Справа № 820/4125/16
Суддя: Макаренко Я.М.
Дата ухвалення: 2017-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2017 р.Справа № 820/4125/16
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Макаренко Я.М.

Суддів: Шевцової Н.В. , Мінаєвої О.М.

за участю секретаря судового засідання Котелевець Н.В.

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Центральної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 04.11.2016р. по справі № 820/4125/16

за позовом Приватного підприємства "Фасад-Сервіс"

до Центральної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області

про скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИЛА:

Приватне підприємство "Фасад-Сервіс" (надалі по тексту позивач) звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Центральної обєднаної державної податкової інспекції м. Харків Головного управління ДФС у Харківській області (надалі по тексту відповідач), в якому просив суд:

визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від 16 червня 2016 року;

визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_2 від 16 червня 2016 року;

визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 16 червня 2016 року.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 04.11.2016 року адміністративний позов Приватного підприємства "Фасад-Сервіс" до Центральної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області про скасування податкових повідомлень-рішень задоволено в повному обсязі.

Скасовано податкові повідомлення-рішення Центральної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області № НОМЕР_1 від 16.06.2016 року; № НОМЕР_2 від 16.06.2016 року; № НОМЕР_3 від 16.06.2016 року.

Відповідач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить постанову Харківського окружного адміністративного суду від 04.11.2016 року скасувати та прийняти нове судове рішення, яким в задоволенні позову відмовити.

Колегія суддів, заслухавши доповідь обставин справи, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що вимоги апеляційної скарги задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що Приватне підприємство "Фасад-Сервіс" пройшло передбачену чинним законодавством процедуру державної реєстрації, набуло правового статусу суб'єкта господарювання - юридичної особи, включений до Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України, та перебуває на обліку як платник податків, зборів (обов'язкових платежів) в Центральній об'єднаній державній податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області.

За результатами документальної позапланової виїзної перевірки складено Акт «Про результати невиїзної документальної позапланової перевірки Приватного підприємства «Фасад сервіс» (податковий номер 32438415) щодо документального підтвердження господарських відносин із платниками податків: ТОВ «ТД «Мегатекс» (), ТОВ «Лігос ЛТД» (), ТОВ «СК «Лувр» () за березень 2014 року, ТОВ «ТД «Мегатекс» (), ТОВ «Лігос ЛТД» () за травень 2014 року, ТОВ «Стаф-Торг» (), ПОГ «Всесвіт 2» () за червень 2014 року, ТОВ «Фактортрейд» () за липень 2014 року, ТОВ «Проденс» (), ТОВ «Тех Сфера» (), ТОВ «Хайк Груп» () на суму 23 264 грн. за серпень 2014 року, ПОГ «Будсервіс» () за листопад 2014 року, ПОГ «Будсервіс» (), ПОГ «Буденергоактив» () за грудень 2014 року, ПОГ «Будсервіс» () за січень 2015 року, ПОГ «Буденергоактив» () за квітень 2015 року, ПОГ «Буденергоактив» (), ТОВ «ДАП ОСОБА_3 лімітед» () за червень 2015 року, ТОВ «Медикфарм» (), ТОВ «Агрохімпостач 2015» () за липень 2015 року, ТОВ «Компанія Інтеграл-Центр» (), ТОВ «Автомагіка» (), ТОВ «Євро Спецпроект» (), ТОВ «Кернс Груп» () за листопад 2015 року, ТОВ «Євро Спецпроект» (), ТОВ «Кернс Груп» () за грудень 2015 року, їх реальності, повноти відображення в обліку» 11.05.2016 року №1511/20-30-14-02/32438415, яким встановлені наступні порушення:

1. пп. 14.1.27. п.14.1. ст. 14, ст. 138, п.п. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 Податкового кодексу України від 02.12.2010р. № 2755-VI зі змінами та доповненнями, що призвело до завищення витрат, що враховуються при визначенні обєкта оподаткування на загальну суму 7204604,00 грн. в тому числі за 2014 рік на суму - 4420890,00 грн., за 2015 рік на суму -2 783 714,00 грн та, як наслідок, заниження сум податку на прибуток всього у сумі 1296828 грн. в тому числі за 2014 рік на суму 795760,00 грн. за 2015 рік на суму - 501 068,00 грн;

2. п. 187.1 ст. 187 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 №2755 - VI зі змінами та доповненнями, що призвело до завищення податкових зобовязань на загальну суму 98 014 грн, в т.ч. за листопад 2015 року на суму 66 800,00 грн (в розмірі відповідного податкового кредиту), за грудень 2015 року 31 214,00 грн (в розмірі відповідного податкового кредиту);

3. п. 198.2 ст 198, ст. 198, п. 200.1 ст. 200 Податкового кодексу України від 02.12.2010 р. № 2755-VI зі змінами та доповненнями, що призвело до завищення податкового кредиту з ПДВ на загальну суму у сумі 1 411 035 грн, в т. ч. за березень 2014 року 107505грн, за травень 2014 року 18667 грн за червень 2014 року-34880грн ,за липень 2014 року на 134340 грн, за серпень 2014 року на 92109 грн.,за листопад 2014 року- на 35156 грн, грудень 2014 року на 461521 грн, квітень 2015 78 987 грн, за червень 2015 21 605 грн, за липень 2015 на 9 305 грн, за листопад 2015 - на 22 500 грн, за грудень 2015 на 301 672 грн, в наслідок чого встановлено заниження суми податку на додану вартість, що підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету всього у сумі 1 092 936 грн, в т. ч. за березень 2014 року 107505грн, за травень 2014 року 18667 грн за червень 2014 року-34880грн ,за липень 2014 року 134340 грн, за серпень 2014 року на 92109 грн.,за листопад 2014 року- 35156 грн, за грудень 2014 року на 461521 грн, за червень 2015 21 605 грн, за липень 2015 9 305 грн, за листопад 2015 - 142 771 грн, за грудень 2015 - 35 077 грн, а також завищення залишоку відємного значення ПДВ на загальну суму 220 085 грн, в т.ч. за липень 2015 року на суму 13195 грн, за грудень 2015 року на суму 127 903 грн..

За результатами акту перевірки Центральною об'єднаною державною податковою інспекцією м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області було винесено податкові повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від 16.06.2016 року; № НОМЕР_2 від 16.06.2016 року; № НОМЕР_3 від 16.06.2016 року.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з протиправності оскаржуваних податкових повідомлень-рішень.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, підставою для донарахування позивачу грошових зобов'язань зі сплати податку на прибуток та податку на додану вартість є висновки контролюючого органу про неправомірне віднесення позивачем до витрат та податкового кредиту сум витрат та ПДВ за господарськими операціями з ТОВ «ТД «Мегатекс», ТОВ «Лігос ЛТД», ТОВ «СК «Лувр», ТОВ «Стаф-Торг», ПОГ «Всесвіт 2», ТОВ «Фактортрейд», ТОВ «Проденс», ТОВ «Хайк Груп», ПОГ «Будсервіс», ПОГ «Буденергоактив», ТОВ «ДАП ОСОБА_3 лімітед», ТОВ «Медикфарм», ТОВ «Агрохімпостач 2015», ТОВ «Компанія Інтеграл-Центр», ТОВ «Автомагіка», ТОВ «Євро Спецпроект», ТОВ «Кернс Груп», реальність яких документально не підтверджена.

Колегія суддів з такими висновками контролюючого органу не погоджується з наступних підстав.

Згідно з пунктом 138.2 статті 138 Податкового кодексу України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних відносин) витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

При цьому, підпунктом 139.1.9 пункту 139.1 статті 139 Податкового кодексу України визначено, що не включаються до складу витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Відповідно до пп. 134.1.1 п.134.1 ст.134 ПК України об'єктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень розділу ІІІ Кодексу.

Відповідно до пп. 14.1.181 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України (далі по тексту - Кодекс), податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

За приписами п.198.3. ст. 198 Податкового кодексу податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг (у разі здійснення контрольованих операцій - не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу) та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з:

-придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку;

- придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Згідно п.198.1. ст. 198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);

в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;

г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Відповідно до п.198.2. ст. 198 Податкового кодексу України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше:

-дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг;

- дата отримання платником податку товарів/послу.

Не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу, що передбачено п. 198.6. ст. 198 Податкового кодексу України.

Отже, податковий кредит складається із сум податку на додану вартість нарахованого (сплаченого) платником податку протягом звітного періоду у зв'язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку, а підставою для нарахування податкового кредиту є податкова накладна, видана платником податку.

Між тим, податкова накладна не є вичерпним первинним документом для нарахування податкового кредиту з ПДВ, оскільки визначальною умовою для формування податкового кредиту за певними господарськими операціями є реальне здійснення цих господарських операцій.

Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» визначено правові засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в Україні.

Згідно положень ч. 1 ст. 9 вказаного Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Отже, право на віднесення сум податку на додану вартість до податкового кредиту виникає у разі реального здійснення операцій, підтверджених первинними документами, складеними відповідно до вимог чинного законодавства.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що позивачем доведено реальність спірних господарських операцій за якими був сформований податковий кредит та витрати, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, між позивачем та ТОВ «Торгівельний дім «Мегатекс» ( орендодавець) було укладено договори: №01/25-1 від 25.03.2014 року, №01/24-2 від 24.01.2014 року, №01/24-1 від 24.01.2014 року відповідно до умов яких орендодавець передає, а орендар (позивач) приймає на себе тимчасове володіння та користування обладнання, а саме: підйомно-підвісні будівельні люльки в кількості 5 одиниць, які будуть використовуватись на обєкті будівництва за адресою Московський проспект № 195, м. Харків.

Також, між позивачем та ТОВ «Торгівельний дім «Мегатекс» ( орендодавець) було укладено договори: №01/16-2 від 16.01.2014 року. 01/16-1 від 16.01.2014 року відповідно до умов яких орендодавець передає, а орендар (позивач) приймає на себе тимчасове володіння та користування обладнання, а саме: підйомно-підвісні будівельні люльки в кількості 3 одиниці, які будуть використовуватись на обєкті будівництва за адресою Салтівське Шосе № 267, м. Харків.

Відповідно до п. 3.2 договорів передача обладнання відбувається на умовах доставки орендодавцем в місце вказане орендарем.

В підтвердження фактичного виконання сторонами умов вказаних договорів позивачем надано: акти прийому передачі обладнання, платіжні доручення, акти виконаних робіт, податкові накладні.

Також, між позивачем (орендар) та ТОВ «ЛІГОС ЛТД» укладено договори: №12/1 від 27.12.2013 року, №02/3 від 14.02.2014 року, №02/2 від 14.02.2014 року,№02/1 від 14.02.2014 року, №01/3 від 27.01.2014 року, №02/3 від 14.02.2014 року, №01/2 від 27.01.2014 року, №01/1 від 27.03.2014 року, №01/1 від 27.01.2014 року, відповідно до умов вказаних договорів орендодавець ( ТОВ «ЛІГОС ЛТД») передає, а орендар (позивач) приймає в тимчасове володіння та користування наступне обладнання: риштування стійкові приставні марки ЛСП-2000 в кількості 1055 м.2,1695,15м2, яке буде використовуватися на обєктах будівництва за адресою: м. Харків, Московський проспект,195, м. Харків, Салтівське Шосе,267, м. Харків, Салтівське Шосе, 266, м. Харків, Салтівське Шосе, 260.

Відповідно до п. 3 договорів майно, що орендується повинно бути передано орендодавцем та прийнято орендарем за актом передачі.

В підтвердження фактичного виконання сторонами умов вказаних договорів позивачем надано: платіжні доручення, акти виконаних робіт, податкові накладні, акти прийому передачі обладнання.

Також між позивачем та ТОВ «СК «ЛУВР» укладено договори: №8 від 11.03.2014 року,№7 від 03.01.2014 року, відповідно до умов яких орендодавець (ТОВ «СК «ЛУВР») передає, а орендар (позивач) приймає в тимчасове володіння та користування елементи риштування, будівельну люльку, бетонозмішувач БГ-100-2 шт, апарат високого тиску HD10/25S.

Відповідно до п. 5 договорів обєкт, що орендується передається орендодавцем та приймається орендарем протягом 1 дня з моменту підписання договору.

В підтвердження фактичного виконання сторонами умов вказаних договорів позивачем надано: податкові накладні, платіжні доручення, акти надання послуг, видаткові накладні, специфікації, акти надання майна в оренду.

Також, між позивачем та ТОВ «ПРОДЕНС» укладено договори №27/1 від 27.06.2014 року, №24/1 від 24.07.2014 року,№06/1-1 від 05.06.2014 року, №06/1-2 від 06.06.2014 року відповідно до умов яких орендодавець (ТОВ «ПРОДЕНС») передає, а орендар (позивач) приймає на себе тимчасове володіння та користування обладнанням, а саме: підйомно-підвісні будівельні люльки в кількості 3 одиниць.

Відповідно до п. 3.2 договорів передача обладнання відбувається на умовах доставки орендодавцем в місце вказане орендарем.

В підтвердження фактичного виконання сторонами умов вказаних договорів позивачем надано: платіжні доручення, акти виконаних робіт, податкові накладні, акт прийому-передачі обладнання.

Також, між позивачем та ТОВ «Тех Сфера» було укладено договори №07/02-1 від 05.06.2014 року, №07/28-1 від 11.07.2014 року, №07/02-2 від 02.07.2014 року, №07/28-2 від 28.07.2014 року, відповідно до умов вказаних договорів орендодавець (ТОВ «Тех Сфера») передає, а орендар (позивач) приймає в тимчасове володіння та користування обладнання: риштування стійкові приставні марки ЛСП-2000 в кількості 1612,90 м.2, 1654,35м2.

Відповідно до п. 3 договорів майно, що орендується повинно бути передано орендодавцем та прийнято орендарем за актом передачі.

В підтвердження фактичного виконання сторонами умов вказаних договорів позивачем надано: акти виконаних робіт, податкові накладні, акт прийому-передачі обладнання.

Також, між позивачем та ПОГ «Будсервіс» укладено договори №110-14 від 10.10.2014 року, №120-14 від 12.11.2014 року, відповідно до умов вказаних договорів орендодавець (ПОГ «Будсервіс») передає, а орендар (позивач) приймає в тимчасове володіння та користування обладнання: риштування стійкові приставні марки ЛСП-2000 в кількості 1612,90 м.2.

Також, між позивачем та ПОГ «Буд сервіс» було укладено договір №А10-14 від 10.10.2014 року, відповідно до умов яких орендодавець (ПОГ «Будсервіс») передає, а орендар (позивач) приймає на себе тимчасове володіння та користування обладнанням підйомно-підвісні електричні люльки в кількості 3 одиниць.

Відповідно до п. 3 договорів майно, що орендується повинно бути передано орендодавцем та прийнято орендарем за актом передачі.

В підтвердження фактичного виконання сторонами умов вказаних договорів позивачем надано: акти прийому-передачі обладнання.

Доводи контролюючого органу про не підтвердження позивачем реальності спірних господарських операцій з оренди обладнання, оскільки позивачем не надано доказів транспортування такого обладнання колегія суддів відхиляє, оскільки за умовами вказаних договорів постачання орендованого товару відбувалося за рахунок орендодавця, а отже позивач не ніс витрати по транспортуванню такого обладнання та не мав обовязку зі складання ТТН.

Колегія суддів також відхиляє доводи контролюючого органу про не підтвердження позивачем факту використання орендованого обладнання у власній господарській діяльності, оскільки в підтвердження факту використання орендованого обладнання у власній господарській діяльності позивачем надано договори підряду, укладені з ТОВ «Добробуд», Харківським НУ імені Каразіна, Національною академією Національної гвардії України, Мартинівською сільською радою Красноградського району Харківської області, ОК Виробничо-експлуатаційним підприємством «Держпром», ТзДВ «Спецбуд-3», ПАТ «Трест Житлобуд-1», ЖБК «Омега», ДП «Гіпрококс» , акти приймання робіт за вказаними договорами.

Також, між позивачем та ТОВ «СТАФ-ТОРГ» укладено договір №15-1 від 15.05.2014 року відповідно до умов якого постачальник ( ТОВ «СТАФ-ТОРГ») зобовязується поставити товар у асортименті та в кількості, що вказуються в рахунках фактурах та видаткових накладних, які є невідємною частиною договору.

Пунктом 4.1 договору передбачено, що поставка товару здійснюється на умовах само вивозу товару зі складу продавця транспортом покупця.

В підтвердження фактичного виконання сторонами умов вказаного договору позивачем надано: платіжні доручення, податкові накладні, видаткові накладні, товарно-транспортну накладну.

Також, між позивачем та ПОГ «ВСЕСВІТ-2» укладено договір підряду №ДГ-3-С від 05.05.2014 року, відповідно до умов якого підрядник (ПОГ «ВСЕСВІТ-2») зобовязується на свій ризик своєчасно і якісно виконати будівельно-монтажні роботи, а саме: влаштування покрівлі цеху «ГЛС» по вул. Шевченко, б.22, м. Харків.

В підтвердження фактичного виконання сторонами умов вказаного договору позивачем надано: платіжні доручення, акт приймання виконаних робіт, податкові накладні.

Також, між позивачем та ТОВ «ФАКТОРТРЕЙД» укладено договори № 05/07-1 від 07.05.2014 року, №05/141 від 14.05.2014 року відповідно до умов яких постачальник ( ТОВ «ФАКТОРТРЕЙД») зобовязується здійснити поставку товару в асортименті та кількості, що вказані в рахунках-фактурах та видаткових накладних.

Пунктом 4.1 договору передбачено, що поставка товару здійснюється зі складу постачальника до місця вказаного покупцем.

В підтвердження фактичного виконання сторонами умов вказаних договорів позивачем надано: видаткові накладні, податкові накладні, платіжні доручення.

Доводи контролюючого органу про не підтвердження позивачем реальності спірних господарських операцій за вказаними договорами укладеними з ТОВ «ФАКТОРТРЕЙД», оскільки позивачем не надано доказів транспортування товару колегія суддів відхиляє, оскільки за умовами вказаних договорів постачання товару відбувалося за рахунок постачальника, а отже позивач не ніс витрати по транспортуванню такого товару та не мав обовязку зі складання ТТН.

Також, між позивачем та ТОВ «ХАЙК-ГРУП» було укладено договір № 07/27-1 від 27.07.2014 року, відповідно до умов якого постачальник (ТОВ «ХАЙК-ГРУП») зобовязується здійснити поставку товару в асортименті та кількості, що вказані в рахунках-фактурах та видаткових накладних, що є невідємною частиною договору.

Пунктом 4 договору передбачено, що поставка товару здійснюється зі складу постачальника до місця вказаного покупцем.

В підтвердження фактичного виконання сторонами умов вказаного договору позивачем надано: видаткові накладні, податкові накладні.

Доводи контролюючого органу про не підтвердження позивачем реальності спірних господарських операцій за вказаними договорами укладеними з ТОВ «ХАЙК-ГРУП», оскільки позивачем не надано доказів транспортування товару колегія суддів відхиляє, оскільки за умовами вказаних договорів постачання товару відбувалося за рахунок постачальника, а отже позивач не ніс витрати по транспортуванню такого товару та не мав обовязку зі складання ТТН.

Також, між позивачем та ПОГ «Будсервіс» було укладено договір №26/1-Б від 26.08.2014 року, відповідно до умов якого продавець (ПОГ «Будсервіс») передає, а покупець приймає матеріали в асортименті та кількості, що вказані в рахунках-фактурах та видаткових накладних, що є невідємною частиною договору.

В підтвердження фактичного виконання сторонами умов вказаного договору позивачем надано: видаткові накладні, податкові накладні, платіжні доручення.

Як вбачається з акту перевірки, відповідачем не заперечується факт наявності у позивача ТТН за господарськими операціями з ПОГ «Будсервіс».

Також, доводи контролюючого органу, зазначені в акті перевірки, про не підтвердження позивачем реальності господарських операцій з постачання товару по договору, укладеному з ПОГ «Будсервіс», оскільки, товарно-транспортні накладні містять певні недоліки колегія суддів вважає необгрунтованими, оскільки наявність певних недоліків в ТТН не свідчить про відсутність постачання товару за такими товарно-транспортними накладними.

Також, між позивачем та ПОГ «Буденергоактив» укладено договір № 25/1 від 25.08.2014 року відповідно до умов якого постачальник (ПОГ «Буденергоактив») передає, а покупець (позивач) приймає матеріали в асортименті та кількості, що вказані в рахунках-фактурах та видаткових накладних.

В підтвердження фактичного виконання сторонами умов вказаного договору позивачем надано: видаткові накладні, податкові накладні, платіжні доручення.

Також, між позивачем та ТОВ «Агрохім постач» укладено договір поставки № 1814 від 20.07.2015 року відповідно до умов якого продавець (ТОВ «Агрохім постач») передає, а покупець приймає матеріали в асортименті та кількості, що вказані в рахунках-фактурах та видаткових накладних, що є невідємною частиною договору.

Відповідно до п. 4.1 договору поставка товару здійснюється на умовах само вивозу товару зі складу продавця транспортом покупця.

В підтвердження фактичного виконання сторонами умов вказаного договору позивачем надано: податкову накладну, ТТН, видаткову накладну.

Також, між позивачем та ТОВ «Медикфарм» укладено договір поставки № 0235 від 03.07.2015 року відповідно до умов якого продавець (ТОВ «Медикфарм») передає, а покупець приймає матеріали в асортименті та кількості, що вказані в рахунках-фактурах та видаткових накладних, що є невідємною частиною договору.

В підтвердження фактичного виконання сторонами умов вказаного договору позивачем надано: податкову накладну, ТТН, видаткову накладну, платіжне доручення.

Також, між позивачем та ТОВ «Компанія Інтеграл-Центр» було укладено договір поставки №1210 від 12.10.2015 року відповідно до умов якого продавець (ТОВ «Компанія Інтеграл-Центр») зобовязується передати у власність покупцю, а покупець зобовязується оплатити товар згідно специфікації № 1.

Пунктом 3.2 договору передбачено, що передача товару здійснюється на умовах доставки продавцем в місце зазначене покупцем.

В підтвердження фактичного виконання сторонами умов вказаного договору позивачем надано: специфікацію, видаткові накладні, податкові накладні, платіжне доручення.

Також, між позивачем та ТОВ «Автомагіка» укладено договір поставки №02/11-15 від 02.11.2015 року відповідно до умов якого продавець (ТОВ «Автомагіка») зобовязується передати у власність покупцю, а покупець зобовязується оплатити товар згідно специфікації № 1.

Пунктом 3.2 договору передбачено, що передача товару здійснюється на умовах доставки продавцем в місце зазначене покупцем.

В підтвердження фактичного виконання сторонами умов вказаного договору позивачем надано: специфікацію, видаткові накладні, податкові накладні, платіжне доручення.

Також, між позивачем та ТОВ «Кернс Груп» укладено договір поставки №16/11 від16.11.2015 року відповідно до умов якого продавець (ТОВ «Кернс Груп»)зобовязується передати у власність покупцю, а покупець зобовязується оплатити товар згідно специфікації № 1.

Пунктом 3.2 договору передбачено, що передача товару здійснюється на умовах доставки продавцем в місце зазначене покупцем.

В підтвердження фактичного виконання сторонами умов вказаного договору позивачем надано: специфікацію, видаткові накладні, податкові накладні, платіжне доручення.

Доводи контролюючого органу про не підтвердження позивачем реальності спірних господарських операцій за вказаними договорами укладеними з ТОВ «Компанія Інтеграл-Центр», ТОВ «Автомагіка», ТОВ «Кернс Груп» оскільки позивачем не надано доказів транспортування товару колегія суддів відхиляє, оскільки за умовами вказаних договорів постачання товару відбувалося за рахунок постачальника, а отже позивач не ніс витрати по транспортуванню такого товару та не мав обовязку зі складання ТТН.

Також, між позивачем та ТОВ «ОСОБА_3 Лімітед» було укладено договір оренди паркувального місця на підземному закритому паркінгу №3 ПП від 01.03.2014 року відповідно до умов якого орендодавець (ТОВ «ОСОБА_3 Лімітед») надає орендатору (позивач) у тимчасове платне користування паркувальне місце №3, розташоване на підземному закритому паркінгу Торгівельного-офісного центру «Капіталіст» за адресою м. Харків, пр.. Леніна, 27-Б.

Метою оренди є розміщення легкового транспортного засобу.

В підтвердження фактичного виконання сторонами умов вказаного договору позивачем надано акт приймання-передачі паркувального місця, акт надання послуг, податкову накладну, договір оренди нежитлового приміщення за адресою: м. Харків, пр. Леніна, 27-Б.

Також, між позивачем та ТОВ «ОСОБА_3 Лімітед» укладено договір про надання послуг з утримання будівлі та прилеглої території та про відшкодування вартості комунальних послуг №Е02/14/1 від 01.01.2014 року, відповідно до умов якого виконавець (ТОВ «ОСОБА_3 Лімітед») в порядку та на умовах даного договору надає послуги з утримання будівлі та прилеглої території відносно нежитлових приміщень 6-го поверху №№4 та 4а, загальною площею 255,2 кв.м., які належать споживачу (позивач) на праві оренди.

В підтвердження фактичного виконання сторонами умов вказаного договору позивачем надано акт виконаних робіт, податкову накладну.

Також, між позивачем та ТОВ «Євро спецпроект» укладено договори поставки № №30/11 від 30.11.2015 року. №1215-01 від 01.12.2015 року, №01/12-2015 від 01.12.2015 року, №112-15 від 01.12.2015 року, відповідно до умов яких продавець (ТОВ «Євро спецпроект») зобовязується передати у власність покупцю (позивач) товар, а покупець зобовязується оплатити товар згідно специфікації № 1.

Відповідно до п. 3.2 договору передача товару відбувається продавцем в місце визначене покупцем.

В підтвердження фактичного виконання сторонами умов вказаних договорів позивачем надано: податкові накладні, видаткові накладні, платіжні доручення.

Товар отриманий позивачем у ТОВ «Євро спецпроект» позивачем частково був реалізований ОК ВЕП «Держпром» в підтвердження чого надано договір № 142 від 16.12.2015 року, накладну, довіреність на отримання товару, ТТН, а частково ТОВ «Будівельна компанія «Фасад-Сервіс» в підтвердження чого наданого договір поставки №01/25-1 від 25.09.2015 року, накладну, поворотну накладну.

Доводи контролюючого органу про не підтвердження позивачем реальності спірних господарських операцій за договором укладеним з ТОВ «Євро спецпроект» оскільки позивачем не надано доказів транспортування товару колегія суддів відхиляє, оскільки за умовами вказаного договору постачання товару відбувалося за рахунок постачальника, а отже позивач не ніс витрати по транспортуванню такого товару та не мав обовязку зі складання ТТН.

В підтвердження факту використання спірного товару у власній господарській діяльності позивачем надано письмові пояснення з яких вбачається, що отриманий товар за спірними господарськими операціями позивачем був реалізований ОК ВЕП «Держпром», Спецбуд-3, ХНУ ім.. Каразіна, НАНГУ.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку про підтвердження позивачем документально реальність спірних господарських операцій та правомірність формування витрат та податкового кредиту за такими операціями.

Колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги щодо не підтвердження позивачем реальності договорів укладених з ТОВ «ФАКТОРТРЕЙД», ТОВ «ХАЙК-ГРУП»,ТОВ «Компанія Інтеграл-Центр, ТОВ «Автомагіка», ТОВ «Кернс Груп», ТОВ «Євро спецпроект» товарно-транспортними накладними з огляду на наступне.

Згідно з п. 44.1 ст. 44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Згідно пп.1.2.п.1 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.95 №88 і зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 05.06.95 за №168/704 (надалі-Положення) встановлено, що записи в облікових регістрах провадяться на підставі первинних документів. Підпунктом 2.1 пункту 2 Положення первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, що фіксують та підтверджують господарські операції.

Отже, дані податкового обліку платника податків мають бути підтверджені первинними документами бухгалтерського обліку.

Між тим, товарно-транспортні накладні не є тим первинним документом, що фіксує та підтверджує господарські операції. Вказаний документ є лише додатковим доказом підтвердження обставин з перевезення товару.

За умовами вказаних договорів постачання товару відбувалося за рахунок постачальника, а отже позивач не мав обовязку зі складання ТТН. При цьому, відповідачем не надано до суду доказів фактичної відсутності операцій по придбанню позивачем товару.

Також, колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги з приводу не підтвердження позивачем факту використання позивачем орендованого обладнання у власній господарській діяльності, оскільки використання такого обладнання у власній господарській діяльності позивача підтверджено документально, а саме договорами підряду, за якими позивач є підрядником, актами складеними на виконання таких договорів.

Посилання відповідача в апеляційній скарзі на не підтвердження позивачем реальності спірних господарських операцій щодо оренди обладнання, оскільки позивачем не надано доказів ознайомлення його з правилами технічної експлуатації майна, колегія суддів вважає необгрунтованими, оскільки правила технічної експлуатації майна не є первинними документами бухгалтерського обліку якими мають бути підтверджені господарські операції.

Колегія суддів також зазначає, що порушення, на думку відповідача, порядку здійснення господарської діяльності контрагентом позивача не впливає на результати діяльності позивача і не може бути підставою для притягнення позивача до відповідальності.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що право позивача на формування податкового кредиту та витрат за перевірений період підтверджене належними доказами, а тому висновок відповідача про неправомірне заниження позивачем податку на прибуток та податку на додану вартість за спірними господарськими операціями є необґрунтованим.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про задоволення позовних вимог.

За таких обставин, колегія суддів переглянувши, у межах апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, ретельно дослідив наявні докази, дав їм належну оцінку та прийняв законне та обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 198, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Центральної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області залишити без задоволення.

Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 04.11.2016р. по справі № 820/4125/16 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)ОСОБА_4
Судді(підпис) (підпис) ОСОБА_5 ОСОБА_6
Повний текст ухвали виготовлений 06.03.2017 р.