Справа № 816/267/16
Суддя: Перцова Т.С.
Дата ухвалення: 2017-03-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2017 р.Справа № 816/267/16
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Перцової Т.С.

Суддів: Жигилія С.П. , Дюкарєвої С.В.

за участю секретаря судового засідання Мороз Є.В.,

позивача - ОСОБА_1, представника позивача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 10.01.2017р. по справі № 816/267/16

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Національної поліції в Полтавській області , Кременчуцького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області

про визнання неправомірними та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

ВСТАНОВИЛА

05.10.2016 року до Полтавського окружного адміністративного суду надійшла заява ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Полтавського окружного адміністративного суду від 31.03.2016 р. у справі №816/267/16 за адміністративним позовом ОСОБА_1 (далі по тексту позивач) до Головного управління Національної поліції в Полтавській області (далі по тексту ГУНП в Полтавській області, перший відповідач), Кременчуцького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області (далі по тексту Кременчуцький відділ поліції ГУНП в Полтавській області, другий відповідач), про визнання неправомірними та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

В обґрунтування заяви ОСОБА_1 зазначив, що нововиявленими обставинами є відсутність наказів про призначення службової перевірки 16.01.2016 р., а також те, що 02.09.2016 р. набрала законної сили постанова Крюківського районного суду Полтавської області від 12.08.2016 р., якою позов ОСОБА_1 до Кременчуцького обласного наркологічного диспансеру, поліцейського роти ДПС ГУ НП в Полтавській області ОСОБА_3 про визнання протиправними дій та визнання недійсним висновку щодо результату медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного спяніння задоволено.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 10.01.2017 року по справі № 816/267/16 заяву ОСОБА_1 про перегляд постанови Полтавського окружного адміністративного суду від 31.03.2016 р. у справі № 816/267/16 у звязку з нововиявленими обставинами у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Полтавській області, Кременчуцького відділу поліції ГУ Національної поліції в Полтавській області про визнання неправомірними та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу - залишено без задоволення.

Позивач, не погодившись із вказаною ухвалою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваної ухвали норм матеріального та процесуального права, неповне зясування обставин справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить суд апеляційної інстанції ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 10.01.2017 року по справі № 816/267/16 скасувати, прийняти нове рішення, яким направити адміністративну справу до Полтавського окружного адміністративного суду для продовження розгляду справи.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги пояснив, що в основу судового рішення від 31.03.2016 року про відмову в задоволенні позову ОСОБА_1 було покладено медичний висновок та матеріали службового розслідування. Разом з тим, 02.09.2016 року набрала законної сили постанова Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області, від 12.08.2016 року, якою задоволено позов ОСОБА_1 до Кременчуцького обласного наркологічного диспансеру, поліцейського роти ДПС ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3, визнано протиправними дії поліцейського ОСОБА_3 щодо направлення на огляду в медичний заклад ОСОБА_1 16.01.2016 року, визнано недійсним висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного спяніння № 1663 від 16.01.2016 року відносно ОСОБА_1, встановлено факт відсутності наказів щодо призначення службової перевірки відносно ОСОБА_1, що дає підстави стверджувати про незаконність проведення службового розслідування. Відсутність такого наказу та встановлення судом недійсності медичного висновку позивач вважає нововиявленими обставинами у розумінні ст.245 КАС України, які не були відомі суду при ухваленні постанови від 31.03.2016 року, що суттєво вплинуло на висновки суду. З огляду на викладене, вважає, що суд першої інстанції під час розгляду справи в рамках провадження за нововиявленими обставинами, не визнавши вищевказані обставини нововиявленими, ухвалив незаконне та необґрунтоване рішення, не звернувши увагу на те, що докази, на які посилався у своїй постанові суд першої інстанції (медичний висновок) визнані недійсними в судовому порядку, відсутній наказ, на підставі якого проводилось службове розслідування, що унеможливлює визнати це службове розслідування законним, свідки, які зазначені у висновку розслідування, не підтвердили наявності ознак алкогольного спяніння у ОСОБА_1, а також на те, що позивач цього дня знаходився у хворобливому стані, а підвищений вміст алкоголю в крові зумовлений його хворобою.

Позивач та його представник в судовому засіданні вимоги апеляційної скарги підтримали з підстав, викладених в останній, просили суд апеляційної інстанції ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 10.01.2017 року по справі № 816/267/16 скасувати, ухвалити нове рішення, яким направити адміністративну справу до Полтавського окружного адміністративного суду для продовження розгляду справи.

Представники відповідачів у судове засідання не прибули, відповідачі про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, від представника першого відповідача надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Відповідно до ч. 4 ст. 196 КАС України, неприбуття в судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час та місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

З огляду на наведену норму, враховуючи, що відповідачі по справі належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду, перший відповідач подав клопотання про розгляд справи без участі свого представника, колегія суддів вважає за можливе розглянути адміністративну справу без участі представників відповідачів.

Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, пояснення позивача та його представника, перевіривши в межах апеляційної скарги рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 03.03.2016 р. ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Національної поліції в Полтавській області, Кременчуцького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області про визнання неправомірними та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, у якому просив:

- визнати неправомірним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Полтавській області №62 від 27.01.2016 р. про притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби за порушення дисципліни;

- визнати неправомірним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Полтавській області № 12 о/с від 01.02.2016 р. в частині звільнення ОСОБА_1 за пунктом 6 частини 1 статті 77 (у зв'язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України);

- зобов'язати Головне управління Національної поліції в Полтавській області поновити ОСОБА_1 на службі в Національній поліції на посаді інспектора Кременчуцького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області з 01.02.2016 р.;

- стягнути з Головного управління Національної поліції в Полтавській області середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 01.02.2016 р. по теперішній час.

Постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 31.03.2016 р. у задоволенні адміністративного позову відмовлено (т.1, а.с. 140-145).

У судовому рішенні судом зазначено, зокрема, що висновок Кременчуцького обласного наркологічного диспансеру №1663, складеного 16.01.2016 р. о 12 годині 20 хвилин, про перебування ОСОБА_1 у стані сп'яніння внаслідок вживання алкоголю, позивачем не оскаржено. Водночас позивач мав право на оскарження такого висновку згідно із пунктом 14 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 р. №1103. Також у ході судового розгляду справи позивач пояснив, що оскаржувати вказаний висновок не буде (т.1, а. с. 143).

Ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 23.08.2016 р. постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 13.03.2016 р. залишено без змін (т.1, а. с. 224-230).

Таким чином, постанова Полтавського окружного адміністративного суду від 31.03.2016 р. по справі № 816/267/16 набрала законної сили.

Ухвалою Вищого адміністративного суду від 22.11.2016 року по справі № К/800/25917/16 відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 31.03.2016 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 23.08.2016 року по справі № 820/267/16.

Звертаючись до суду першої інстанції із заявою про перегляд постанови суду у звязку із нововиявленими обставинами, позивач в якості підстави для звернення до суду зазначає про відсутність наказів про призначення службової перевірки 16.01.2016 р., а також про набрання законної сили постановою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 12.08.2016 р. у справі №537/3141/16-а про визнання протиправними дій поліцейського роти ДПС ГУ Національної поліції в Полтавській області ОСОБА_3 щодо направлення на огляд у медичний заклад ОСОБА_1, якою визнано недійсним висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №1663 від 16.01.2016 р. стосовно ОСОБА_1 (надалі висновок №1663 від 16.01.2016).

Відмовляючи в задоволенні заяви про перегляд постанови суду за нововиявленими обставинами, суд першої інстанції виходив з того, що обставини, на які посилається позивач, не є новивиявленими у розумінні ст.245 КАС України, а тому підстави для перегляду відсутні.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 245 КАС України постанова або ухвала суду, що набрала законної сили, може бути переглянута у зв'язку з нововиявленими обставинами.

Згідно зі ст. 246 КАС України право подати заяву про перегляд за нововиявленими обставинами судового рішення суду будь-якої інстанції, яке набрало законної сили, мають особи, які брали участь у справі.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 245 цього Кодексу встановлено, що підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Стаття 245 КАС України встановлює вичерпний перелік підстав для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами з тим, щоб відповідно до принципу юридичної визначеності забезпечити стабільність судових рішень, але водночас надати можливість виправити судові рішення, неправосудність яких зазвичай обумовлена обставинами, незалежними від суду.

Істотними обставинами справи вважаються такі обставини, які можуть вплинути на рішення суду, яке набрало законної сили, а це передусім ті, що взагалі не були предметом розгляду по даній адміністративній справі в адміністративному суді у зв'язку з тим, що вони не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою на час розгляду справи.

До нововиявлених обставин відносяться матеріально-правові факти, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, які мають значення для правильного вирішення спору або розгляду справи. Необхідними ознаками нововиявлених обставин є, по-перше, їх наявність на час розгляду справи, по-друге, те, що ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи.

Такі юридичні факти характеризуються тим, що вони одночасно повинні бути передбачені нормами права, спричиняють виникнення, зміну або припинення правовідносин, мають істотне значення для вирішення справи, тобто такі фактичні дані, які спростовують факти, покладені в основу судового рішення, існували на момент звернення до суду з позовом і під час розгляду справи судом, проте не могли бути відомі ані особі, яка заявила про це, ані суду, в провадженні якого перебувала справа.

Таким чином, під час розгляду заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами суд повинен дослідити, чи впливають зазначені позивачем обставини на юридичну оцінку обставин, здійснену судом під час постановлення рішення, що переглядається, надати оцінку тому, чи відповідають зазначені позивачем обставини ознакам нововиявлених обставин, а також встановити, чи дійсно позивач не знав та не міг знати про наявність обставин, на які він посилається як на нововиявлені. Не може вважатися нововиявленою обставиною обставина, яка ґрунтується на переоцінці тих доказів, які вже оцінювалися адміністративним судом у процесі розгляду справи по суті.

У справі, що переглядається, ОСОБА_1 вважає нововиявленою обставиною те, що рішенням суду, що набрало законної сили, визнано недійсним висновок медичного освідування №1663 від 16.01.2016 р., складений лікарем Кременчуцького обласного наркологічного диспансеру.

Разом з тим, станом на час первинного розгляду справи позивач не оскаржував даний висновок і не заперечував викладеного у ньому факту, а саме перебування його у стані алкогольного спяніння.

Крім того, Харківським апеляційним адміністративним судом надано оцінку вказаним обставинам, а саме: в ухвалі суду від 23.08.2016 р. щодо посилань позивача на постанову Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 12.08.2016 р. у справі №537/3141/16-а судом зазначено, що висновки та оцінки іншого суду щодо правомірності поведінки особи, її винуватості у вчиненні правопорушення тощо не позбавляють адміністративний суд, який розглядає по суті справу, предмет якої пов'язаний із відповідними діяннями цієї особи, права надати їм власну оцінку.

Також суд апеляційної інстанції зазначив, що наркологічний диспансер є закладом охорони здоровя, що надає медичну допомогу особам, які зловживають спиртними напоями, хворим алкоголізмом, наркоманією та токсикоманією, та не є суб'єктом владних повноважень, а тому висновок від 16.01.2016 р. №1663 не створює для особи, щодо якої проведено медичний огляд, безпосередніх правових наслідків, викладені у ньому висновки є суб'єктивною думкою уповноваженого на його проведення лікаря, і не позбавляє особу спростувати ці висновки під час оскарження прийнятого за результатами службового розслідування рішення.

Отже, судом апеляційної інстанції при розгляді справи по суті надано правову оцінку висновку №1663 від 16.01.2016 р. з урахуванням прийнятої Крюківським районним судом м. Кременчука Полтавської області постанови від 12.08.2016 р. у справі №537/3141/16-а, у зв'язку з чим підстави вважати обставини, наведені ОСОБА_1, нововиявленими відсутні.

З приводу доводів позивача про те, що лише після апеляційного розгляду даної справи йому стало відомо про відсутність наказу про початок проведення службового розслідування відносно ОСОБА_1, що, на думку представника позивача, свідчить про незаконність цього службового розслідування та недійсність його результатів, колегія суддів зазначає наступне.

Як вбачається зі змісту постанови Полтавського окружного адміністративного суду від 31.03.2016 року, на незаконність вказаного висновку позивач посилався і в ході розгляду справи судом першої інстанції, зазначивши, що службове розслідування відносно позивача було проведене з численними порушеннями.

Разом з тим, судом першої інстанції у постанові від 31.03.2016 року зроблено висновок, що службове розслідування відносно дій інспектора Кременчуцького ВП ГУНП в Полтавській області проведено у повній відповідності до вимог Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ та Інструкції про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України.

При цьому, як зазначив у судовому засіданні 02.03.2017 року представник позивача, останній під час розгляду справи судом першої інстанції у 2016 році мав сумніви щодо наявності наказу про призначення службового розслідування, а відтак, колегія суддів вважає, що обставина, на яку позивач посилається як на нововиявлену, була або могла бути відома йому станом на час прийняття судом першої інстанції рішення від 31.03.2016 року.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції обґрунтовано визнав вказану обставину такою, що не має ознак нововиявлених обставин у розумінні статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України.

Стаття 253 Кодексу адміністративного судочинства України визначає, яке рішення суд вправі прийняти за наслідками провадження за нововиявленими обставинами.

Так, відповідно до частини першої цієї статті суд може скасувати постанову чи ухвалу у справі і прийняти нову постанову чи ухвалу або залишити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами без задоволення.

Оскільки обставини, на які послався ОСОБА_1 у заяві про перегляд постанови за нововиявленими обставинами, такими не є, тому вони не можуть бути підставою для скасування судового акта за правилами Глави 4 Кодексу адміністративного судочинства України.

На підставі викладеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про залишення без задоволення заяви позивача про перегляд постанови Полтавського окружного адміністративного суду від 31.03.2016 року у справі № 816/267/16 за нововиявленими обставинами.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справа та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 199, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 10.01.2017р. по справі № 816/267/16 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя ОСОБА_4
Судді ОСОБА_5 ОСОБА_6
Повний текст ухвали виготовлений та підписаний 07.03.2017 р.