Справа № 607/224/17
Суддя: Ломакін В. Є.
Дата ухвалення: 2017-02-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14.02.2017 Справа №607/224/17

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Ломакіна В.Є.

за участю секретаря Репетівської В.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у м. Тернополі Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області з позовом до УПП у м. Тернополі ДПП про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії АР № 586700 від 26 грудня 2016 року, якою його було визнано винним за ч.1 ст. 126, ч. 1 ст. 122 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн. Заявлені позовні вимоги мотивує тим, що правопорушення вказаного в оскаржуваній постанові він не вчиняв, оскільки здійснив вимушену зупинку керованого ним автомобіля у зв'язку із різким погіршенням стану здоров'я, а тому вважає що діяв в стані крайньої необхідності. До того ж, на вимогу працівників поліції, він пред'явив для перевірки посвідчення водія. З цих підстав вважає, що оскаржувана постанова винесена незаконно, без з'ясування дійсних обставин справи та без належних доказів вини особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності у вчиненні правопорушення. Крім цього, позивач вважає, що винесення оскаржуваної постанови на місці зупинки його транспортного засобу, без складання протоколу про адміністративне правопорушення є грубим порушенням вимог закону та свідчить про незаконність оскаржуваної постанови, а тому просить її скасувати.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явився, однак подав суду заяву про розгляду справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Представник відповідача УПП у м. Тернополі ДПП будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи в судове засідання не з'явився не повідомивши суд про причини неявки. Приймаючи до уваги вимоги ст. 128 КАС України, суд вважає за можливе розгляд справи у його відсутності на підставі наявних доказів.

Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив такі факти:

Як вбачається із постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії АР № 586700 від 26 грудня 2016 року, ОСОБА_1 26 грудня 2016 року о 15 год. 50 хв., в м. Тернополі по вул. Майдан Волі, 4 керуючи транспортним засобом «Suzuki Grand Vitara» державний номерний знак НОМЕР_1, здійснив зупинку транспортного засобу в зоні дії дорожнього знаку 5.38 «Місце стоянки» із табличкою «Інваліди», при перевірці не мав при собі посвідчення водія на право керування транспортними засобами, чим порушив вимоги п.п.8.4, 2.9 (а) ПДР України.

Вказаною постановою до ОСОБА_1, на підставі ст. 36 КУпАП, застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн. за вчинення правопорушень, передбачених ч.1 ст. 122, ч.1 ст. 126 КУпАП.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Згідно ст.ст. 245, 252, 280, 283 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) забезпечує всебічне, повне та об'єктивне з'ясування обставин справи, зокрема підлягають з'ясуванню чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи. Рішення про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення має бути зроблений на підставі всебічного, повного і об'єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 р. № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови у справі про адміністративне правопорушення має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП. Зокрема, у ній мають бути наведені докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Обставини вчинення даного адміністративного правопорушення, повністю викладені у постанові в справі про адміністративне правопорушення серії АР № 586700 від 26 грудня 2016 року, які є об'єктивними та вказують на вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 122, ч.1 ст. 126 КУпАП, а тому при постановленні рішення, суд не приймає до уваги пояснення позивача викладені ним у позовній заяві, оскільки вони не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи. Зокрема, позивач не надав суду доказів того, що 26 грудня 2016 року він звертався до медичного закладу з приводу погіршення стану його здоров'я. Вказане дає суду підстави вважати, що зупинка позивача не була вимушеною.

Крім цього, посилання позивача на те, що винесення постанови в справі про адміністративне правопорушення на місці зупинки транспортного засобу, без складання протоколу про адміністративне правопорушення свідчить про незаконність оскаржуваної постанови, суд вважає безпідставними виходячи з наступного.

Стаття 258 КУпАП на підставі Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху» від 14 липня 2015 року №596- VIII після частини першої доповнена новою частиною такого змісту: «Протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі».

Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення.

Відповідно до ч. 4 ст. 258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою ст. 258 КУпАП, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 КУпАП.

Відповідно до ч.1 ст. 222 КУпАП органи Національної поліції уповноважені розглядати справи про адміністративні правопорушення включно з тими, відповідальність за які передбачена ст. 122 КУпАП.

Крім цього, Рішення Конституційного Суду України від 26.05.2015 року №5-рп/2015, на яке посилається позивач як на підтвердження свої позовних вимог, датоване 26 травня 2015 року, в той час як зміни в ст. 258 КУпАП внесені згідно Закону України від 14 липня 2015 року № 596-VIII.

А тому, суд вважає, що винесення постанови в справі про адміністративне правопорушення на місці зупинки транспортного засобу, без складання протоколу про адміністративне правопорушення відповідає вимогам законодавства, яке діяло на момент винесення вказаної постанови.

Таким чином, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 скоїв адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 ст.122, ч.1 ст. 126 КУпАП, за обставин викладених у постанові про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії АР № 586700 від 26 грудня 2016 року.

Із змісту ст.8 Кодексу України про адміністративні правопорушення, слідує, що адміністративній відповідальності підлягають особи, які вчинили адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 22 КУпАП, при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважені вирішувати справу, може звільнити правопорушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Враховуючи вищенаведене, особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, обставини, за яких було вчинено правопорушення, незначний характер даного діяння та відсутність негативних наслідків, суд вважає за можливе звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122, ч.1 ст. 126 КУпАП і обмежитись усним зауваженням.

Вина ОСОБА_1 доведена матеріалами адміністративної справи, однак суд вважає, що його дії є малозначними, а тому його слід звільнити від адміністративної відповідальності, а провадження в справі закрити, частково задовільнивши позовні вимоги.

Керуючись п.п. 2.9, 8.4 ПДР України, ст.ст. 22, 122, 126, 247, 251, 254, 258, 289, 293 КУпАП, ст.ст.1, 10, 11, 18, 71, 128, 158 - 163, 171-2, 186 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Позов - задовольнити частково.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії АР № 586700 від 26 грудня 2016 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122, ч.1 ст. 126 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн. - скасувати.

Адміністративну справу відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 122, ч.1 ст. 126 КУпАП - провадженням закрити, у зв'язку із малозначністю вчиненого правопорушення і обмежитись усним зауваженням.

В задоволені решти позовних вимог - відмовити.

Постанова набирає законної сили через десять днів з дня її проголошення, якщо не була подана апеляційна скарга. У разі подання апеляційної скарги, постанова набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги, через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом десяти днів з дня проголошення постанови.

Головуючий суддяВ. Є. Ломакін