Справа № 805/1296/17-а
Суддя: Тарасенко І.М.
Дата ухвалення: 2017-03-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі

07 березня 2017 року Справа № 805/1296/17-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Тарасенко І.М., ознайомившись із матеріалами позову ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Донецькій області про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Національної поліції у Донецькій області про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії.

У відповідності до пункту 4 частини першої статті 107 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, чи належить позовну заяву розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Згідно з частиною другою статті 107 Кодексу адміністративного судочинства України суддя відкриває провадження в адміністративній справі на підставі позовної заяви, якщо відсутні підстави для повернення позовної заяви, залишення її без розгляду чи відмови у відкритті провадження у справі.

В частині першій статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) зазначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку з здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій, а також у зв'язку з публічним формуванням суб'єкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму.

Відповідно до частини третьої статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів не поширюється на публічно-правові справи: 1) що віднесені до юрисдикції Конституційного Суду України; 2) що належить вирішувати в порядку кримінального судочинства; 3) про накладення адміністративних стягнень; 4) щодо відносин, які відповідно до закону, статуту (положення) об'єднання громадян віднесені до його внутрішньої діяльності або виключної компетенції.

За змістом пункту 1 частини першої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України справа адміністративної юрисдикції - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

З аналізу вказаних норм вбачається, що публічно-правовим спором за Кодексом адміністративного судочинства України є не будь-який публічно-правовий спір, а лише той,

який випливає із здійснення суб'єктом владних повноважень своїх владних управлінських функцій.

Відповідно до статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до ст. 2 Кримінального процесуального Кодексу України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Отже, кримінальне судочинство - це врегульований нормами Кримінально-процесуального кодексу України порядок діяльності органів дізнання, попереднього

слідства, прокуратури і суду (судді) щодо порушення, розслідування, розгляду і вирішення кримінальних справ, а також діяльність інших учасників кримінального процесу -підозрюваних, обвинувачених, підсудних, потерпілих, цивільних позивачів і відповідачів, їхніх представників та інших осіб з метою захисту своїх конституційних прав, свобод та законних інтересів.

По факту блокування залізничних колій переходу Майорська-Микитівка (на перегоні Курдюмівка-Бахмут) та залізничних колій станції Фенольна (на перегоні Ясинувата - Костянтинівка) відкрито Кримінальне провадження, за ч. 1 ст. 279 Кримінального Кодексу України (блокування транспортних комунікацій шляхом влаштування перешкод, яке порушило нормальну роботу транспорту) що є загальновідомим фактом.

Зазначена інформація також підтверджена відомостями, викладеними на офіційному веб-сайті Національної поліції України (npu.gov.ua; https://dn.npu.gov.ua/uk/publish/printable_article/406697), де поміж іншого зазначено, що з метою повного, всебічного та неупередженого проведення досудового розслідування у кримінальних провадженнях створено слідчо - оперативну групу, до якої залучено працівників Торецького відділення поліції, Бахмутського відділу поліції та слідчого управління ГУНП в Донецькій області, на теперішній час проводяться слідчі (розшукові) дії, спрямовані на встановлення фактичних обставин скоєних кримінальних правопорушень та зловмисників.

Параграфом 1 глави 26 розділу ІІІ Кримінального процесуального кодексу України встановлено порядок та умови оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування.

Зокрема, пунктом 1 частини першої статті 303 Кримінального процесуального кодексу України встановлено, що на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов'язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна.

Позивач заявляє вимоги щодо зобов'язання Головного управління Національної поліції у Донецькій області вчинити дії, спрямовані на: припинення блокування невідомими особами залізничних колій переходу Майорська-Микитівка (на перегоні Курдюмівка-Бахмут) та залізничних колій станції Фенольна (на перегоні Ясинувата - Костянтинівка); запобігання вчиненню правопорушень, усунення загроз публічній безпеці, що виникли внаслідок блокування невідомими особами залізничних колій переходу Майорська-Микитівка (на перегоні Курдюмівка-Бахмут).

Крім того позивач вважає порушення своїх прав бездіяльністю Головного управління Національної поліції у Донецькій області щодо: не вчинення дій, спрямованих на припинення правопорушення - блокування невідомими особами залізничних колій переходу Майорська-Микитівка (на перегоні Курдюмівка-Бахмут) та залізничних колій станції Фенольна (на перегоні Ясинувата - Костянтинівка); не усунення загроз публічній безпеці, що виникли внаслідок такого блокування.

Тобто, позивачем в данній справі оскаржуються бездіяльність працівників Головного управління Національної поліції у Донецькій області, що пов'язані з провадженням у кримінальній справі.

Так відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про прокуратуру», функціями прокуратури є нагляд за додержанням законів органами, що провадять оперативно-розшукову діяльність, дізнання, досудове слідство.

Отже, на органи прокуратури покладені функції, щодо контролю та перевірки проведення слідчих дій.

Адміністративний суд не має повноважень на здійснення такої перевірки та на відновлення порушених у рамках кримінального процесу прав заявника.

Відповідно до п. 2 Рішення Конституційного Суду України № 19-рп/2011 від 14.12.2011 року, положення статті 97 Кримінального процесуального кодексу України в аспекті конституційного звернення і конституційного подання та в системному зв'язку з положеннями частини другої статті 55 Конституції України, частини третьої статті 110, частини п'ятої статті 234, частини другої статті 236 Кримінального процесуального кодексу України, частини другої статті 2, пункту 2 частини третьої статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України необхідно розуміти так, що скарги осіб стосовно прийняття рішень, вчинення дій або допущення бездіяльності суб'єктом владних повноважень щодо заяв і повідомлень про вчинені або підготовлювані злочини суди повинні розглядати і вирішувати у кримінальному судочинстві.

За таких обставин вимоги заявника про оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів дізнання, слідства та прокуратури під час організації перевірки заяв і повідомлень про злочини повинні розглядатися у межах кримінального, а не адміністративного судочинства.

Крім того, необхідно зазначити, що захист прав і свобод людини не може бути надійним без надання їй можливості при розслідуванні кримінальної справи права оскаржити до суду окремі процесуальні дії чи бездіяльність органів дізнання, попереднього слідства і прокуратури. Але таке оскарження окремих процесуальних актів, дій чи бездіяльності органів дізнання, попереднього слідства і прокуратури до суду може здійснюватися у порядку, встановленому Кримінально-процесуальним кодексом України, оскільки діяльність посадових осіб, як і діяльність суду, має свої особливості, не належить до сфери управлінської діяльності і не може бути предметом оскарження в порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України.

Аналогічна позиція суду узгоджується із позицією Вищого адміністративного суду України та Вищого спеціалізованого суду України із розгляду цивільних і кримінальних справ, викладеній у спільному листі від 12.03.2011 №334/8/13-11, від 11.03.2011 №259/0/4-11, відповідно.

Згідно із статтею 109 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі лише, якщо заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі суддя постановляє ухвалу. Копія ухвали про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі невідкладно надсилається особі, яка подала позовну заяву, разом із позовною заявою та усіма доданими до неї матеріалами. Ухвала про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі може бути оскаржена особою, яка подала позовну заяву. Повторне звернення тієї ж особи до адміністративного суду з таким самим адміністративним позовом, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається. У разі відмови у відкритті провадження в адміністративній справі з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої цієї статті, суд повинен роз'яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд такої справи.

За таких обставин, вимоги заявника повинні розглядатися у межах кримінального, а не адміністративного судочинства.

Керуючись пунктом 1 частини першої статті 109 Кодексу адміністративного судочинства України, Донецький окружний адміністративний суд, -

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Донецькій області про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії.

Ухвала набирає законної сили в порядку та строки, встановлені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Донецького апеляційного адміністративного суду в порядку і строки, встановлені статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України, через Донецький окружний адміністративний суд.

Суддя Тарасенко І.М.