Справа № 804/3037/16
Суддя: Дадим Ю.М.
Дата ухвалення: 2017-03-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

09 березня 2017 рокусправа № 804/3037/16

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Дадим Ю.М.

суддів: Богданенка І.Ю. Уханенка С.А.

за участю секретаря судового засідання: Сколишева О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11.08.2016 року за позовом Державної податкової інспекції у Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу ,-

ВСТАНОВИВ:

Державна податкова інспекція у Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області звернулось до суду з адміністративним позовом до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу у розмірі 14583.33 грн.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11.08.2016 року адміністративний позов було задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь бюджету податковий борг в сумі 14583,33 грн., нарахований на підставі податкового повідомлення-рішення від 13 жовтня 2015 року №6060/17.

ОСОБА_1, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, посилаючись на порушенням судом норм матеріального та процесуального права, звернулась з апеляційною скаргою, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняте нове рішення, яким в задоволенні адміністративного позову відмовити.

Сторони, які були належним чином повідомлені про час та місце проведення розгляду справи, в судове засідання не з'явились, у зв'язку з чим, відповідно до ч. 1 ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України фіксування судового процесу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного судового рішення норм матеріального та процесуального права, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню за наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 перебуває на податковому обліку в Державній податковій інспекції у Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області.

Згідно карток облікових рахунків платника податків, які ведуться податковим органом, станом на 04.05.2016 року у Відповідача існує податковий борг з транспортного податку з фізичних осіб у розмірі 14583.33 грн., який виник внаслідок наступних обставин.

За ОСОБА_1 зареєстровано 25 квітня 2015 року легковий транспортний засіб - автомобіль марки Porshe, модель Panamera, білого кольору, об'єм двигуна 3605 куб.см, номер шасі НОМЕР_2, 2010 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1, дата першої реєстрації - 12 січня 2011 року, що підтверджується відповідним свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3.

13 жовтня 2015 року Державною податковою інспекцією в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області винесене податкове повідомлення-рішення №6060/17, яким ОСОБА_1 визначено до сплати суму податкового зобов'язання по сплаті транспортного податку з фізичних осіб в сумі 14583,33 грн.

Однак, вказана сума грошових зобов'язань Відповідачем сплачена не була.

На думку податкового органу, вказана несплачена сума грошових зобов'язань з транспортного податку з фізичних осіб у загальному розмірі 14583,33 грн., яка отримала статус податкового боргу, підлягає стягненню у примусовому порядку.

Вирішуючи спір між сторонами та задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що стягнення податкового боргу є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Суд апеляційної інстанції погоджується з зазначеними висновками суду першої інстанції з огляду на наступні обставини.

Приписами п.п.14.1.175 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України встановлено, що податковий борг - це сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Відповідно до п.58.1 ст.58 Податкового кодексу України, у разі коли сума грошового зобов'язання платника податків, передбаченого податковим або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, розраховується контролюючим органом відповідно до статті 54 цього Кодексу (крім декларування товарів, передбаченого для громадян), або у разі коли за результатами перевірки контролюючий орган встановлює факт невідповідності суми бюджетного відшкодування сумі, заявленій у податковій декларації, або зменшує розмір задекларованого від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість, розрахованого платником податків відповідно до розділу V цього Кодексу, такий контролюючий орган надсилає (вручає) платнику податків податкове повідомлення-рішення.

Згідно п.п.267.6.1 п.267.1 ст.267 Податкового кодексу України, обчислення суми транспортного податку з об'єкта/об'єктів оподаткування фізичних осіб здійснюється контролюючим органом за місцем реєстрації платника податку.

Відповідно до п.п.267.6.2 п.267.6 ст.267 Податкового кодексу України, податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку та відповідні платіжні реквізити надсилаються (вручаються) платнику податку контролюючим органом за місцем його реєстрації до 1 липня року базового податкового (звітного) періоду (року).

Положеннями п.п. 267.8.1 п.267.8 ст.267 Податкового кодексу України визначено, що транспортний податок сплачується фізичними особами протягом 60 днів з дня вручення податкового повідомлення-рішення.

При цьому, положеннями п.56.18 ст.56 Податкового кодексу України передбачено, що з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення. При зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання недійсним рішення контролюючого органу грошове зобов'язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

Зі змісту зазначених правових норм вбачається, що податковий борг є несплаченою своєчасно сумою узгодженого грошового зобов'язання з урахуванням штрафних санкцій та пені. Так, сума транспортного податку для фізичних осіб нараховується податковим органом шляхом прийняття податкового повідомлення-рішення, яке підлягає надісланню платнику податків до 01 липня року базового податкового (звітного) періоду та підлягає сплаті протягом 60 днів з дня його вручення.

Як вбачається з матеріалів справи, податкове повідомлення-рішення від 13.10.2015 року №6060/17, на підставі якого Відповідачу було донараховано податкове зобов'язання з транспортного податку було оскаржено Відповідачем у судовому порядку.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17 жовтня 2016 року у справі №804/6055/16 позов ОСОБА_1 задоволено. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення № 6060-17 від 13 жовтня 2015 року.

Вказане рішення суду було оскаржено податковим органом в апеляційному порядку.

Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 22.12.2016 року апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області було задоволено. Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17 жовтня 2016 року по справі № 804/6055/16 було скасовано. В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Державної податкової інспекції у Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення було відмовлено.

У відповідності до приписів ч. 5 ст. 254 КАС України, постанова або ухвала суду апеляційної чи касаційної інстанції за наслідками перегляду, постанова Верховного Суду України набирають законної сили з моменту проголошення, а якщо їх було прийнято за наслідками розгляду у письмовому провадженні, - через п'ять днів після направлення їх копій особам, які беруть участь у справі.

Положеннями ст.255 КАС України визначено, що постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов'язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України. Обставини, які були встановлені постановою, що набрала законної сили, в одній адміністративній справі не можуть оспорюватися в іншій судовій справі за участю тих самих сторін.

Отже, податкове повідомлення-рішення від 13.10.2015 року №6060/17 не було визнано протиправним та скасовано у судовому порядку, що свідчить про належність нарахованих ним податкових зобов'язань та їх узгодженість.

В свою чергу, пунктом 59.1. ст.59 Податкового Кодексу України визначено, що у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення. У разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

У відповідності з п. 95.1. ст.95 Податкового Кодексу України орган державної податкової служби здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі. Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання такому платнику податкової вимоги.

Відповідно до п.95.3 ст.95 Податкового кодексу України стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Отже, якщо платник, не сплатив узгодженні податкові зобов'язання, то органи ДПС надсилають податкову вимогу у якій зазначається сума податкового зобов'язання, яка має бути сплачена боржником протягом 60 днів, з дня її отримання. У випадку несплати такого податкового зобов'язання, податковий борг погашається зокрема шляхом його стягнення в примусовому порядку.

Як свідчать встановлені обставини справи, податковим органом було сформовано та направлено на адресу Відповідача податкову вимогу від 09.02.2016 року №1941-25, яка була отримана останньою 19.02.2016 року, що підтверджується наявним в матеріалах справи повідомленням про вручення поштового відправлення.

Також, як вбачається з матеріалів справи, вказана податкова вимога не була оскаржена Відповідачем у судовому порядку.

Отже, податковим органом в даному випадку була дотримана процедура формування та надіслання податкової вимоги на сплату податкового боргу.

Проте, сума заборгованості, визначена зазначеною податковою вимогою в шестидесятиденний строк сплачена не була, що в свою чергу свідчить про обґрунтованість її стягнення у судовому порядку.

Таким чином, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції щодо обґрунтованості стягнення податкового боргу.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що постанова Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11.08.2016 року була прийнята з дотриманням норм матеріального та процесуального права, що свідчить про відсутність підстав для її скасування.

Керуючись ст. 195, ст. 196, ст. 198, ст. 200, ст. 205, ст. 206 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11.08.2016 року - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів.

Головуючий: Ю.М. Дадим

Суддя: І.Ю. Богданенко

Суддя: С.А. Уханенко