Справа № 127/27263/16-а
Суддя: Курко О. П.
Дата ухвалення: 2017-03-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 127/27263/16-а

Головуючий у 1-й інстанції: Король О.П.

Суддя-доповідач: ОСОБА_1

07 березня 2017 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Курка О. П.

суддів: Совгири Д. І. Білоуса О.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України у місті Вінниці на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 13 січня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України у місті Вінниці про визнання рішення протиправним та зобов'язання до вчинення певних дій,

В С Т А Н О В И В :

У грудні 2016 року ОСОБА_2 звернувся до Вінницького міського суду Вінницької області з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України у м. Вінниці про визнання рішення протиправним та зобовязання до вчинення певних дій.

Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 13 січня 2017 року позов задоволено.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 13 січня 2017 року скасувати, прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.197 КАС, суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів у разі відсутності клопотань усіх осіб, які беруть участь у справі, про розгляд справи за їх участю.

За таких обставин, а також враховуючи, що судом участь сторін в судовому засіданні не визнавалась обов'язковою, колегія суддів прийшла до висновку щодо можливості апеляційного розгляду в порядку письмового провадження.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 195 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, в період з 15.09.1986 р. по 05 серпня 1995р. з повним робочим днем працював на посаді полірувальника виробів з каменю 4 розряду (записи у трудовій книжці під №№ 12-15) Вінницького тресту «Облжилснабзбутторг», нині ПАТ «Облжитлопостачзбутторг».

Вказана посада була передбачена чинним у період роботи Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість на яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 11.03. 1994 р. №162.

Статтею 100 Закону України «Про пенсійне забезпечення» визначений порядок призначення пільгових пенсій особам, які працювали до введення його в дію на роботах зі шкідливими і важкими умовами праці, передбачених раніше діючим законодавством.

З 1 квітня 2015 року набрав чинності Закон України №213 від 02.03.2015 р. «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення, зокрема й до ст. 13 абзац 1 п. «б» Закону України «Про пенсійне забезпечення», зокрема передбачено, що право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2 і за результатами атестації робочих місць мають: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах.

При цьому визначено, що за відсутності встановленого абз.1 пункту «б» ст. 13 Закону строку, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності загального стажу роботи у чоловіків, зокрема у період з 1 квітня 2016 р. по 31 березня 2017 р. - не менше 26 років.

Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, передбаченого ст. 12 Закону № 1788-ХІІ на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи чоловікам, за наявності необхідного загального стажу роботи.

Маючи необхідний вік (57 років), а також загальний (30 років, 3 місяці, 17 днів) і пільговий стаж роботи (08 років, 10 місяців, 20 днів) для призначення пенсії за віком на пільгових умовах по Списку № 2, ОСОБА_2 21 вересня 2016 року звернувся до управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці із заявою про призначення пенсії.

Серед переліку інших необхідних документів, разом із заявою ОСОБА_2 надав відповідачу уточнюючу довідку про пільговий характер роботи, видану ПАТ «Облжитлопостачбутторг» №8 від 23.08.2016 p., де зазначено що в період з 15.09.1986 р. по 04.08.1995 р. позивач працював на посаді полірувальника каменю 4 розряду за професією шліфувальника - полірувальника виробів з каменю, у тому числі зайнятим на каменепереробних підприємствах (цехах, дільницях) і підприємствах монументальної скульптури.

Протокольним рішенням № 11418 від 12.10.2016 р. відповідач у призначенні пенсії відмовив.

Підставою для відмови у призначенні пенсії вказав на відсутність необхідного пільгового стажу (7 років, 6 місяців), який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах. Управління ПФ України в м. Вінниці до загального стажу роботи зарахувало 30 років 3 місяці та 17 днів, а до пільгового (за Списком. № 2) лише 5 років, 11 місяців, 07 днів.

Відповідно до запису у трудовій книжці серії БТ-І №7355387 під № 12 на підставі наказу № 165 від 15.09 1986 р. ОСОБА_2 було переведено на посаду полірувальника каміння 4 розряду Вінницького тресту «Облжилснабзбутторг», на якій вій постійно (безперервно) працював по 04 серпня 1995р. включно.

У подальшому, згідно з записом у трудовій книжці під № 15, на підставі наказу №128 від 03.08.1995 р. з 05.08.1995 р. позивача було переведено в комплексну ремонтно - будівельну бригаду електриком 5 розряду.

ПАТ «Облжитлопостачзбутторг», що є правонаступником Вінницького тресту «Облжилснабзбутторг» ОСОБА_2 була видана довідка №8 від 23.08.2016 р. на підтвердження наявного трудового стажу у шкідливих та важких умовах праці, а підставою для цього слугували первинні документи особові рахунки за 1986 - 1995 роки; особова картка П-2; накази про переведення на посаду полірувальника та про звільнення з цієї посади.

В оскаржуваному рішенні №11418 від 12.10.2016 р. підставою для відмови у призначенні позивачу пенсії Управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці вказало на відсутність необхідного пільгового стажу (7 років, 6 місяців), який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах. За цим рішенням УПФ України в м. Вінниці до загального стажу роботи ОСОБА_2 зарахувало 30 років 3 місяці та 17 днів, а до пільгового (за Списком № 2) лише 5 років, 11 місяців, 07 днів. Зокрема, у рішенні зазначено, що для зарахування періоду роботи на посаді шліфувальника-полірувальника виробів з каменю з 22.08.1992 р. по 04.08.1995 p. в ПАТ «Облжитлопостачбудторг» немає підстав, так як відсутні підтверджуючі документи про проведення та результати атестації цієї посади на вищезазначеному підприємстві.

Крім того, в наданій довідці №8 від 23.08.2016 року ПАТ «Облжитлопостачзбутторг» про підтвердження пільгового характеру роботи зазначено, що за період роботи позивача атестація робочих місць у ПАТ «Облжитлопостачбудторг» не проводилась. Атестація робочих місць на підприємстві була проведена вперше у 2000 р: наказ № 50 від 18.10.2000р. «Про проведення атестації робочих місць за умовами праці»; наказ № 69 від 11.12.2000 р. «Про результати проведення атестації робочих місць за умовами праці».

Атестація робочих місць за умовами праці проводиться згідно з Порядком проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженим постановою Кабінету міністрів України від 01.08.1992 р. № 442 . Згідно з п. 4 ч. 2 цього Порядку відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника, а не на працівників.

Вказані обставини зумовили звернення ОСОБА_2 до суду із цим адміністративним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що позивач, досягнувши, на момент звернення до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, віку в 57 років, маючи достатній загальний стаж роботи та з урахуванням встановленого судом спеціального стажу роботи за період з 22.08.1992 року по 04.08.1995 року, що є достатнім для призначення позивачу пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2, має право на її призначення.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції із наступних підстав.

Відповідно до пункту «б» частини першої статті 13 Закону № 1788-ХІІ мають право на пенсію за віком на пільгових умовах, незалежно від місця останньої роботи, працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах зі шкідливими і важкими умовами праці, за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах; жінки після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Згідно зі статтею 62 Закону № 1788-ХІІ основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Відповідно до п. 3 Постанови Кабінету Міністрів України № 637 від 12 серпня 1993 р. «Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній» за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов'язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_2 працював за професією «шліфувальник-полірувальник з каменю, у тому числі зайнятий на каменеобробних підприємствах (цехах, дільницях) і підприємствах монументальної скульптури», що передбачена Списком 2 розділ ХХVІІ Будівництво підрозділ 27а відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України № 36 від 16.01.2003 р. Таким чином, дана професія дає право на пенсію за віком на пільгових умовах позивачу, адже пільговий стаж роботи позивача за період з 15.09.1986 року по 04.08.1995 року становить 8 років 10 місяців 20 днів, а загальний стаж роботи складає 30 років 3 місяців, 17 днів.

Відповідно до пункту 4.5 Порядку застосування Списків № 1 і № 2, якщо атестація з 21 серпня 1992 року не проводилася чи за результатами атестації, вперше проведеної після 21 серпня 1997 року, право не підтвердилось, до пільгового стажу зараховується лише період роботи із шкідливими умовами праці на даному підприємстві, в установі чи організації до 21 серпня 1992 року включно, тобто до набуття чинності Порядком проведення атестації робочих місць. У такому ж порядку зараховується пільговий стаж, якщо за результатами атестації, вперше проведеної до 21 серпня 1997 року, право на пільгове пенсійне забезпечення не підтвердилось.

Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності та господарювання згідно з Порядком проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 1 серпня 1992 року № 442 (далі Порядок проведення атестації робочих місць, постанова № 442 відповідно), та розробленими на виконання постанови № 442 Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України (далі Мінпраці) від 1 вересня 1992 року № 41 (далі Методичні рекомендації).

Відповідно до Довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (а.с. 35) атестація робочих місць на підприємстві була проведена вперше у 2000 р., що підтверджується наказами № 59 від 18.11.2000 р. «Про проведення атестації робочих місць за умовами праці», № 69 від 11.12.2000 р. «Про результати проведення атестації робочих місць за умовами праці». Отже, доводи апеляційної скарги щодо не проведення атестації робочих місць не знайшли свого підтвердження.

Оскільки робота, яку виконував позивач протягом періодів, зазначених у трудовій книжці, законодавством віднесена до посад з шкідливими умовами праці, які дають право на пільгову пенсію за Списком № 2, позивач досяг необхідного віку (57 років), а також загальний (30 років 3 місяці 17 днів) і пільговий стаж роботи (08 років 10 місяців 20 днів) і подав відповідачу відповідні документи, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що позивач має право на пільгову пенсію відповідно до вимог ст. ст. 13, 100 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Таким чином, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив оскаржуване рішення відповідно до норм матеріального права, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті рішення суду з одних лише формальних підстав.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України у місті Вінниці залишити без задоволення, а постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 13 січня 2017 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. ст. 212, 254 КАС України.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_3 ОСОБА_4