Справа № 813/4433/16
Суддя: Клименко Оксана Миколаївна
Дата ухвалення: 2017-03-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 березня 2017 року м. Львів № 813/4433/16

15 год. 52 хв.

Львівський окружний адміністративний суд у складі судді Клименко О.М. за участю секретаря судового засідання Дорош Х.Р. та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі:

позивача: представник ОСОБА_1;

відповідача: представник не прибув;

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Національної поліції у Львівській області про визнання протиправними та скасування наказу, зобовязання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до Львівського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Національної поліції у Львівській області, у якому просить визнати протиправним та скасувати наказ № 1987 від 25.08.2016 року в частині притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності та зобовязати відповідача провести у встановленому порядку розслідування нещасного випадку по факту отримання позивачем 25.07.2016 року легких тілесних ушкоджень зі складанням актів форми Н-5 та Н-1.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 25.07.2016 року під час здійснення чергування у с. Семенівка Пустомитівського району Львівської області позивачу було заподіяно легкі тілесні ушкодження особою, затриманою за порушення правил дорожнього руху. Про вказану подію позивачем було повідомлено керівництво, пройдено обстеження на стан алкогольного сп'яніння та зафіксовано тілесні ушкодження. За наслідками згаданої події відповідачем було проведено службове розслідування та за грубі порушення вимог ст. ст. 42, 44 Закону України «Про національну поліцію», які проявились у незастосуванні до правопорушника заходів примусу, незабезпеченні особистої безпеки, незастосуванні фізичної сили, у тому числі спеціальних заходів боротьби, що зумовило отримання тілесних ушкоджень, до позивача застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді зауваження.

Позивач наказ про притягнення до дисциплінарної відповідальності вважає незаконним, оскільки з ним трапився нещасний випадок при виконанні службових обовязків, в період проходження служби під час припинення правопорушення та внаслідок безпосереднього впливу правопорушника на позивача. Вказані обставини мали усі ознаки нещасного випадку, який повинен був розслідуватись відповідно до Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах і підрозділах системи МВС України, затвердженого наказом МВС України № 1346 від 27.12.2002 року, зі складанням актів форми Н-5 та Н-1.

Позовні вимоги представник позивача в судовому засіданні підтримав, посилаючись на обставини, викладені в адміністративному позові. Просив позов задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не прибув, про дату, час та місце судового розгляду був належним чином повідомлений.

Присутній у попередніх судових засіданнях представник відповідача проти позову заперечив, зазначив про законність спірного наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності, оскільки в ході проведеного службового розслідування було встановлено, що позивач порушив правила особистої безпеки, внаслідок чого отримав тілесні ушкодження.

Суд заслухав пояснення представника позивача, дослідив долучені до матеріалів справи письмові докази, оцінив їх в сукупності і встановив наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 прийнятий на службу в органи внутрішніх справ 31.10.2011 року. З 01.02.2016 року призначений на посаду інспектора сектору реагування патрульної поліції № 1 Пустомитівського відділення поліції Франківського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області.

Відповідно до наказу Головного управління Національної поліції у Львівській області № 1710 від 25.07.2016 року старшим інспектором УКЗ ГУНП у Львівській області майором поліції ОСОБА_3 проведено службове розслідування за фактом травмування працівників сектору реагування патрульної поліції № 1 Пустомитівського відділення поліції Франківського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 та старшого сержанта поліції ОСОБА_4, за наслідками якого складено висновок службового розслідування від 15.08.2016 року.

Наказом Головного управління Національної поліції у Львівській області № 1987 від 25.08.2016 року «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності інспекторів СРПП № 1 Пустомитівського відділення поліції Франківського ВП ГУНП» за грубі порушення вимог ст. 42 та ст. 44 Закону України «Про національну поліцію», що проявились у не застосуванні заходів примусу, незабезпеченні особистої безпеки, інспектору сектору реагування патрульної поліції № 1 Пустомитівського відділення поліції Франківського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_2 оголошено зауваження.

Надаючи правову оцінку правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, добросовісно.

Правовідносини сторін регулюються Законом України «Про Національну поліцію», Дисциплінарним статутом органів внутрішніх справ України, Порядком розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах і підрозділах системи МВС України, затвердженим наказом МВС України № 1346 від 27.12.2002 року.

Частиною 1 статті 29 Закону України «Про Національну поліцію» визначено поняття поліцейського заходу дії або комплексу дій превентивного або примусового характеру, що обмежує певні права і свободи людини та застосовується поліцейськими відповідно до закону для забезпечення виконання покладених на поліцію повноважень

Відповідно до ч. 1 ст. 42 цього ж Закону поліція під час виконання повноважень, визначених цим Законом, уповноважена застосовувати такі заходи примусу:

1) фізичний вплив (сила);

2) застосування спеціальних засобів;

3) застосування вогнепальної зброї.

Згідно з ч. 1 ст. 44 цього ж Закону поліцейський може застосовувати фізичну силу, у тому числі спеціальні прийоми боротьби (рукопашного бою), для забезпечення особистої безпеки або/та безпеки інших осіб, припинення правопорушення, затримання особи, яка вчинила правопорушення, якщо застосування інших поліцейських заходів не забезпечує виконання поліцейським повноважень, покладених на нього законом.

Статтею 19 цього ж Закону визначено види відповідальності поліцейських. У разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону. Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Водночас, до набрання чинності Законом України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції» поширено на поліцейських дію Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України «Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України» (пункт 9 Прикінцевих та перехідних положень ЗаконуУкраїни «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв'язку з прийняттям Закону України «Про Національну поліцію»).

Відповідно до ст. 1 Дисциплінарного статуту службова дисципліна - це дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів та Присяги працівника органів внутрішніх справ України.

Статтею 2 Дисциплінарного статуту визначено поняття дисциплінарного проступку - невиконання чи неналежне виконання особою рядового або начальницького складу службової дисципліни.

Статтею 5 Дисциплінарного статуту передбачено, що за вчинення дисциплінарних проступків особи рядового i начальницького складу несуть дисциплінарну відповідальність.

Відповідно до статті 12 Дисциплінарного статуту, на ocіб рядового i начальницького складу органів внутрішніх справ за порушення службової дисципліни можуть накладатися такі види дисциплінарних стягнень: усне зауваження; зауваження; догана; сувора догана; попередження про неповну посадову відповідність; звільнення з посади; пониження в спеціальному званні на один ступінь; звільнення з органів внутрішніх справ, згідно з цим Статутом.

З метою надання необхідної методичної допомоги керівникам органів та підрозділів системи МВС України, врегулювання питань щодо порядку розслідування нещасних випадків, поранень, професійних захворювань, які трапляються із особами рядового та начальницького складу, курсантами та слухачами, військовослужбовцями та іншими категоріями працюючих в системі МВС України, затверджено Порядок розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах і підрозділах системи МВС України (далі - Порядок).

Відповідно до п. 1.2. Порядку дія цього Порядку поширюється на з'єднання та військові частини Національної гвардії України, органи і підрозділи внутрішніх справ, навчальні заклади системи МВС України (далі - підрозділи).

Згідно з п. 2.1. Порядку розслідуванню підлягають раптові погіршення стану здоров'я, поранення, травми, у тому числі отримані внаслідок тілесних ушкоджень, заподіяних іншою особою.

Відповідно до п. 3.5. Порядку керівник підрозділу, одержавши повідомлення про нещасний випадок (у тому числі поранення), крім випадків зі смертельним наслідком та групових випадків травматизму, наказом або розпорядженням організовує його розслідування комісією не менше ніж три особи, до складу якої включаються: керівник (спеціаліст) служби охорони праці підрозділу (голова комісії), керівник (безпосередній або прямий начальник) структурного підрозділу, де працює потерпілий, інші посадові особи, а в разі гострих професійних захворювань (отруєнь) - також спеціаліст СЕС.

До складу комісії не може входити керівник, що безпосередньо керував проведенням робіт, при виконанні яких стався нещасний випадок (у тому числі поранення).

Пунктом 3.8. Порядку встановлено, що комісія з розслідування нещасного випадку (у тому числі поранення) зобов'язана протягом трьох діб після утворення комісії:

- обстежити місце події, опитати свідків і осіб, причетних до неї, і одержати пояснення потерпілого, якщо це можливо;

- визначити відповідність умов служби (праці, навчання) вимогам нормативно-правових актів про охорону праці;

- з'ясувати обставини і причини, що призвели до нещасного випадку (у тому числі поранення), визначити осіб, які припустилися порушення нормативно-правових актів, а також розробити заходи щодо запобігання подібним випадкам;

- визначити, чи трапився нещасний випадок (у тому числі поранення) у період проходження служби при виконанні службових обов'язків (не пов'язаний з виконанням службових обов'язків);

- скласти акт розслідування нещасного випадку (у тому числі поранення) за формою Н-5* (додаток 4) у трьох примірниках, а також акт за формою Н-1* (НТ*) у п'яти примірниках і передати їх на затвердження керівнику підрозділу, який призначив комісію.

Відповідно до п. 3.11. Порядку комісія з розслідування визнає, що «нещасний випадок трапився в період проходження служби і не пов'язаний з виконанням службових обов'язків», якщо нещасний випадок (у тому числі поранення) стався:

- за обставин, які не підпадають під дію пунктів 3.9, 3.10 цього розділу і не пов'язані з виконанням службових обов'язків;

- унаслідок дій, учинених у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп'яніння, а також унаслідок дії алкоголю, наркотичних або інших отруйних речовин (асфіксія, інсульт, зупинка серця тощо) за наявності медичного висновку, якщо це не викликано застосуванням цих речовин із службовою метою або порушення вимог безпеки щодо їх зберігання і транспортування або якщо потерпілий, який перебував у стані алкогольного чи наркотичного сп'яніння, був відсторонений від служби (роботи) згідно з установленим порядком;

- під час скоєння злочинів або інших правопорушень, якщо ці дії підтверджені рішенням суду;

- у разі природної смерті або самогубства, за винятком випадків, зазначених у пункті 3.10 цього розділу, що підтверджено висновками судово-медичної експертизи та органів досудового розслідування;

- унаслідок порушення потерпілим службової (трудової) дисципліни.

Судом встановлено та не заперечується сторонами, що 25.07.2016 року близько 00:30 год. під час здійснення чергування позивачем та поліцейським сектору реагування патрульної поліції № 1 Пустомитівського відділення поліції Франківського ВП ГУНП у Львівській області старшим сержантом поліції ОСОБА_4 у с. Семенівка Пустомитівського району Львівської області було помічено автомобіль ВАЗ-2109, який рухався без номерних знаків і при наближенні патрульного автомобіля почав швидко віддалятись. Вказаний автомобіль під керуванням ОСОБА_5 було затримано, оглянуто документи, що встановлюють особу водія і підтверджують належність транспортного засобу. Також водію було запропоновано надати пояснення з приводу відсутності номерних знаків на транспортному засобі та пройти обстеження на стан алкогольного спяніння, оскільки були наявними виразні ознаки останнього. Проте, ОСОБА_5 у грубій формі відмовився від проходження обстеження з використання алкотестера «Драгер», шарпав працівників поліції за одяг, чинив фізичний опір, врешті заподіяв їм тілесні ушкодження. У подальшому, позивачем та сержантом поліції ОСОБА_4 із застосуванням заходів фізичного примусу та спеціальних засобів (кайданки) ОСОБА_5 було доставлено до спеціалізованого закладу для проходження медичного огляду на стан алкогольного сп'яніння, який згодом підтвердився. Надалі протягом чергування позивачем та сержантом поліції ОСОБА_4 було повідомлено чергового та начальника сектору реагування патрульної поліції № 1 Пустомитівського відділення поліції про описаний вище інцидент та отримання тілесних ушкоджень від правопорушника ОСОБА_5, пройдено обстеження на стан алкогольного сп'яніння та зафіксовано тілесні ушкодження у 8-й лікарні м. Львова; складено стосовно гр. ОСОБА_5 протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 КУпАП та винесено постанову за ч. 6 ст. 121 КУпАП. Після передачі зміни позивач та сержант поліції ОСОБА_4 звернулись за консультацією до лікаря-травматолога з приводу отриманих тілесних ушкоджень, у результаті якої було призначено амбулаторне лікування тривалістю 12 днів.

З аналізу норм статей 42 та 44 Закону України «Про національну поліцію» слідує, що у випадку наявності передбачених законом підстав, під час виконання визначених законом повноважень, поліцейський може застосувати поліцейські заходи примусу, у тому числі фізичну силу та спеціальні прийоми боротьби. Відтак, Законом встановлено право, а не обовязок поліцейського застосовувати поліцейські заходи примусу за відповідних обставин. Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що не застосування поліцейських заходів примусу не може вважатись порушенням статей 42 та 44 Закону України «Про національну поліцію», що в свою чергу спростовує твердження відповідача про вчинення позивачем дисциплінарного проступку в розумінні статті 2 Дисциплінарного статуту.

Проаналізувавши досліджені в ході судового розгляду докази та норми Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, суд дійшов висновку, що притягнення поліцейського до дисциплінарної відповідальності у вигляді оголошення зауваження може бути наслідком вчинення поліцейським дисциплінарного проступку - невиконання чи неналежного виконання службової дисципліни. Відповідач не надав доказів, які б вказували на вчинення позивачем дисциплінарного проступку. Відтак, застосоване до позивача дисциплінарне стягнення у вигляді оголошення зауваження не відповідає вимогам Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, а наказ Головного управління Національної поліції у Львівській області № 1987 від 25.08.2016 року в частині притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності прийнято з порушенням критеріїв, встановлених ч. 3 ст. 2 КАС України.

Враховуючи наведене, наказ Головного управління Національної поліції у Львівській області № 1987 від 25.08.2016 року в частині притягнення ОСОБА_2 до дисциплінарної відповідальності у вигляді зауваження є протиправним та підлягає скасуванню, а адміністративний позов у цій частині слід задовольнити.

Крім того, судом встановлено та не заперечується сторонами, що позивачем у період проходження служби отримано тілесні ушкодження, заподіяні іншою особою. Відтак, за фактом отримання таких тілесних ушкоджень повинно бути проведено розслідування у відповідності до вимог Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах і підрозділах системи МВС України.

Як слідує зі змісту висновку службового розслідування від 15.08.2016 року, позивач одразу після отримання тілесних ушкоджень повідомив свого безпосереднього керівника про факт їх отримання. Також з висновку вбачається, що службове розслідування проведено посадовою особою відповідача одноособово, без створення комісії відповідно до п. 3.5. Положення, без вчинення обовязкових дій, передбачених п. 3.8. Положення.

Тому, висновки службового розслідування стосовно того, що нещасний випадок, який стався з позивачем, слід кваліфікувати як такий, що трапився в період проходження служби і не пов'язаний з виконанням службових обовязків, є необґрунтованими та передчасними.

З урахуванням встановлених обставин, суд дійшов висновку, що відповідачем не виконано обовязок належного розслідування випадку за фактом отримання позивачем 25 липня 2016 року тілесних ушкоджень. Відтак, з метою належного захисту прав позивача, суд вважає за необхідне зобовязати Головне управління Національної поліції у Львівській області повторно провести розслідування за фактом отримання 25 липня 2016 року тілесних ушкоджень працівником сектору реагування патрульної поліції № 1 Пустомитівського відділення поліції Франківського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_2, а адміністративний позов у цій частині слід задовольнити.

Стосовно позовної вимоги про зобовязання відповідача скласти за наслідками розслідування нещасного випадку акти Н-5 та Н-1 суд зазначає, що відповідно до п. 3.8. Положення комісія з розслідування нещасного випадку (у тому числі поранення) зобов'язана, крім іншого, скласти акт розслідування нещасного випадку (у тому числі поранення) за формою Н-5* (додаток 4) у трьох примірниках, а також акт за формою Н-1* (НТ*) у п'яти примірниках і передати їх на затвердження керівнику підрозділу, який призначив комісію.

Отже, суд не наділений повноваженнями зобовязати відповідача вчинити дії, необхідні для складання актів Н-5 та Н-1, оскільки акт розслідування нещасного випадку за формою Н-5*, а також акт за формою Н-1* (НТ*) складаються за наслідками проведення службового розслідування у відповідності до вимог Порядку, що є виключною компетенцією комісії з розслідування нещасного випадку, тому у задоволенні адміністративного позову у цій частині слід відмовити.

За таких обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, аналізу положень законодавства та матеріалів справи, враховуючи пояснення сторін, суд приходить до висновку про часткове задоволення адміністративного позову в частині визнання протиправним та скасування наказу Головного управління Національної поліції у Львівській області № 1987 від 25.08.2016 року в частині притягнення ОСОБА_2 до дисциплінарної відповідальності у вигляді зауваження, а також зобовязання Головне управління Національної поліції у Львівській області повторно провести розслідування за фактом отримання 25 липня 2016 року тілесних ушкоджень працівником сектору реагування патрульної поліції № 1 Пустомитівського відділення поліції Франківського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_2. У решті позовних вимог слід відмовити.

Правила ст. 94 КАС України не застосовуються, оскільки судовий збір не сплачувався.

Керуючись ст. ст. 17-19, 94, 160-163, 167 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції у Львівській області № 1987 від 25.08.2016 року в частині притягнення ОСОБА_2 до дисциплінарної відповідальності у вигляді зауваження.

Зобовязати Головне управління Національної поліції у Львівській області повторно провести розслідування за фактом отримання 25 липня 2016 року тілесних ушкоджень працівником сектору реагування патрульної поліції № 1 Пустомитівського відділення поліції Франківського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_2.

В решті позовних вимог відмовити.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Повний текст постанови складено та підписано 07.03.2017 року.

Суддя Клименко О.М.