Справа № 820/11745/15
Суддя: Тацій Л.В.
Дата ухвалення: 2017-03-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 березня 2017 р.Справа № 820/11745/15
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Тацій Л.В.

Суддів: Григорова А.М. , Подобайло З.Г.

за участю секретаря судового засідання Гришко Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Криворізької північної об'єднаної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 24.11.2016р. по справі № 820/11745/15

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Айрон Юніон"

до Криворізької центральної об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області

про скасування податкових повідомлень-рішень та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, ТОВ "Айрон Юніон", звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Криворізької центральної об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області, в якому просив: скасувати податкове повідомлення-рішення від 11.09.2014 №, яке винесено на підставі висновків акту перевірки від 01.09.2014 №1213/22-03/37214500; зобов'язати Криворізьку ЦОДПІ Головного управління ДФС у Дніпропетровській області відновити суми податкового кредиту та зобов'язань ТОВ "Айрон Юніон" (код за ) в електронній базі даних "Автоматизована система співставлення інформаційної системи Міністерства доходів та зборів України "Податковий блок", інформаційній базі результатів контрольно-перевірочної роботи АРМ "Аудит", а також в інтегрованій картці, зміни до яких були внесені на підставі відомостей, викладених в акті перевірки від 01.09.2014 №1213/22-03/37214500.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 12.09.2016 р. адміністративний позов ТОВ "Айрон Юніон" в частині позовних вимог про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 01.09.2014 №; про зобов'язання Криворізьку ЦОДПІ Головного управління ДФС у Дніпропетровській області відновити суми податкового кредиту та зобов'язань ТОВ "Айрон Юніон" (код за ) в електронній базі даних "Автоматизована система співставлення інформаційної системи Міністерства доходів та зборів України "Податковий блок", інформаційній базі результатів контрольно-перевірочної роботи АРМ "Аудит", а також в інтегрованій картці, зміни до яких були внесені на підставі відомостей, викладених в акті від 15.08.2014 № 1089/22-02/37214500 - залишено без розгляду.

Розглянуто справу за адміністративним позовом ТОВ "Айрон Юніон" в частині позовних вимог про скасування податкового повідомлення-рішення від 11.09.2014 №, яке винесено на підставі висновків акту перевірки від 01.09.2014 №1213/22-03/37214500; про зобов'язання Криворізьку ЦОДПІ Головного управління ДФС у Дніпропетровській області відновити суми податкового кредиту та зобов'язань ТОВ "Айрон Юніон" (код за ) в електронній базі даних "Автоматизована система співставлення інформаційної системи Міністерства доходів та зборів України "Податковий блок", інформаційній базі результатів контрольно-перевірочної роботи АРМ "Аудит", а також в інтегрованій картці, зміни до яких були внесені на підставі відомостей, викладених в акті перевірки від 01.09.2014 № 1213/22-03/37214500.

За результатами розгляду справи постановою Харківського окружного адміністративного суду від 24.11.2016р. по справі № 820/11745/15 позов задоволено частково.

Скасовано податкове повідомлення - рішення Криворізької центральної об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області від 11.09.2014 №. В іншій частині позовних вимог - відмовлено.

Відповідач, не погодившись з даним судовим рішенням в частині задоволення позовних вимог, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову та прийняти нову, якою у задоволенні позову відмовити в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції при розгляді даної справи норм матеріального і процесуального права, а також неповноту дослідження обставин у справі.

Позивач постанову суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог не оскаржував.

Відповідно до приписів ст. 55 КАС України відповідач у зв'язку з реорганізацією Криворізької центральної об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області підлягає заміні його правонаступником - Криворізькою північною об'єднаною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Дніпропетровській області.

Відповідно до ч. 6 ст. 12 та ч. 1 ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України фіксування судового засідання 07.03.2017 року за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Відповідно до ч. 1 ст. 195 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції може вийти за межі доводів апеляційної скарги в разі встановлення під час апеляційного провадження порушень, допущених судом першої інстанції, які призвели до неправильного вирішення справи.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши суддю - доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, що позивач пройшовши визначену діючим законодавством процедуру державної реєстрації набув статусу суб'єкта господарювання юридичної особи, на час виникнення спірних правовідносин перебував на податковому обліку у Криворізькій ЦОДПІ ГУ ДФС у Дніпропетровській області (а.с. 15 т.3), є платником податку на додану вартість (а.с.16-17 т.3).

Згідно Виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, основним видом діяльності ТОВ "Айрон Юніон" є роздрібна торгівля пальним (а.с.14 т.3).

Вказані обставини сторонами визнаються, а тому в силу ч. 3 ст. 72 КАС України не доказуються перед судом.

Криворізькою ЦОДПІ ГУ ДФС у Дніпропетровській області проведено позапланову невиїзну перевірку ТОВ "Айрон Юніон" щодо документального підтвердження господарських відносин з ТОВ "Барилит Плюс" за травень 2014 року.

Результати перевірки оформлені актом від 01.09.2014 № 1213/22-03/37214500 (а.с. 141-191, т.1)

У вказаному акті перевірки контролюючим органом відображено висновок про порушення позивачем приписів: п.44.1 ст. 44, ст. 185, п. 188.1 ст. 188, п.198.1, п.198.3, п. 198.4, п.198.6 ст.198 ПК України, ст. 1, п.2ст. 3, ст.4, п. 6 ст.8, п.1, п2 ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", п.п.2.1, 2.2, 2.4, 2.15, 2.16 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затверджене наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 №88 та відповідно до ст. 55-1 ГК України документально не підтверджено реальність здійснення господарських взаємовідносин між ТОВ "Айрон Юніон" та ТОВ "Барилит Плюс" за травень 2014 року, за наслідками чого ТОВ "Айрон Юніон" занижено податок на додану вартість в сумі 2788943 грн., в т.ч. за травень 2014 року - 19984149 грн., за липень 2014 року - 790794 грн.

На підставі вказаних висновків податковим органом прийнято податкове повідомлення - рішення від 11.09.2014 № (т.1 а.с. 190), яким збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість у розмірі 4 183 414, 50 грн., в т.ч. за основним платежем - 2788943 грн. та штрафними (фінансовими) санкціями - 1394471,50 грн.

З дослідженого акту перевірки від 01.09.2014 № 1213/22-03/37214500 судом встановлено, що фактичною підставою для відображення в акті порушень і прийняття спірного податкового повідомлення-рішення слугував викладений в акті висновок про не підтвердження реальності здійснення господарських відносин, укладених позивачем з ТОВ "Барилит Плюс" за травень 2014 року у зв'язку з тим, що документально не підтверджено реальність здійснення господарських взаємовідносин, за наслідками чого ТОВ "Айрон Юніон" завищено податковий кредит по взаємовідносинам з ТОВ "Барилит Плюс" на суму 2788943 грн., в т.ч.: за травень 2014 року - 1998149 грн., за липень 2014 року - 790794 грн.

На вказані доводи відповідач посилався як у акті перевірки, так і в запереченнях на адміністративний позов, поданих до суду першої інстанції, а також і у доводах апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 1 ст. 195 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції може вийти за межі доводів апеляційної скарги в разі встановлення під час апеляційного провадження порушень, допущених судом першої інстанції, які призвели до неправильного вирішення справи.

Перевіряючи юридичну та фактичну обґрунтованість мотивів, які покладені суб'єктом владних повноважень в основу спірного правового акту індивідуальної дії на відповідність вимогам ч.3 ст.2 КАС України, з урахуванням положень ч. 1 ст. 195 КАС України, колегія суддів виходить з наступного.

Правовідносини щодо формування платником податків податкового кредиту з 01 січня 2011 року врегульовано статтею 198 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року №2755-VI.

Так, в силу пункту 198.3 зазначеної статті податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

А відповідно до положень пункту 198.6 статті 198 вказаного вище Кодексу, не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними або оформлені з порушенням вимог чи не підтверджені митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу).

Таким чином, валові витрати для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на прибуток, а також податковий кредит для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на додану вартість мають бути фактично здійснені і підтверджені належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, що є підставою для формування податкового обліку платника податків.

Водночас за відсутності факту придбання товарів чи послуг або в разі, якщо придбані товари чи послуги не призначені для використання у господарській діяльності платника податку, відповідні суми не можуть включатися до складу валових витрат для цілей оподаткування податком на прибуток або податкового кредиту з податку на додану вартість навіть за наявності формально складених, але недостовірних документів або сплати грошових коштів.

Відтак, надаючи правову оцінку рішенню контролюючого органу про визначення платнику податків грошового зобов'язання, суд досліджує факт здійснення господарської операції (її реальність/товарність), на підставі якої таким платником сформовано дані податкового обліку.

За приписами ст. 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" господарською операцією є дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства.

Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

З матеріалів справи слідує, що між ТОВ "Айрон Юніон" (покупець) і ТОВ "Барилит Плюс" (постачальник), укладені декілька договорів поставки нафтопродуктів: від 01.05.2014 №01/56-НП, разом з додатковою угодою (т.1 а.с.193-196); від 01.05.2014 №01/2-НП, разом з додатковою угодою (т.1 а.с.200-203); від 21.05.2014 №21/26-НП, разом з додатковою угодою (т.1 а.с.207-210); від 21.05.2014 №21/2-НП, разом з додатковою угодою (т.1 а.с.214-217).

Згідно до ст. 655 Цивільного Кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно п. 1.1 зазначених договорів поставки нафтопродуктів, постачальник зобов'язується передати у власність покупцю, а покупець зобов'язується прийняти та оплатити нафтопродукти, в подальшому товар, згідно умов договору.

Підпунктом 4.2 зазначених договорів поставки нафтопродуктів визначено, що товар постачається покупцю партіями, протягом поточного місяця, в кількості та за ціною, визначеними у кожній додатковій угоді до договору, на умовах: EXW - резервуари нафтобаз ПАТ "Дніпронафтопродукт" і інших нафтобаз, що належать ПАТ "Дніпронафтопродукт" на правах власності або використовуються ним на підставі цивільно - правових договорів (Інкотермс-2010).

На виконання умов вказаних договорів поставки нафтопродуктів ТОВ "Барилит Плюс" поставлено, а позивачем прийнято нафтопродукти (бензин автомобільний підвищеної якості А-92 - Євро виду ІІ класу С, паливо дизельне підвищеної якості (Євро) марки В виду ІІ тощо) та сплачено за поставку ПММ, що підтверджується актами приймання - передачі нафтопродуктів, платіжними дорученнями (т.1 а.с.197, 199, 204,206,211,213,218,220), а ТОВ "Барилит Плюс" виписана податкова накладну (т.1 а.с.198,205,212,219).

На підтвердження оприбуткування придбаних нафтопродуктів позивачем до матеріалів справи надано оборотно - сальдові відомості (т.2 а.с.244-250, т.3 а.с.1-7), а також на підтвердження якості придбаного товару у контрагента постачальника позивачем до матеріалів справи надано сертифікати відповідності (т.2 а.с.231-234).

Судом встановлено, що податкові накладні, виписані ТОВ "Барилит Плюс" відповідають вимогам ст.201 Податкового кодексу України.

При цьому, на час укладання та виконання зазначеного вище договору позивач та його контрагент ТОВ "Барилит Плюс" були зареєстровані як юридичні особи та є платниками податку на додану вартість, що підтверджено матеріалами справи.

Для забезпечення виконання умов вказаного договору поставки нафтопродуктів між ТОВ "Айрон Юніон" (поклажодавець) та ПАТ "Дніпронафтопродукт" (зберігач) укладено договір зберігання від 28.01.2013 №3239 (т.1 а.с.221-222).

Відповідно до п.1.1 якого визначено, що в порядку та на умовах, визначених цим договором зберігач зобов'язується прийняти та зберігати нафтопродукти та інші ТМЦ, які передаються поклажодавцем, і повернути їх поклажодавцеві у схоронності за першою його вимогою.

На підтвердження здійснення господарської операції між позивачем і ПАТ "Дніпронафтопродукт" стосовно зберігання придбаного товару у ТОВ "Барилит Плюс" позивачем надано до матеріалів справи протокол узгодження ціни, акт - приймання - передачі наданих послуг, податкова накладна (т.1 а.с.223-225), акти приймання - передачі нафтопродуктів (т.3 а.с.8-13).

Також судом встановлено, що фізичне переміщення придбаного товару позивачем у ТОВ "Барилит Плюс" не здійснювалося, оскільки придбаний позивачем у його контрагентів товар фізично вже знаходився на складі ПАТ "Дніпронафтопродукт", з яким позивач уклав договір зберігання.

При цьому, колегія суддів зазначає, що для подальшого використання придбаних ПММ шляхом роздрібної торгівлі позивачем укладено договори оренди АЗС, що підтверджується відповідними договорами, актами приймання - передачі, протоколами угоджених цін за оренду тощо (т. 2 а.с.155-230).

На підтвердження транспортування зазначених ПММ на АЗС позивачем надані договори про перевезення вантажів автомобільним транспортом: від 01.11.2013 №3744, укладеного між позивачем та ТОВ "Днєпртрансойл", разом додатковими угодами (т.1 а.с.226-230, 235-243), а також від 22.02.2013 №75, укладеного між позивачем та ТОВ "ТД "КРЕМЕНЧУКНАФТОПРОДУКТСЕРВІС" разом з додатковими угодами (т.1 а.с. 235-238).

На підтвердження виконання умов договорів перевезення позивачем до матеріалів справи надано акти приймання - передачі виконаних послуг, реєстр до акту виконаних послуг, податкові накладні, товарно - транспортні накладні на відпуск нафтопродуктів (нафти), платіжні доручення тощо (т.1 а.с.231 - 234,239-250, т. 2 а.с.1-130).

Також судом встановлено, що придбані позивачем товари у ТОВ "Барилит Плюс" реалізовані в подальшому на орендованих АЗС, що підтверджується видатковими касовими ордерами, чеками, змінними звітами АЗС тощо (т.3 а.с.133-250, т.4 а.с.1-101).

Сума податку на додану вартість по взаємовідносинам з ТОВ "Барилит Плюс", включена до складу податкового кредиту та відображена в податкових деклараціях з податку на додану вартість за оскаржуваний період, що відображено у відповідній податкових деклараціях, поданих до податкового органу.

Таким чином, ТОВ "Барилит Плюс", ТОВ "ТД "КРЕМЕНЧУКНАФТОПРОДУКТСЕРВІС", ПАТ "Дніпронафтопродукт", ТОВ "Днєпртрансойл" - виконали свої зобов'язання за вказаними вище договорами, а ТОВ "Айрон Юніон" прийняло ПММ та послуги за цими договорами, які відображені у податковому та бухгалтерському обліку позивача.

Наявні у справі докази не містять доказів наявності між позивачем та контрагентами позивача, взаємоузгоджених спільних зловмисних дій, спрямованих на отримання безпідставної податкової вигоди.

Крім того, факт наявності у позивача - ТОВ "Айрон Юніон" матеріально - технічних ресурсів, що підтверджується договорами оренди автозаправних станцій, актами приймання передачі та персоналу, свідчить про наявність умов необхідних для здійснення основаного виду діяльності - роздрібної торгівлі паливом та здійснення позивачем зазначеного виду діяльності, що не заперечується відповідачем. Порядок формування податкового кредиту здійснювався у перевіряємому періоді відповідно Податкового кодексу України.

Відповідно до ст.3 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Правила податкового обліку податку на прибуток не встановлюють особливих вимог до первинних документів і облікових регістрів, що повинні використовуватися при обчисленні даного податку, тому відповідними документами податкового обліку вважаються бухгалтерські документи і регістри обліку, складені належним чином.

Відповідно до ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати обов'язкові реквізити: назву документа; дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складається документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Згідно положень п. 7.5.6 Інструкції про порядок приймання, транспортування, зберігання, відпуск і обліку нафти і нафтопродуктів на підприємствах і організаціях України, яка затверджена наказом Міністерством палива та енергетики України, Міністерством економіки України, Міністерством транспорту та зв'язку України, Державним комітетом України з питань технічного регулювання та споживчої політики від 20.05.2008 N 281/171/578/155, визначено, що відпуск нафти і нафтопродуктів до мір повної місткості та нафтопродуктів, розфасованих до тари, оформлюється ТТН у чотирьох примірниках, з яких: перший - залишається у товарного оператора вантажовідправника і є первинним документом складського обліку з подальшим здаванням до бухгалтерської служби підприємства; другий - використовується водієм як перепустка під час виїзду з підприємства, а після виїзду - залишається в охорони підприємства з подальшим здаванням до бухгалтерської служби підприємства; третій та четвертий - засвідчені підписом представника вантажоодержувача та відміткою про час виїзду з підприємства - передаються перевізнику. При цьому третій примірник є супровідним документом вантажу і після його здавання передається вантажоодержувачу. Четвертий примірник передається експедитору (водію) і є підставою для обліку транспортної роботи. Бланки ТТН на підприємстві є документами суворої звітності.

Згідно п. 7.5.7 зазначеної Інструкції, ТТН на вивезення нафти або нафтопродуктів автотранспортом вантажоодержувача оформлюється на підставі довіреності вантажоодержувача, а під час постачання вантажовідправником - на підставі подорожнього листа автотранспортного підприємства.

Пунктом 7.5.8 зазначеної інструкції, відпуск нафти або нафтопродуктів здійснюється в день оформлення ТТН за наявності усіх її примірників. У ТТН оператор зазначає номер резервуара, з якого відпущено нафту або нафтопродукт, розписується в ній і здає для оформлення.

У ТТН зазначаються найменування, марка та вид нафти або нафтопродукту, об'єм, маса, густина і температура, за якої визначалась густина, а також дата і час виїзду автоцистерни з підприємства.

Угоди, укладені між позивачем та його контрагентами: ТОВ "Барилит Плюс", ТОВ "ТД "КРЕМЕНЧУКНАФТОПРОДУКТСЕРВІС", ПАТ "Дніпронафтопродукт", ТОВ "Днепртрансойл" є чинними та не визнані в установленому порядку недійсними.

Таким чином, судом встановлено, що придбання позивачем ПММ у контрагентів ТОВ "Барилит Плюс", ТОВ "ТД "КРЕМЕНЧУКНАФТОПРОДУКТСЕРВІС", ПАТ "Дніпронафтопродукт", ТОВ "Днєпртрансойл" товари та послуги було необхідно для здійснення господарської діяльності, а саме: роздрібної торгівлі пальним на АЗС, що направлена на отримання доходу, що підтверджуються наданими позивачем первинними документами.

Згідно з вимогами ч.2 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справа про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Посилання відповідача в акті перевірки на податкову інформацію ДПІ у Красногвардійському районі м. Дніпропетровська "Про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ "Барилит Плюс" під час здійснення господарських відносин з контрагентами за травень 2014 року" - суд не бере до уваги, оскільки Податковий кодекс України не ставить право платника ПДВ на податковий кредит в залежність від дій або бездіяльності його контрагентів. Якщо контрагенти не виконали свого зобов'язання по сплаті податку до бюджету, це тягне відповідальність та негативні наслідки саме для цієї особи.

Межі юридичної відповідальності кожного платника податків, яка (слід розуміти - відповідальність) відповідно до ст. 61 Конституції України мають індивідуальний характер, поширюються на діяння, що визнаються законом протиправними та були вчинені саме цим платником.

Саме така правова позиція викладена Європейським Судом з прав людини (рішення від 22.01.2009 у справі "БУЛВЕС" АД проти Болгарії" (заява № 3991/03), а також Верховним Судом України (постанова від 09.09.2008 у справі №21-500во08, постанова від 01.06.2010 у справі № 21-573во10, постанова від 31.01.2011 у справі за позовом ЗАТ "Мукачівський лісокомбінат" до Мукачівської ОДПІ про визнання недійсним податкового повідомлення-рішення, постанова від 31.01.2011 у справі за позовом ТОВ "Фірма "ВІК" до ДПІ у м. Херсоні про визнання недійсними податкових повідомлень-рішень).

Згідно з ч. 1 ст. 244-2 КАС України рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України.

Виходячи з наведеного, фактичні обставини справи об'єктивно засвідчують здійснення господарських операцій між позивачем та його контрагентом та правомірність віднесення позивачем до від'ємного значення суми ПДВ за вересень 2014 року, відповідно до первинних бухгалтерських документів та податкової накладної, яка виписана на виконання умов договірних відносин.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення від 11.09.2014 р. № є необґрунтованим, через що позовні вимоги в цій частині про скасування податкового повідомлення - рішення підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог про зобов'язання Криворізьку ЦОДПІ Головного управління ДФС у Дніпропетровській області відновити суми податкового кредиту та зобов'язань ТОВ "Айрон Юніон" (код за ) в електронній базі даних "Автоматизована система співставлення інформаційної системи Міністерства доходів та зборів України "Податковий блок", інформаційній базі результатів контрольно-перевірочної роботи АРМ "Аудит", а також в інтегрованій картці, зміни до яких були внесені на підставі відомостей, викладених в акті перевірки від 01.09.2014 №1213/22-03/37214500, колегія суддів зазначає наступне.

Судом першої інстанції у задоволенні позовних вимог в цій частині відмовлено.

В цій частині постанова суду першої інстанції не оскаржена, а отже суд апеляційної інстанції за правилами ч. 1 ст. 195 КАС України, переглядаючи рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги, не надає оцінку даним правовідносинам, оскільки такі вимоги сторонами у справі не заявлені, а отже не є спірними.

Відповідно до ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду -без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи викладене, колегія суддів відзначає, що суд першої інстанції дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 199, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Криворізької північної об'єднаної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області залишити без задоволення.

Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 24.11.2016р. по справі № 820/11745/15 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Тацій Л.В.
Судді Григоров А.М. Подобайло З.Г.
Повний текст ухвали виготовлений 10.03.2017 р.