Справа № 2а/2570/3954/2011
Суддя: Клопот С.Л.
Дата ухвалення: 2011-08-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2а/2570/3954/2011
ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 серпня 2011 р. м. Чернігів
Чернігівський окружний адміністративний суд в складі:
головуючого судді Клопот С.Л.,
при секретарі Герасенко А.В.,
з участю позивача

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності неправомірною та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності щодо невиплати грошової компенсації за неотримане речове майно при звільненні неправомірною та зобов`язання виплатити вказану компенсації в розмірі 7180,64 грн. Свої вимоги обґрунтовує тим, що він проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 та наказом командира військової частини НОМЕР_1 № 293 від 10.12.2010 року виключений зі списків особового складу частини та знятий з усіх видів забезпечення. При звільненні військова частина не виплатила грошову компенсацію за речове майно, яке позивач не отримував під час проходження служби.
В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Крім того позивач в судовому засіданні зазначив, що хоча військова частина НОМЕР_1 і знаходиться на забезпеченні по речовому майну у військовій частині НОМЕР_2 , відповідачем за вказаними позовними вимогами повинна саме військова частина НОМЕР_1 , оскільки в ній він проходив військову службу.
Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином, надіслав заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій зазначив, що проти позовних вимог заперечують в повному обсязі.
Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, заслухавши пояснення позивача, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав.
ОСОБА_1 проходив службу у військовій частині НОМЕР_1 , наказом Міністра Оборони України № 1351 по особовому складу від 25.11.2010 року звільнений у запас за п.п. б ч. 6 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (за станом здоров`я) з правом носіння військової форми одягу та виключений зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 з 10.12.2010 року на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 293 від 10.12.2010 року.
Позивач проходив службу у військовій частині НОМЕР_1 , яка знаходиться на забезпеченні по речовому майну у військовій частині НОМЕР_2 , що підтверджується довідкою військової частини НОМЕР_1 № 2/9/4 від 24.01.2011 року.
Під час проходження служби позивач належне йому речове забезпечення в повному обсязі не отримував, в зв`язку з відсутністю належного майна у речовій службі, що підтверджується довідками № 69 та № 70 від 24.12.2010 року виданими військовою частиною НОМЕР_2 на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 293 від 10.12.2010 року.
Зважаючи на те, що військова частина НОМЕР_1 власного особового рахунку по речовій службі та речового складу не має, знаходиться на речовому забезпеченні військової частини НОМЕР_2 , про що позивача було повідомлено листом від 24.01.2011 року, суд не вбачає протиправної бездіяльності відповідача в частині невиплати Лопаті грошової компенсації за неотримане під час служби речове майно, оскільки вказаний обов`язок покладено на військову частину НОМЕР_2 , де перебуває відповідач на речовому забезпеченні, та яка саме і видавала позивачу довідки про наявність заборгованості по речовому майну.
Крім того суд вважає за необхідне зазначити, що приписами ч. 2 ст. 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі Закон) передбачено, що військовослужбовці отримують за рахунок держави грошове забезпечення, а також речове майно та продовольчі пайки, або за бажанням військовослужбовця грошову компенсацію замість них.
Відповідно до п. 27 Постанови Кабінету Міністрів України «Про речове забезпечення військовослужбовців Збройних Сил та інших військових формувань у мирний час» від 28.10.2004 N 1444 військовослужбовці, звільнені у запас або відставку з правом носіння військової форми одягу, за бажанням можуть отримати речове майно, яке вони не отримали під час звільнення, або грошову компенсацію за нього за цінами на день підписання наказу про звільнення. Зазначеним особам, звільненим у запас або відставку після закінчення строку контракту, за належне їм, але не отримане протягом дії контракту речове майно виплачується грошова компенсація пропорційно часу, що минув з дня виникнення права на отримання цього майна до дати закінчення контракту, або видається речове майно на суму грошової компенсації.
Разом з тим, відповідно до Закону України «Про деякі заходи щодо економії бюджетних коштів» призупинено з 11.03.2000 року дію ч. 2 ст. 9 Закону в частині одержання військовослужбовцями продовольчих пайків або за їх бажанням грошової компенсації замість них та замість речового майна (за винятком військовослужбовців Міністерства оборони України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Державної прикордонної служби України. Управління державної охорони та Головного управління внутрішніх військ Міністерства внутрішніх справ України, що використовують цивільний одяг, який зашифровує особу та відомчу належність військовослужбовців).
Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України з питань соціального захисту військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, і деяких інших осіб», який набрав чинності з 01.01.2007 року ст. 9 Закону викладено в новій редакції та доповнено статтею 9-1, якою за іншим порядком врегульовано здійснення продовольчого та речового забезпечення військовослужбовців, а саме не передбачено за бажанням військовослужбовців одержувати грошову компенсацію замість продовольчих пайків і речового майна.
Відповідно до ст. 75 Конституції України Верховна Рада України є єдиним органом законодавчої влади в Україні.
Конституційний Суд України у пункті 3 мотивувальної частини рішення від 3 жовтня 1997 року № 4-зп у справі про набуття чинності Конституцією України зазначив: «Конкретна сфера суспільних відносин не може бути водночас врегульована однопредметними нормативними правовими актами однакової сили, які за змістом суперечать один одному. Звичайною є практика, коли наступний у часі акт містить пряме застереження щодо повного або часткового скасування попереднього. Загальновизнаним є й те. що з прийняттям нового акта, якщо інше не передбачено самим цим актом, автоматично скасовується однопредметний акт, який діяв у часі раніше».
Відповідно до ч. 3 ст. 150 Конституції України рішення Конституційного Суду України є обов`язковими до виконання на території України.
Відтак, виходячи з наведених положень Конституції України та рішення Конституційного Суду України, пріоритетними в даному випадку є положення Закону України «Про деякі заходи щодо економії бюджетних коштів».
А тому до спірних правовідносин не може бути застосована норма ч. 2 ст. 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», яка, власне, і передбачала можливість отримання грошової компенсації замість речового майна.
Враховуючи вищевикладене, в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 необхідно відмовити за необґрунтованістю.
Керуючись ст.ст. 122, 158 - 163, 167, Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 - відмовити.
Постанова набирає законної сили та може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду у порядок і строки, передбачені статтями 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя: Клопот С.Л.