Справа № 428/741/17
Суддя: Баронін Д. Б.
Дата ухвалення: 2017-03-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 428/741/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 березня 2017 року м. Сєвєродонецьк

Сєвєродонецький міський суд Луганської області у складі головуючого судді Бароніна Д.Б., за участю секретаря Бондаренко І.С., позивача ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора взводу № 2 роти № 3 батальйону Управління патрульної поліції в містах Сєвєродонецьку, Лисичанську та Рубіжному Орзул Бориса Володимировича про визнання дій протиправними, скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до інспектора взводу № 2 роти № 3 батальйону Управління патрульної поліції в містах Сєвєродонецьку, Лисичанську та Рубіжному Орзул Бориса Володимировича про визнання дій протиправними та скасування постанови серії АР № 696051 у справі про адміністративне правопорушення.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що постановою інспектора взводу № 2 роти № 3 батальйону Управління патрульної поліції в містах Сєвєродонецьку, Лисичанську та Рубіжному рядового поліції Орзул Бориса Володимировича серії АР № 696051 від 12.12.2016 у справі про адміністративне правопорушення, його притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 425,00 грн. за скоєння правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП. Відповідно до постанови, він 12 грудня 2016 року о 22-30 год. у м. Сєвєродонецьку по пр. Гвардійському, керував транспортним засобом ВАЗ 21213, державний номер НОМЕР_1, з непрацюючим правим габаритом та при перевірці документів в нього був відсутній поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушив п.п. 2.1 «ґ» Правил дорожнього руху України. Вказану постанову він отримав рекомендованим листом 12.01.2017. Вважає, що викладені в постанові фактичні обставини скоєного ним адміністративного правопорушення не відповідають дійсності, оскільки він мав при собі поліс обов'язкового страхування та пред'являв його інспектору поліції для огляду. Крім того його транспортний засіб Російського виробництва, тому якість проводки та якість інших приладів не дуже якісна. З метою перевірки зауважень інспектора поліції він вийшов із автомобіля та впевнився, що всі габарити на його автомобілі працюють. Протокол або постанова про накладення на нього адміністративного стягнення в присутності позивача не складалися. Особисті дані були переписані інспектором на окремий папірець. Під час розгляду адміністративної справи на місці зупинки транспортного засобу інспектором поліції було порушено його право на захист, передбачене статтею 268 КУпАП, також в постанові відсутнє конкретне місце складання постанови. Позивач вважає, що таке притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП є незаконним, оскільки взагалі відсутня подія скоєння адміністративного правопорушення, тому просить скасувати постанову серії АР № 696051 від 12.12.2016 та закрити провадження по справі.

В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги.

Відповідач в судове засідання не з'явився, надав до суду письмові заперечення на адміністративний позов, в яких просив розглянути справу без його участі, а також пояснив, що 12.12.2016 на його вимогу позивач не зміг надати поліс обов'язкового страхування, що підтверджується відеозаписом з нагрудної камери. Під час розгляду справи жодних клопотань про надання можливості скористатись допомогою адвоката від позивача не надходило. Тому інспектор поліції вважає, що постанова серії АР № 696051 від 12.12.2016 по справі про адміністративне правопорушення складена у відповідності до вимог діючого законодавства України і підстави для її скасування відсутні.

Дослідивши письмові матеріали справи, оглянувши відеозаписи правопорушення, вислухавши пояснення позивача, суд встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

12.12.2016 інспектором взводу № 2 роти № 3 батальйону Управління патрульної поліції в містах Сєвєродонецьку, Лисичанську та Рубіжному рядовим поліції Орзул Борисом Володимировичем в м. Сєвєродонецьку по пр. Гвардійському, 59, було винесено постанову серії АР № 696051 у справі про адміністративне правопорушення, зі змісту якої вбачається, що ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП, та накладено штраф у розмірі 425 грн. 00 коп. Винесення вказаної постанови мотивовано тим, що ОСОБА_1 12 грудня 2016 року о 22-30 год. у м. Сєвєродонецьку по пр. Гвардійському керував автомобілем ВАЗ 21213, державний номер НОМЕР_1, з непрацюючим правим габаритом та при перевірці документів у водія був відсутній поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушив п.п. 2.1 «ґ» Правил дорожнього руху України.

Суд звертає увагу на те, що справа про адміністративне правопорушення, в якій винесена оскаржувана постанова, згідно тексту вищевказаної постанови, була розглянута безпосередньо на місці вчинення правопорушення без складення протоколу про адміністративне правопорушення, що відповідає чинній на час складення постанови редакції ч. 2, 4, 5 ст. 258 КУпАП, а також відповідає змісту Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 року № 1395.

При цьому, положення Кодексу України про адміністративні правопорушення, що стосуються розгляду справи про адміністративне правопорушення, зокрема ст.ст. 278, 279, на спірні правовідносини не розповсюджуються, оскільки у даному випадку Кодексом України про адміністративні правопорушення передбачено спеціальну, спрощену процедуру притягнення особи до адміністративної відповідальності - винесення постанови на місці вчинення правопорушення.

Згідно із ч. 1 ст. 126 КУпАП керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до підпункту «ґ» пункту 2.1 розділу 2 «Обов'язки і права водіїв механічних транспортних засобів» Правил дорожнього руху України водій транспортного механічного засобу повинен мати при собі: поліс (сертифікат) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення).

З відеозаписів подій вищенаведеного правопорушення, зроблених 12.12.2016 в м. Сєвєродонецьку по проспекту Гвардійському, 59, за допомогою нагрудних камер на одязі поліцейських та ретельно оглянутих в судовому засіданні, вбачається, що водій транспортного засобу ВАЗ 21213 ОСОБА_1 не пред'явив на вимогу інспектора поліції поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, оскільки не мав його при собі. Також позивачу інспектором були роз'яснені всі його права та було запропоновано скористатися юридичною допомогою. Копію постанови про адміністративне правопорушення позивачу не було вручено внаслідок залишення ним місця вчинення правопорушення, з матеріалів справи та пояснень позивача вбачається, що копія постанови була отримана ним засобами поштового зв'язку.

Отже, в діях позивача 12.12.2016 мало місце порушення підпункту «ґ» пункту 2.1 Правил дорожнього руху, яке пов'язане із непред'явленням водієм полісу (сертифікат) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. За таких обставин, у діях позивача 12.12.2016 року в м. Сєвєродонецьку був наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Посилання позивача на те, що його було позбавлено прав на ознайомлення з матеріалами справи, надання пояснень, подання доказів, заявлення клопотань, використання допомоги адвоката є неналежними, адже по-перше з відеозапису вбачається, що жодних клопотань працівникам поліції він не заявляв, по-друге з відеозапису вбачається, що працівником поліції позивачу були зачитані та роз'яснені всі його права під час розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Версія позивача, яка викладена у позовній заяві, про те, що у нього при собі був дійсний (діючий) поліс (сертифікат) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, на думку суду є необґрунтованою, адже відеозаписом підтверджується, що позивач не пред'явив протягом всього часу спілкування із працівниками поліції дійсний поліс, а по-друге в судовому засіданні позивач визнав, що він не мав в салоні автомобіля відповідного полісу. Вищеказана версія позивача, на думку суду, викликана бажанням уникнути адміністративної відповідальності за вчинене правопорушення.

Копія поліса обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 10.12.2016 року, надана до суду позивачем, не береться судом до уваги, адже вказаний поліс не був пред'явлений позивачем працівникам поліції під час розгляду справи про адміністративне правопорушення і працівники поліції не могли знати про його існування. Частина 1 ст. 126 КУпАП передбачає відповідальність не за відсутність полісу взагалі, а за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки поліс (договір) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

В судовому засіданні позивач визнав, що у нього дійсно не працював правий габарит під час зупинки його працівниками поліції.

Посилання позивача на те, що йому було невідомо про складання постанови про адміністративне правопорушення відносно нього повністю спростовуються оглянутим в судовому засіданні відеозаписом, з якого видно, що інспектор неодноразово роз'яснював позивачу про те, що зараз відносно нього буде складена постанова, а також роз'яснював, що позивач має право не чекати її складання і отримати постанову засобами поштового зв'язку. Під час спілкування з інспектором позивач виявив саме таке бажання - отримати постанову засобами поштового зв'язку.

Посилання позивача на те, що в оскаржуваній постанові не вказано біля якого саме будинку він порушив вимоги Закону, на думку суду не впливають на законність оскаржуваної постанови, адже в ній вказано місто та проспект, на якому інспектор помітив рух автомобілю з непрацюючим габаритом. У вступній частині постанови також вказано точну адресу її складання.

На думку суду, законна, обґрунтована та справедлива постанова у справі про адміністративне правопорушення не може бути скасована внаслідок одних лише формальних недоліків, які жодним чином не вплинули на факт вчиненого правопорушення та не призвели до порушення прав позивача.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про законність та обґрунтованість оскаржуваної постанови, а отже і про необхідність відмови у задоволенні позовних вимог в частині скасування оскаржуваної постанови.

Щодо позовної вимоги щодо визнання дій інспектора поліції незаконними, суд зазначає, що посадова особа Національної поліції наділена повноваженнями щодо здійснення контролю за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками, які реалізуються, зокрема, у разі виявлення правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зокрема порушень, передбачених ч. 1, 6 ст. 121, ч. 2 ст. 122, ч. 1 ст. 126 КУпАП, розглядати справи про адміністративне правопорушення та винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення, без складення відповідного протоколу про адміністративне правопорушення.

Таким чином, дії інспектора патрульної поліції щодо виявлення правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху та складання постанови у справі про адміністративне правопорушення у разі такого виявлення передбачені Кодексом України про адміністративні правопорушення, Законом України «Про Національну поліцію», Інструкцією № 1395, що має наслідком прийняття відповідної постанови у справі про адміністративне правопорушення, тому самі по собі дії щодо складення постанови у справі про адміністративне правопорушення не можуть бути визнані протиправними.

Щодо позовної вимоги про закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення, суд зазначає наступне.

Особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності передбачені ст. 171-2 КАС України. Зазначені справи розглядаються в порядку передбаченому Кодексом адміністративного судочинства України. Відповідно до вимог ч. 4 ст. 105 КАС України, адміністративний позов крім іншого, може містити вимоги про скасування або визнання нечинним рішення відповідача - суб'єкта владних повноважень повністю чи окремих його положень. Крім того, ч. 2 ст. 162 КАС України у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову крім іншого про визнання протиправним рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення або окремих його положень.

Отже, закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення не входить до повноважень адміністративного суду під час розгляду справи за правилами КАС України. На підставі викладеного, позовні вимоги в цій частині не підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у відповідності до ст. 94 КАС України суд враховує, що позивач звільнений від сплати судового збору на підставі ст. 288 КУпАП, в той час як інших судових витрат, які підлягають відшкодуванню, у справі не виявлено.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 11, 12, 69-71, 158-163, 171-2, 185, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до інспектора взводу № 2 роти № 3 батальйону Управління патрульної поліції в містах Сєвєродонецьку, Лисичанську та Рубіжному Орзул Бориса Володимировича про визнання дій протиправними, скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її проголошення, або протягом десяти днів з дня отримання копії постанови, якщо судом було застосовано ч. 3 ст. 160 КАС України або якщо особа не була присутня в судовому засіданні, шляхом подання апеляційної скарги до Донецького апеляційного адміністративного суду через Сєвєродонецький міський суд Луганської області разом із одночасним надісланням копії апеляційної скарги до Донецького апеляційного адміністративного суду.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова у повному обсязі складена та підписана 09 березня 2017 року.

Суддя Д.Б. Баронін