Справа № 761/38863/14-а
Суддя: Мацедонська В.Е.
Дата ухвалення: 2017-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

06 березня 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Мацедонської В.Е.,

суддів Лічевецького І.О., Мельничука В.П.,

при секретарі Горяіновій Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві справу за апеляційною скаргою Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м.Києві на ухвалу Шевченківського районного суду м.Києва від 10 січня 2017 року про зміну способу і порядку виконання судового рішення у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м.Києва про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,-

в с т а н о в и в:

Ухвалою Шевченківського районного суду м.Києва від 10 січня 2017 року у задоволенні подання Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м.Києві про зміну способу і порядку виконання судового рішення в адміністративній справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м.Києва про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії відмовлено у повному обсязі.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням Відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м.Києві подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції з мотивів порушення судом норм матеріального права та постановити нову ухвалу, якою задовольнити подання та змінити спосіб та порядок виконання судового рішення. Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що боржником рішення суду не виконується з незалежних від нього причин.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення позивача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, постановою Шевченківського районного суду м.Києва від 16 липня 2015 року у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м.Києва про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії відмовлено у повному обсязі.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 13 жовтня 2015 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково, постанову Шевченківського районного суду м.Києва від 16 липня 2015 року скасовано, прийнято нову постанову, якою адміністративний позов ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Шевченівському районі м.Києва про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії задоволено частково, визнано протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в Шевченівському районі м.Києва щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_2 щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі 75% мінімальної пенсії за віком та пенсії як інваліду ІІ групи, щодо якого встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою у розмірі 8 мінімальних пенсій за віком за період з 01 червня 2014 року по 03 серпня 2014 року включно, зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в Шевченівському районі м.Києва здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_2 щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі 75% мінімальної пенсії за віком та пенсії як інваліду ІІ групи, щодо якого встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, у розмірі 8 мінімальних пенсій за віком згідно ст.ст.50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за період з 01 червня 2014 року по 03 серпня 2014 року включно. В іншій частині позову відмовлено.

З матеріалів справи вбачається, що виконавчий лист у справі отримано представником позивача 11 січня 2016 року.

26 січня 2016 року державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м.Києві Гречухом О.Я. винесено постанову ВП №49916529 про відкриття виконавчого провадження з виконання виконавчого листа №761/38863/14-а, виданого 11 січня 2016 року Шевченківським районним судом м.Києва, про зобов'язання Управління Пенсійного фонду України в Шевченівському районі м.Києва здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_2 щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі 75% мінімальної пенсії за віком та пенсії як інваліду ІІ групи, щодо якого встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, у розмірі 8 мінімальних пенсій за віком згідно ст.ст.50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за період з 01 червня 2014 року по 03 серпня 2014 року включно.

02 грудня 2016 року до Шевченківського районного суду м.Києва надійшло подання Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м.Києві про зміну способу і порядку виконання рішення суду, шляхом стягнення з Центрального об'єднаного Управління Пенсійного фонду України в м.Києві на користь ОСОБА_2 коштів в сумі 12576,92 грн., які нараховані Центральним об'єднаним Управлінням Пенсійного фонду України в м.Києві.

Наведене подання мотивоване тим, що згідно повідомлення Центрального об'єднаного Управління Пенсійного фонду України в м.Києві від 17 серпня 2016 року №18711/16 рішення суду в частині нарахування виконано та нарахована сума складає 12576,92 грн., проте боржником рішення суду в частині виплати не виконується з незалежних від нього причин.

Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні подання про зміну способу та порядку виконання судового рішення, дійшов висновку, що оскільки чинним законодавством визначено порядок виконання судових рішень даної категорії, подання є безпідставним та таким, що задоволенню не підлягає.

Колегія суддів погоджується з наведеним висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

Відповідно до ч.1 ст.263 КАС України за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення (відсутність коштів на рахунку, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), сторона виконавчого провадження, а також державний виконавець за заявою сторони виконавчого провадження або з власної ініціативи у випадку, передбаченому Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», мають право звернутися до суду із заявою про зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення.

Отже, у випадку ускладнення виконання судового рішення об'єктивними чи суб'єктивними обставинами, з метою захисту прав та інтересів сторін виконавчого провадження суд може постановити ухвалу про зміну способу і порядку виконання судового рішення.

В силу ч.3 ст.33 Закону України «Про виконавче провадження» за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення або роблять його неможливим, сторони, а також виконавець за заявою сторін або державний виконавець з власної ініціативи у випадку, передбаченому Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення.

Згідно ч.2 ст.263 КАС України суд розглядає питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення в десятиденний строк у судовому засіданні з повідомленням державного виконавця, приватного виконавця або сторони виконавчого провадження, що звернулися із поданням (заявою), та осіб, які беруть участь у справі, та у виняткових випадках може відстрочити або розстрочити виконання, змінити чи встановити спосіб і порядок виконання рішення.

Таким чином, саме у виняткових випадках, за умови ускладнення виконання судового рішення об'єктивними чи суб'єктивними обставинами, суд може постановити ухвалу про зміну способу і порядку виконання судового рішення.

Підставою зміни чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення є обставини, що роблять виконання судового рішення неможливим. При цьому, під порядком виконання судового рішення слід розуміти законодавчо врегульовану послідовність і зміст виконавчих дій державного виконавця, а також права і обов'язки суб'єктів виконавчого провадження під час їх вчинення.

Під зміною способу і порядку виконання судового рішення розуміють застосування судом нових заходів щодо його реалізації у зв'язку з неможливістю виконання цього рішення визначеними способом і порядком. При цьому зміна способу виконання не має змінювати (зачіпати) суті самого судового рішення.

Отже, суд за наявності обґрунтованих підстав та належних доказів може змінити спосіб і порядок виконання рішення суду. При цьому під обґрунтованими підставами слід розуміти наявність обставин, які є об'єктивно непереборними, тобто такими, що ускладнюють або роблять неможливим виконання рішення суду у раніше встановлений судом спосіб та наявність таких обставин має бути підтверджена належними та допустимими доказами.

Поняття способу захисту прав, свобод та інтересів особи в адміністративному судочинстві охоплюється визначеним законом механізмом матеріально-правових засобів здійснення охорони цих прав, свобод та інтересів, що приводиться в дію за рішенням суду у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Стаття 263 КАС України містить не тільки механізм процесуальної процедури розгляду питань зміни чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення, а й підстави для розгляду цих питань. Оскільки ці питання є матеріально-правовими, їх слід розглядати у сукупності з положеннями ст.ст.105, 106 КАС України, які визначають зміст способів захисту порушеного права в адміністративному судочинстві.

Згідно ч.4 ст.105 КАС України адміністративний позов може містити як вимоги про зобов'язання відповідача - суб'єкта владних повноважень прийняти рішення або вчинити певні дії, так і стягнення з відповідача - суб'єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, завданої його незаконним рішенням, дією або бездіяльністю.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.162 КАС України при вирішенні справи по суті суд може задовольнити адміністративний позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково. У разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про: визнання протиправними рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень, про поворот виконання цього рішення чи окремих його положень із зазначенням способу його здійснення; зобов'язання відповідача вчинити певні дії; зобов'язання відповідача утриматися від вчинення певних дій; стягнення з відповідача коштів; тимчасову заборону (зупинення) окремих видів або всієї діяльності об'єднання громадян; примусовий розпуск (ліквідацію) об'єднання громадян; примусове видворення іноземця чи особи без громадянства за межі України; визнання наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб'єкта владних повноважень. Суд може прийняти іншу постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Під зміною способу і порядку виконання рішення слід розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення у разі неможливості його виконання у встановленими раніше порядку і способом. Змінюючи спосіб і порядок виконання судового рішення, суд не може змінювати останнє по суті.

Згідно ч.1 ст.1 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» цей Закон встановлює гарантії держави щодо виконання судових рішень та виконавчих документів, визначених Законом України «Про виконавче провадження» (рішення суду), та особливості їх виконання.

Відповідно до ч.1 ст.2 наведеного Закону держава гарантує виконання рішення суду про стягнення коштів та зобов'язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за яким є: державний орган; державне підприємство, установа, організація; юридична особа, примусова реалізації майна якої забороняється відповідно до законодавства.

Частиною 1 ст.3 цього Закону передбачено, що виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

Зміна на підставі ст.263 КАС України способу і порядку виконання судового рішення не передбачає зміни обраного судом відповідно до ст.162 КАС при ухваленні рішення способу відновлення порушеного права. Отже, зміна способу і порядку виконання рішення суду про зобов'язання Управління Пенсійного фонду в Шевченківському районі м.Києва здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_2 щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі 75% мінімальної пенсії за віком та пенсії як інваліду ІІ групи, щодо якого встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, у розмірі 8 мінімальних пенсій за віком згідно ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за період з 01 червня 2014 року по 03 серпня 2014 року включно на стягнення з Центрального об'єднаного Управління Пенсійного фонду України в м.Києві на користь ОСОБА_2 коштів в сумі 12576,92 грн., які нараховані Центральним об'єднаним Управлінням Пенсійного фонду України в м.Києві, є незаконною.

Разом з тим, всупереч ст.263 КАС України заявник не надав суду відповідних доказів наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення, з огляду на те, що постанова Київського апеляційного адміністративного суду від 13 жовтня 2015 року набрала законної сили, з даної постанови вбачається, що такий спосіб та порядок виконання судового рішення чітко визначено, а зазначені у поданні Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м.Києві про зміну способу і порядку виконання рішення суду обставини не є такими, що ускладнюють його виконання, є надуманими та не являються винятковою обставиною в розумінні ст.263 КАС України.

Змінивши спосіб виконання такої постанови із зобов'язання відповідача виплатити кошти на стягнення таких коштів, суд змінить постанову по суті, що є недопустимим.

Крім того, за правилами ст.129-1 Конституції України, ст.14 КАС України постанови в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання на всій території України незалежно від обраного судом способу захисту порушеного права позивача (зобов'язання відповідача вчинити певні дії чи стягнення з нього коштів).

Таким чином, заявник фактично просив суд внести суттєві зміни до резолютивної частини постанови суду, що не передбачено чинним законодавством, а тому суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність підстав для задоволення подання Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м.Києві про зміну способу і порядку виконання рішення суду.

У своєму поданні заявник зазначає про припинення юридичної особи Управління Пенсійного фонду в Шевченківському районі м.Києва.

Так, постановою Кабінету Міністрів України від 16 грудня 2015 року №1055 «Деякі питання функціонування територіальних органів Пенсійного фонду України» реорганізовано деякі територіальні органи Пенсійного фонду України шляхом злиття окремих органів Пенсійного фонду України, зокрема, Управління Пенсійного фонду в Шевченківському районі м.Києва реорганізовано шляхом злиття у Центральне об'єднане Управління Пенсійного фонду України в м.Києві.

Разом з тим, наведене не є винятковою обставиною для зміни судом способу і порядку виконання судового рішення у розумінні ст.263 КАС України і може бути лише підставою для заміни сторони виконавчого провадження у порядку, встановленому ст.264 КАС України.

На підставі вищевикладеного, приймаючи до уваги, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, ухвала Шевченківського районного суду м.Києва від 10 січня 2017 року прийнята з дотриманням норм процесуального права, висновки суду першої інстанції доводами апелянта не спростовані, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для її зміни або скасування.

Керуючись ст.ст.195, 196, 199, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд,-

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м.Києві - залишити без задоволення.

Ухвалу Шевченківського районного суду м.Києва від 10 січня 2017 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня її складення в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Повний текст ухвали виготовлено 10 березня 2017 року.

Головуючий суддя В.Е.Мацедонська

Судді І.О.Лічевецький

В.П.Мельничук

Головуючий суддя Мацедонська В.Е.

Судді: Мельничук В.П.

Лічевецький І.О.