Справа № 821/56/17
Суддя: Кузьменко Н.А.
Дата ухвалення: 2017-02-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2017 р.м. ХерсонСправа № 821/56/17
Херсонський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Кузьменко Н.А., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції України в Херсонській області, третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Генічеський відділ поліції Головного управління Національної поліції України в Херсонській області про визнання протиправним та скасування наказу про звільнення, зобов'язання поновити на роботі та стягнення грошових коштів за час вимушеного прогулу, -

встановив:

06 січня 2017 року з позовом до суду звернувся ОСОБА_1 (далі позивач) до Головного управління Національної поліції в Херсонській області (далі відповідач, ГУНП), за участю третьої особи Генічеського відділу поліції ГУНП в Херсонській області, про визнання протиправним та скасування наказу ГУНП в Херсонській області № 272 о/с від 07.12.2016 в частині звільнення ОСОБА_1 зі служби в поліції за п. 4 ч. 1 ст. 77 ЗУ «Про Національну поліцію» з посади начальника сектору Генічеського відділу поліції ГУНП в Херсонській області з 03.12.2016р.; поновлення на службі в Нацполіції України на посаді начальника сектору Генічеського відділу поліції ГУНП в Херсонській області; стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

В обґрунтування позовних вимог позивач в позові зазначив, що наказ про звільнення з органів Нацполіції України є протиправним, винесений з порушенням норм Конституції України, Закону України «Про Національну поліцію», Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, Кодексу законів про працю України, оскільки на час звільнення позивача в Генічеському ВП ГУНП в Херсонській області були наявні посади, які йому не пропонувалась, що є порушенням його прав.

Представник позивача 28.02.2017 року подав до суду заяву про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Представник відповідача 28.02.2017 року подав до суду клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження. 30.01.2016 року до суду надійшли заперечення представника відповідача, в яких він проти позову заперечує та просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог, в звязку з тим, що відповідно до наказу ГУ НП в Херсонській області скорочено посади в Генічеському ВП ГУНП в Херсонській області та саме скорочено посаду яку обіймав позивач. 03.10.2016 року позивач був під розписку попереджений про звільнення зі служби, а тому наказом від 07.12.2016 року за № 272 о/с позивача звільнено з органів поліції за п.4 ч.1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» (у звязку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів).

Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Відповідно до положень ч.6 ст. 128 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи викладене, справа розглядається в порядку письмового провадження.

Розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Позивач - ОСОБА_1 з 1990 року проходив службу в органах внутрішніх справ України.

З 07.11.2015 позивач проходив службу в лавах Національної поліції України на посаді начальника сектору матеріально-технічного забезпечення Генічеського ВП ГУНГ Херсонській області та мав спеціальне звання підполковника поліції.

Відповідно до наказу ГУНП в Херсонській області від 07.11.2015 № 2 «Про організаційно-штатні питання», виданого на виконання наказу Національної поліції від 06.11.2015 № 9, був затверджений тимчасовий штат органів і підрозділів ГУНП в Херсонській області, в тому числі Генічеського відділу поліції. Вказаним наказом в Генічеському ВП ГУПН в Херсонській області затверджено 135 посад, в тому числі начальника сектора, яку обіймав позивач, та яку міг обіймати лише поліцейський.

03 жовтня 2016 року позивача було попереджено про можливе звільнення зі служби в поліції, про що ним особисто заповнено розписку. В даній розписці зазначено, що відповідно до наказу НП України від 30.09.2016 року № 958дск та наказу ГУ НП в Херсонській області від 03.10.2016 року № 1016 посада начальника сектору Генічеського ВП ГУНП, яку обіймає ОСОБА_1 з 07 листопада 2015 року скорочується і він підлягає вивільненню.

Наказом ГУНП в Херсонській області № 272 о/с від 07.12.2016 позивача звільнено зі служби в поліції за п. 4 ч. 1 ст. 77 ЗУ «Про Національну поліцію» (у зв'язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів) з посади начальника сектору Генічеського відділу поліції ГУНП в Херсонській області з 05.12.2016.

Наказом ГУНП в Херсонській області № 277 о/с від 14.12.2016 були внесені зміни до наказу ГУНП в Херсонській області № 272 о/с від 07.12.2016 в частині звільнення з 03.12.2016.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Судом з'ясовано, що у зв'язку з скороченням штатної чисельності органів і підрозділів Національної поліції України та Головного управління Національної поліції в Херсонській області, відповідно до Наказів Національної поліції України від 30 вересня 2016року №958 дск «Про організаційно-штатні зміни в Головному управлінні Національної поліції в Херсонській області» та Головного управління Національної поліції в Херсонській області від 03 жовтня 2016року №1016 «Про організаційно-штатні питання», Головним управлінням Національної поліції в Херсонській області попереджено про наступне звільнення підполковника поліції ОСОБА_1 начальника сектору Генічеського ВП ГУНП в Херсонській області, зі служби в поліції не раніше ніж за два місяці на підставі пункту 4 частини 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» (звільнення зі служби в поліції у зв'язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів).

З даним попередженням позивач ознайомлений 03.10.2016р., про що свідчить його особистий підпис на розписці.

Правові засади організації, та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначено Законом України "Про Національну поліцію" від 02.07.2015р. №580-VІІІ (зі змінами та доповненнями), згідно з ч.ч.1,2 ст.1 якого Національна поліція України - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку. Діяльність поліції спрямовується та координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ України згідно із законом.

Відповідно до ст.68 Закону України «Про Національну поліцію» у разі здійснення реорганізації, внаслідок якої на підставі відповідного наказу скорочуються посади в органі чи окремому підрозділі органу (закладу, установи) поліції, поліцейський, посада якого буде скорочена, має бути персонально письмово попереджений про можливе наступне звільнення зі служби в поліції за два місяці до такого звільнення.

Поліцейський, посада якого скорочена, може бути призначений за його згодою з урахуванням досвіду роботи, освітнього рівня, стану здоров`я, ставлення до виконання службових обов'язків на іншу посаду в будь-якому органі (закладі, установі) поліції до закінчення двомісячного строку з дня його персонального попередження про можливе подальше звільнення зі служби в поліції відповідно до частини першої цієї статті.

Відповідно до пункту 4 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України "Про Національну поліцію" до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом акти законодавства застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону.

Таким чином, беручи до уваги вищевикладене, а також, те, що Законом України «Про Національну поліцію» не врегульовано процедуру здійснення пропозиції наявних вакантних посад поліцейському, який попереджається про можливе звільнення у зв'язку зі змінами в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників, судом до спірних правовідносин застосовуються положення трудового законодавства.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 17.02.2015року у справі №21-8а15.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.40 Кодексу законів про працю України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом, зокрема, у випадках змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

При цьому, частиною 2 статті 40 Кодексу законів про працю України передбачено, що звільнення з підстав, зазначених у пунктах 1, 2 і 6 цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу.

Статтею 49-2 КЗпП закріплено, що про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці.

При вивільненні працівників у випадках змін в організації виробництва і праці враховується переважне право на залишення на роботі, передбачене законодавством.

Одночасно з попередженням про звільнення у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації.

Також, у пункті 19 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.1992 року №9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» зазначено, що розглядаючи трудові спори, пов'язані зі звільненням за п.1 ст.40 КЗпП, суди зобов'язані з'ясувати, чи дійсно у відповідача мали місце зміни в організації виробництва і праці, зокрема, ліквідація, реорганізація або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників, чи додержано власником або уповноваженим ним органом норм законодавства, що регулюють вивільнення працівника, які є докази щодо змін в організації виробництва і праці, про те, що працівник відмовився від переведення на іншу роботу або що власник або уповноважений ним орган не мав можливості перевести працівника з його згоди на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, чи не користувався вивільнюваний працівник переважним правом на залишення на роботі та чи попереджався він за 2 місяці про наступне вивільнення.

Отже, із системного аналізу вищенаведених законодавчих приписів вбачається, що власник або уповноважений ним орган одночасно з попередженням про звільнення у зв'язку зі змінами в організації виробництва і праці зобов'язаний запропонувати працівникові усі наявні в установі вакантні посади, які він може обіймати відповідно до своєї кваліфікації.

При реорганізації підприємства або при його перепрофілюванні звільнення за п.1 ст.40 КЗпП може мати місце, якщо це супроводжується скороченням чисельності або штату працівників, змінами у їх складі за посадами, спеціальністю, кваліфікацією, професіями.

Відповідно до ч.3 ст.68 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський, посада якого була скорочена і якого не призначено на іншу посаду в поліції відповідно до частини другої цієї статті, після закінчення двомісячного строку з дня попередження про можливе подальше звільнення зі служби в поліції має бути звільнений зі служби в поліції на підставі пункту 4 частини першої статті 77 цього Закону.

Згідно з п.4 ч.1 ст.77 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у зв'язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів.

Отже, з урахуванням вищевикладеного, судом з'ясовано, що зазначені норми права вказують на те, що у зв'язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів звільненню підлягають не всі поліцейські, а лише ті, посади яких скорочені.

Відповідно до штату Генічеського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Херсонській області затвердженого наказом ГУ НП в Херсонській області № 1016 від 03.10.2016 року в Генічеському відділ поліції наявна посада завідувача сектору логістики та матеріально-технічного забезпечення, але як посада цивільного персоналу.

Також, судом встановлено, що з урахуванням положень частини 2 статті 68 Закону України «Про Національну поліцію» відповідач - Головне управління Національної поліції в Херсонській області зобов'язано було запропонувати позивачу ОСОБА_1 вакантні посади з урахуванням досвіду роботи, освітнього рівня, стану здоров'я, ставлення до виконання службових обов'язків.

Між тим, відповідачем - Головним управлінням Національної поліції в Херсонській області, на виконання приписів ч.2 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України, суду не надано належних та допустимих доказів на підтвердження того, що позивачу ОСОБА_1 було запропоновано вакантні посади, котрі відповідають його досвіду роботи, освітньому рівню, стану здоров'я, ставленню до виконання службових обов'язків.

Крім того, суд не приймає до уваги зазначені в запереченнях твердження представника відповідача про те, що у позивача безвідповідальне ставлення до виконання службових обовязків, що призвело до нестачі матеріальних цінностей на суму 14762 грн. 00 коп. та враховуючи ту обставину, що позивач більше півроку знаходиться на лікарняному після повідомлення ОСОБА_1 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.369-2 Кримінального кодексу України, оскільки відповідно до вимог чинного законодавства та з урахуванням вищевикладеного відповідач повинен був дотриматися порядку вивільнення ОСОБА_1 з органів поліції.

Таким чином, з урахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку, що звільнення позивача з посади начальника сектору Генічеського відділу поліції ГУНП в Херсонській області на підставі п.4 ч.1 ст.77 Закону України "Про Національну поліцію" (у зв'язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів) Головним управлінням Національної поліції в Херсонській області проведено з порушенням вимог чинного законодавства, а тому спірний Наказ №272 о/с від 07.121.2016р. підлягає визнанню протиправним та скасуванню.

Оскільки нормами Закону України "Про Національну поліцію" не врегульовано питання процедури поновлення на посаді поліцейських, звільнення яких визнано судом незаконним, суд згідно положень ст.9 КАС України застосовує до спірних правовідносин положення КЗпП України, якими вказані питання врегульовано.

Відповідно до ч.1 ст.235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв'язку з повідомленням про порушення вимог Закону України "Про запобігання корупції" іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. Рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, прийняте органом, який розглядає трудовий спір, підлягає негайному виконанню.

Таким чином, беручи до уваги вищевикладене, з урахуванням встановлення судом протиправності винесення Головним управлінням Національної поліції в Херсонській області спірного наказу від 07.12.2016р. №272 о/с, позовні вимоги ОСОБА_1 щодо його поновлення на посаді начальника сектору Генічеського ВП ГУНП в Херсонській області, також підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.2 ст.235 Кодексу законів про працю України при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Середній заробіток працівника, згідно ч.1 ст.27 Закону України №108/95-ВР «Про оплату праці», визначається за правилами, закріпленими у Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 р. №100.

Пунктом 5 Порядку №100 передбачено, що нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати провадиться виходячи з розміру середньоденної (годинної) заробітної плати.

Згідно п.8 Порядку №100 у разі коли середня місячна заробітна плата визначена законодавством як розрахункова величина для нарахування виплат і допомоги, вона обчислюється шляхом множення середньоденної заробітної плати, розрахованої згідно з абзацом першим цього пункту, на середньомісячне число робочих днів у розрахунковому періоді.

Згідно п.2 Порядку №100 у всіх інших випадках збереження середньої заробітної плати середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата. Працівникам, які пропрацювали на підприємстві, в установі, організації менше двох календарних місяців, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за фактично відпрацьований час.

Згідно із правовим висновком, зазначеним у Постанові ВСУ від 14 січня 2014 року по справі №21-395а13, суд, ухвалюючи рішення про поновлення на роботі, має вирішити питання про виплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу, визначивши при цьому розмір такого заробітку за правилами, закріпленими у порядку.

В матеріалах справи містяться довідка про розмір грошового забезпечення №15 від 17.01.2017 р., видана ГУНП в Херсонській області, відповідно до якої грошове забезпечення за останні два місяці роботи складає 20778, 08 грн. (жовтень 2016 року - 10389,04 грн., листопад 2016 року - 10389,04 грн.). Середньоденний заробіток з компенсацією податку складає 408,06 грн.

Час вимушеного прогулу ОСОБА_1 за період з 07.12.2016 року по 28.02.2017 року складає 83 дні, тому стягненню на його користь підлягає грошове забезпечення за час вимушеного прогулу в сумі 33868,98 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

В адміністративному судочинстві діє принцип офіційності, який полягає в активній позиції суду щодо з'ясування всіх обставин у справі (ч.4,5 ст.11, ч.2 ст. 69, ч.5 ст.71 КАС України). Обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на суб'єкта владних повноважень, якщо він як відповідач заперечує адміністративний позов (ч.2 ст. 71 КАС України).

Суб'єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі. У разі невиконання цього обов'язку суд витребовує названі документи та матеріали", а якщо такі приписи відповідач без поважних причин не виконує, то "суд вирішує справу на основі наявних доказів" (ч. 4,6 ст. 71 КАС України).

Відповідно до ст. 86 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.256 КАС України постанови про поновлення на посаді у відносинах публічної служби; присудження виплати заробітної плати, іншого грошового утримання у відносинах публічної служби - у межах суми стягнення за один місяць; виконуються негайно.

Керуючись ст.ст. 7, 8, 9, 14, 71, 86, 94, 128, 158 163, 256 КАС України, суд, -

постановив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції України в Херсонській області, третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Генічеський відділ поліції Головного управління Національної поліції України в Херсонській області про визнання протиправним та скасування наказу про звільнення, зобов'язання поновити на роботі та стягнення грошових коштів за час вимушеного прогулу задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції України від 07.12.2016 року №272 о/с в частині звільнення підполковника поліції ОСОБА_1 начальника сектору Генічеського відділу поліції ГУНП в Херсонській області зі служби в поліції на підставі п.4 ч.1 ст. 77 Закону України «Про національну поліцію» (за скороченням штатів або проведенням організаційних заходів).

Поновити підполковника поліції ОСОБА_1 на посаді начальника сектору Генічеського відділу поліції ГУНП в Херсонській області.

Стягнути з Головного управління Національної поліції України на користь ОСОБА_1 грошове забезпечення за час вимушеного прогулу за період з 07.12.2016 року по 28.02.2017 року у розмірі 33868,98 грн. (тридцять три тисячі вісімсот шістдесят вісім гривень девяносто вісім копійок).

Постанова суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді начальника сектору Генічеського відділу поліції ГУНП в Херсонській області, та стягнення з Головного управління Національної поліції в Херсонській області на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу, у межах суми стягнення за один місяць, підлягає негайному виконанню, відповідно до п.п.2,3 ч.1 ст.256 КАС України.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі до Одеського апеляційного адміністративного суду через Херсонський окружний адміністративний суд апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги на постанову суду одночасно надсилається особою, яка її подає, до Одеського апеляційного адміністративного суду.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ст. 186 КАС України, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя Кузьменко Н.А.

кат. 12.3.