Справа № 154/2963/16,2-а/154/128/16
Суддя: Кузьмич Сергій Миколайович
Дата ухвалення: 2017-02-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2017 року Справа № 876/10266/16

Львівський апеляційний адміністративний суду складі колегії суддів:

головуючого-судді Кузьмича С. М.,

суддів Гулида Р. М., Улицького В. З.

за участю секретаря Мельничук Б. Б.

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м. Львові справу за апеляційною скаргою Володимир-Волинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України на постанову ОСОБА_1 - Волинського міського суду Волинської області від 23 листопада 2016 року по справі № 154/2963/16,2-а/154/128/16 за позовом ОСОБА_2 до Володимир-Волинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із адміністративним позовом до відповідача, яким просить визнати протиправними дії Володимир-Волинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України щодо відмови їй у проведенні перерахунку та виплати пенсії за віком, у відповідності до статті 37-1 Закону України «Про державну службу» (у редакції Закону України №3723 від 16 грудня 1993 року, що діяла станом на час призначення пенсії) з 01 грудня 2015 року, виходячи з розрахунку 90 заробітної плати працюючого державного посадовця посади та рангу.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що вона перебуває на обліку в Володимир-Волинському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України як одержувач пенсії за віком. Пенсію їй призначено відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" та визначено в розмірі 90 відсотків посадового окладу з урахуванням надбавок та доплат. Після призначення пенсії вона не працює. Згідно статті 37-1 Закону України « Про державну службу» (у редакції Закону України №3723 від 16 грудня 1993 року, що діяла станом на час призначення пенсії) у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв'язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій. Тому 17 жовтня 2016 року вона звернулась до відповідача із заявою про видачу довідки про заробітну плату державного службовця і в проведенні перерахунку пенсії з 1 грудня 2015 року у відповідності до діючої на час призначення пенсії статті 37-1 Закону України « Про державну службу», з розрахунку 90 відсотків від розміру середньомісячної заробітної плати на момент звільнення з роботи. Однак, у задоволенні заяви їй було відмовлено, так як 1 травня 2016 року набув чинності ОСОБА_3 України « Про державну службу». Вказаним законом не передбачено проведення перерахунків пенсій, призначених згідно Закону України «Про державну службу». Підпунктом 1 пункту 2 розділу ХІ « Прикінцеві та перехідні положення» цього Закону визнано таким, що втратив чинність ОСОБА_3 України « Про державну службу». Водночас, постановою Кабінету Міністрів України від 9 грудня 2015 року №1013 внесено зміни, зокрема, до постанови Кабінету Міністрів України від 31 травня 2000 року №865 « Про деякі питання вдосконалення визначення заробітку для обчислення пенсії», якими вилучено пункт4 постанови щодо порядку обчислення заробітної плати при проведенні перерахунку пенсій державним службовцям відповідно до рішень Кабінету Міністрів України.

ОСОБА_1 - Волинського міського суду Волинської області від 23 листопада 2016 року адміністративний позов задоволено частково.

Визнати протиправними дії Володимир-Волинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України щодо відмови позивачу в проведенні перерахунку пенсії.

Зобов'язати Володимир-Волинське об'єднане управління Пенсійного фонду України провести перерахунок та виплату пенсії позивачу як державному службовцю, в розмірі 90 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу з 17 жовтня 2016 року з урахуванням проведених виплат.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Зазначену постанову в апеляційному порядку оскаржив відповідач. У поданій апеляційній скарзі покликається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить вказану постанову скасувати та прийняти нову, якою в задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

У апеляційні скарзі зазначає, що судом першої інстанції не взято до уваги той факт, що позивачу правомірно відмовлено в проведенні перерахунку пенсії відповідно до статті 37-1 Закону України «Про державну службу», оскільки ОСОБА_1 Кабінету Міністрів України «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» від 9 грудня 2015 року № 1013 виключено пункт 4 та внесено зміни в пункт 5 ОСОБА_1 Кабінету Міністрів України «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії» від 31 травня 2000 року № 865, якими визначалися порядок та підстави перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про державну службу».

Сторони явку своїх представників не забезпечили, хоч і були належним чином повідомлені про дату, час і місце проведення судового засідання, що не перешкоджає слухати справу в їх відсутності без здійснення звукозапису.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід задоволити, а рішення суду першої інстанції скасувати, з наступних підстав.

Вивчивши матеріали справи, судом апеляційної інстанції встановлено, що позивач перебуває на обліку та отримує пенсію державного службовця відповідно до ЗУ "Про державну службу" в Володимир-Волинському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України. Розмір пенсії позивача складає 90 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця.

17 жовтня 2016 року позивач звернулася до Володимир-Волинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України з письмовою заявою про видачу довідки про складові заробітної плати для здійснення перерахунку раніше призначеної пенсії державного службовця.

Відповідно до письмової відповіді відповідача від 27 жовтня 2016 року № 285/Б-02, позивачу відмовлено у видачі довідки про складові заробітної плати та у перерахунку пенсії, оскільки відповідно до розділу ІІІ Прикінцевих положень Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 2 березня 2015 року №213 з 1 червня 2015 року скасовано норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначаються відповідно до Закону України " Про державну службу" і з 1 червня 2015 року пенсії в порядку та на умовах, визначених вищезазначеними законами, не призначаються, раніше призначені не перераховуються.

Приймаючи оскаржене рішення суд першої інстанції виходив з того, що станом на момент призначення позивачу пенсії законодавством було встановлено право осіб, яким призначена пенсія згідно Закону України «Про держану службу», на її перерахунок у разі підвищення складових заробітної плати, в тому числі посадового окладу, працюючих державних службовців.

Разом із тим, на момент звернення позивача до відповідача за перерахунком пенсії, питання вищевказаного перерахунку пенсії чинним законодавством врегульоване не було, в той час як в силу приписів статті 37 - 1 Закону України «Про державну службу» умови та порядок перерахунку призначених пенсій державним службовцям повинні бути визначені КМ України.

Враховуючи, що КМ України не вжито заходів на реалізацію вищенаведеної норми, виходячи із приписів частини першої статті 58 Конституції України, відповідно до якої закони та інші нормативно - правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи, та статті 22, згідно з якою закріплені Конституцією України права і свободи не є вичерпними, гарантуються і не можуть бути скасовані, позивач має право на перерахунок пенсії і при такому перерахунку мають застосовуватися норми, що визначали умови та порядок перерахунку пенсії, які діяли на момент її призначення позивачу.

З огляду на вищенаведені обставини та правові норми, суд першої інстанції прийшов до висновку, що при перерахунку пенсії позивача має застосовуватися норма, що визначає розмір та порядок перерахунку пенсії у відсотках, що діяла на момент призначення пенсії.

Проаналізувавши матеріали справи та наведені вище законодавчі положення, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про помилкове застосування норм матеріального права та неповне зясування обставин справи судом першої інстанції.

Згідно з частиною другою статті 37 Закону України «Про державну службу», в редакції, чинній на момент призначення позивачці пенсії, на одержання пенсії державних службовців мають право особи, які досягли встановленого законодавством віку, за наявності загального трудового стажу для чоловіків не менше 25 років, для жінок не менше 20 років, у тому числі стажу державної служби не менше 10 років, та які на час досягнення пенсійного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менше 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, - незалежно від місця роботи на час досягнення пенсійного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від суми їх заробітної плати, на які нараховується збір на обовязкове державне пенсійне страхування, без обмеження граничного розміру пенсії, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі.

Згідно з частиною четвертою статті 37 Закону України «Про державну службу», в редакції, чинній на момент призначення позивачці пенсії, за кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на один відсоток заробітку, але не більше 90 відсотків заробітної плати, без обмеження граничного розміру пенсії.

Відповідно до статті 37-1 Закону України «Про державну службу», в редакції, чинній на момент призначення позивачці пенсії, у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у звязку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій.

Перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховується збір на обовязкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

З метою вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії Кабінет Міністрів України 31 травня 2000 року прийняв постанову № 865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітної плати для обчислення пенсії», згідно з пунктами 4 та 5 якої, в редакції, чинній на момент призначення позивачу пенсії, у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям відповідно до рішень Кабінету Міністрів України (для службовців Національного банку України відповідно до рішень його Правління) після набрання чинності Законом України від 16 січня 2003 року № 432-IV «Про внесення змін до Закону України «Про державну службу» заробітна плата для перерахунку пенсії пенсіонерам, яким пенсія призначена з дня набрання чинності Законом України «Про державну службу», за винятком працюючих, визначається на підставі документів, поданих на час перерахунку, виходячи із сум заробітної плати, яку одержує працюючий державний службовець на відповідній посаді, з якої призначено (перераховано) пенсію, на момент виникнення права на перерахунок.

Перерахунок пенсії провадиться з місяця підвищення розміру заробітної плати працюючого державного службовця на підставі поданої заяви та довідок, виданих державними органами за останнім місцем роботи. Форма довідки про заробітну плату, що подається для призначення (перерахунку) пенсії державним службовцям, затверджується правлінням Пенсійного фонду України за погодженням з Міністерством соціальної політики.

В подальшому вказані правові норми зазнали змін як щодо права особи на отримання пенсії, так і щодо її розміру у відсотках до заробітку та порядку її призначення та перерахунку.

Так, з 1 січня 2015 року стаття 37-1 Закону України «Про державну службу» була чинною в редакції Закону України від 28 грудня 2014 року № 76-VIII «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність деяких законодавчих актів України», згідно з якою умови та порядок перерахунку призначених пенсій державним службовцям визначаються Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 1 змін, що вносились до постанов Кабінету Міністрів України, затверджених ОСОБА_1 Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2015 року № 1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів», яка набрала чинності 15 грудня 2015 року, у постанові Кабінету Міністрів України від 31 травня 2000 року № 865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітної плати для обчислення пенсії» пункт 4 виключено, абзац перший пункту 5 викладено в такій редакції: «Форма довідки про заробітну плату, що подається для призначення пенсії державним службовцям, затверджується правлінням Пенсійного фонду України за погодженням з Міністерством соціальної політики».

Тому, з 1 січня 2015 року в Законі України «Про державну службу», а з 15 грудня 2015 року в постанові Кабінету Міністрів України від 31 травня 2000 року № 865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітної плати для обчислення пенсії» відсутні норми, які б регламентували умови та порядок перерахунку пенсій державним службовцям.

Крім того, з 1 травня 2016 року набрав чинності новий ОСОБА_3 України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року № 889-VIII (далі ОСОБА_3 № 889-VIII), яким встановлено інші правила щодо пенсійного забезпечення державних службовців.

Зокрема, згідно із статтею 90 Закону № 889-VIII пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», який не містить норм щодо перерахунку пенсій, аналогічних тим, що втратили чинність.

Також, з 1 квітня 2015 року набрав чинності ОСОБА_3 України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» № 213-VIII (далі ОСОБА_3 № 213-VIII), пунктом пятим Прикінцевих положень якого передбачено, що у разі неприйняття до 01 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються, зокрема, відповідно до Закону України «Про державну службу» № 3723-XII

ОСОБА_3 № 213-VIII чинний, а до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, прийнято не було, то, відповідно, з вказаної дати скасовано норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначаються, зокрема, відповідно до Закону України «Про державну службу» № 3723-XII.

Вирішуючи питання застосування вказаних вище норм права у часі, апеляційний суд зазначає, що правовідносини щодо перерахунку пенсій регулюються нормами права, чинними на момент виникнення права на такий перерахунок.

Позивач вважає, що право на перерахунок пенсії виникло у звязку із підвищенням заробітної плати згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 9 грудня 2015 року № 1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів».

Враховуючи те, що на момент коли, як вважає позивач, виникло право на перерахунок пенсії, в законодавстві були відсутні норми, які б регламентували умови та порядок проведення такого перерахунку, у відповідача не було правових підстав для здійснення її перерахунку.

Також слід зазначити, що Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 09 жовтня 1979 року у справі «Ейрі проти Ірландії» констатував, що здійснення соціально-економічних прав людини значною мірою залежить від становища в державах, особливо фінансового. Такі положення поширюються і на питання допустимості зменшення соціальних витрат, про що зазначено в рішенні цього суду від 12 жовтня 2004 року у справі «Кйартан Асмундсон проти Ісландії».

Зважаючи на вищевикладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції було неправильно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційну скаргу слід задоволити, а рішення суду першої інстанції скасувати.

Керуючись статтями 160, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Володимир-Волинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України задоволити.

ОСОБА_1 - Волинського міського суду Волинської області від 23 листопада 2016 року по справі № 154/2963/16,2-а/154/128/16 скасувати та прийняти нову, якою в задоволенні адміністративного позову відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції

Головуючий Кузьмич С. М.

Судді Гулид Р. М.

ОСОБА_4

Повний текст постанови складено 3 березня 2017 року