Справа № 804/743/17
Суддя: Верба Ірина Олександрівна
Дата ухвалення: 2017-03-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 лютого 2017 р.Справа №804/743/17
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіОСОБА_1
при секретарі судового засіданняОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі адміністративну справу за адміністративним позовом Селянсько-фермерського господарства «Батьківщина» до Західно-Донбаської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30 січня 2017 року відкрито провадження у справі та призначено до судового розгляду.
В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що:
- факт поставки ТОВ «Експотехінмпорт» та ПП «Пром-Комплект» на адресу СФГ «Батьківщина» товару підтверджується необхідними первинними документами, а саме: договорами, рахунками на плати, видатковими та податковими накладними, платіжними дорученнями, подорожніми листами та актами про використання мінеральних, органічних і бактеріальних добрив та засобів хімічного захисту рослин.
Представник відповідача надав суду письмові заперечення, в яких просив відмовити в задоволенні позовних вимог, зазначаючи, що:
- ТОВ «Експотехінмпорт» та ПП «Пром-Комплект» задекларовано операції з придбання різноманітних товарів з 01.01.2013 року по 31.12.2015 року, що свідчить про необхідність застосування особливих умов їх транспортування та зберігання, які у контрагентів відсутні;
- у наданих до перевірки подорожніх листах в графі «пункт навантаження» зазначено м. Павлоград та в графі «пункт розвантаження» зазначено с. Марївка, що свідчить про відсутність відповідних обєктів оподаткування у контрагентів, оскільки ТОВ «Експотехінмпорт» зареєстровано та знаходиться в Сумській області, ПП «Пром-Комплект» знаходиться на обліку в Дніпродзержинській ОДПІ;
- згідно податкових розрахунків 1ДФ за 4 квартал 2015 року на ТОВ «Експотехінмпорт» працювало 4 особи, які звільнені 30.10.2015 року, на ПП «Пром-Комплект» працювала 1 особа, яку звільнено 31.12.2015 року, додатки до податкових декларацій з податку на додану вартість за 2015 рік не надавались, інформація щодо основних засобів відсутня.
Представники сторін в судове засідання не зявились, про дату, час та місце розгляду справи. Від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутності.
Розглянувши подані документи і матеріали, зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню, виходячи із наступного.
За результатами перевірки складено акт від 16.12.2016 року №9/04-10-14-00-30897271.
Досліджуючи фактичність проведених господарських операцій та їх зв`язок з господарською діяльністю позивача та визначення податку на додану вартість, судом встановлено наступне.
Позивач у перевіряємий період здійснював наступні види діяльності згідно КВЕД: 01.62 Допоміжна діяльність у тваринництві, 01.24 Вирощування зерняткових і кісточкових фруктів, 01.61 Допоміжна діяльність у рослинництві, 01.11 Вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур (основна), 01.41 Розведення великої рогатої худоби молочних порід, 01.46 Розведення свиней.
Вирішуючи спір по суті, суд виходить із того, що обєктом оподаткування є певні операції між конкретними субєктами господарювання, а не договори/правочини, укладені між ними, або незаявленими в таких операціях третіми особами.
Відсутність особи за місцезнаходженням, відсутність можливості перевірити первинні документи не є самостійними і достатніми підставами для встановлення порушення платником податків правил оподаткування.
Тільки встановлення мети та факту порушення встановлено порядку оподаткування, ухилення від оподаткування або створення умов для порушення чинного законодавства, відсутності наміру здійснити реальну господарську операцію та її нездійснення із штучним складанням первинних документів може служити підставою для висновку про відсутність оподатковуваної операції та/або відсутність належних первинних документів, що не може мати наслідком внесення в податковий облік відомостей щодо здійснення таких операції, та, відповідно, отримання податкових переваг у вигляді податкового кредиту або валових витрат.
Окремою підставою для відсутності у платника податків права на отримання зазначених податкових переваг є відсутність необхідних первинних документів, що підтверджують здійснення операцій, недоліки таких документів, або складання таких документів при фактичному нездійсненні заявлених операцій, тобто відображення у первинних документах недостовірних даних.
Для вирішення спору по суті та надання оцінки правомірності проведення позивачем податкового обліку, суд перевіряє відповідність вимогам законодавства первинних документів, їх наявність, що вимагається нормативно-правовими актами та безпосередньо укладеними угодами.
Поряд з цим, окрім мінімально необхідних згідно податкового законодавства документів суд має перевірити й інші документи та обставини, які мають підтвердити реальність виконання спірної операції, що відображена в податковому обліку.
Відповідно до статей 1, 3 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» господарська операція це дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства, а первинний документ містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.
Метою ведення бухгалтерського обліку і складання фінансової звітності є надання користувачам для прийняття рішень повної, правдивої та неупередженої інформації про фінансове становище, результати діяльності та рух грошових коштів підприємства.
Бухгалтерський облік є обов'язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.
Статтею 9 вказаного Закону визначено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.
Первинні документи повинні мати такі обов'язкові реквізити назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.
Згідно статті 44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.
Право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з придбання послуг. Датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг або дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.
При цьому, відповідно до підпункту 198.6 статті 189 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 Кодексу), іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 Кодексу.
Згідно підпункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.
Також належить враховувати вимоги «Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 1995 року №88. Так, відповідно до пунктів 2.4, 2.14 - 2.16 Положення, первинні документи повинні мати обов'язкові реквізити, у тому числі: зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у натуральному та/або вартісному виразі), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення.
Забороняється приймати до виконання первинні документи на операції, що суперечать нормативно-правовим актам, встановленому порядку приймання, зберігання і витрачання грошових коштів, товарно-матеріальних цінностей та іншого майна, порушують договірну і фінансову дисципліну, завдають шкоди державі, власникам, іншим юридичним і фізичним особам.
З урахуванням викладеного, для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції.
Надання податковому органу належним чином оформлених документів, передбачених законодавством про податки та збори, з метою одержання податкової вигоди є підставою для її одержання, якщо податковий орган не встановив та не довів, що відомості, які містяться в цих документах, неповні, недостовірні та (або) суперечливі, є наслідком укладення нікчемних правочинів або коли відомості ґрунтуються на інших документах, недійсність даних в яких установлена судом.
Про необґрунтованість податкової вигоди можуть також свідчити підтверджені доказами доводи податкового органу, зокрема про наявність таких обставин:
- неможливість реального здійснення платником податків зазначених операцій з урахуванням часу, місця знаходження майна або обсягу матеріальних ресурсів, економічно необхідних для виробництва товарів, виконання робіт або послуг, нездійснення особою, яка значиться виробником товару, підприємницької діяльності;
- відсутність необхідних умов для досягнення результатів відповідної підприємницької, економічної діяльності у зв'язку з відсутністю управлінського або технічного персоналу, основних коштів, виробничих активів, складських приміщень, транспортних засобів;
- облік для цілей оподаткування тільки тих господарських операцій, які безпосередньо пов'язані з виникненням податкової вигоди, якщо для такого виду діяльності також потрібне здійснення й облік інших господарських операцій;
- здійснення операцій з товаром, що не вироблявся або не міг бути вироблений в обсязі, зазначеному платником податків у документах обліку;
- відсутність первинних документів обліку.
Надаючи оцінку заявленим операціям, які відображені в податковому обліку позивача, суд зазначає наступне:
1. Між СФГ «Батьківщина» (покупець) та ТОВ «Експотехімпром» (продавець) укладено договори №1012/1 від 10.12.2013 року та №20 від 27.04.2015 року, згідно умов яких покупець покупає, а продавець приймає на себе зобовязання з поставки товарно-матеріальних цінностей в обємі та кількості, визначені сторонами, згідно накладних на поставку товару, які є невідємною частиною договору. Відповідно пунктів 2.1 договорів ціна на продукцію, що поставляється за цим договором, загальна вартість поставки вказуються в накладних на поставку товару. На підставі пункту 3.1 договорів доставка здійснюється згідно накладних на поставу товару. Згідно пункту 4.1 договорів розрахунки за цим договором здійснюються покупцем шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок продавця або готівковими грошовими коштами в касу підприємства. В пункту 9.1 договорів зазначено, що вони діють з моменту підписання до повного виконання сторонами зобовязань по даному договору (а.с.17,34).
На виконання умов договору №1012/1 від 10.12.2013 року контрагентами складено:
Розрахунки здійснені в повному обсязі згідно платіжних доручень від 11.08.2014 року №193 на суму 104400 грн. та від 13.12.2013 року №3 на суму 146700 грн. (а.с.21,28).
На підтвердження транспортування товару позивачем надані подорожні листи вантажних автомобілів №11 від 11.08.2014 року (водій ОСОБА_3В.), №10 від 10.12.2013 року, №11 від 11.12.2013 року, №12 від 12.12.2013 року (водій ОСОБА_4О.), автомобілем ЗІЛ ММЗ 554М, державний номер НОМЕР_1, і зазначенням вантажу - мінеральні добрива, місце навантаження м. Павлоград, місце розвантаження с. Марївка (а.с.23,30-32).
Згідно документів, отримані товари були використані позивачем у власній господарській діяльності згідно актів про використання мінеральних, органічних і бактеріальних добрив та засобів хімічного захисту рослин №2 за жовтень 2014 року, №1 за квітень 2014 року (а.с.24,33).
На підтвердження транспортування товару позивачем надано подорожний лист вантажного автомобіля №7 від 07.05.2015 року (водій ОСОБА_3В.) автомобілем ЗІЛ ММЗ 554М, державний номер НОМЕР_1, і зазначенням вантажу - карбамід, місце навантаження м. Павлоград, місце розвантаження с. Марївка (а.с.42).
Отримані товари були використані позивачем у власній господарській діяльності згідно акту про використання мінеральних, органічних і бактеріальних добрив та засобів хімічного захисту рослин №2 за травень 2015 року (а.с.43).
На підтвердження транспортування товару позивачем надано подорожний лист вантажного автомобіля №2 від 01.10.2015 року (водій ОСОБА_5А.) автомобілем ЗІЛ ММЗ 554М, державний номер НОМЕР_1, і зазначенням вантажу - міндобрива, місце навантаження м. Павлоград, місце розвантаження с. Марївка (а.с.52).
Отримані товари були використані позивачем у власній господарській діяльності згідно акту про використання мінеральних, органічних і бактеріальних добрив та засобів хімічного захисту рослин №3 за жовтень 2015 року (а.с.53).
На підтвердження перебування у користуванні позивача будівлі, що визначена пунктом розвантаження в с. Марївка, надано:
- рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18.11.2004 року, яким визнано за ОСОБА_6 (директором СФГ «Батьківщина») права власності, зокрема, на будівлю корівника бази 2, розташованої в селі Марївка Павлоградського району Дніпропетровської області (а.с.55);
- витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 01.02.2005 року, номер запису 75 в книзі 1 на будівлю корівника бази 2, розташованої в селі Марївка Павлоградського району Дніпропетровської області (а.с.56);
- договір оренди будівлі №1 від 16.03.2012 року, укладеного між ОСОБА_6 (орендодавець) та СФГ «Батьківщина» (орендар), згідно умов якого орендодавець передає орендареві, а орендар зобовязується прийняте у строкове платне користування будівлю, що належить орендодавцю на праві власності. Характеристика обєкта: будівля корівника площею 1788 кв.м. за адресою: вул. Островського, 50, с. Марївка Павлоградського району Дніпропетровської області (а.с.57-58).
На підтвердження наявності у власності позивача автомобіля, яким здійснювалось перевезення товару, а саме: ЗІЛ ММЗ 554 М державний номер НОМЕР_2, надано бухгалтерську довідку та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу АЕС271093 з 05.08.2008 року за СФГ «Батьківщина» (а.с.85-86).
В матеріалах справи містяться накладні на підживлення озимої пшениці з використанням селітри аміачної, амофосу, карбаміду, картки складського обліку матеріалів №1, сертифікати якості виробників та паспорти на карбамід та амофос (а.с.87-112).
Для вирішення спору по суті та надання оцінки правомірності проведення позивачем податкового обліку, суд перевіряє відповідність вимогам законодавства первинних документів, їх наявність, що вимагається нормативно-правовими актами та безпосередньо укладеними угодами.
Поряд з цим, окрім мінімально необхідних згідно податкового законодавства документів суд має перевірити й інші документи та обставини, які мають підтвердити реальність виконання спірної операції, що відображена в податковому обліку.
Оскільки виникнення спору обумовлено тим, що найбільш поширеним способом порушення норм податкового законодавства є штучне введення в операції реального сектору економіки інших суб'єктів господарювання з метою отримання податкових та інших переваг, надання таких переваг на користь третіх осіб, що призводить до порушень бюджетних інтересів держави та прямо пов'язано із діями таких суб'єктів господарювання, які в свою чергу знаходяться поза межами контролю податкових органів, та мають ознаки кримінальних правопорушень.
Саме для недопущення вказаних порушень здійснено податковий контроль, з огляду на те, що при відсутності фактичної реалізації товарів податковий кредит формується шляхом маніпулювання податковою звітністю, це здійснюється із проведенням транзитних фінансових потоків, спрямованих на здійснення операцій надання податкової вигоди переважно з контрагентами, які не виконують свої податкові зобов'язання, зокрема, у випадках, коли операції здійснюються через посередників з метою штучного формування валових витрат та податкового кредиту, з метою надання вигоди третій особі, та не мають реального товарного характеру.
Суд дійшов висновку про обґрунтованість висновків контролюючого органу щодо неправомірності відображення в податковому обліку спірних операцій, оскільки при оформленні господарських операцій із ТОВ «Експотехімпорт» та ПП «Пром-Комплект» складено первинні документи, які не містять зміст господарської операції, договори №1012/1 від 10.12.2013 року, №20 від 27.04.2015 року та №01/10-15 від 01.10.2015 року є неукладеним в розумінні статті 180 Господарського кодексу України, оскільки договір вважається укладеним, якщо сторони у передбачених законом порядку і формі досягли згоди з усіх істотних умов. Якщо сторони не погодять хоча б однієї істотної умови, весь господарський договір є неукладеним. Для того щоб договір юридично відбувся, сторони повинні узгодити всі його істотні умови. Якщо в такому двосторонньому правочині відсутня хоча б одна істотна умова, весь договір є неукладеним, тобто таким, що взагалі не відбувся, а отже, він не може породжувати господарські зобов'язання.
Істотні умови господарського договору прямо перелічені у частині 3 статті 180 Господарського кодексу України: предмет, ціна та строк, які є суттєвими для будь-якого господарського договору.
Договори №1012/1 від 10.12.2013 року, №20 від 27.04.2015 року та №01/10-15 від 01.10.2015 року не містять у своєму змісті найменування товару, що є предметом договорів купівлі-продажу, визначення ціни за надані послуги як у загальній сумі договору, так і за окрему надану послугу (крім договору №01/10-15 від 01.10.2015 року), не містять строку протягом якого мають бути надані, передбачені договором, послуги, не містять зазначення моменту, з якого виконавець має право приступити до виконання покладених на нього зобов`язань, не містять інформації щодо строку дії договору та конкретизації відносно чого має відбутись повне виконання договорів, аби вони вичерпали строк своєї дії.
Суд зазначає, що з метою конкретизації укладених договорів, контрагентами не було додатково складено жодних специфікацій або додаткових угод, в яких могли бути погоджені істотні умови необхідні для належного надання визначених у ньому послуг.
Зазначені обставини свідчать про формальність складення договорів №1012/1 від 10.12.2013 року, №20 від 27.04.2015 року та №01/10-15 від 01.10.2015 року, через що вони не можуть породжувати господарські зобов`язання, а відповідно і складені на їх виконання документи мають формальний характер, в тому числі в рахунках на оплату відсутня інформація щодо формування вартості наданих послуг, а саме: відсутня вартість одиниці виміру господарської операції (наданої послуги) для розрахунку вартості всього обсягу наданих послуг.
З наданих документів не вбачається можливим дослідити яким чином сторонами було погоджено ціну одиниці товару.
З податкових накладних вбачається юридична адреса:
Позивачем не надано жодних документальних пояснень розташування складських або офісних приміщень, що належать або перебувають у користування за ТОВ «Експотехімпорт» та ПП «Пром-Комплект» у м. Павлограді, з яких згідно подорожніх листів, відбувалось навантаження товару.
Крім того, суд звертає увагу на те, що директором ТОВ «Експотехімпорт» та ПП «Пром-Комплект» виступала одна особа, а саме ОСОБА_7.
В Єдиному державному реєстрі судових рішень за пошуком по коду ЄДРПОУ ТОВ «Експотехімпорт» - 38867951, міститься 191 судове рішення та за пошуком по коду ЄДРПОУ ПП «Пром-Комплект» - 21874648, міститься 164 судових рішень по кримінальним провадженням, в яких фігурують ТОВ «Експотехімпорт» та ПП «Пром-Комплект».
Так, ухвалою слідчого судді від 15.10.2015 року по справі №183/6566/15 (№1-кс/183/864/15) клопотання старшого слідчого слідчого відділу фінансових розслідувань Новомосковської об'єднаної податкової інспекції головного управління державної фіскальної служби у Дніпропетровській області ОСОБА_8, погодженого з прокурором Новомосковської міжрайонної прокуратури ОСОБА_9 про надання дозволу на проведення обшуку приміщень та іншого володіння, задоволено.
У вказаній ухвалі зазначено наступне:
- 15 жовтня 2015 року до Новомосковського міськрайонного суду надійшло клопотання старшого слідчого СВ фінансових розслідувань Новомосковського ОСОБА_10 у Дніпропетровській області ОСОБА_8, погодженого з прокурором Новомосковської міжрайонної прокуратури ОСОБА_9 про надання дозволу на проведення обшуку приміщень та іншого володіння, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_7 на підставі свідоцтва про право власності від 19.12.2000 року з метою виявлення і вилучення документів та предметів, які свідчать про незаконну діяльність злочинного угрупування та підприємств, які їм підконтрольні, а саме: ТОВ «Експотехімпорт» (код 38867951), ПП «Константа 2007» (код 34827674), ТОВ «Бінер» (код 33247348), ТОВ «Хімагромаш» (код 38867925), ПП «Пром-Комплект» (код 21874648);
- обґрунтовуючи підстави для обшуку, слідчий у клопотанні зазначив, що документи первинної господарської діяльності вищевказаних суб'єктів господарювання можуть знаходитись за місцем розташування будинку за адресою: АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_7, оскільки в ході досудового розслідування було встановлено, що за вищевказаною адресою зареєстрований та фактично проживає один із співучасників «конвертаційного» центру, а саме: ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, який є директором ПП «Пром-Комплект» (код 21874648), яке відноситься до складу «конвертаційного» центру.
- вказані підприємства мають ознаки «фіктивності» та входили до складу «конвертаційного центру», який надавав послуги з незаконної конвертації грошових коштів з безготівкової форми в готівку підприємствам реального сектору економіки, шляхом оформлення «безтоварних» фінансово-господарських операцій, в результаті чого останні штучно збільшували свої витрати, зменшуючи, таким чином, податкові зобов`язання, що дозволяло здійснювати ухилення від сплати податків;
- протиправну діяльність вказаного «конвертаційного центру» було припинено 29.10.2015 року в ході реалізації матеріалів в рамках кримінального провадження, коли було проведено ряд обшуків за місцем розташування «тіньового офісу» та місцями мешкання організаторів та співучасників незаконної діяльності. В ході таких обшуків до матеріалів кримінального провадження долучені речі і документи, які підтверджують злочинну діяльність з використанням реквізитів ТОВ «Експотехімпорт» , ПП «Константа 2007», ТОВ «Бінер», ТОВ «Хімагромаш», ПП «Пром-Комплект»;
- формування на поточних рахунках вказаних підприємств із ознаками «фіктивності» безготівкових грошових коштів відбувалось за рахунок платежів клієнтів, яким необхідно одержати готівку. Таким чином, готівкові грошові кошти продавались клієнтам в рахунок безготівкових платежів та формувався незаконний податковий кредит з ПДВ за безтоварні операції. За здійснення такого роду діяльності фігуранти отримували матеріальну винагороду у вигляді певного відсотку від суми проконвертованих грошових коштів;
- проведеним аналізом податкових накладних виписаних/отриманих ТОВ «Експотехімпорт» протягом всього періоду діяльності, встановлено невідповідність («пересорт») найменування товарів, що купувались та реалізовувались, що свідчить про неправомірність та фактичну «безтоварність» задекларованих господарських операцій;
- 29.10.2015 року в ході допиту (із застосуванням відеозапису) у якості свідка директора, головного бухгалтера та засновника ТОВ «Експотехімпорт» ОСОБА_7, він повідомив про свою фактичну непричетність до фінансово-господарської діяльності ТОВ «Експотехімпорт». В подальшому він однак від своїх свідчень відмовився. В ході наступних допитів ОСОБА_7 надавати свідчення відмовлявся;
- досудовим розслідуванням встановлено, що ТОВ «Експотехімпорт» в період 2013-2015 років було зареєстроване за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 б. 71. В 2015 році ТОВ «Експотехімпорт» було перереєстроване за адресою: м. Дніпродзержинськ, вул. Братська, 24, - за місцем розташування «тіньового офісу» «конвертаційного центру»;
- встановлено, що ТОВ «Експотехімпорт» за податковою адресою не знаходиться і вже у 2016 році перереєстроване на інших підставних осіб та знову невстановленими особами змінено його податкову адресу на м. Суми, вул. Ковпака, б. 71;
- станом на теперішній час згідно із відомостями бази «АІС Податковий блок» ТОВ «Експотехімпорт» зареєстроване за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, б. 71, про що свідчить витяг з АІС «Податковий Блок» державного рівня.
Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 21.01.2016 року по справі №201/786/16-к (провадження №1кс/201/440/2016) встановлено, що:
- формування на поточних рахунках підприємств із ознаками «фіктивності» безготівкових грошових коштів відбувається за рахунок платежів клієнтів, яким необхідно одержати готівку. Таким чином, готівкові грошові кошти продаються клієнтам в рахунок безготівкових платежів та формується незаконний податковий кредит з ПДВ за безтоварні операції. За здійснення такого роду діяльності фігуранти отримують матеріальну винагороду в розмірі 4.5-6.5% від суми взаємовідносин;
- отримання готівки, як правило, здійснюється перерахуванням безготівкових коштів підприємствам у яких накопичується готівка і які потребують безготівкових коштів, за певний відсоток - від 2% до 3.5 % та зняттям готівкових коштів на закупівлю продукції з поточних рахунків вищезазначених підприємств;
- за результатами проведеного аналізу податкових накладних виписаних, отриманих ПП «Пром-Комплект» (код 21874648) за період з 01.01.2013 по теперішній час, встановлено невідповідність з найменуванням товарів, що купуються та реалізуються, відомості про залишки на складах в податкових деклараціях відсутні;
- згідно аналізу матеріалів податкової звітності ПП «Пром-Комплект» (код 21874648), його постачальників, звітів та інших документів, встановлено відсутність необхідних умов для досягнення результатів відповідної підприємницької, економічної діяльності в силу відсутності управлінського або технічного персоналу, виробничих активів, складських приміщень, транспортних засобів при значних обсягах реалізації товарів (робіт, послуг);
- у ході досудового розслідування було допитано у якості свідка директора ПП «Пром-Комплект» ОСОБА_7, який підтвердив свою непричетність до ведення фінансово-господарської діяльності підприємства.
Надані суду товарно-транспортні документи оформлені з порушенням пункту 8.25, пункту 8.26, пункту 11.8 «Правил перевезення вантажів автомобільним транспортом в Україні», затверджених наказом Міністерства транспорту України від 14.10.1997 року №363, а саме: відсутня будь-яка інформація стосовно вантажно-розвантажувальних операцій, відсутній маршрут руху, підпис та печатка вантажовідправника.
В матеріалах справи містяться сертифікати якості на поставлений товар, однак, суду не можливо дослідити чи на саме поставлений товар видані вказані сертифікати, оскільки у складених первинних документах амофос та карбамід мають лише родові ознаки.
Також, ані до перевірки, ані суду не надані довіреності на отримання товару.
Товари у документах на перевезення визначені родовими ознаками, їх неможливо виокремити як товари в межах цивільного обігу (виробник, дата виготовлення).
По суті господарської операції відсутнє підтвердження отримання позивачем товару мінеральних добрив, відсутні докази розвантаження товару.
Крім того, суд звертає увагу на тотожність складення однотипних первинних документів за різні періоди, що свідчить про їх одночасне виготовлення та штучність створюваних ними наслідків, в тому числі на картки складського обліку матеріалів, в яких містяться однотипні написи, які мали бути вчинені у різні періоди.
Картки складського обліку матеріалів та накладні внутрігосподарського призначення посвідчені ОСОБА_3, ОСОБА_13, ОСОБА_6, тобто між членами однієї родини.
Фактично всі первинні документи підписані від імені директорів підприємств: ОСОБА_6 та ОСОБА_7, який є директором одночасно як ТОВ «Експотехімпорт» так і ПП «Пром-Комплект», та під час допитів в досудових розслідуванням кримінальних проваджень надав свідчення, що не має причетності до діяльності вказаних підприємств.
З системного аналізу наявних матеріалів, офіційної інформації, керуючись внутрішнім переконанням суд не дійшов висновку про підтвердження реальності операцій, отже, доводи контролюючого органу про відсутність підстав для відображення в податковому обліку вказаних операцій є правомірним.
Суд дійшов висновку про обґрунтованість висновків контролюючого органу щодо неправомірності відображення в податковому обліку спірних операцій, оскільки при оформленні господарських операцій із ТОВ «Експотехімпорт» та ПП «Пром-Комплект» складено первинні документи, які не містять зміст господарської операції.
З огляду на формальність договорів та складених на їх виконання документів, на економічну складову, ділову мету, відсутність відповідальних осіб за здійснення господарської операції, суд звертає увагу на наявність ознак штучного введення в реальні господарські операції третьої особи.
Судом встановлено, що у період до 17.07.2015 року діяла норма пункту 86.9 статті 86 Податкового кодексу України, яка містила положення про те, що у разі якщо грошове зобов'язання розраховується органом державної податкової служби за результатами перевірки, призначеної відповідно до кримінально-процесуального закону або закону про оперативно-розшукову діяльність, податкове повідомлення-рішення за результатами такої перевірки не приймається до дня набрання законної сили відповідним рішенням суду. Матеріали перевірки разом з висновками органу державної податкової служби передаються правоохоронному органу, що призначив перевірку. Статус таких матеріалів перевірки та висновків органу державної податкової служби визначається кримінально-процесуальним законом або законом про оперативно-розшукову діяльність.
17.07.2015 року прийнято Закон України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо зменшення податкового тиску на платників податків», яким скасовано пункт 86.9 статті 86 Податкового кодексу України, та, таким чином, надано право контролюючому органу на винесення податкового повідомлення-рішення в рамках перевірки, призначеної в межах кримінального провадження.
Однак, з огляду на офіційність встановлення обставин справи, суд зазначає, що з січня 2017 року вступили в силу зміни до Податкового кодексу України в частині складання та винесення податкових повідомлень-рішень, якими визначено суми податкових та грошових зобовязань платників податків, та застосовано штрафні (фінансові) санкції (штрафи) за порушення податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.
Згідно Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо покращення інвестиційного клімату в Україні» від 21.12.2016 року №1797-VІІІ, який набрав чинності з 01.01.2017 року (за виключенням окремих статей), було внесено зміни до Податкового кодексу України щодо контрольно-перевірочної роботи.
Статтю 19-1 Податкового кодексу України викладено, зокрема, в наступній редакції: контролюючі органи виконують такі функції, крім особливостей, передбачених для державних податкових інспекцій статтею 19-3 цього Кодексу:
19-1.1.1. здійснюють адміністрування податків, зборів, платежів, у тому числі проводять відповідно до законодавства перевірки та звірки платників податків;
19-1.1.2. контролюють своєчасність подання платниками податків та платниками єдиного внеску передбаченої законом звітності (декларацій, розрахунків та інших документів, повязаних з обчисленням і сплатою податків, зборів, платежів), своєчасність, достовірність, повноту нарахування та сплати податків, зборів, платежів;
19-1.1.22. здійснюють погашення податкового боргу, стягнення своєчасно ненарахованих та/або несплачених сум єдиного внеску та інших платежів;
19-1.1.34. забезпечують визначення в установлених цим Кодексом, іншими законами України випадках сум податкових та грошових зобовязань платників податків, застосування і своєчасне стягнення сум передбачених законом штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) за порушення податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи;
19-1.1.48. здійснюють інші функції, визначені законом.
Натомість, згідно до статті 19-3 Податкового кодексу України з 01.01.2017 року податковим інспекціями залишені повноваження лише зі здійснення сервісного обслуговування платників податків, зареєстрованих у відповідній податковій інспекції, а саме: 19-3.1. Державні податкові інспекції:
19-3.1.1. здійснюють сервісне обслуговування платників податків;
19-3.1.2. здійснюють реєстрацію та ведення обліку платників податків та платників єдиного внеску, обєктів оподаткування та обєктів, повязаних з оподаткуванням;
19-3.1.3. формують та ведуть Державний реєстр фізичних осіб - платників податків, Єдиний банк даних про платників податків - юридичних осіб, реєстри, ведення яких покладено законодавством на контролюючі органи;
19-3.1.4. виконують інші функції сервісного обслуговування платників податків, визначені законом.
Отже, з наведеного вбачається, що Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо покращення інвестиційного клімату в Україні» від 21.12.2016 року №1797-VІІІ, внесено зміни до Податкового кодексу України, в тому числі і в частині розмежування з 01.01.2017 року обовязків державних податкових інспекцій та контролюючих органів обласного рівня щодо проведення перевірок та складання рішень за результатами проведених перевірок.
З 01.01.2017 року організацію та проведення документальних і фактичних перевірок може бути здійснено, в тому числі видано наказ про проведення перевірки, оформлено направлення, складено акт, довідку та податкові повідомлення-рішення, вимоги (рішення) зі сплати єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування за їх результатами, лише зазначеними вище органами, а саме: контролюючими органами обласного та центрального рівнів.
Оскільки перевірка відбулась 16.12.2016 року, то її проведення посадовими особами Західно-Донбаської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області є правомірним та таким, що відповідало вимогам Податкового кодексу України, в редакції чинній на момент проведення перевірки.
Суд розяснює можливість контролюючого органу обласного або центрального рівня винести податкове повідомлення-рішення за результатами перевірки, оформленої актом від 16.12.2016 року №9/04-10-14-00-30897271, у встановленому податковим законодавством порядку та строки.
У звязку із задоволенням адміністративного позову, документально підтверджені судові витрати згідно платіжного доручення від 23.01.2017 року №18 на суму 1600 грн. підлягають стягненню на користь позивача.
Керуючись статтями 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Адміністративний позов Селянсько-фермерсього господарства «Батьківщина» до Західно-Донбаської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення задовольнити повністю.
Присудити на користь Селянсько-фермерсього господарства «Батьківщина» за рахунок бюджетних асигнувань Західно-Донбаської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області судовий збір у розмірі 1600 грн.
Постанова суду набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст постанови складений 3 березня 2017 року.

Суддя ОСОБА_1