Справа № 824/19/17-а
Суддя: Дембіцький Павло Дмитрович
Дата ухвалення: 2017-03-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2017 р. м. Чернівці Справа № 824/19/17-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Дембіцького П.Д., розглянувши в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом Чернівецької об`єднаної Державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Чернівецькій області до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В:

У поданому до суду адміністративному позові Чернівецька об`єднана Державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Чернівецькій області (позивач) просить суд стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (відповідач) податковий борг в сумі 429114,29 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що станом на 14.12.2016 року за відповідачем обліковується борг по податку на доходи фізичних осіб на суму 429114,29 грн. Оскільки, заборгованість в добровільному порядку відповідачем не сплачена, позивач звернувся до суду з вимогою про стягнення вказаної заборгованості в судовому порядку.

Позивач в судовому засідання позовні вимоги підтримав, з урахуванням письмових доказів клопотав про розгляд справи без його участі у порядку письмового провадження.

Відповідач в судове засідання не з'явився, хочу був належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання за адресою внесеною до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Частиною 1 статті 10 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" визначено, що якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою.

Виходячи із ч. 8 ст. 35 КАСУ, вважається що повістку вручено особі, якщо вона доставлена за адресою, внесеною до відповідного державного реєстру, або за адресою, яка зазначена її представником, і це підтверджується підписом відповідної службової особи. Частина 11 ст. 35 КАСУ, передбачає, що у разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.

Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання за адресою внесеною до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Відповідно до ч. 4 ст. 122 КАС України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.

Згідно ч. 4 ст. 128 КАС України, у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Враховуючи приписи ст. 122 та ст. 128 КАС України, суд вважає, що подання до суду позивачем клопотання про розгляд справи без його участі, а також неприбуття без поважних причин відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, не є перешкодою для розгляду і вирішення справи за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши наявні у справі матеріали, всебічно та повно з'ясувавши всі обставини справи, об'єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (ід. код. НОМЕР_1) зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 та перебуває на обліку у Чернівецькій ОДПІ ГУ ДФС у Чернівецькій області, як платник податків із 02.02.2006 року. (а.с. 7).

На підставі підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20, пункту 78.1 статті 78, статті 79, пункту 82.2 статті 82 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року №2755-VI, посадовими особами відповідача проведено документальну позапланову невиїзну перевірку щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати належних сум податків до бюджету відповідачем за період з 01.01.2014 р. по 31.12.2014 року.

За результатами перевірки 09.10.2015 року складено акт № 24-12-17-07-21/НОМЕР_1, яким зафіксовано порушення, зокрема: неподання податкової декларації платником податків за 2014 рік та не включення до загального річного оподаткованого доходу дохід, отриманий платником податків, як додаткове благо у вигляді анулювання заборгованості, а також не застосовано ставку податку відповідно до п. 167.1 ст. 167 Податкового кодексу України до доходу, отриманого від додаткового блага, у результаті чого визначено суму податкових зобов'язань з податку на доходи фізичних осіб за період що перевірявся на суму 343155,43 грн. (а.с. 7-8).

На підставі вказаного акту перевірки, виявлених порушень позивачем прийнято податкове повідомлення-рішення форми "Р" від 20.11.2015 року № про застосування до відповідача штрафних санкцій у сумі 170,00 грн. (а.с. 11).

На підставі вказаного акту перевірки, виявлених порушень позивачем прийнято податкове повідомлення-рішення форми "Р" від 20.11.2016 року № про стягнення відповідача грошового зобов'язання у розмірі 343155,43 грн. та штрафних санкцій на суму 85788,86 грн. (а.с.11)

Також відповідачу надсилалась податкова вимога форми "Ф" від 19.08.2016 року №1254-17 на загальну суму заборгованості 429114,29 грн. (а.с. 9).

Заборгованість відповідача підтверджується розрахунком заборгованості станом на 14.12.2016 року, обліковою карткою платника податку, відповідно до яких станом на 14.12.2016 року за відповідачем обліковується заборгованість з податку на доходи фізичних осіб на суму 429114,29 грн. (а.с.8,17).

У зв'язку з несплатою відповідачем в добровільному порядку вказаної заборгованості, позивач звернувся до суду з вказаним позовом.

До вказаних правовідносин суд застосовує наступні положення закону та робить відповідні висновки.

Статтею 67 Конституції України передбачено, що кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відповідно до п. 6.1 ст. 6.1 Податкового кодексу України ( далі- Кодекс)- податком є обов'язковий, безумовний платіж до відповідного бюджету, що справляється з платників податку відповідно до цього Кодексу.

Пунктами 8.1 та п.8.2 ст. 8 Кодексу в Україні встановлюються загальнодержавні та місцеві податки та збори. До загальнодержавних належать податки та збори, що встановлені Кодексом і є обов'язковими до сплати на усій території України, крім випадків, передбачених Кодексом.

Відповідно до п. 9.1.2 п.9.1. ст.9 Кодексу - податок на доходи фізичних осіб відноситься до загальнодержавних податків.

Відповідно до пл. 16.1.3. п. 16.1 ст. 16 Кодексу платник податків зобов'язаний подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків та зборів.

Відповідно п.п. 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 Кодексу платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених чим Кодексом та законами з питань митної справи.

Платник податку зобов'язаний подавати річну декларацію про майновий стан і доходи (податкову декларацію) відповідно до Кодексу (п. 179.1. ст. 179 Кодексу).

До загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включаються суми боргу платника анульованого (прощеного) кредитором за його самостійним рішенніям, не пов'язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності. Якщо кредитор повідомляє платника податку - боржника рекомендованим листом з повідомленням про вручення або шляхом укладення відповідного договору, або шляхом надання повідомлення боржнику під підпис особисто про анулювання (прощеного) боргу та включає суму анульованого (прощеного) боргу до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, за підсумками звітного періоду, у якому такий борг було анульовано (прощеного), такий боржник самостійно сплачує податок з таких доходів та відображає їх у річній податковій декларації (п.п. «д» п.п. 164.2.17 п. 164.2 ст 164 із змінами, внесеними згідно із Законами № 4834-VI від 24.05.2012, № 5519-VI від 06.12.2012.

Відповідно до п. 123.1 ст. 123 ПКУ якщо платник податків не подав в установлені строки податкову декларацію, це тягне за собою накладення на платника податків штрафу в розмірі 25 відсотків суми визначеного податкового зобов'язання.

Додаткові блага - кошти, матеріальні чи нематеріальні цінності, послуги, інші види доходу, що виплачуються (надаються) платнику податку податковим агентом, якщо такий дохід не є заробітною платою та не пов'язаний з виконанням обов'язків трудового найму або не є винагородою за цивільно-правовими договорами (угодами), укладеними з таким платником податку (крім випадків, прямо передбачених нормами розділу IV Кодексу) (п.п. 14.1.47. п. 14.1 ст. 14 ПКУ).

Платниками податку є фізична особа - резидент, яка отримує доходи як з джерела їх походження в Україні, так і іноземні доходи (п.п. 162.1.1. п. 162.1 ст. 162 ПКУ) також платником податку є податковий агент (п.п. 162.1.3. п. 162.1 ст. 162 ПКУ).

Об'єктом оподаткування резидента є. загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід ( п.п. 163.1.1 п. 163.1 ст. 163 ПКУ) та доходи з джерела їх походження в Україні, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання). ( п.п. 163.1.2 п. 163.1 ст. 163 ПКУ).

Базою оподаткування є загальний оподатковуваний дохід, з урахуванням особливостей, визначених цим розділом ( абз. 1 п. 164.1 ст. 164 ПКУ).

Загальний оподатковуваний дохід - будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду ( абз. 2 п. 164.1 ст. 164 ПКУ).

Ставка податку становить 15 відсотків бази оподаткування щодо доходів, нарахованих (виплачених, наданих) (крім випадків, визначених у пунктах 167.2-167.5 цієї статті) у тому числі, але не виключно у формі: заробітної плати, інших заохочувальних та компенсаційних виплат або інших виплат і винагород, які нараховуються (виплачуються, надаються) платнику у зв'язку з трудовими відносинами та за цивільно-правовими договорами; виграшу в державну та недержавну грошову лотерею, виграш гравця ( учасника), отриманий від організатора азартної гри. ( п. 167.1. ст.. 167 Кодексу, редакція 2014р.)

Відповідно до п.п.14.1.39 п. 14.1 ст. 14. Кодексу - грошове зобов'язання платник податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов'язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв'язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Згідно п.п. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 Кодексу податкових борг - це сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Відповідно п. 57.3 ст. 57 Кодексу у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу. У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов'язання платник податків зобов'язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

Відповідно до 87.11. ст. 87 Кодексу, орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.

Згідно із пунктом 3 частини першої статті 129 Конституції України однією із основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною першою статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини першої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Позивачем доведено суду правомірність заявлених вимог. На день розгляду справи заборгованість відповідачем не погашена, а тому підлягає стягненню у судовому порядку. Крім того, суд зазначає, що відповідачем вищевказані податкові повідомлення-рішення, а також податкові вимоги ні в адміністративному, ні в судовому порядку, не оскаржувались, доказів, які б свідчили про погашення вказаної суми заборгованості на день розгляду справи або ж спростовували доводи позивача відповідачем суду не подано.

Таким чином, зважаючи на наведені вище норми законодавства та встановлені судом обставини справи, а також виходячи з конституційного принципу обов'язковості сплати податків і зборів, суд вважає, що позовні вимоги Чернівецької об`єднаної Державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Чернівецькій області щодо стягнення з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 податкового боргу в сумі 429114,29 грн. є обґрунтованими та підлягають задоволенню повністю.

Враховуючи наведене, суд вважає, що вимоги позивача є обґрунтованими, відповідають обставинам справи і наявним матеріалам, у зв'язку з чим позов підлягає задоволенню.

Частиною 4 статті 94 КАС України визначено, що у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

На підставі викладеного, керуючись статтями 11, 70, 86, 94, 122, 128, 158, 159, 161- 163 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Адміністративний позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (ід. НОМЕР_1 ) на користь Чернівецької об`єднаної Державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Чернівецькій області податковий борг у сумі 429114,29 грн., до державного бюджету України.

3. Копії постанови направити сторонам.

У відповідності до ст.ст. 185-186 КАС України апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Чернівецький окружний адміністративний суд. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, проголошення вступної та резолютивної частини рішення, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дні отримання копії постанови.

Згідно статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України постанова, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмовити у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя П.Д. Дембіцький