Справа № 308/7380/16-а
Суддя: Світлик О. М.
Дата ухвалення: 2017-03-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 308/7380/16-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.03.2017 м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі

головуючої судді Світлик О.М.

при секретарі судового засідання Гайданці Г.В.,

за участю представника позивача, адвоката ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в місті Ужгороді справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до інспектора роти № 1 батальйону Управління патрульної поліції у містах Ужгороді та Мукачеві ДПП України рядового поліції ОСОБА_3 про скасування рішення субєкта владних повноважень (постанови у справі про адміністративне правопорушення), -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до інспектора роти № 1 батальйону Управління патрульної поліції у містах Ужгороді та Мукачеві ДПП України рядового поліції ОСОБА_3 про скасування рішення субєкта владних повноважень (постанови у справі про адміністративне правопорушення). У позовній заяві представник позивача посилається на те, що інспектором роти № 1 батальйону Управління патрульної поліції у м. Ужгороді та Мукачеві ДПП України рядовим поліції ОСОБА_3 11.07.2016 року винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення, у якій зазначено, що ОСОБА_2 11.07.2016 року о 00 год. 07 хв. в м. Ужгороді на вул. Анкудінова, керував автомобілем «Фольксваген Пассат», державний номер НОМЕР_1, з неввімкненими фарами ближнього світла в темну пору доби, чим порушив п. 19.1 Правил дорожнього руху України, за що передбачено відповідальність за ст. 122 ч. 2 КУпАП, у звязку з цим, постановив застосувати до ОСОБА_2 адміністративне стягнення у вигляді штрафу 425 грн. Вказує, що дана постанова є незаконною, не відповідає фактичним обставинам справи, в ній відсутні докази скоєння ОСОБА_2 зазначеного правопорушення, факти викладені в ній не відповідають дійсності. Зазначає, що ОСОБА_2 переконаний, що на автомобілі «Фольксваген Пассат», на якому він їхав в той час по вул. Анкудінова в м. Ужгороді горіли всі зовнішні освітлювальні прилади, які передбачені Правилами дорожнього руху України. Крім того, в ході зясування обставин вказаного правопорушення інспектором Зубаничем В.М. допущено низку грубих порушень законодавства України щодо повноти та обєктивності адміністративного провадження, порушено право на захист ОСОБА_2 Зокрема, усупереч ст. 268 КУпАП ОСОБА_2 не надана можливість здійснювати належний захист своїх прав, позаяк у постанові відсутні відомості, що йому розяснено його права та обовязки. Неправильно вказано час скоєння правопорушення, а саме 00 год. 07 хв., тому що вже о 23 год. 40 хв. ОСОБА_2 був затриманий працівниками поліції. Порушуючи вимоги ст. 276 КУпАП, інспектор Зубанич В.М. постанову про дане правопорушення склав не за місцем його вчинення, а невідомо де, можливо навіть в лікувальному закладі, який до цього правопорушення не мав жодного відношення. Відповідно вимог ст. 285 КУпАП постанова повинна бути оголошена особі негайно після її винесення, а протягом трьох днів вручена під розписку або надсилається рекомендованим листом. Однак ця вимога не виконана, чим грубо порушено права ОСОБА_2 на захист. Про наведене свідчить і той факт, що в постанові це не відображено, а інші документи, що підтверджують виконання цієї вимоги закону відсутні. До цього часу вказана постанова не вручена ОСОБА_2, або надіслана відповідно до вимог законодавства, чим грубо порушено його права на захист. В матеріалах адміністративного провадження немає жодних даних коли і в який спосіб можна оскаржити дії посадової особи під час провадження працівниками поліції зазначеного правопорушення.

На підставі викладеного, просить суд постанову інспектора роти № 1 батальйону Управління патрульної поліції у містах Ужгороді та Мукачеві ДПП України рядового поліції ОСОБА_3 серії ПС2 № 889337 від 11.07.2016 року у справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ч. 2 ст. 122 КУпАП скасувати як незаконну.

У судовому засіданні представник позивача адвокат ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав посилаючись на викладені у позовній заяві обставини і просив суд скасувати вищевказану постанову.

Відповідач інспектор роти № 1 батальйону Управління патрульної поліції у містах Ужгороді та Мукачеві ДПП України рядовий поліції ОСОБА_3 в судове засідання не зявився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, а тому суд в порядку ст. 128 КАС України розглянув справу у його відсутності на підставі наявних у справі доказів.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд приходить до наступного висновку.

У судовому засіданні встановлено, що постановою у справі про адміністративне правопорушення серії ПС2 № 889337 від 11.07.2016 року, винесеною інспектором роти № 1 батальйону УПП в м. Ужгороді та Мукачеві рядовим поліції ОСОБА_3, до ОСОБА_2 застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Згідно з вказаною постановою позивач керуючи транспортним засобом «Volkswagen Passat», номерний знак НОМЕР_1, 11.07.2016 року, 00 год. 07 хв., в м. Ужгород по вул. Анкудінова керував транспортним засобом з не ввімкненими фарами ближнього світла в темну пору доби, чим порушив п. 19.1 ПДР України.

Вважаючи, що вказана постанова є незаконною та не відповідає вимогам законодавства, позивач звернувся із позовом до суду.

Кожному гарантується право на захист його прав, свобод та інтересів (ст. 6 КАС України).

Частиною 2 ст. 19 Конституції України та ч. 3 ст. 2 КАС України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Відповідно до п. 1.3 Правил дорожнього руху учасники дорожнього руху зобовязані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Пунктом 19.1 Правил передбачено, що у темну пору доби та в умовах недостатньої видимості незалежно від ступеня освітлення дороги, а також у тунелях на транспортному засобі, що рухається, повинні бути ввімкнені такі світлові пристрої: а) на всіх механічних транспортних засобах фари ближнього (дальнього) світла; б) на мопедах (велосипедах) і гужових возах (санях) фари або ліхтарі; в) на причепах та транспортних засобах, що буксируються, габаритні ліхтарі. В умовах недостатньої видимості на механічних транспортних засобах дозволяється замість фар ближнього (дальнього) світла ввімкнути протитуманні фари.

У відповідності до ч. 2 ст. 122 КУпАП порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного розїзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами звязку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти пяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Відповідно до положень ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення про порушення правил дорожнього руху (частини 1, 2 і 3 ст. 122).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Статтею 245 КУпАП визначено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог ст. 245 КУпАП відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

У наведених положеннях визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності.

Пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду від 23.12.2005 р. № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП. В ній, зокрема, необхідно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Частиною 2 ст. 71 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Таким чином, в адміністративному процесі, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень тягар доказування правомірності своїх рішень, дій чи бездіяльності покладається на відповідача субєкта владних повноважень, який повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, що можуть бути використані як докази у справі.

Беручи до уваги те, що визначальним принципом здійснення правосуддя в адміністративних справах є принцип офіційного зясування всіх обставин у справі, суд під час розгляду справи повинен створювати необхідні умови для всебічного, повного й обєктивного дослідження справи, однак не зобовязаний підміняти собою осіб, шукаючи доказів виключно за власною ініціативою. Адміністративний суд має активно підтримувати перебіг провадження, досліджувати фактичні обставини справи в найбільш повному обсязі.

Статтею 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у звязку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

В силу принципу презумпції невинуватості, що діє в адміністративному процесі, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь.

Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа), що розглядає справу про адміністративне правопорушення оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідачем не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження правомірності свого рішення та висновку, на яких ґрунтується постанова серії ПС2 № 889337 від 11.07.2016 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП. Також відповідачем не надано заперечення проти адміністративного позову, на виклик суду останній не зявися.

Крім того, всупереч вимог законодавства ОСОБА_2 не були розяснені положення ст. ст. 307, 308, а також права, передбачені ст. 268 КУпАП, право, порядок та строки оскарження постанови згідно зі ст. ст. 287-289 КУпАП, про що свідчить відсутність підпису ОСОБА_2 у відповідній графі оскаржуваної постанови. Крім того, з дослідженої копії постанови у справі про адміністративне правопорушення серії ПС2 №889337 не можливо встановити чи була вручена або надіслана поштою копія згаданої постанови ОСОБА_2

Враховуючи вказане, суд приходить до висновку, що відповідачем не підтверджено належними та допустимими доказами правомірність притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП, та не спростовано позицію позивача.

Стаття 62 Конституції України визначає, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

З огляду на викладене, суд вважає, що за наведених обставин оскаржувана постанова не може залишатися в силі, а тому позов слід задовольнити і скасувати постанову інспектора роти №1 батальйону Управління патрульної поліції у містах Ужгороді та Мукачеві ДПП України рядового поліції ОСОБА_3 серії ПС2 № 889337 від 11.07.2016 у справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ч. 2 ст. 122 КУпАП як незаконну.

Відповідно до ч. 3 ст. 160 КАС України 10.03.2017 року було проголошено вступну та резолютивну частини постанови. Повний текст постанови виготовлено та підписано 14.03.2017 року.

Керуючись ст. ст. 33, 258, 268, 283, 287, 288, 293 КУпАП, ст. ст. 11, 70, 71, 86, 106-163, 167, 171-2, 186, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Постанову інспектора роти №1 батальйону Управління патрульної поліції у містах Ужгороді та Мукачеві Департаменту патрульної поліції України рядового поліції ОСОБА_3 серії ПС2 №889337 від 11.07.2016 у справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ч. 2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення скасувати як незаконну.

Постанова набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 254 КАС України, та може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в порядку та строки, встановлені ст.186 КАС України.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_4