Справа № 761/36025/16-а
Суддя: Піхур О. В.
Дата ухвалення: 2017-03-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/761/83/2017
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 березня 2017 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді: Піхур О.В.

при секретарі: Кияшко К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:
У жовтні 2016 року ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (далі відповідач) про зобов`язання вчинити дії.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 , проходив службу в Збройних Силах України. Календарна вислуга років складає 22 роки. Наказом Міністра оборони України від 03 серпня 2015 року № 566 був звільнений з військової служби, а наказом начальника Генерального Штабу - головнокомандувача Збройних Сил України від 12 серпня 2015 року № 153 з 12 серпня 2015 року був виключений зі списків особового складу та всіх видів забезпечення. На час звільнення з військової служби розмір його грошового забезпечення за останньою штатною посадою в Міністерстві оборони України включав у себе наступні окремі види грошового забезпечення: посадовий оклад - 1552,00 грн.; оклад за військовим званням - 135,00 грн.; надбавка за вислугу років (35 %) - 590,45 грн.; надбавка за виконання особливо важливих завдань (90%) - 2049,71 грн.; надбавка за роботу, яка передбачає допуск до державної таємниці (15%) 232,80 грн.; премія (45%) - 205 1,98 грн.; щомісячна додаткова грошова винагорода (60%). Разом з тим, при призначенні позивачу пенсії з урахуванням всіх видів грошового забезпечення, які він одержував на момент звільнення, органами Пенсійного фонду України не було враховано щомісячну додаткову грошову винагороду, яка була введена в дію постановою КМУ від 22.09.2010 р. № 889 «Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців Збройних Сил, Прикордонної служби, внутрішніх військ Міністерства внутрішніх справ та осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Державної служби з надзвичайних ситуацій» з 1 вересня 2013 року, яку позивач отримував на постійній основі при проходженні військової служби, що в результаті призвело до неправильного нарахування пенсії і як наслідок зменшення її розміру. З метою врегулювання питання включення щомісячної додаткової грошової винагороди (60%) до складу грошового забезпечення одержуваного в Збройних Силах України, ОСОБА_1 повторно звернувся Головного управління ПФУ в м. Києві з заявою від 07 жовтня 2016 року про перерахунок пенсії, але відповіді не отримав. Таке неврахування Головним управлінням Пенсійного фронду України в м. Києві при розрахунку пенсії з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди, позивач вважає протиправним та таким, що грубо порушує його права та інтереси як військового пенсіонера.

Тому, позивач просив суд визнати протиправними дії (бездіяльність) Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 пенсії без урахування щомісячної додаткової грошової винагороди військовослужбовцям передбаченої постановою КМ України від 22.09.2010 р. № 889 «Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців Збройних Сил, Державної прикордонної служби та внутрішніх військ міністерства внутрішніх справ»; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії і з включенням до грошового забезпечення 60% щомісячної додаткової грошової винагороди згідно постанови КМ України від 22.09.2010 р. № 889 «Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців Збройних Сил, Державної прикордонної служби та внутрішніх військ міністерства внутрішніх справ» з 11.03.2016 року з урахуванням виплачених сум.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. До матеріалів справи додано заперечення, згідно яких, вимога позивача є безпідставною та передчасною, оскільки ГУ ПФУ м. Києва виконало усі зобов`язання покладені на нього згідно норм чинного законодавства, на підставі наявних документів призначило та виплачує пенсію в межах своєї компетенції, а зазначена позивачем винагорода є заохоченням військових на момент служби, тому просив у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

Заслухавши пояснення представника позивача, повно, об`єктивно та всебічно дослідивши матеріали справи, суд приходить висновку, що позов не підлягає задоволенню з таких підстав.

Громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом (ст. 1 Закону України «Про пенсійне забезпечення»).

Наказом Міністра оборони України (по особовому складу) від 03 серпня 2015 року № 566 було звільнено з військової служби у запас за пунктом «б» (за станом здоров`я) полковника ОСОБА_1 , заступника начальника відділу комплектування військовослужбовцями військової служби за контрактом управління призову та комплектування Головного управління персоналу Генерального штабу Збройних Сил України, що підтверджується копією Витягу з наказу Міністра оборони України (по особовому складу) від 03 серпня 2015 року № 566 (а.с.9).

Крім того, згідно копії Витягу із наказу начальника Генерального штабу Головнокомандувача Збройних Сил України (по стройовій частині) від 12.08.2015 року № 153: «Полковника ОСОБА_1 , заступника начальника відділу комплектування військовослужбовцями військової служби за контрактом управління призову та комплектування Головного управління персоналу, звільненого наказом Міністра оборони України (по особовому складу) від 03 серпня 2015 року № 566 у запас за пунктом «б» (за станом здоров`я), відповідно до частини шостої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», з урахуванням вимог частини восьмої цієї ж статті, з правом носіння військової форми одягу, вважати таким, що справи та посаду здав. З 12 серпня 2015 року виключити зі списків особового складу, всіх видів забезпечення. Припинити доступ до секретної інформації. Направити для зарахування на військовий облік до Святошинського районного у місті Києві військового комісаріату. Вислуга років у Збройних Силах: календарна - 22 роки 00 місяців, пільгова - 22 роки 03 місяці 07 днів. Виплатити премію за особистий внесок у загальні результати служби в розмірі 45 відсотків місячного грошового забезпечення, надбавку за виконання особливо важливих завдань у розмірі 90 відсотків посадового окладу з урахуванням окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років, надбавку за роботу в умовах режимних обмежень у розмірі 15 відсотків до посадового окладу, щомісячну додаткову грошову винагороду в розмірі 60 відсотків місячного грошового забезпечення за період з 01 по 12 серпня 2015 року. Щорічну основну відпустку за 2015 рік не використав, грошову допомогу для оздоровлення отримав. Відповідно до пункту 14 статті 10-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», виплатити грошову компенсацію за 45 днів невикористаної щорічної основної відпустки за 2015 рік. Матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань за 2015 рік, відповідно до пункту 33.1 Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженої наказом Міністра оборони України від 11 червня 2008 року № 260, отримав. Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393, виплатити одноразову грошову допомогу у зв`язку зі звільненням за 22 календарні роки. Постійним або службовим житлом від Міністерства оборони України в гарнізоні міста Києва не забезпечувався. Підстава: витяг із наказу Міністра оборони України (по особовому складу) від В серпня 2015 року № 566 (вх. № 195/ос від 12 серпня 2015 року), рапорт полковника ОСОБА_1 від 12 серпня 2015 року, припис начальника Головного управління персоналу від 12 серпня 2015 року № 321/2/28.» (а.с.10).

Судом встановлено, що позивач перебуває на обліку головному управлінні Пенсійного фонду України в м. Києві та отримує пенсію по інвалідності, згідно Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» № 2262 - XII від 09.04.1992 року.

Особи офіцерського складу, прапорщики і мічмани, військовослужбовці надстрокової служби та військової служби за контрактом, особи, які мають право на пенсію за цим Законом при наявності встановленої цим Законом вислуги на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції і в державній пожежній охороні, службі в Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, в органах і підрозділах цивільного захисту, податкової міліції, Державної кримінально-виконавчої служби України мають право на довічну пенсію за вислугу років (ст. 1 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»).

Як вбачається з пояснень позивача, викладених в позовній заяві, де зазначено, що при призначенні йому пенсії з урахуванням всіх видів грошового забезпечення, які він одержував на момент звільнення, органами Пенсійного фонду України не було враховано щомісячну додаткову грошову винагороду, яка була введена в дію постановою КМУ від 22.09.2010 р. № 889 «Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців Збройних Сил, Прикордонної служби, внутрішніх військ Міністерства внутрішніх справ та осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Державної служби з надзвичайних ситуацій» з 1 вересня 2013 року, яку позивач отримував на постійній основі при проходженні військової служби, що в результаті призвело до неправильного нарахування пенсії і як наслідок зменшення її розміру.

Усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку зі зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством. Перерахунок пенсій здійснюється на момент виникнення права на перерахунок пенсій і провадиться у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, у строки, передбачені частиною другою статті 51 цього Закону. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим зі служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій (ст. 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»).

Постановою Кабінету Міністрів України від 7 листопада 2007 р. № 1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» установлено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Частиною 1 постанови Кабінету міністрів України від 22 вересня 2010 р. № 889 «Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців Збройних Сил, Державної прикордонної служби, Національної гвардії, Служби зовнішньої розвідки та осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Державної служби з надзвичайних ситуацій» встановлено щомісячну додаткову грошову винагороду військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), які займають посади у Військово-Морських Силах Збройних Сил та Морській охороні Державної прикордонної служби, посади наземних авіаційних спеціалістів, що забезпечують безпеку польотів літаків та вертольотів, у військових частинах і підрозділах Повітряних Сил та Сухопутних військ Збройних Сил, посади у військових частинах і підрозділах високомобільних десантних військ та спеціального призначення Збройних Сил, і військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби) льотного складу Збройних Сил, Національної гвардії та Державної прикордонної служби - у розмірі, що не перевищує місячне грошове забезпечення.

Граничні розміри, порядок та умови виплати щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої пунктом 1 цієї постанови, визначаються Міністерством оборони, Міністерством внутрішніх справ, Адміністрацією Державної прикордонної служби, Службою зовнішньої розвідки за погодженням з Міністерством соціальної політики і Міністерством фінансів у межах затвердженого фонду грошового забезпечення (ч. 2 постанови Кабінету міністрів України від 22 вересня 2010 р. № 889 «Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців Збройних Сил, Державної прикордонної служби, Національної гвардії, Служби зовнішньої розвідки та осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Державної служби з надзвичайних ситуацій»).

Наказом Міністра оборони України від 15.11.2010 року № 595 затверджено Інструкції про розміри і порядок виплати щомісячної додаткової грошової винагороди військовослужбовцям Збройних Сил України, яка визначає порядок та умови виплати особам офіцерського складу, особам рядового, сержантського і старшинського складу, які проходять військову службу за контрактом (далі - військовослужбовці), які займають посади в органах військового управління, з`єднаннях, військових частинах, вищих військових навчальних закладах і військових навчальних підрозділах вищих навчальних закладів, установах та організаціях Збройних Сил України (далі - військові частини), щомісячної додаткової грошової винагороди.

До місячного грошового забезпечення, з якого визначається винагорода, включаються посадовий оклад, оклад за військовим званням та щомісячні додаткові види грошового забезпечення (крім винагород та морського грошового забезпечення), на які військовослужбовець має право за займаною ним штатною посадою (посадою, до тимчасового виконання обов`язків за якою він допущений) (ч. 3 Інструкції про розміри і порядок виплати щомісячної додаткової грошової винагороди військовослужбовцям Збройних Сил України, затвердженої Наказом Міністра оборони України від 15.11.2010 року № 595).

Частиною 4 Інструкції про розміри і порядок виплати щомісячної додаткової грошової винагороди військовослужбовцям Збройних Сил України, затвердженої Наказом Міністра оборони України від 15.11.2010 року № 595, виплата винагороди здійснюється з того дня, з якого військовослужбовці стали до виконання обов`язків за посадами, але не раніше дня видання наказу про призначення, і до дня їх звільнення від виконання обов`язків за посадами включно (у тому числі й у разі тимчасового виконання обов`язків за посадами, до яких вони допущені наказами відповідних командирів (начальників)).

Згідно ч. 5 Інструкції про розміри і порядок виплати щомісячної додаткової грошової винагороди військовослужбовцям Збройних Сил України, затвердженої Наказом Міністра оборони України від 15.11.2010 року № 595, винагорода виплачується військовослужбовцям за місцем штатної служби за минулий місяць одночасно з виплатою грошового забезпечення за поточний місяць на підставі наказу командира (начальника) військової частини (установи, організації); командирам (начальникам) військових частин (установ, організацій) - на підставі наказів вищих командирів (начальників).

Розміри винагороди встановлюються наказами Міністерства оборони України (начальника Головного управління розвідки Міністерства оборони України) з урахуванням конкретної військової частини, займаної посади та особливостей умов проходження служби у межах видатків на грошове забезпечення, передбачених для Міністерства оборони України (Головного управління розвідки Міністерства оборони України) у державному бюджеті України на відповідний рік (ч. 9 Інструкції про розміри і порядок виплати щомісячної додаткової грошової винагороди військовослужбовцям Збройних Сил України, затвердженої Наказом Міністра оборони України від 15.11.2010 року № 595).

Крім того, рішенням Конституційного суду України у справі за конституційним зверненням громадянина ОСОБА_2 щодо офіційного тлумачення положень частини третьої статті 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 13 травня 2015 року № 4-рп/2015, справа № 1-9/2015, було вирішено: «Положення першого речення частини третьої статті 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 9 квітня 1992 року № 2262-ХІІ з наступними змінами, згідно з якими «усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку зі зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством», в аспекті порушених у конституційному зверненні питань необхідно розуміти так, що до встановлених виключно законами України нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, на підставі введення яких усі призначені за цим законом пенсії підлягають перерахунку, належать лише надбавки, доплати, підвищення»).

Відповідно до частини 1, 2 статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Виходячи з меж заявлених позовних вимог, аналізу положень чинного законодавства України, наданих пояснень та матеріалів справи, враховуючи те, що щомісячна додаткова грошова винагорода, яка передбачена наказом № 595, має тимчасовий характер, оскільки виплата такої винагороди дозволена за наявності наказу командира (начальника) військової частини (установи, організації) або вищого командира (начальника) залежно від настання спеціальних обставин, її розмір не є фіксованим, а виплата не є щомісячною, тому вона не може бути підставою для перерахунку пенсії військовослужбовцям, а тому позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. 58, 116, 117 Конституції України; ст.ст. 2, 8, 10, 11, 13, 17-19, 69-71, 86, 99, 100,104, 158-163, 167, 185, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства Україн; ст.ст. 1, 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»; ч. 3, ч. 4 та ч. 5 Інструкції про розміри і порядок виплати щомісячної додаткової грошової винагороди військовослужбовцям Збройних Сил України, затвердженої Наказом Міністра оборони України від 15.11.2010 № 595; ч. 1, ч. 2 постанови Кабінету міністрів України від 22 вересня 2010 р. № 889 «Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців Збройних Сил, Державної прикордонної служби, Національної гвардії, Служби зовнішньої розвідки та осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Державної служби з надзвичайних ситуацій», суд -

ПОСТАНОВИВ:
В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про зобов`язання вчинити дії - відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Шевченківський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України.

У разі подання апеляційної скарги постанова суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили постановою суду за наслідками апеляційного провадження.

Суддя