Справа № 2-а-663/10
Суддя: Олефіренко Н. О.
Дата ухвалення: 2010-10-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2010 року м. Павлоград

Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі: головуючої судді Олефренко Н.А.,

секретаря Губа О. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщені суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Західно-Донбаської обєднаної державної податкової інспекції

про визнання дій неправомірними та скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом про скасування постанови заступника начальника Західно-Донбаської обєднаної ДПІ ОСОБА_2 по справі про адміністративне правопорушення від 15,04,2010 року серії РМ №050611 щодо притягнення його до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 51 грн. за неподання до податкового органу декларації про доходи, отримані у 2007 році, мотивуючи свою незгоду тим, що адміністративне стягнення може бути накладено не пізніше як через два місяця з дня вчинення правопорушення. Крім того стверджує, що декларацію взагалі не повинен був подавати, оскільки однією з сторін у правочину був податковий агент.

В судовому засіданні позивач підтримав викладені позовні вимоги у повному

обсязі.

Представник відповідача не визнав позов та висловив заперечення щодо обставин викладених у позові, відповідно до змісту яких просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог.

Суд вислухавши пояснення сторін по справі, дослідивши в судовому засіданні і наявні докази, встановив наступне:

Позивач є платником податків. 15 квітня 2010 року у відношенні до позивача була складена постанова про накладення адміністративного стягнення як до фізичної особи - підприємця ОСОБА_1, який не надав до податкового органу декларацію про доходи, отриманні у 2007 році.

Як свідчать матеріали справи, держподатінспекцією проведено перевірку громадянина ОСОБА_1, якою встановлено, що за даними відділу реєстраційно - екзаменаційної роботи УДАІ ГУ МВС України в Дніпропетровській області фізична особа ОСОБА_1 15 травня 2007 року продав транспортний засіб, а саме автомобіль марки З АЗ-1102. Згідно договору купівлі-продажу зазначеного автомобіля, який оформлено біржовим договором купівлі-продажу транспортного засобу на товарній біржі в м. Павлограді та за яким автомобіль ЗАЗ-1102 продано за 10 грн. 00 коп.

Відповідно до звіту про незалежну експортну оцінку автомобіля З АЗ -1102, ринкова вартість автомобіля вказаної марки складає 6 931 грн. 25 коп. За вказаним фактом держподатінспекцією зроблено висновок, що позивач отримав дохід у сумі 6 921 грн. 25 коп. з урахуванням встановлених раніше 10 грн. 00 коп.

З встановлених обставин витікає, що дохід позивачем отримано не від податкового агента і він повинен був подати до податкового органу декларацію про доходи отримані у 2007 році, в якій задекларувати суму отриманого доходу.

В порушення вимог п.8.2.1 п. 8.2 ст. 8 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб у розмірі 1 038 грн. 19 коп. з розрахунку: 6 921.25 грн. х 15% = 1 038 грн. 19 коп.

Згідно з вимогами п.3.1.1 п.3.1 ст.З Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб» обєктом оподаткування резидента є загальний місячний оподаткований дохід.

Відповідно до п. 7.1 ст.7 зазначеного Закону, ставка податку становить 15 % від обєкта оподаткування.

Відповідно до п.8.2.1 п.8.2 ст.8 визначеного Закону платник податку, що отримує доходи, нараховані особою, яка не є податковим агентом, зобовязаний включити суму таких доходів до складу загального річного оподаткованого доходу та подати річну декларацію з цього податку.

Відповідно до п.8.2.2 п.8.2 ст.8 визначеного Закону , особою, яка не є податковим агентом, вважається нерезидент або фізична особа, яка не має статусу субєкта підприємницької діяльності, або не є особою, яка здійснює незалежну професійну діяльність.

Відповідно до ст. 164-1 КУпАП неподання або несвоєчасне подання громадянами декларацій про доходи чи включення до декларацій перекручених даних, не ведення обліку або неналежне ведення обліку доходів і витрат, для яких законом України встановлено обовязкову форму обліку, тягне за собою попередження або накладення штрафу у розмірі від трьох до восьми неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Насамперед порушення податкового законодавства встановлено держподатінспекцією актом перевірки від 22.03.2010 року, постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 51 грн. винесено 15 квітня 2010 року. Отже відповідно до ст.38 КУпАП адміністративне правопорушення є тривалим і адміністративне стягнення накладено не пізніше двох місяців з дня його виявлення.

Таким чином, за результатами перевірки Західно-Донбаської ОДПІ від 22.03.2010 року з питань дотримання вимог податкового та іншого законодавства встановлено неподання до Західно-Донбаської ОДПІ декларації про отриманні доходи за 2007 рік саме за продаж транспортного засобу автомобіля марки ЗАЗ-1102 терміном до 01 квітня 2008 року. За розглядом акта перевірки складено на позивача ОСОБА_3 протокол про адміністративне правопорушення від 15.04.2010 року відповідно до п.8.2.1,8.2.2 п.8.2 ст.8 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб».

На підставі протоколу про правопорушення згідно п.6 ст.10 Закону України « Про державну податкову службу в Україні» та ч.І ст. 164-1 КУпАП винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення від 15.04.2010 року про накладення на позивача адміністративного стягнення у вигляді штрафу у сумі 51 грн.

Таким чином, суд вважає, що у звязку з встановленими обставинами позов не містить правових підстав для задоволення

Враховуючи викладене і керуючись ч.І ст. 164-1 КУпАП, Закону України « Про державну податкову службу в Україні», Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб», суд -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до Західно- Донбаської обєднаної державної податкової інспекції про визнання дій неправомірними та скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення - відмовити.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя: Н.А. Олефіренко