Справа № 808/28/17
Суддя: Лазаренко Максим Сергійович
Дата ухвалення: 2017-02-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2017 року 11 год. 33 хв. Справа № 808/28/17 м.Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Лазаренка М.С.,

при секретарі судового засідання: Мєдніковій Р.О.,

за участю:

представника позивача: ОСОБА_1, довіреність б/н від 12.01.2017; ОСОБА_2, довіреність б/н від 12.01.2017

представника відповідача: ОСОБА_3, довіреність № 55 від 27.12.2016

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовною заявою Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 до Запорізької обєднаної державної податкової інспекції Головного управління державної фіскальної служби у Запорізькій області про визнання протиправними і скасування наказу,-

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_4 (далі іменується позивач) звернулась із адміністративним позовом до Запорізької обєднаної державної податкової інспекції Головного управління державної фіскальної служби у Запорізькій області (далі іменується відповідач), в якому позивач просить суд визнати протиправним та скасувати Наказ виконуючого обов'язків начальника Запорізької об'єднаної державної податкової інспекції головного управління Державної фіскальної служби у Запорізькій області № 808 від 03.11.2016 про проведення планової документальної виїзної перевірки фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів за період 01.01.2014 по 31.12.2015, дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, правильності нарахування, обчисленню та сплати єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування, виконання вимог іншого законодавства за період з 01.01.2014 по 31.12.2015.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що оскільки дохід ФОП ОСОБА_4 за попередній календарний рік менший ніж 20 млн.грн., що підтверджується актом перевірки від 09.12.2016 № 66/08-29-13-04/НОМЕР_1, на позивача розповсюджується мораторій на проведення перевірок підприємств, установ та організацій, фізичних осіб-підприємців, встановлені ч. 3 розділу ІІ «Прикінцеві положення» Закону України від 28.12.2014 № 71-VІІІ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи». Крім того, вважає, що в порушення вимог ч.3 ст. 7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» оскаржуваний наказ № 808 від 03.11.2016 не містить жодних реквізитів дозволу Кабінету Міністрів України на проведення перевірки. З огляду на це вважає, що Запорізька ОДПІ ГУ ДФС у Запорізькій області не мала права виносити оскаржуваний наказ та проводити перевірку, оскільки він прийнятий всупереч положень ч. 3 розділу ІІ Закону України від 28.12.2014 № 71-VІІІ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи».

У додаткових письмових поясненнях від 26.01.2017 вх. № НОМЕР_2 ОСОБА_4 посилається також на порушення відповідачем вимог п. 77.4 ст. 77 Податкового кодексу України, оскільки ним не дотримано 10-денного строку для попередження платника податків про проведення перевірки.

Представники позивача під час розгляду справи по суті підтримали позовні вимоги, просять їх задовольнити.

Відповідач адміністративний позов не визнав, у письмових запереченнях від 25.01.2017 вих. № 1125/16/10/08-29-10 посилається на те, що встановлені Законом України від 28.12.2014 № 71-VІІІ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» обмеження в даному випадку не поширюються з 01 січня 2015 року на перевірки дотримання норм законодавства з питань наявності ліцензій, повноти нарахування та сплати податку на доходи фізичних осіб, єдиного соціального внеску, відшкодування податку на додану вартість. Крім того, вважає, що платники податків не мають права оскаржувати накази про проведення перевірок у судовому порядку, оскільки останні не є рішеннями контролюючого органу про нарахування грошового зобовязання, а регулює діяльність саме податкового органу. На підставі викладеного, просить у задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Представник відповідача у судовому засіданні підтримав письмові заперечення, просить у задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

У судовому засіданні 22.02.2017 оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Статтею 71 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Суд при вирішенні справи керується принципами верховенства права, законності, рівності усіх учасників адміністративного процесу перед законом і судом, змагальності сторін, диспозитивності та офіційного зясування всіх обставин, гласності і відкритості адміністративного процесу.

Розглянувши матеріали та зясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, судом встановлено наступне.

Згідно наказу Запорізької обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області від 03.11.2016 № 808 затверджено проведення планової документальної виїзної перевірки фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 (р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1) щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів за період з 01.01.2014 по 31.12.2015, дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування, виконання вимог іншого законодавства за період з 01.01.2014 по 31.12.2015. Тривалість перевірки - 10 робочих днів, починаючи з 14.11.2016.

03.11.2016 на підставі наказу № 808 від 03.11.2016 сформовано повідомлення № 269, яким ФОП ОСОБА_4 повідомлено про те, що з 14.11.2016 щодо неї буде проводитись документальна планова виїзна перевірка щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів за період з 01.01.2014 по 31.12.2015, дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування, виконання вимог іншого законодавства за період з 01.01.2014 по 31.12.2015.

Не погоджуючись із наказом Запорізької обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області від 03.11.2016 № 808 , ФОП ОСОБА_4 звернулась до суду з даним позовом.

Вирішуючи спір по суті суд виходить з наступного.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює та визначає Податковий кодекс України від 02 грудня 2010 року № 2755-VI (далі - ПК України).

За правилами підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 ПК України, контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Відповідно пункту 75.1 статті 75 ПК України, контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

При цьому, згідно підпунктом 75.1.2 цієї статті, документальна планова перевірка проводиться відповідно до плану-графіка перевірок. Документальною виїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться за місцезнаходженням платника податків чи місцем розташування об'єкта права власності, стосовно якого проводиться така перевірка.

Пунктом 77.1 статті 77 ПК України передбачено, що документальна планова перевірка повинна бути передбачена у плані-графіку проведення планових документальних перевірок.

Формування плану - графіка документальних планових перевірок відбувається відповідно до наказу Міністерства фінансів України від 02.06.2015 року № 524 «Про затвердження Порядку формування плану-графіка проведення документальних планових перевірок платників податків» (далі Порядок № 524).

Крім того, під час відбору платників до плану-графіку перевірок враховуються певні законодавчі обмеження щодо проведення перевірок, зокрема встановлені Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» від 28.12.2014 № 71-VІІІ.

План - графік документальних виїзних перевірок відповідно до положень Податкового кодексу України - це перелік платників податків, що підлягають плановій перевірці контролюючими органами у відповідний період календарного року. До плану - графіка відбираються платники податків, які мають ризик щодо несплати податків та зборів, а також невиконання іншого законодавства, контроль за яким покладено на органи ДФС.

Аналізуючи вказані норми податкового законодавства, суд зазначає, що платник податків включається до плану графіку проведення перевірок залежно від ступеня ризику в діяльності такого платника податків.

В силу п. 5 Порядку № 524, План-графік складається із планів-графіків територіальних органів ДФС та затверджується Головою ДФС.

Затверджений план-графік є обов'язковим для виконання всіма підрозділами територіальних органів ДФС.

Під час судового розгляду справи представником відповідача надано суду план-графік проведення документальних перевірок на 4 квартал 2016 року, до якого включено ОСОБА_4

Пунктом 77.4 статті 77 ПК України визначено, що про проведення документальної планової перевірки керівником контролюючого органу приймається рішення, яке оформлюється наказом.

Із змісту оскаржуваного наказу судом зясовано, що він прийнятий, зокрема, відповідно до затвердженого плану-графіку проведення планових документальних перевірок субєктів господарювання на 4 квартал 2016 року.

Щодо посилань ФОП ОСОБА_5 на положеннями Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» від 28.12.2014 №71-VIII, суд зазначає наступне.

Так, пунктом 3 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» від 28.12.2014 №71-VIII передбачено, що у 2015 та 2016 роках перевірки підприємств, установ та організацій, фізичних осіб-підприємців з обсягом доходу до 20 мільйонів гривень за попередній календарний рік контролюючими органами здійснюються виключно з дозволу Кабінету Міністрів України, за заявкою суб'єкта господарювання щодо його перевірки, згідно з рішенням суду або згідно з вимогами Кримінального процесуального кодексу України. Зазначене обмеження не поширюється:

- з 1 січня 2015 року на перевірки суб'єктів господарювання, що ввозять на митну територію України та/або виробляють та/або реалізують підакцизні товари, на перевірки дотримання норм законодавства з питань наявності ліцензій, повноти нарахування та сплати податку на доходи фізичних осіб, єдиного соціального внеску, відшкодування податку на додану вартість;

- з 1 липня 2015 року на перевірки платників єдиного податку другої і третьої (фізичні особи - підприємці) груп, крім тих, які здійснюють діяльність на ринках, продаж товарів у дрібнороздрібній торговельній мережі через засоби пересувної мережі, за винятком платників єдиного податку, визначених пунктом 27 підрозділу 10 розділу XX "Перехідні положення" Податкового кодексу України, з питань дотримання порядку застосування реєстраторів розрахункових операцій.

Тобто, вказаним Законом запроваджено тимчасові обмеження на перевірки субєктів господарювання контролюючими органами. Проте, вказаною нормою визначено, що такі обмеження не застосовуються, зокрема, з 01.01.2015 на перевірки повноти нарахування та сплати податку на доходи фізичних осіб, єдиного соціального внеску.

За змістом оскаржуваного наказу від 03.11.2016 № 808, предметом перевірки визначено своєчасність, достовірність нарахування та сплата податків, дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування.

Відтак, на думку суду, запроваджені Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» від 28.12.2014 №71-VIII обмеження на проведення перевірок, в даному випадку на позивача не розповсюджуються.

Тому, наявність дозволу Кабінету Міністрів України, як на це посилався позивач, також не потрібна.

Отже, приймаючи спірний наказ № 808 від 03.11.2016 року відповідач діяв на підставі та в межах повноважень визначених нормами Податкового кодексу України та на реалізацію обов'язкового для Запорізької ОДПІ ГУ ДФС у Запорізькій області наказу Державної фіскальної служби України, яким затверджено план - графік проведення перевірок до якого включено, в тому числі, позивача.

Також, згідно п.п. 77.4 статті 77 ПК України право на проведення документальної планової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому не пізніше ніж за 10 календарних днів до дня проведення зазначеної перевірки вручено під розписку або надіслано рекомендованим листом з повідомленням про вручення копію наказу про проведення документальної планової перевірки та письмове повідомлення із зазначенням дати початку проведення такої перевірки.

Пунктом 81.1 статті 81 ПК України встановлено, що посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред'явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів: направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб'єкта (прізвище, ім'я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об'єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку.

Непред'явлення або ненадіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред'явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.

Системний аналіз наведених норм дає суду підстави для висновків, що необхідними умовами для проведення планової документальної перевірки платника податків є включення останнього до плану-графіку перевірок та видача наказу про її проведення, а також вручення такому платнику податків посадовою особою контролюючого органу, зазначеною в направленні на проведення перевірки, наказу та направлення на її проведення, які в свою чергу повинні відповідати вимогам встановленим Податковим кодексом України.

Судом зясовано, що повідомлення про проведення перевірки від 03.11.2016 № 269 надіслано на адресу позивача 04.11.2016, що підтверджується долученою до справи копією інформації з сайту УДП «Укрпошта», та отримано позивачем 12.11.2016.

Тобто, контролюючим органом виконано вимоги п.п. 77.4 статті 77 ПК України щодо надіслання платнику податків за 10 календарних днів до дня проведення зазначеної перевірки рекомендованим листом з повідомленням про вручення копію наказу про проведення документальної планової перевірки та письмове повідомлення із зазначенням дати початку проведення такої перевірки.

Більш того, позивач, вважаючи що контролюючим органом порушені вимоги п.п. 77.4 статті 77 ПК України мав право скористатись положеннями п.п. 81.1 статті 81 ПК України та не допустити податковий орган до проведення перевірки. Однак, доказів цього суду не надано.

Відтак, посилання позивача в цій частині суд також вважає безпідставними.

Доводи контролюючого органу про те, що у платника податків відсутнє право на оскарження наказу податкового органу про призначення перевірки у суді, не узгоджується із позицією Верховного Суду України, висловленою у постанові від 27.01.2015 по справі № 21-425а14.

Так, Верховний Суд України у вказаній справі зазначив, що «…Субєкт господарювання має право не погодитися з рішенням про призначення перевірки і оспорити його у суді. У такому спорі субєкт владних повноважень зобовязаний довести обґрунтованість свого рішення з посиланням на недоліки пояснень субєкта господарювання та їх документальне обґрунтування…».

Тому, оцінивши вказані доводи контролюючого органу, суд їх відхиляє.

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною третьою статті 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З урахуванням встановлених у судовому засіданні обставин справи та наведених положень чинного законодавства України суд вважає, що оскаржуваний наказ начальника Запорізької об'єднаної державної податкової інспекції головного управління Державної фіскальної служби у Запорізькій області № 808 від 03.11.2016 відповідає нормам Податкового кодексу України, а тому у задоволені позову про його скасування слід відмовити.

Відповідно до ч. 2 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони - суб'єкта владних повноважень, суд присуджує з іншої сторони всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати, пов'язані із залученням свідків та проведенням судових експертиз. Зважаючи на відсутність в матеріалах справи документів на підтвердження відповідних судових витрат, судові витрати стягненню з позивача не підлягають.

Керуючись статтями 2, 11, 17, 71, 160, 163, 165 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України, або прийняття постанови у письмовому провадженні - з дня отримання копії постанови, апеляційної скарги, з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя М.С. Лазаренко