Справа № 161/14669/16-а,2-а/161/882/16
Суддя: Запотічний Ігор Ігорович
Дата ухвалення: 2017-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2017 року Справа № 876/99/17

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів :

головуючого судді: Запотічного І.І.,

суддів: Довгої О.І., Матковської З.М.,

при секретарі судового засідання: Нефедовій А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Луцького міськрайонного суду Волинської області від 09.12.2016р. по справі № 161/14669/16-а за позовом ОСОБА_1 до інспектора роти №1 батальйону Управління патрульної поліції у м.Луцьку Департаменту патрульної поліції - Рищиковця Святослава Миколайовича про визнання протиправною та скасування постанови,

В С Т А Н О В И В :

04.11.2016 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до інспектора роти №1 батальйону Управління патрульної поліції у м.Луцьку Департаменту патрульної поліції - Рищиковця Святослава Миколайовича про визнання протиправною та скасування постанови серії АР №028712 від 21.10.2016р. у справі про адміністративне правопорушення.

Постановою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 09.12.2016р. в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до інспектора роти № 1 батальйону Управління патрульної поліції у м. Луцьку Департаменту патрульної поліції Рищиковця Святослава Миколайовича про визнання протиправною та скасування постанови - відмовлено.

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу до Львівського апеляційного адміністративного суду, в якій просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою позов задоволити.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що приймаючи оскаржуване рішення суд першої інстанції порушив норми матеріального та процесуального права, та неповністю з'ясував обставини, які мають значення для справи. Зокрема судом не враховано пояснення позивача, що виїзд на зустрічну смугу був вимушеним маневром щоб уникнути зіткнення з іншим автомобілем.

В судовому засіданні яке відбулось 20.02.2017р. апелянт-ОСОБА_1 вимоги апеляційної скарги підтримав, просив постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову, якою позовні вимоги задоволити. В судове засідання 06.03.2017р. апелянт не з'явився.

Відповідач повідомлявся судом про час та місце розгляду справи, однак явки представника в судові засідання 20.02.2017р. та 06.03.2017р.не забезпечив.

Відповідно до ч.1 ст.41 Кодексу адміністративного судочинства України суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін, без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, апеляційну скаргу, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін, мотивуючи це наступним.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що 21.10.2016 року інспектором роти № 1 батальйону Управління патрульної поліції у м. Луцьку Департаменту патрульної поліції Рищиковцем С.М. винесено постанову серії АР № 028712 у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП, та застосовано до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 255,00 грн.

Як вбачається з даної постанови, позивач 21.10.2016 року о 15:26 год. керуючи автомобілем MAZDA 6, номерний знак НОМЕР_1 по вул. Карпенка-Карого, 1, в м. Луцьку, Волинської області, здійснив поворот ліворуч, при цьому перетнув лінію горизонтальної розмітки 1.3., чим порушив п. 34 ПДР України вимоги розмітки 13 .

Суд першої інстанції відмовив у задоволенні позову з тих підстав, що в діях позивача є ознаки правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, а тому його правомірно притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення інспектором патрульної поліції в межах його повноважень.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновками суду першої інстанції, вважає їх вірними та такими, що відповідають нормам матеріального права та обставинам справи.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом - ч. 1 ст. 7 КУпАП.

Частиною 1 статті 9 КУпАП визначає поняття адміністративного правопорушення, яким визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, та не заперечується апелянтом, що він дійсно здійснив поворот ліворуч, при цьому перетнув подвійну лінію горизонтальної розмітки.

Крім того, в метеріалах справи наявний диск відеозапису, при дослідженні якого встановлено, що 21.10.2016 року ОСОБА_1 керуючи автомобілем MAZDA 6, номерний знак НОМЕР_1 по вул. Карпенка-Карого, 1, в м. Луцьку, Волинської області, здійснив поворот ліворуч, при цьому перетнув лінію горизонтальної розмітки 1.3., чим порушили п. 34 ПДР України вимоги розмітки 13.

Враховуючи наведене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, в діях позивача є ознаки правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП і його було притягнуто до адміністративної відповідальності відповідно до діючого законодавства, адміністративне стягнення накладено правомочним органом.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів апеляційного суду вважає, що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не складають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, а тому апеляційну скаргу ОСОБА_1 слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. 160, ст. ст. 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, залишити без задоволення, а постанову Луцького міськрайонного суду Волинської області від 09.12.2016р. по справі № 161/14669/16-а - без змін

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя І.І. Запотічний

Судді: О.І. Довга

З.М. Матковська

Повний текст ухвали складений 10.03.2017р.