 18-й відкритий відвід від 3 червня 2010 року, 19-й відкритий відвід від 5 червня 2010 року, заява про відвід від 26 липня 2010 року, заява про відвід від 6 вересня 2010 року, заява про відвід від 6 вересня 2010 року, заява про відвід від 6 вересня 2010 року, заява про відвід від 26 жовтня 2010 року, заява про відвід від 26 жовтня 2010 року, заява про відвід від 26 жовтня 2010 року, заява про відвід від 26 жовтня 201 року, заява про відвід від 13 грудня 2010 року. В задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.

В обґрунтування касаційної скарги відповідач посилається на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, у зв'язку з чим ставить питання про скасування зазначеного рішення та залишення в силі рішення суду першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді, обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши матеріали справи та рішення, що приймалися під час її розгляду, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.

Судами встановлено, що в провадженні Голосіївського районного суду міста Києва знаходилась кримінальна справа №1-5/11 по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого частиною 1 статті 212 Кримінального кодексу України.

Позивачем, в межах розгляду зазначеної кримінальної справи, подавались заяви про відвід судді Горбань Н.І., однак дані заяви не були долучені до матеріалів кримінальної справи №1-5/11.

Вважаючи дії відповідача протиправними позивач звернулась до суду за захистом свого порушеного права.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що позовні вимоги є необгрунтованими.

Задовольняючи частково позовні вимоги суд апеляційної інстанції виходив з того, що відповідач діяв у спосіб, який не передбачений чинним законодавством, при цьому порушуючи законні права та інтереси позивача.

Проте, повністю погодитися з висновками судів першої та апеляційної інстанцій не можна з огляду на таке.

Відповідно до частини 2 статті 200 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги.

В період виникнення спірних правовідносин, правові засади організації судової влади та здійснення правосуддя в Україні, систему судів загальної юрисдикції, основні вимоги щодо реформування корпусу професійних суддів, систему та правопорядок здійснення суддівського самоврядування, загальний порядок забезпечення діяльності судів та інші питання судоустрою визначались Законом України «Про судоустрій України» від 7 лютого 2002 року №3018-ІІІ та Законом України «Про судоустрій і статус суддів» від 7 липня 2010 року №2453-VI.

Пунктом 1 частини 1 статті 24 Закону України «Про судоустрій України» передбачалось, що голова місцевого суду здійснює організаційне керівництво діяльністю суду.

В той же час, згідно пункту 1 частини 1 статті 130 Закону України «Про судоустрій України» організаційне забезпечення роботи суду здійснює його апарат, який очолює керівник апарату (завідуючий секретаріатом). Завідуючий секретаріатом підпорядковується голові суду і координує свою діяльність з відповідним територіальним управлінням державної судової адміністрації.

В пункті 3 частини 1 статті 24 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» зазначено, що голова місцевого суду контролює ефективність діяльності апарату суду, вносить керівникові територіального управління Державної судової адміністрації України подання про призначення на посаду керівника апарату суду, заступника керівника апарату суду та про звільнення їх з посад, а також про застосування до керівника апарату суду, його заступника заохочення або накладення дисциплінарного стягнення відповідно до законодавства.

Також частиною 1 статті 149 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» визначено, що організаційне забезпечення роботи суду здійснює його апарат, який очолює керівник апарату.

Загальні правила ведення судового діловодства в районних, районних у містах, міських, міськрайонних судах, військових судах гарнізонів і регламентує порядок роботи з документами з моменту їх надходження чи створення в суді до відправлення або передавання в архів, звернення до виконання судових рішень визначені Інструкцією з діловодства в місцевому загальному суді, затвердженою наказом Державної судової адміністрації України від 27 червня 2006 року №68 (далі - Інструкція №68).

Згідно підпункту 1.6. пункту 1 Інструкції №68 організаційне керівництво діяльністю суду здійснює голова відповідного суду.

Організацію діловодства в суді відповідно до цієї Інструкції забезпечує керівник апарату (завідуючий секретаріатом) суду або інший працівник апарату суду, який виконує його обов'язки (далі - керівник апарату суду).

Керівник апарату суду підпорядковується голові суду і координує свою діяльність з відповідним територіальним управлінням державної судової адміністрації.

Керівник апарату суду ознайомлює всіх працівників апарату суду з нормативно-правовими актами і методичними матеріалами з діловодства.

Виходячи з вищезазначеного, апарат суду очолює керівник апарату, який безпосередньо і забезпечує роботу суду та організацію діловодства відповідно до Інструкції №68.

При цьому керівник апарату підпорядковується голові суду, який здійснює організаційне керівництво діяльністю суду.

Таким чином, з огляду на те, що частина позовних вимог ОСОБА_6 стосується ведення документообігу та організації діловодства у Голосіївському районному суді м. Києва, судами попередніх інстанцій не встановлено, хто саме має безпосереднє відношення до організації діловодства в суді, та відповідно належного відповідача у справі.

Стосовно вимог позивача, щодо зобов'язання голови Голосіївського районного суду м. Києва передати до матеріалів кримінальної справи №1-5/11 її заяви про відвід судді, колегія суддів зазначає наступне.

На час спірних правовідносин діяв Кримінально-процесуальний кодекс України від 28 грудня 1960 року.

Згідно статей 1,2 Кримінально-процесуального кодексу України призначенням даного кодексу є визначення порядку провадження у кримінальних справах.

Завданнями кримінального судочинства є охорона прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб, які беруть в ньому участь, а також швидке і повне розкриття злочинів, викриття винних та забезпечення правильного застосування Закону з тим, щоб кожний, хто вчинив злочин, був притягнутий до відповідальності і жоден невинний не був покараний.

Відповідно до статті 75 даного Кодексу заява про відвід судді, який одноособово розглядає справу, подається у письмовому вигляді не менш як за три дні до судового розгляду справи. Відвід, заявлений судді, який одноособово розглядає справу, вирішується постановою голови районного (міського) суду. В такому ж порядку вирішується питання про відвід, заявлений в судовому засіданні.

При цьому, відповідно до частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Згідно пункту 1 частини 2 статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема: спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України справа адміністративної юрисдикції - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Виходячи з аналізу вказаних норм, публічно-правовим спором відповідно до Кодексу адміністративного судочинства України є не будь-який публічно правовий спір, а лише той, який випливає із здійснення суб'єктом владних повноважень своїх владних управлінських функцій.

Однак, з урахуванням норм Кримінально-процесуального кодексу України від 28 грудня 1960 року, голова суду під час розгляду заяв про відвід, виконував не владні управлінські функції, а процесуальні функції.

Як визначив Конституційний суд України в рішенні №6-рп від 23 травня 2001 року, кримінальним судочинством є врегульований нормами Кримінально-процесуального кодексу України порядок діяльності органів дізнання, попереднього слідства, прокуратури і суду (судді) щодо порушення, розслідування, розгляду і вирішення кримінальних справ, а також діяльність інших учасників кримінального процесу - підозрюваних, обвинувачених, підсудних, потерпілих, цивільних позивачів і відповідачів, їх представників та інших осіб з метою захисту своїх конституційних прав, свобод та законних інтересів.

Захист прав і свобод людини не може бути надійним без надання їй можливості оскаржити до суду окремі процесуальні акти, дії та бездіяльність органів дізнання, попереднього слідства, прокуратури і суду. Але таке оскарження може здійснюватися лише у порядку, встановленому Кримінально-процесуальним кодексом України, оскільки процесуальна діяльність має свої особливості і не належить до управлінської діяльності.

Таким чином, правовідносини, що виникли між позивачем та відповідачем в даному випадку не є управлінським, оскільки повноваження відповідача щодо прийняття та порядку розгляду заяв про відвід регламентовані нормами Кримінально-процесуального кодексу України.

Однак суди попередніх інстанцій, вирішуючи позовні вимоги по суті та задовольняючи позов в цій частині, не розібрались в природі заявлених вимог.

Оскільки, при визначенні юрисдикції щодо вирішення справи необхідно виходити з характеру спірних правовідносин, прав та інтересів, за захистом яких звернувся позивач, суб'єктивного складу сторін, предмета спірних правовідносин.

Суди попередніх інстанцій на зазначене уваги не звернули, не визначились та не розібрались з предметом спору, не встановили природу та характер спірних правовідносин, не перевірили та не з'ясували обставин якими вони обгрунтовуються, у зв'язку з чим допустили неправильне застосування норм процесуального права.

Відповідно до частини 1 статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Згідно з частиною 2 статті 227 Кодексу адміністративного судочинства України підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, які унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

За таких обставин, рішення судів підлягають скасуванню з направленням справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Під час нового розгляду справи суду необхідно врахувати викладене, повно і всебічно з'ясувати і перевірити всі фактичні обставини справи, об'єктивно оцінити докази, що мають значення для справи, і в залежності від встановленого, правильно визначити норми матеріального та процесуального права, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин, та прийняти обґрунтоване і законне судове рішення.

Керуючись статтями 222, 227, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу голови Голосіївського районного суду м. Києва Первушиної Олени Сергіївни задовольнити частково.

Постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 3 вересня 2012 року та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 29 січня 2013 року в частині визнання дій та бездіяльності голови Голосіївського районного суду м. Києва Первушиної Олени Сергіївни та зобов'язання її вчинити певні дії скасувати.

Справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії сторонам та оскарженню не підлягає.

Судді В.В. Швець

С.С. Пасічник

О.П. Стародуб