Справа № 817/1459/16
Суддя: Жуковська Л.А.
Дата ухвалення: 2017-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

27 лютого 2017 р.Р і в н е 817/1459/16

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Жуковської Л.А. за участю секретаря судового засідання Сисун Н.В. та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі:

позивача: представник не прибув,

відповідача: представник не прибув,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю "Мирогощанське"
до Дубенської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Рівненській області
про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення
В С Т АН О В И В:

До Рівненського окружного адміністративного суду звернувся Сільськогосподарський виробничий кооператив з іноземними інвестиціями «Мирогощанський» до Дубенської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Рівненській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від 17.06.2016.

Ухвалою суду від 27.02.2017 у справі допущено заміну позивача на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «Мирогощанське».

В судове засідання представник позивача не зявився, подав заяву про розгляд справи без його участі. В позовній заяві позивач зазначив, що відповідно до прийнятого відповідачем податкового повідомлення-рішення зобовязано позивача сплатити штраф у розмірі 20% за затримку на 266 календарних днів сплати грошового зобовязання по податку на додану вартість в розмірі 33,60 грн. Відповідно до акту перевірки, на підставі якого прийнято податкове повідомлення-рішення, граничний термін сплати податкового зобовязання настав 04.09.2015, а борг по податку на додану вартість в сумі 168 грн. сплачений платником податків лише 26.05.2016. Однак, позивач зазначає, що сума податкового зобовязання виникла на підставі податкового повідомлення-рішення № НОМЕР_2 від 12.06.2014, яке оскаржувалося товариством в судовому порядку, а тому таке податкове зобовязання не було узгодженим. Позивач добровільно сплатив вже згодом узгоджене податкове зобов'язання після судового оскарження 17.03.2015, тобто, на думку позивача, до настання граничного терміну сплати 04.09.2015. За таких обставин, фіскальний орган безпідставно нарахував штраф у розмірі 33,60 грн. Тому, позивач просить суд позов задовольнити в повному обсязі.

Відповідач Дубенська обєднана державна податкова інспекція Головного управління Державної фіскальної служби у Рівненській області, належним чином повідомлений про місце, дату та час судового розгляду справи, в судове засідання не зявився, заперечень проти позову не подав.

Суд, керуючись приписами статті 128 КАС України, дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності представників сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Враховуючи вимоги ч. 1 ст. 41 КАС України, відповідно до якої у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Повно і всебічно встановивши обставини адміністративної справи відповідно до норм матеріального права на підставі досліджених судом у судовому засіданні доказів, з дотриманням норм процесуального права, суд вважає, що позов підлягає до задоволення повністю.

Судом встановлено, що 17.06.2016 Дубенською обєднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Рівненській області проведено камеральну своєчасності сплати узгодженого податкового зобовязання, за наслідками якої складений акт № 48/12/38426216 (а.с.7).

В результаті перевірки встановлено, що платник порушив терміни сплати грошового зобовязання по податку на додану вартість, визначеного податковим повідомленням-рішенням № НОМЕР_2 від 12.06.2014, а саме: граничний термін сплати 04.09.2015, дата сплати 26.05.2016, кількість днів затримки 266, сума сплаченого боргу 168 грн.

Як наслідок, фіскальним органом прийнято податкове повідомлення-рішення від 17.06.2016 №, відповідно до якого платника податку зобовязано сплатити штраф у розмірі 20% в сумі 33,60 грн. за платежем: податок на додану вартість (а.с.10).

Позивач оскаржив податкове повідомлення-рішення в адміністративному порядку, в результаті чого рішенням Державної фіскальної служби України податкове повідомлення-рішення залишене без змін, а скарга без задоволення.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість мотивів, покладених субєктом владних повноважень в основу спірного податкового повідомлення-рішення на відповідність вимогам частини 3 статті 2 КАС України, суд зазначає наступне.

Підпунктом 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України визначено, що податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Відповідно до підпункту 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України грошове зобов'язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов'язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв'язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Згідно з підпунктом 14.1.156 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податкове зобов'язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент,повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).

Пунктом 38.1 статті 38 Податкового кодексу України визначено, що виконанням податкового обов'язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов'язань у встановлений податковим законодавством строк.

Згідно п.54.1 ст.54 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, проте п.54.3 цієї ж статті Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI обумовлено випадки визначення суми грошових зобов'язань контролюючим органом, про що складається податкове повідомлення-рішення у порядку ст.58 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI.

Відповідно до п.56.18. ст.56 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення.

При зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання недійсним рішення контролюючого органу грошове зобов'язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

У відповідності з п.57.3 ст.57 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов'язання платник податків зобов'язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

Відповідно п. 126.1 ст. 126 ПК України у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов'язання протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах:

при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу;

при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Таким чином, відповідно до зазначених норм Податкового кодексу України пеня та штрафні санкції нараховуються на податковий борг, яким є сума коштів, яку платник мав сплатити, але не сплатив своєчасно до відповідного бюджету як податок, що визначений в порядку та строки, встановлені Кодексом.

При цьому, судом встановлено, що сума податкового зобовязання по податку на додану вартість, в звязку з несвоєчасною сплатою якої фіскальним органом нарахований штраф в сумі 33,60 грн., визначена податковим повідомленням-рішенням № НОМЕР_2 від 12.06.2014. Вказаним рішенням визначено позивачу податкове зобовязання по ПДВ в розмірі 168 грн. основного платежу та 42 грн. штрафної (фінансової) санкції.

Податкове повідомлення-рішення оскаржене СВК «Мирогощанський» в судовому порядку, за результатами чого постановою Рівненського окружного адміністративного суду у справі № 817/3143/14 від 02.12.2014, яка залишена без змін ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 28.01.2015, позивачу відмовлено в задоволенні позову про визнання протиправним та скасування, в тому числі податкового повідомлення-рішення № НОМЕР_2 від 12.06.2014.

17.03.2015 СВК «Мирогощанський» відповідно до платіжного доручення № 17 сплатив узгоджену в судовому порядку суму податкового зобовязання по податку на додану вартість в розмірі 210 грн., в тому числі 168 грн. за основним платежем, 42 грн. за штрафною (фінансовою) санкцією (з відміткою банку 18.03.2015).

Фіскальний орган в свою чергу спрямував дану суму в рахунок переплати по податку на додану вартість по особовому рахунку позивача. Такі дії Дубенської обєднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Рівненській області були оскаржені платником податку та визнані судом протиправними щодо відображення в інтегрованій картці позивача податкового боргу зі сплати податку на додану вартість в розмірі 224,83 грн. (Постанова Рівненського окружного адміністративного суду у справі №817/610/16 від 26.08.2016, яка залишена без змін ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 12.12.2016).

Судовими ріщеннями у справі №817/610/16 встановлено, що ухвала Житомирського апеляційного адміністративного суду від 28.01.2015 у справі №817/3143/14 набрала законної сили 10.02.2015, відтак грошове зобовязання по податку на додану вартість у сумі 210 грн., що визначено контролюючим органом у податковому повідомленні-рішенні від 12.06.2014 №, набуло статусу узгодженого. Таким чином, протягом наступних 10 календарних днів, тобто починаючи з 11.02.2015 по 20.02.2015 включно, позивач зобов'язаний був самостійно погасити відповідну узгоджену суму податкового зобовязання.

Відповідно до ч.1 ст.72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Таким чином, судовим рішенням, яке набрало законної сили, встановлений той факт, що спірне податкове зобовязання по податку на додану вартість в розмірі 168 грн. набуло статусу узгодженого 10.02.2015, а граничний строк сплати даного зобовязання закінчився 20.02.2015. Відтак, термін прострочення суми узгодженого податкового зобовязання в розмірі 168 грн. (сплачено платіжним дорученням від 17.03.2015 з відміткою банку 18.03.2015) становить 25 днів, а не 266, як зазначив фіскальний орган в акті перевірки та податковому повідомленні-рішенні від 17.06.2016 №.

За таких умов, відповідно п. 126.1 ст. 126 ПК України штраф, який повинен застосовуватися до платника податків у даному випадку, становитиме 10 відсотків погашеної суми податкового боргу, а не 20%, як було визначено фіскальним органом.

При цьому, суд зазначає, що діяльність суб'єктів владних повноважень врегульовано законами та підзаконними нормативно-правовими актами, ці правові документи дають суб'єктам владних повноважень можливість користування певною свободою розсуду при вирішенні питань і встановлюють лише межі такої свободи, тобто наділяють їх дискреційними повноваженнями.

Відповідно до п. 1.6 наказу Міністерства юстиції України «Про затвердження Методології проведення антикорупційної експертизи проектів нормативно-правових актів» № 1380/5 від 23 червня 2010 року дискреційні повноваження - сукупність прав та обов'язків органів державної влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що надають можливість на власний розсуд визначити повністю або частково вид і зміст управлінського рішення, яке приймається, або можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, передбачених нормативно-правовим актом.

Тобто здійснення органом державної влади дискреційних повноважень може, в деяких випадках, передбачати вибір між здійсненням певних дій і нездійсненням дії.

При цьому, як випливає зі змісту Рекомендації № R (80) 2 Комітету ОСОБА_1 державам-членам стосовно реалізації адміністративними органами влади дискреційних повноважень від 11 березня 1980 року, під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду - тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин. (Рекомендація Комітету ОСОБА_1 Європи № Я (80) 2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнята Комітетом ОСОБА_1 11 березня 1980 року на 316-й нараді заступників міністрів.)

Адміністративний суд, розглядаючи справу щодо правомірності дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень на відповідність закріпленим частиною З статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України критеріям, не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб'єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями. Завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання вимог права, інакше було б порушено принцип розподілу влади.

Аналіз норм Кодексу адміністративного судочинства України свідчить про те, що завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання прав та вимог законодавства, інакше було б порушено принцип розподілу влади за даних обставин.

Враховуючи викладене, на переконання суду, суд не може втрутитися в дискреційні повноваження податкового органу та самостійно визначати ставку штрафу і, відповідно, його розмір, який повинен застосовуватися у разі прострочення терміну погашення узгодженого податкового зобовязання в даних спірних правовідносинах.

Таким чином, податкове повідомлення-рішення від 17.06.2016 № підлягає визнанню протиправним та скасуванню в повному обсязі.

Відповідно до ст.19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачене законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

За результатами судового розгляду адміністративної справи суд дійшов висновку, що позивач належними та допустимими доказами підтвердив протиправну поведінку відповідача у спірних правовідносинах, а відтак позовні вимоги підлягають до задоволення повністю.

Відповідно до статті 94 КАС України судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень.

Керуючись статтями 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Дубенської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Рівненській області від 17.06.2016 №.

Присудити на користь позивача ТОВ "Мирогощанське" за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень - Дубенської ОДПІ ГУ ДФС у Рівненській області судовий збір у розмірі 1378 грн.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Житомирського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Жуковська Л.А.