Справа № 455/360/16-а
Суддя: Калашнікова О.В.
Дата ухвалення: 2017-02-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 лютого 2017 року м. Київ К/800/25720/16

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

Калашнікової О.В.,

Горбатюка С.А.,

Мороз Л.Л.,

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за касаційною скаргою ОСОБА_4 на постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 8 вересня 2016 року у справі №876/5621/16 (№455/360/16-а) за позовом ОСОБА_4 до Львівської митниці Державної фіскальної служби України про визнання протиправною та скасування постанови у справі про порушення митних правил , -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до Львівської митниці Державної фіскальної служби України, в якому просив визнати незаконною та скасувати постанову №0733/20911/16 від 18.03.2016 року у справі про порушення митних правил.

Позовні вимоги мотивовано тим, що митним органом протиправно, без повного, всебічного та об'єктивного з'ясування обставин справи, прийнято оскаржувану постанову.

Постановою Старосамбірського районного суду Львівської області від 24 травня 2016 року позов задоволено, визнано протиправною та скасовано постанову у справі про порушення митних правил від 18.03.2016 року №0733/20911/16 про притягнення до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян на суму 8500 грн. за ч.3 ст.470 Митного Кодексу України ОСОБА_4.

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 8 вересня 2016 року рішення суду першої інстанції скасовано, в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з оскаржуваним судовим рішенням, ОСОБА_4 звернувся до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, у якій просить його скасувати та залишити в силі постанову суду першої інстанції.

Перевіривши правову оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, проаналізувавши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Вищого адміністративного суду України вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судами першої та апеляційної інстанцій, 2 березня 2016 року під час проведення митних формальностей внаслідок перетину позивачем державного кордону на автомобілі «FIAT DOBLO», реєстраційний номер НОМЕР_1, посадовою особою митного поста «Смільниця» Львівської митниці ДФС виявлено, що даним громадянином не вивезено за межі митної території України транспортний засіб марки «FORD TRANSIT», реєстраційний номер НОМЕР_2) кузов НОМЕР_3, ввезений ним 19 січня 2016 року через митний пост «Мостиська» на митну територію України у митному режимі транзит.

На підставі вищевказаного, інспектором митного поста «Смільниця» Львівської митниці ДФС складено протокол №0733/20911/16 від 03.03.2016 року про порушення позивачем митних правил, а 18.03.2016 року заступником начальника Львівської митниці ДФС винесено постанову №0733/20911/16 у справі про адміністративне правопорушення, якою позивача визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого частиною 3 ст. 470 Митного кодексу України з накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу розміром 8500грн.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що митним органом протиправно прийнято оскаржувану постанову, оскільки в діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та відмовляючи в задоволенні позову, суд апеляційної інстанції виходив з того, що оскаржувана постанова митного органу є законною.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України погоджується з висновком суду апеляційної інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до пункту 1 статті 320 МК України форми та обсяги контролю, достатнього для забезпечення додержання законодавства з питань державної митної справи та міжнародних договорів України при митному оформленні, обираються митницями (митними постами) на підставі результатів застосування системи управління ризиками. Не допускаються визначення форм та обсягів митного контролю іншими органами державної влади, а також участь їх посадових осіб у здійсненні митного контролю.

Загальні положення щодо митних режимів містяться у МК України, відповідно до частин першої та другої статті 71 якого вказано, що декларант має право обрати митний режим, у який він бажає помістити товари, з дотриманням умов такого режиму та у порядку, що визначені цим Кодексом. Поміщення товарів у митний режим здійснюється шляхом їх декларування та виконання митних формальностей, передбачених цим Кодексом.

Як вбачається з матеріалів справи, 19 січня 2016 року у митному режимі «транзит» через митний пост «Мостиська» Львівської митниці ДФС, з Польщі до України в'їхав автомобіль марки «FORD TRANSIT», реєстраційний номер НОМЕР_2) кузов НОМЕР_3 під керуванням позивача.

З інформації, яка міститься в ЄАІС ДМС України виявилось, що позивачем не вивезено за межі митної території України вказаний транспортний засіб.

Відповідно до статті 90 МК України транзит - це митний режим, відповідно до якого товари та/або транспортні засоби комерційного призначення переміщуються під митним контролем між двома органами доходів і зборів України або в межах зони діяльності одного органу доходів і зборів без будь-якого використання цих товарів, без сплати митних платежів та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.

Згідно з частиною першою статті 73 МК України умови перебування товарів, транспортних засобів комерційного призначення у відповідному митному режимі, обмеження щодо їх використання, застосування заходів тарифного та нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності визначаються цим Кодексом, іншими законодавчими актами України з питань державної митної справи та у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Завершення митного режиму транзиту врегульовано статтею 102 МК України, у частинні шостій якої передбачено, що орган доходів і зборів призначення після представлення товарів, поміщених у митний режим транзиту, та митної декларації або іншого документа, визначеного статтею 94 цього Кодексу, перевіряє дотримання вимог, встановлених законодавством України з питань державної митної справи до переміщення товарів у митному режимі транзиту, та виконує митні формальності, необхідні для завершення митного режиму транзиту.

Відповідно до частини п'ятої статті 255 МК України митне оформлення вважається завершеним після виконання всіх митних формальностей, визначених цим Кодексом відповідно до заявленого митного режиму, що засвідчується органом доходів і зборів шляхом проставлення відповідних митних забезпечень (у тому числі за допомогою інформаційних технологій), інших відміток на митній декларації або документі, який відповідно до законодавства її замінює, а також на товаросупровідних та товарно-транспортних документах у разі їх подання на паперовому носії.

За змістом частини першої статті 381 МК України громадянам дозволяється ввозити транспортні засоби особистого користування з метою транзиту через митну територію України за умови їх письмового декларування в порядку, передбаченому для громадян, та внесення на рахунок органу доходів і зборів, що здійснив пропуск таких транспортних засобів на митну територію України, грошової застави в розмірі митних платежів, що підлягають сплаті при ввезенні таких транспортних засобів на митну територію України з метою вільного обігу. Зазначені вимоги не поширюються на транспортні засоби, постійно зареєстровані у відповідних реєстраційних органах іноземної держави, що підтверджується відповідним документом.

Транспортний засіб «FORD TRANSIT», реєстраційний номер НОМЕР_2) кузов НОМЕР_3, який ввезено 19 січня 2016 року, вивезений позивачем 22 січня 2016 року до ВЕЗ «Крим» через контрольний пункт в'їзду-виїзду «Каланчак» Херсонської митниці ДФС.

Пунктами 3.1 і 3.2 статті 3 Закону України «Про створення вільної економічної зони «Крим» та про особливості здійснення економічної діяльності на тимчасово окупованій території України» від 12 серпня 2014 року № 1636-VII визначено, що на території ВЕЗ «Крим» діє особливий правовий режим економічної діяльності фізичних та юридичних осіб, у тому числі особливий порядок застосування норм регуляторного, податкового та митного законодавства України, а також особливий режим внутрішньої та зовнішньої міграції фізичних осіб. У межах ВЕЗ «Крим» створюється вільна митна зона, що за своїм функціональним типом є одночасно вільною митною зоною комерційного, сервісного та промислового типу згідно із статтею 430 Митного кодексу України.

При цьому, пунктом 7.1 статті 7 Закону встановлено, що на фізичних осіб, які перетинають адміністративний кордон ВЕЗ «Крим», поширюється дія розділу XII Митного кодексу України з урахуванням положень статті 9 цього Закону щодо переміщення валютних цінностей.

Відповідно до ст.ст. 380, 381 Митного кодексу України тимчасово ввезені (або ввезені з метою транзиту) громадянами транспортні засоби особистого користування підлягають вивезенню за межі митної території України з дотриманням строків, установлених відповідно до вимог Кодексу.

Отже, ввезення громадянами на територію ВЕЗ «Крим» транспортних засобів особистого користування, що були поміщені в митні режими «тимчасове ввезення» або «транзит» не є завершенням таких режимів і не може вважатись виконанням громадянином зобов'язання про зворотне вивезення (транзит) транспортних засобів особистого користування.

Порядком в'їзду на тимчасово окуповану територію України та виїзду з неї, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 4 червня 2015 року № 367, встановлено, що контрольні пункти в'їзду на тимчасово окуповану територію України та виїзду з неї, в яких здійснюються прикордонний, митний та інші види контролю і пропуск осіб, що в'їжджають на тимчасово окуповану територію України або виїжджають з неї, транспортних засобів, вантажів та іншого майна, не призначені для перетинання державного кордону.

Частиною 1 статті 95 МК України встановлено строки транзитних перевезень залежно від виду транспорту, зокрема: для автомобільного транспорту - 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - 5 діб).

Відповідно до частини 3 статті 470 МК України перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше ніж на десять діб, а так само втрата цих товарів, транспортних засобів, документів чи видача їх без дозволу органу доходів і зборів тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З оскаржуваної постанови про порушення митних правил №0733/20911/16 від 18 березня 2016 року вбачається, що позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за перевищення строку доставки більше як на 10 діб автомобіля марки «FORD TRANSIT», реєстраційний номер НОМЕР_2) кузов НОМЕР_3.

Враховуючи наведене, колегія суддів Вищого адміністративного суду України погоджується з висновком суду апеляційної інстанції, що постанова митного органу №0733/20911/16 від 18 березня 2016 року у справі про адміністративне правопорушення винесена з дотриманням норм Митного кодексу України та Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

За правилами частини першої статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись статтями 160, 167, 220, 222, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 8 вересня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через 5 днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі і оскарженню не підлягає, але може бути переглянута Верховним судом України з підстав, в порядку та у строки, визначені ст.ст. 236 - 239-1 КАС України.

Судді: