Справа № 814/2815/16
Суддя: Князєв В.С.
Дата ухвалення: 2017-02-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Миколаїв

28 лютого 2017 року Справа № 814/2815/16

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі судді Князєва В.С., за участю секретаря судового засідання Єрзікова О.М.,

представника позивача: ОСОБА_1,

представника відповідача: ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовомДепартаменту житлово-комунального господарства Миколаївської міської ради, вул. Адм. Макорова, 7, м. Миколаїв, 54030
до відповідачаУправління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Миколаївській області, вул. Космонавтів, 61, м. Миколаїв, 54056
проскасування постанову від 06.10.2016р. №99/1014-7123-16,
в с т а н о в и в:

Позивач, Департамент житлово-комунального господарства Миколаївської міської ради (далі - Департамент ЖКХ), звернувся до суду з адміністративним позовом про скасування постанови Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Миколаївській області від 06.10.2016 року № 99/1014/7123-16.

В обгрунтування позовних вимог позивач зазначив, що ним замовлено проект на проведення Капітального ремонту, а забезпечення вогнестійкості, відповідно відноситься до категорії «Утримання будинків і споруд та прибудинкових територій». Отже постанова від 06.10.2016 року № 99/1014-7123-16 підлягає скасуванню за відсутності правопорушення з боку позивача.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав.

Представник відповідача проти задоволення позову заперечував, та зазначив, що при проведені позапланової перевірки позивача та винесення рішення, ним дотримано всі вимоги, що регламентують здійснення заходів державного архітектурно-будівельного контролю. Отже, постанова від 06.10.2016 року № 99/1014-7123-16 є законною та скасуванню не підлягає.

В судовому засіданні представник відповідача просив в задоволенні позову відмовити.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши всі матеріали справи, оцінивши наявні докази в їх сукупності, суд встановив наступне.

23.09.2016 року посадовими особами Управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Миколаївській області (далі орган ДАБК) було складено протокол про порушення у сфері містобудівної діяльності щодо позивача, в якому встановлено порушення ч.8 статті 36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», а саме: замовником Департаментом ЖКХ Миколаївської міської ради у декларації про початок виконання будівельних робіт «Капітальний ремонт шиферної покрівлі житлового будинку по вул. Фалеєвській, 17 в м.Миколаєві» наведені недостовірні данні стосовно наявності належним чином розробленої та затвердженої проектної документації на обєкт ІІ категорії складності.

Постановою органу ДАБК від 06.10.2016р. №99/1014-7123-16 Департамент ЖКХ було визнано винним у вчиненні порушення, за яке передбачена відповідальність абз.3 п.4 частини 2 статті 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» та накладено штраф у розмірі 52200 грн. (арк. спр. 59-61).

Обґрунтовуючи правомірність накладення штрафу, орган ДАБК зазначає, що завданням на проектування обєкту «Капітальний ремонт шиферної покрівлі житлового будинку по вул. Фалеєвська, 17 в м.Миколаєві» передбачалося розроблення проектних рішень щодо вогнезахисту деревяних конструкцій. В той же час, на думку відповідача, у наданому для перевірки робочу проекті на виконання зазначених робіт відсутній відповідний розділ щодо вогнезахисту конструкцій. З цього відповідач робить висновок про те, що такий робочий проект було виконано не в повному обсязі. Далі відповідач робить висновок, що оскільки проектну документацію було виконано не в повному обсязі, то такий робочий проект не є належною проектною документацію, а отже замовник будівництва Департамент ЖКХ вніс до декларації про початок виконання будівельних робіт недостовірні дані щодо наявності в нього належним чином розробленої та затвердженої проектної документації.

В той же час, як вбачається із матеріалів справи, Департаментом ЖКХ було видано технічне завдання на проектування «Капітального ремонту шиферного даху житлового будинку по вул. Фалеєвській, 17 в м.Миколаєві» (арк. спр. 66). В цьому завданні у п.23 наявний розділ «Заходи пожежної охорони» та відповідне завдання «Даним проектом не передбачати».

Як пояснив суду представник позивача, технічним завданням не вимагалося від проектувальника розробка заходів пожежного захисту, оскільки такі роботи не відносяться до капітального ремонту, а відносяться до поточного ремонту на підставі Примірного переліку послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій та послуг з ремонту приміщень, будинків, споруд, затвердженого Наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства №150 від 10.08.2004р. (надалі Перелік). Оскільки позивач є бюджетною установою, то включення до проекту на капітальний ремонт робіт, що є роботами з утримання будинків було б порушенням бюджетної дисципліни, а саме п. 8 ч. 1 ст. 7 Бюджетного кодексу України. Такі роботи проводяться житлово-експлуатаційними організаціями за окремим кошторисами.

Дійсно підпунктом 1.2.6.8 підпункту 1.2.6 Переліку роботи «Обробка дерев'яних конструкцій та їх деталей антисептичними та вогнезахисними сумішами» щодо дахів віднесено до розділу 1.2 «Поточний ремонт».

Отже твердження відповідача про те, що проектувальником не була розроблена частина проектної документації щодо вогнезахисту елементів даху, розроблення якої вимагалося завданням на проектування не підтверджується матеріалами справи, а саме текстом такого завдання.

Крім того такі роботи законодавством віднесено до поточного ремонту, а не до капітального, тому такі роботи могли не включатися у завдання та проект на капітальний ремонт даху.

Відповідно до п.4.1. ДБН А 2.2-3:2014 «Склад та зміст проектної документації на будівництво», проектна документація на будівництво має відповідати положенням законодавства, вимогам містобудівної документації, будівельних норм, стандартів та правил.

Відповідачем не наведено посилання на норму закону чи іншого регуляторного акту, яка б прямо зобовязувала обовязково передбачати роботи з вогнезахисту частин даху при проектування робіт по їх капітальному ремонту.

Посилання відповідача на п.1.4 ДБН В.2.6-14-95 (том.1, проектування), яким передбачено, що «покриття повинні бути вогнестійкими», суд до уваги не бере виходячи з такого. Ця вимога стосується не складу проектної документації, а матеріалів, з яких виконуються відповідні роботи і ніяким чином не зобовязує проектувальників розробляти в обовязковому порядку розділ проектної документації щодо вогнезахисту елементів дахів.

Також суд звертає увагу на наступне.

Статтею 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» передбачені види відповідальності, до яких можуть бути притягнуті субєкти містобудування.

Як вбачається із постанови, що оскаржується, позивача було притягнуто до відповідальності за абз. 3 п. 4 частини 2 статті 2 вказаного закону. Ця норма передбачає відповідальність за виконання будівельних робіт без реєстрації декларації про початок виконання таких робіт, а також наведення недостовірних даних у зазначеній декларації.

В даній нормі вжито конструкцію «наведення недостовірних даних», яка свідчить про те, що такі дані повинні бути завідомо недостовірні для замовника будівництва. Отже, відповідальність за вказане правопорушення, можлива за наявності умислу в діях відповідних осіб.

В даному випадку за наявності належним чином затвердженого робочого проекту позивачем були внесені дані про наявність цього проекту до декларації про початок виконання таких робіт (арк. спр. 35 - 36). Сторони не заперечують, що робочій проект на виконання вказаних робіт дійсно є в наявності.

За таких умов, маючи розроблений і затверджений належним чином робочий проект, позивач законодавчо не наділений компетенцією давати йому глибоку технічну оцінку, та може не мати на це відповідної кваліфікації. Тому не можна вважати обґрунтованою позицію відповідача щодо наявності в діях позивача складу правопорушення, передбаченого абз. 3 п. 4 частини 2 статті 2 вказаного закону. Відповідну кваліфікацію та компетенцію мають посадові особи органу ДАБК, які, за наявності підстав для цього можуть здійснити перевірку такої проектної документації та надати оцінку діям розробників такої документації, у необхідних випадках приймати рішення про припинення будівельних робіт. Так, відповідно до частини 1 статті 2 вказаного Закону, суб'єкти містобудування, які здійснюють проектування об'єктів, експертизу проектів будівництва, несуть відповідальність у вигляді штрафу за передачу замовнику проектної документації для виконання будівельних робіт на об'єкті будівництва, розробленої з порушенням вимог законодавства, містобудівної документації, вихідних даних для проектування об'єктів містобудування, будівельних норм.

В судовому засіданні представник відповідача пояснив, що за даним фактом проектувальну організацію було притягнуто до відповідальності, застосовано адміністративно-господарські санкції. При цьому пояснив, що проектувальник надав органу ДАБК в тому числі і окремий проект вогнезахисту при виконанні робіт, який проектувальником було розроблено окремо (арк. спр. 38 - 40). Як вбачається із договору на виконання проектних робіт від 05.02.2015р. та накладної №1 від 08.10.2015 року (арк. спр. 41 - 42), такий проект був розроблений для проектанта суб-виконавцем ще до моменту проведення перевірки органом ДАБК.

Також звертає на себе увагу положення п.8.4. ДБН А.2.2-3:2014 «Склад та зміст проектної документації», відповідно до якого в окремих обґрунтованих випадках при виконанні будівельних робіт з капітального ремонту, повязаних виключно з поліпшенням експлуатаційних показників введених в експлуатацію в установленому порядку обєктів будівництва, допускається розроблення лише дефектного акту, у якому зазначаються лише фізичні обсяги робіт та умови їх виконання, а також складається кошторисна документація.

Представник відповідача не оспорював в судовому засіданні ту обставину, що в даному випадку позивач не був зобовязаний розробляти робочий проект з капітального ремонту, але вважав, що якщо такий проект був розроблений, то повинен відповідати вимогам закону.

Однак такі твердження відповідача спростовуються вищезазначеними аргументами.

Суд наголошує на тому, що відповідно до статі 19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

В той же час оскаржена по цій справі постанова зазначеним вимогам не відповідає. Вказане є підставою для задоволення позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 11, 71, 94, 158 - 163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2 Скасувати постанову Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Миколаївській області № 99/1014-7123-16 від 06.10.2016 року про накладення штрафу за правопорушення в сфері містобудівної діяльності.

3. Присудити Департаменту житлово-комунального господарства Миколаївської міської ради () судовий збір в сумі 1378,00 грн., сплачений платіжним дорученням № 5705 від 21.12.2016 року, за рахунок бюджетних асигнувань Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Миколаївській області.

Постанова набирає законної сили після закінчення 10-денного строку з дня проголошення/отримання постанови, якщо протягом цього часу не буде подано апеляційної скарги.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили постанови за наслідками апеляційного провадження.

Порядок та строки апеляційного оскарження визначені ст. 186 КАС України.

Апеляційна скарга подається до Одеського апеляційного адміністративного суду через Миколаївський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Одеського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Князєв В.С.

Постанова оформлена у відповідності до ст. 163 КАС України

та підписана суддею 02 березня 2017 року.