Справа № 813/150/17
Суддя: Кедик Марія Василівна
Дата ухвалення: 2017-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 лютого 2017 року справа № 813/150/17

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючий-суддя Кедик М.В.,

секретар судового засідання Харів М.Ю.,

за участю:

прокурор Бойко Н.І.,

представник відповідача не прибув,

треті особи не прибув

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Першого заступника керівника Золочівської місцевої прокуратури Львівської області до Бібрської міської ради, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_1, ОСОБА_2 про визнання незаконними і скасування рішень, -

встановив:

Перший заступник керівника Золочівської місцевої прокуратури Львівської області звернувся до суду з адміністративним позовом до Бібрської міської ради, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_1, ОСОБА_2, в якому просить суд:

- визнати незаконним та скасувати рішення Бібрської міської ради від 11.09.2015 № 1251 Про надання дозволу гр. ОСОБА_2 на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для ведення садівництва у м. Бібрка в урочищі Піддовге;

- визнати незаконним та скасувати рішення Бібрської міської ради від 11.09.2015 № 1409 Про надання дозволу гр. ОСОБА_2 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 11.09.2015 під час проведення двадцятої сесії шостого скликання Бібрської міської ради Перемишлянського району Львівської області ОСОБА_1 не повідомив у встановленому законом випадку та порядку про наявність у нього реального конфлікту інтересів перед прийняттям рішень № 1251 «Про надання дозволу гр. ОСОБА_2 на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для ведення садівництва у м. Бібрка в урочищі Піддовге» та № 1409 «Про надання дозволу гр. ОСОБА_2 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд». Таким чином, всупереч інтересам держави та територіальної громади м. Бібрка Перемишлянського району Львівської області, порушив вимоги щодо прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів. Звертає увагу, що постановою Апеляційного суду Львівської області від 18.10.2016 залишено без змін постанову Перемишлянського районного суду від 23.05.2016, якими встановлено що ОСОБА_1М скоїв адміністративне правопорушення, повязане із корупцією, передбачене ч. 1 та ч.2 ст. 172-7 КУпАП. Оскільки оскаржені рішення прийняті внаслідок вчинення депутатом ОСОБА_1 корупційного адміністративного правопорушення, отже такі підлягають скасуванню.

У судовому засіданні прокурор позовні вимоги підтримала повністю, надала пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві, подала додаткові докази в обґрунтування позовних вимог, просив позов задовольнити.

Відповідач у судове засідання не прибув, подав до суду заперечення у яких зазначає, що за результатами голосування за прийняття рішень по заявах гр. ОСОБА_2Я присутні депутати проголосували одноголосно (16 голосів) по обох заявах гр. ОСОБА_2, які виносились на розгляд. Також із наявної кількості голосів видно, що голос одного депутата, а саме ОСОБА_1 не був вирішальним, оскільки за ці рішення було проголосовано одноголосно усіма присутніми депутатами. Оскільки депутати Бібрської міської ради проголосували згідно встановленої законодавством процедури, отже вимоги щодо визнання незаконними та скасування дозвільних рішень Бібрської міської ради від 11.09.2015 № 1251 та № 1409 є необґрунтованими, безпідставними та таким, що не підлягають до задоволення.

Треті особи в судове засідання не з'явилися, хоча належним чином були повідомлені про дату, час та місце розгляду справи.

За таких обставин суд вважає, що справу можливо розглядати за відсутності відповідача та третіх осіб на підставі наявних в матеріалах справи доказів, відповідно до ст. 71 КАС України.

Заслухавши пояснення прокурора, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі обставини і відповідні їм правовідносини.

11.09.2015 проведено засідання двадцятої сесії Бібрської міської ради Перемишлянського району Львівської області шостого скликання.

Згідно протоколу засідання двадцятої сесії Бібрської міської ради Перемишлянського району Львівської області шостого скликання розглянуто заяви ОСОБА_2 про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою для ведення садівництва у м. Бібрка в урочищі Піддовге та про виділення земельної ділянки орієнтовною площею 0,10 га під індивідуальне житлове будівництво в м. Бібрка.

За результатами розгляду заяв ОСОБА_2 Бібрською міською радою прийнято рішення від 11.09.2015 № 1251 «Про надання дозволу гр. ОСОБА_2 на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для ведення садівництва у м. Бібрка в урочищі Піддовге» та № 1409 «Про надання дозволу гр. ОСОБА_2 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд».

22.03.2016 Золочівською місцевою прокуратурою складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення, пов'язаного з корупцією за ч.ч. 1, 2 статті 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення відносно депутата Бібрської міської ради Перемишлянського району Львівської області шостого скликання ОСОБА_1

Постановою Перемишлянського районного суду від 23.05.2016 у справі № 449/357/16-п, залишеною без змін постановою Апеляційного суду Львівської області від 18.10.2016 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 172-7 КпАП України та обрано йому покарання у виді штрафу в дохід держави в розмірі сто (100) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 грн; ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-7 КпАП України та обрано йому покарання у виді штрафу в дохід держави в розмірі двохсот (200) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 3400,00 грн.

Рішення від 11.09.2015 № 1251 та від 11.09.2015 № 1409 прокурор вважає протиправними, тому звернувся до суду з даним позовом.

Даючи оцінку спірним правовідносинам суд керувався таким.

Згідно з підпунктом «б» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України від 14.10.2014 № 1700-VII «Про запобігання корупції» (далі - Закон України №1700-VII) суб'єктами, на яких поширюються дія цього Закону, є народні депутати України, депутати Верховної Ради Автономної Республіки Крим, депутати місцевих рад, сільські, селищні, міські голови;

Частиною 1 статті 28 Закону України №1 700-VII встановлені вимоги до осіб, передбачених пунктами 1, 2 частини 1 статті 3 цього ж Закону щодо запобігання та врегулювання конфлікту інтересів, що передбачають нормативний обов'язок вживати заходи щодо недопущення виникнення реального чи потенційного конфлікту інтересів, повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів безпосереднього керівника, а у випадку перебування особи на посаді, яка не передбачає наявності у неї безпосереднього керівника або в колегіальному органі - Національне агентство з питань запобігання корупції чи інший визначений законом орган або колегіальний орган, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів.

Відповідно до частини 1 статті 35 Закону України №1700-VII правила врегулювання конфлікту інтересів в діяльності Президента України, народних депутатів України, членів Кабінету Міністрів України, керівників центральних органів виконавчої влади, які не входять до складу Кабінету Міністрів України, суддів Конституційного Суду України та суддів судів загальної юрисдикції, голів, заступників голів обласних та районних рад, міських, сільських, селищних голів, секретарів міських, сільських, селищних рад, депутатів місцевих рад визначаються законами, які регулюють статус відповідних осіб та засади організації відповідних органів.

Спеціальний правовий механізм врегулювання конфлікту інтересів для посадових осіб місцевого самоврядування встановлено Законом України від 21.05.1997 № 280/97-ВР «Про місцеве самоврядування в Україні» (далі - Закон України № 280/97-ВР), згідно частини 1 статті 59 і якого сільський, селищний, міський голова, секретар, депутат сільської, селищної, міської ради, голова, заступник голови, секретар, депутат районної, обласної, районної у місті ради бере участь у розгляді, підготовці та прийнятті відповідною радою рішень за умови самостійного публічного оголошення про це під час засідання ради, на якому розглядається відповідне питання.

Згідно зі статтею 8 Закону України № 280/97-ВР депутат місцевої ради як представник інтересів територіальної громади, виборців свого виборчого округу та член ради, здійснюючи свої депутатські повноваження, повинен керуватися загальнодержавними інтересами та інтересами територіальної громади чи виборців свого виборчого округу, від яких його обрано та не використовувати депутатський мандат в особистих інтересах або корисних цілях.

Незважаючи на встановлені наведеними правовими нормами вимоги, ОСОБА_1, здійснюючи повноваження депутата Бібрської міської ради Перемишлянського району Львівської області, тобто являючи собою передбачений пунктом 1 частини 1 статті 28 Закону України № 1700-VII суб'єкт відповідальності за корупційні правопорушення, та знаючи про те, що на розгляд двадцятої сесії Бібрської міської ради Перемишлянського району Львівської області шостого демократичного скликання винесено питання про надання його сину ОСОБА_2 дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою для ведення садівництва у м. Бібрка в урочищі Піддовге та про виділення земельної ділянки орієнтовною площею 0,10 га під індивідуальне житлове будівництво в м. Бібрка, не вжив передбачених законом заходів для запобігання та врегулювання конфлікту інтересів.

Як наслідок, двадцятою сесією Бібрської міської ради Перемишлянського району Львівської області шостого скликання прийнято оскаржені рішення.

Статтею 26 Закону України № 280/97-ВР визначено, що питання щодо регулювання земельних відносин, передачі земельних ділянок комунальної власності у власність громадян вирішується виключно на пленарних засіданнях ради.

Таким чином, органи місцевого самоврядування наділені повноваженнями у сфері земельних відносин на відповідній території, тому в силу цих норм Закону уповноважені приймати рішення, пов'язані із надання громадянам земельних ділянок у користування із земель комунальної власності та вирішення інших питань у галузі земельних відносин.

Відповідно до частини 1 статті 24 Закону України від 07.04.2011 № 3206-VI «Про засади запобігання і протидії корупції» (далі - Закон України № 3206-VI) нормативно-правові акти, рішення, видані (прийняті) внаслідок вчинення корупційного правопорушення, можуть бути скасовані органом або посадовою особою, уповноваженою на прийняття чи скасування відповідних актів, рішень, або визнані незаконними в судовому порядку за заявою заінтересованої фізичної особи, об'єднання громадян, юридичної особи, прокурора, органу державної влади, органу місцевого самоврядування.

Частиною 4 статті 72 Кодексу адміністративного суду України передбачається, що вирок суду у кримінальному провадженні або постанова суду у справі про адміністративний проступок, які набрали законної сили, є обов'язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, щодо якої ухвалений вирок або постанова суду, лише в питаннях, чи мало місце діяння та чи вчинене воно цією особою.

Факт вчинення ОСОБА_1 пов'язаного з корупцією адміністративного правопорушення та його вина у його скоєнні, встановлені постановою Перемишлянського районного суду від 23.05.2016 у справі № 449/357/16-п, залишеною без змін постановою апеляційного суду Львівської області від 18.10.2016, що у силу статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України має преюдиційне значення для суду адміністративної юрисдикції.

Відповідно до частини 1 статті 67 Закону України № 1700-VII нормативно-правові акти, рішення, прийняті з порушенням вимог цього Закону, підлягають скасуванню органом або посадовою особою, уповноваженою на прийняття чи скасування відповідних актів, рішень, або можуть бути визнані незаконними в судовому порядку за заявою заінтересованої фізичної особи, об'єднання громадян, юридичної особи, прокурора, органу державної влади, зокрема Національного агентства, органу місцевого самоврядування.

Наведені норми законодавства свідчать про наявність достатніх правових підстав для скасування у судовому порядку рішення Бібрської міської ради від 11.09.2015 № 1251 Про надання дозволу гр. ОСОБА_2 на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для ведення садівництва у м. Бібрка в урочищі Піддовге та рішення Бібрської міської ради від 11.09.2015 № 1409 Про надання дозволу гр. ОСОБА_2 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, як таких, що прийняті внаслідок порушення вимог антикорупційного законодавства.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Вищого адміністративного суду України від 02.06.2016 року у справі № 486/74/15-а (касаційне провадження К/800/39014/15).

Крім того суд зазначає, що частиною 3 статті 23 Закону України від 14.10.2014 № 1697-VII «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування та інший суб'єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Тобто питання наявності порушення вимог антикорупційного законодавства, що відповідно до положень статті 67 Закону України «Про запобігання корупції» є підставою для оскарження прокурором нормативного акту або рішення, прийняття якого супроводжувалося таким порушенням, вирішується саме в судовому порядку та встановлюється у рішенні суду.

Закріплений у ч. 1 ст. 11 КАС України принцип змагальності сторін передбачає, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ст. 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Оскільки факт корупційного діяння встановлений судовим рішенням, яке набрало законної сили та є чинним, обставини, встановлені цим рішенням стосуються особи, уповноваженої на виконання функцій органу місцевого самоврядування, яка брала участь у прийнятті оспорюваних рішень, враховуючи, що в силу Закону прокурор уповноважений на звернення з таким позовом, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та наявність підстав для їх задоволення.

Судові витрати розподілити відповідно до ст. 94 КАС України.

Керуючись ст.ст.7-14, 69-71, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

постановив:

1. Адміністративний позов задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення сесії Бібрської міської ради від 11.09.2015 № 1251 Про надання дозволу гр. ОСОБА_2 на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для ведення садівництва у м. Бібрка в урочищі Піддовге.

3. Визнати протиправним та скасувати рішення сесії Бібрської міської ради від 11.09.2015 № 1409 Про надання дозволу гр. ОСОБА_2 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд.

Постанова суду першої інстанції може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Згідно ст. 186 КАС України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього ж Кодексу апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова суду першої інстанції, набирає законної сили у порядку та строки згідно ст. 254 КАС України.

Суддя Кедик М.В.

Повний текст постанови складено 06.03.2017.