Справа № 820/6463/16
Суддя: Нуруллаєв І.С.
Дата ухвалення: 2017-02-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Харків

28 лютого 2017 р. Справа № 820/6463/16

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді - Нуруллаєва І.С.

за участю секретаря судового засідання Король Д.О.,

за участю позивача - ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові адміністративну справи за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 Держгеокадастру у м. Харкові Харківської області про скасування витягу та зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до ОСОБА_4 Держгеокадастру у м. Харкові Харківської області, в якому просить суд:

- скасувати витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки за № 97-20.08-3-1755/32-16 від 22.11.2016 року, виданий ОСОБА_4 Держгеокадастру у місті Харкові Харківської області;

- зобов'язати ОСОБА_4 Держгеокадастру у місті Харкові Харківської області видати ОСОБА_1 новий витяг із технічної документації з нормативної грошової оцінки земельної ділянки загальною площею 0,2442 га яка розташована за адресою: м. Харків, вул. Нехаєнка,16а та знаходиться у користуванні ОСОБА_1 із застосуванням коефіцієнту функціонального використання - 1.2 (землі промисловості).

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 28.02.2017 року позовну заяву в частині позовних вимог щодо зобов'язання ОСОБА_4 Держгеокадастру у місті Харкові Харківської області видати ОСОБА_1 новий витяг із технічної документації з нормативної грошової оцінки земельної ділянки загальною площею 0,2442 га яка розташована за адресою: м. Харків, вул. Нехаєнка, 16а та знаходиться у користуванні ОСОБА_1 із застосуванням коефіцієнту функціонального використання - 1.2 (землі промисловості) залишено без розгляду за клопотанням позивача.

В обґрунтування позову позивачем зазначено, що витяг № 97-20.08-3-1755/32-16 від 22.11.2016 з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, виданий ОСОБА_4 Держгеокадастру у місті Харкові Харківської області є незаконним. Також позивачем вказано, що 14.02.2017 року ним був отриманий новий витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки №97-20.08-3-126/32-17 від 14.02.2017р. із застосуванням коефіцієнту функціонального використання -0,7 (землі для будівництва та обслуговування інших будівель громадської забудови), при цьому такий витяг відповідає приписам Наказу Міністерства аграрної політики та продовольства України №489 від 25.11.2016 р. «Про затвердження Порядку нормативної грошової оцінки земель населених пунктів», умовам договору оренди землі б/н від 29 березня 2005 року, укладеного між ОСОБА_1 та Харківською міською радою, предметом якого є оренда земельної ділянки загальною площею 0,2442 га, яка розташована за адресою: м. Харків, вул. Нехаєнка, 16а. В той же час витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки за №97-20.08-3-1755/32-16 від 22.11.2016 року, виданий відповідачем, суперечить приписам Наказу Міністерства аграрної політики та продовольства України №489 від 25.11.2016р. «Про затвердження Порядку нормативної грошової оцінки земель населених пунктів», а отже є таким, що підлягає скасуванню.

Представник відповідача ОСОБА_4 Держгеокадастру у м. Харкові Харківської області у наданому до суду відзиві на адміністративний позов, роти заявленого позову заперечував та зазначив, що оскільки позивач не відноситься до кола осіб, що визначені в ст. 66 Земельного Кодексу України, а земельна ділянка на якій розташоване нерухоме майно, що належить позивачу може використовуватись в комерційних цілях, ОСОБА_4 при визначенні коефіцієнту функціонального використання земельної ділянки це було враховано та визначено коефіцієнт у розмірі 2,5. Отже, позовні вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Позивач та представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили суд задовольнити позов.

Представник відповідача в судовому засіданні проти заявленого позову заперечував з підстав викладених у письмовому відзиві на позов.

Суд, вивчивши доводи позову та заперечень проти нього, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, виходить з таких підстав.

Судом встановлено, що позивач, ОСОБА_1 зареєстрований як субєкт господарювання 29.10.2004 року Виконавчим комітетом Харківської міської ради (а.с.15, 16-18).

Суд зазначає, що між позивачем та Харківською міською радою Харківської області 29.03.2005 року укладено договір оренди землі (а.с.19-25).

Відповідно до п. 1 вказаного договору орендодавець на підставі рішення XXI сесії Харківської міської ради XXIV скликання від 28.04.2004 року №54/04 Про припинення та надання в користування земельних ділянок юридичним та фізичним особам надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку несільськогосподарського призначення землі житлової та громадської забудови, яка знаходиться м. Харків, вул. Нехаєнка, 16 а.

Згідно п. 2 договору в оренду передається земельна ділянка загальною площею 0,2442 га, у тому числі: ріллі га, багаторічних насаджень га, сіножатей га, пасовищ га, лісів га, під забудовою 0,0652 га, інших угідь 0,1790 га.

Пунктом 8 договору передбачено, що договір укладено строком до 01.05.2054 року.

Пунктом 13 договору оренди землі передбачено, що розмір орендної плати переглядається у разі: а) зміни умов господарювання, передбачених договором; б) зміни розмірів земельного податку, підвищення цін, тарифів; в) внаслідок інфляції щорічно. г) погіршення стану орендованої земельної ділянки не з вини орендаря, що підтверджено документами; д) в інших випадках, передбачених законом.

Пунктом 16 договору визначено цільове призначення земельної ділянки - землі житлової та громадської забудови.

Відповідно до довідки про розмір орендної плати за користування земельною ділянкою та довідки про розмір нормативної грошової оцінки земельної ділянки №2298/04 від 24.09.2004 року функціональне використання земельної ділянки землі виробництва, коефіцієнт функціонального використання земельної ділянки 1,2, грошова оцінка земельної ділянки 1106289 (а.с.49-50).

Суд зазначає, що в матеріалах справи міститься копія витягу №97-20.08-3-1755/32-16 від 22.11.2016 року з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки виданий ОСОБА_4 Держгеокадастру у місті Харкові Харківської області, відповідно до якого функціональне використання земельної ділянки землі комерційного використання, коефіцієнт функціонального використання земельної ділянки 2,5, нормативна грошова оцінка земельної ділянки 8247049 грн.(а.с.11).

Зазначений витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки №97-20.08-3-1755/32-16 від 22.11.2016 року став підставою для зміни орендної плати за земельну ділянку.

Статтею 206 Земельного кодексу України встановлено, що використання землі в Україні є платним. Об'єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.

Відповідно до ст. 15 Закону України "Про оренду землі" однією із істотних умов договору оренди землі є орендна плата.

Згідно з приписами статті 5 Закону України "Про оцінку земель" залежно від мети та методів проведення оцінка земель поділяється на такі види: бонітування ґрунтів, економічна оцінка земель та грошова оцінка земельних ділянок. Грошова оцінка земельних ділянок залежно від призначення та порядку проведення може бути нормативною і експертною.

Нормативна грошова оцінка земельних ділянок використовується для визначення розміру земельного податку, державного мита при міні, спадкуванні та даруванні земельних ділянок згідно із законом, орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, втрат сільськогосподарського і лісогосподарського виробництва, вартості земельних ділянок площею понад 50 гектарів для розміщення відкритих спортивних і фізкультурно-оздоровчих споруд, а також при розробці показників та механізмів економічного стимулювання раціонального використання та охорони земель.

Відповідно до ст. 15 Закону України "Про оцінку земель" встановлено, що підставою для проведення оцінки земель (бонітування ґрунтів, економічної оцінки земель та нормативної грошової оцінки земельних ділянок) є рішення органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування.

Згідно з приписами ст. 18 Закону України «Про оцінку земель» нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться відповідно до державних стандартів, норм, правил, а також інших нормативно-правових актів на землях усіх категорій та форм власності.

Згідно зі ст. 23 Закону України "Про оцінку земель", оформлюються як витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки, який видається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

Центральним органом виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері земельних відносин є Держгеокадастр.

Суд зазначає, що на момент виникнення спірних правовідносин був чинним порядок нормативної грошової оцінки земель сільськогосподарського призначення та населених пунктів затверджено спільним наказом Держкомзему, Міністерства аграрної політики, Міністерства будівництва, архітектури та ЖКГ України, Української академії аграрних наук, Державного комітету України по водному господарству, Державного комітету лісового господарства № 18/15/21/11 від 27.01.2006 року, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 05.04.2006 року за № 388/12262.

Відповідно до пункту 3.10 Порядку нормативної грошової оцінки земель сільськогосподарського призначення та населених пунктів, вартість одного квадратного метра земельної ділянки певного функціонального використання (Цн) визначається з урахуванням територіально-планувальних, інженерно-геологічних, історико-культурних, природно-ландшафтних, санітарно-гігієнічних та інженерно-інфраструктурних особливостей місця її розташування в межах економіко-планувальної зони за формулою Цн = Цнз х Кф х КмЗ.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 Земельного кодексу України землі України за основним цільовим призначенням поділяються на такі категорії: землі сільськогосподарського призначення; землі житлової та громадської забудови; землі природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення; землі оздоровчого призначення; землі рекреаційного призначення; землі історико-культурного призначення; землі лісогосподарського призначення; землі водного фонду; землі промисловості, транспорту, зв'язку, енергетики, оборони та іншого призначення.

Згідно з ст. 20 Земельного кодексу України віднесення земель до тієї чи іншої категорії здійснюється на підставі рішень органів державної влади та органів місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень. Зміна цільового призначення земель провадиться органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, які приймають рішення про передачу цих земель у власність або надання у користування, вилучення (викуп) земель і затверджують проекти землеустрою або приймають рішення про створення об'єктів природоохоронного та історико-культурного призначення. Зміна цільового призначення земель, які перебувають у власності громадян або юридичних осіб, здійснюється за ініціативою власників земельних ділянок у порядку, що встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Види використання земельної ділянки в межах певної категорії земель (крім земель сільськогосподарського призначення та земель оборони) визначаються її власником або користувачем самостійно в межах вимог, встановлених законом до використання земель цієї категорії, з урахуванням містобудівної документації та документації із землеустрою.

Відповідно до пункту 3.5. Порядку №18/15/21/11 коефіцієнт, який характеризує функціональне використання земельної ділянки (далі - Кф), ураховує відносну прибутковість видів економічної діяльності.

Перелік категорій земель за функцією використання із зазначенням коефіцієнтів функціонального використання наведено у Додатку № 1 до пунктів 3.5, 3.7, 3.9, 3.10 Порядку № 18/15/21/11.

Віднесення земель до категорії земель за функціональним використанням провадиться згідно з Інструкцією № 377 з заповнення державної статистичної звітності з кількісного обліку земель (форми NN 6-зем. 6а-зем, 6б-зем, 2-зем), затвердженою наказом Держкомстату України від 05.11.98 № 377, зареєстрованою в Мін'юсті України 14.12.98 за № 788/3228, відповідно до видів економічної діяльності, зазначених у довідках, що надають юридичним особам органи державної статистики.

Відповідно до додатку 1 до пунктів 3.5, 3.7, 3.9, 3.10 Порядку №18/15/21/11 Таблиці 1.1 визначені категорії земель за функцією використання та значення коефіцієнтів функціонального використання (Кф), які застосовується до цих категорій., серед яких: землі комерційного використання Кф=2,5;землі промисловості Кф=1,2; інші вільні (незабудовані) землі в межах населеного пункту Кф=0,1; землі змішаного використання - розрахункова.

Судом під час судового розгляду справи встановлено, що за договором оренди землі укладеного між позивачем та Харківською міською радою від 29.03.2005 року, земельна ділянка площею 0,2442 га передається в оренду для обслуговування адміністративної та господарських будівель.

Відповідно до державної статистичної звітності по формі 6-зем передбачається, що до графи 42- землі комерційного використання необхідно включати землі, які використовуються головним чином комерційними банками, автозаправними станціями, ремонтними майстернями, готелями, ресторанами, барами, їдальнями, торговими складами та будівлями органів управління ними.

Відповідно до ч. 1 ст. 66 Земельного кодексу України встановлено, що до земель промисловості належать землі надані для розміщення та експлуатації основних, підсобних, допоміжних будівель та споруд промислових, гірничодобувних, транспортних та інших підприємств, їх під'їзних шляхів, інженерних мереж, адміністративно-побутових будівель, інших споруд.

За наявними в матеріалах справи доказами, а саме з витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, встановлено, що до видів діяльності ФОП ОСОБА_1 відносяться: номер згідно з КВЕД 25.99 Виробництво інших готових металевих виробів, н. в. і. у; 43.33 Покриття підлоги й облицювання стін, 43.31 Штукатурні роботи, 43.34 Малярні роботи та скління, 43.39 Інші роботи із завершення будівництва, 43.32 Установлення столярних виробів (а.с.16-18).

Таким чином, оскільки з урахуванням видів економічної діяльності, що здійснюється позивачем на земельній ділянці, загальною площею 0,2442 га, яка розташована за адресою: м. Харків, вул. Нехаєнка, 16 а, та з врахуванням відсутності на вказаній ділянці будівель та споруд промислового, гірничодобувних, транспортних та інших підприємств, суд приходить до висновку, що вказана земельна ділянка відноситься до складу земель комерційного використання.

Щодо посилань позивача на невідповідність оскаржуваного витягу №97-20.08-3-1755/32-16 від 22.11.2016 року з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки приписам Наказу Міністерства аграрної політики та продовольства України №489 від 25.11.2016 р. «Про затвердження Порядку нормативної грошової оцінки земель населених пунктів», суд зазначає наступне.

Під час судового розгляду справи судом встановлено, що позивачем 14.02.2017 року був отриманий новий витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки №97-20.08-3-126/32-17 від 14.02.2017 року із застосуванням коефіцієнту функціонального використання -0,7 (землі для будівництва та обслуговування інших будівель громадської забудови), при цьому вказаний витяг сформовано згідно з приписам Наказу Міністерства аграрної політики та продовольства України №489 від 25.11.2016 р. «Про затвердження Порядку нормативної грошової оцінки земель населених пунктів».

Відповідно до положень наказу Міністерства аграрної політики та продовольства України №489 від 25.11.2016 р. «Про затвердження Порядку нормативної грошової оцінки земель населених пунктів» затверджено порядок, який визначає процедуру проведення нормативної грошової оцінки земель населених пунктів.

Нормативна грошова оцінка земель населених пунктів проводиться відповідно до Методики нормативної грошової оцінки земель населених пунктів, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 23 березня 1995 року N 213 (із змінами).

Інформаційною базою для нормативної грошової оцінки земель населених пунктів є затверджені генеральні плани населених пунктів, плани зонування територій і детальні плани територій, відомості Державного земельного кадастру, дані інвентаризації земель та державної статистичної звітності.

Вказаний наказ зареєстровано в Міністерстві юстиції 19 грудня 2016 р. за N 1647/29777 та він набрав чинності 27.12.2016 року, у зв'язку з його опублікуванням в Офіційному віснику України від 27.12.2016 року N 100, і застосовується останній з 1 січня 2017 року.

Таким чином суд приходить до висновку, що вказаний наказ не міг бути застосований відповідачем під час видання оскаржуваного витягу №97-20.08-3-1755/32-16 від 22.11.2016 року з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки.

Отже, з врахуванням встановлених під час судового розгляду справи обставин, суд приходить до висновку про правомірність витягу №97-20.08-3-1755/32-16 від 22.11.2016 року з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, а отже позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню.

Згідно з ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 3 статті 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Розподіл судових витрат здійснити в порядку ст. 94 КАС України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.159-163, 167, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

П ОС Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_4 Держгеокадастру у м. Харкові Харківської області про скасування витягу та зобов'язання вчинити певні дії відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови виготовлено 06 березня 2017 року.

Суддя Нуруллаєв І.С.