Справа № 343/2441/16а,2а/0343/25/17
Суддя: Запотічний Ігор Ігорович
Дата ухвалення: 2017-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2017 року Справа № 876/1899/17
Львівський апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів :

головуючого судді: Запотічного І.І.,

суддів: Довгої О.І., Каралюса В.М.,

при секретарі судового засідання: Нефедовій А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 -представника ОСОБА_2 на постанову Долинського районного суду Івано-Франківської області від 20.01.2017р. по справі № 343/2441/16-а за позовом ОСОБА_2 до Управління соціального захисту населення Долинської районної державної адміністрації Івано-Франківської області про визнання бездіяльності протиправною та стягнення одноразової щорічної грошової допомоги,

В С Т А Н О В И В :

28.12.2016 року ОСОБА_3 звернувся до Долинського районного суду Івано-Франківської області з позовом, у якому просив: визнати протиправною бездіяльність управління соціального захисту населення Долинської РДА Івано-Франківської області щодо перерахунку йому щорічної разової допомоги до 5 травня в розмірі встановленому ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії соціального захисту» за 2016 рік та зобов'язати відповідача нарахувати й виплатити йому цю допомогу в розмірі 5 мінімальних пенсій за віком з врахуванням проведених виплат.

Позов обґрунтовував тим, що він є учасником бойових дій та має право на пільги, передбачені законодавством, а саме: згідно зі статтею 12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" щорічно до 5 травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірі п'яти мінімальних пенсій за віком. Проте відповідач у 2016 році неправомірно виплатив йому грошову допомогу, як учаснику бойових дій, в меншому розмірі, ніж це визначено законом.

Постановою Долинського районного суду Івано-Франківської області від 20.01.2017р. поновлено строк звернення до суду. В задоволенні позову ОСОБА_2 до Управління соціального захисту населення Долинської районної державної адміністрації Івано-Франківської області про визнання бездіяльності протиправною та стягнення недоплаченої щорічної разової грошової допомоги як учаснику бойових дій відмовлено, у зв'язку з безпідставністю позовних вимог.

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням, ОСОБА_1- представник ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу до Львівського апеляційного адміністративного суду, в якій просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою позов задоволити в повному обсязі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що приймаючи оскаржуване рішення суд першої інстанції порушив норми матеріального та процесуального права права, та неповністю з'ясував обставини, які мають значення для справи.

28.02.2017 року на адресу суду надійшла заява від представника апелянта у якій він просив розгляд справи проводити без участі представника.

Відповідач повідомлявся судом про час та місце розгляду справи, однак явки представника в судове засідання не забезпечив.

Відповідно до ч.1 ст.41 Кодексу адміністративного судочинства України суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін, без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, апеляційну скаргу, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін, мотивуючи це наступним.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_2 є учасником бойових дій, що підтверджується копією посвідчення серії НОМЕР_1 від 07.04.2016 р. та має право на отримання щорічної разової грошової допомоги до 5 травня.

Управління соціального захисту населення Долинської районної державної адміністрації виплатило ОСОБА_2 разову грошовому допомогу до 5 травня у розмірі 920,00 грн.

Суд першої інстанції відмовив у задоволенні позову з тих підстав, що дії відповідача щодо виплати апелянту щорічної допомоги до 5 травня за 2016 рік у розмірі встановленому Постановою Кабінету Міністрів України № 141 від 02.03.2016 року є правомірними.

Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає їх такими, що відповідають нормам матеріального права та обставинам справи з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", з урахуванням рішення Конституційного Суду України від 22.05.2008 №10-рп/2008, встановлено виплату учасникам бойових дій щорічної до 5 травня разової грошової допомоги у розмірі п'яти мінімальних пенсій за віком.

Разом з тим, 01.01.2015 року набрав чинності Закон України "Про внесення змін до Бюджетного кодексу України щодо реформи міжбюджетних відносин" від 28.12.2014 року №79-VІІІ, яким розділ VI Бюджетного кодексу України доповнено пунктом 26, згідно якого норми і положення статей 12,13,14,15 та 16 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" застосовуються у порядку та розмірах, встановлених КМ України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Постановою КМ України від 02.03.2016 року №141 "Деякі питання виплати у 2016 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" і "Про жертви нацистських переслідувань" встановлено, що у 2016 році виплату разової грошової допомоги до 5 травня, передбаченої Законами України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" і "Про жертви нацистських переслідувань", здійснює Міністерство соціальної політики шляхом перерахування коштів на зазначені цілі структурним підрозділам з питань соціального захисту населення обласних, Київської міської державних адміністрацій (далі - органи соціального захисту населення), які через відділення зв'язку або через установи банків перераховують їх на особові рахунки громадян за місцем отримання пенсії (особам, які не є пенсіонерами, - за місцем їх проживання), у таких розмірах, зокрема, учасникам бойових дій - 920 гривень.

Вказані вимоги Закону України "Про внесення змін до Бюджетного кодексу України щодо реформи міжбюджетних відносин" від 28.12.2014року за №79-VІІІ неконституційними не визнавались, відтак положення постанови КМ України від 02.03.2016 року №141 є також чинними.

При цьому слід акцентувати увагу і на тому, що Конституційний Суд України у своєму рішенні від 26.12.2011року № 20-рп/2011 зазначив, що передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. Крім того, такі заходи можуть бути обумовлені необхідністю запобігання чи усунення реальних загроз економічній безпеці України, що згідно з ч. 1 ст. 17 Конституції України є найважливішою функцією держави.

У Рішенні №3-рп від 25.01.2012р. Конституційний суд України зазначив, що надання Верховною Радою України права Кабінету Міністрів України встановлювати у випадках, передбачених законом, порядок та розміри соціальних виплат та допомоги, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України, пов'язується з його функціями, визначеними в пунктах 2, 3 статті 116 Конституції України. Отже, Кабінет Міністрів України регулює порядок та розміри соціальних виплат та допомоги, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України, відповідно до Конституції та законів України.

Відтак, Конституційний Суд України визнав конституційним регулювання Кабінетом Міністрів України розміру соціальних виплат та допомог, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України.

Враховуючи викладене, колегія суддів констатує, що нормативно-правові акти, які видані Кабінетом Міністрів України в межах своїх повноважень, підлягають обов'язковому застосуванню судами під час вирішення справ про соціальний захист громадян, а тому при нарахуванні та виплаті щорічної разової грошової допомоги до 5 травня у 2016 році відповідач правомірно керувався Постановою КМ України від 02.03.2016 року №141 "Деякі питання виплати у 2016 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" і "Про жертви нацистських переслідувань".

З врахуванням наведеного судом першої інстанції підставно відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_2

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів апеляційного суду вважає, що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не складають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, а тому апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. 160, ст. ст. 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 -представника ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Долинського районного суду Івано-Франківської області від 20.01.2017р. по справі № 343/2441/16-а - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя І.І. Запотічний

Судді О.І. Довга

В.М. Каралюс

Повний текст постанови виготовлено 09.03.2017р.