Справа № 161/17569/16-а
Суддя: Кихтюк Р. М.
Дата ухвалення: 2017-03-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/161/309/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 березня 2017 рокуЛуцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого - судді Кихтюка Р.М.,

при секретарі - Козак О.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Луцьку адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Луцького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області про визнання неправомірними дій та зобов'язання вчинити дії,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом до Луцького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області про визнання неправомірними дій та зобов'язання вчинити дії.

Свій позов мотивує тим, що з 01.08.2005 року перебуває на обліку в Луцькому об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України Волинської області як одержувач пенсії за вислугу років відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (в редакції на час призначення пенсії), виходячи з розрахунку 90% від середнього місячного заробітку.

Постановою Луцького міськрайонного суду від 14.09.2016 року вказане рішення визнано протиправним, зобов'язано Луцьке об'єднане управління Пенсійного фонду України Волинської області здійснити перерахунок та виплату їй пенсії з 01.01.2016 року відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (в редакції на час призначення пенсії) в розмірі 90% від розміру її місячної заробітної плати, зазначеної у довідці прокуратури Волинської області № 18-145 вих. від 09.03.2016 року.

На виконання вказаного рішення відповідач провів їй перерахунок пенсії, однак у меншому розмірі.

Листом відповідача від 09.12.2016 року №10837/02-15 їй відмовлено у виплаті пенсії в розмірі, визначеному постановою суду, оскільки відповідно до ст. 86 нині чинного Закону України «Про прокуратуру» максимальний розмір пенсії не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів для осіб, які втратили працездатність і, тимчасово, у період з січня по 31 грудня 2016 року становив 10740 грн.

Вважає вказане обмеження розміру пенсії протиправним і таким, що порушує її право на соціальний захист, а тому просить суд визнати протиправними дії Луцького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області щодо обмеження розміру пенсії при перерахунку пенсії за вислугу років на підставі довідки прокуратури Волинської області № 18-145 вих. від 09.03.2016 року та зобов'язати відповідача здійснити з 01.01.2016 року перерахунок та виплату їй пенсії відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (в редакції на час призначення пенсії) в розмірі 90% від суми її місячної заробітної плати, зазначеної в довідці прокуратури Волинської області № 18-145 вих. від 09.03.2016 року без обмеження її розміру та стягнути судові витрати по справі.

Позивач в судове засідання не з'явилась, проте подала суду заяву про слухання справи у її відсутності, позов підтримує та просить його задовольнити.

Представник відповідача також подав заяву про слухання справи у його відсутності. Крім того, подав суду письмові заперечення та просив в позові відмовити.

Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 01.08.2005 року перебуває на обліку в Луцькому об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України Волинської області як одержувач пенсії за вислугу років відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (в редакції на час призначення пенсії), виходячи з розрахунку 90% від середнього місячного заробітку.

Постановою Луцького міськрайонного суду від 14.09.2016 року вказане рішення визнано протиправним, зобов'язано Луцьке об'єднане управління Пенсійного фонду України Волинської області здійснити перерахунок та виплату їй пенсії з 01.01.2016 року відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (в редакції на час призначення пенсії) в розмірі 90% від розміру її місячної заробітної плати, зазначеної у довідці прокуратури Волинської області № 18-145 вих. від 09.03.2016 року (а.с. 11-13).

На виконання вказаного рішення відповідачем проведено перерахунок пенсії ОСОБА_1, однак у меншому розмірі, у зв'язку з чим, 25.11.2016 року остання звернулась до Луцького об'єднаного управління Пенсійного фонду Волинської області про проведення перерахунку у повному обсязі (а.с. 9).

Листом відповідача від 09.12.2016 року №10837/02-15 їй відмовлено у виплаті пенсії в розмірі, визначеному постановою суду, оскільки відповідно до ст. 86 нині чинного Закону України «Про прокуратуру» максимальний розмір пенсії не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів для осіб, які втратили працездатність і, тимчасово, у період з січня по 31 грудня 2016 року становить 10740 грн. (а.с. 10).

Згідно з ч. ч. 1, 2, 3 ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» (в редакції, що діяла на час призначення позивачу пенсії), прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі, зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи», який набрав чинності з 01 жовтня 2011 року, максимальний розмір, пенсії, в тому числі перерахованої за правилами Закону України «Про прокуратуру» не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів доходів громадян, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Проте, як зазначено п. 2 Прикінцевих та перехідних положень цього Закону, обмеження пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) максимальним розміром, встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом.

Вирішуючи питання про застосування цього Закону в часі, суд виходить із того, що згідно зі статтею 22 Конституції України закріплені нею права і свободи не є вичерпними, гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законодавчих актів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання, пов'язані з реалізацією права на соціальний захист, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція України виокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, які відповідно до статті 17 Конституції України перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме: у Збройних Силах України, органах Служби безпеки України, міліції, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції, Управління державної охорони України, державної пожежної охорони, Державного департаменту України з питань виконання покарань тощо (рішення Конституційного Суду України від 6 липня 1999 року № 8-рп/99 у справі щодо права на пільги та від 20 березня 2002 року № 5-рп/2002 у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій).

У зазначених рішеннях Конституційним Судом України вказано, що необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення зумовлена насамперед тим, що служба у Збройних Силах України, інших військових формуваннях та правоохоронних органах держави пов'язана з ризиком для життя і здоров'я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей. Це повинно компенсуватися наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексу організаційно-правових економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення.

Виходячи із висловленого у рішеннях Конституційного Суду України розуміння сутності соціальних гарантій працівників правоохоронних органів, зокрема працівників прокуратури, зміст та обсяг досягнутих ними соціальних гарантій не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України в постановах від 10 грудня 2013 року та від 17 грудня 2013 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 244-2 КАС України, рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України.

Наведені вище норми закону узгоджуються з висновками Конституційного Суду України, згідно з якими, зміст та обсяг досягнутих працівниками прокуратури соціальних гарантій не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства.

Оскільки на момент виходу ОСОБА_1 на пенсію - 01 серпня 2005 року її граничний розмір не обмежувався жодним законодавчим актом, то при проведенні перерахунку він також не може бути обмежений.

Таким чином, аналізуючи зміст наведених норм суд вважає, що позов підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 7, 162, 159-163 КАС України, ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру», ст. ст. 19, 22, 58 Конституції України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити.

Визнати протиправними дії Луцького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області щодо відмови у перерахунку та виплаті ОСОБА_1 пенсії за вислугу років на підставі довідки прокуратури Волинської області № 18-145 вих. від 09.03.2016 року відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (у редакції, що діяла на час призначення пенсії) у розмірі 90% від суми щомісячної (чинної) заробітної плати без обмеження суми пенсії максимальним розміром.

Зобов'язати Луцьке об'єднане управління Пенсійного фонду України Волинської області провести ОСОБА_1 з 01.01.2016 року перерахунок та виплату пенсії відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (у редакції, що діяла на час призначення пенсії) у розмірі 90% від суми щомісячної (чинної) заробітної плати, зазначеної у довідці прокуратури Волинської області № 18-145 вих. від 09.03.2016 року без обмеження суми пенсії максимальним розміром.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань управління Пенсійного фонду України у м. Луцьку на користь ОСОБА_1 551 (п'ятсот п'ятдесят одну) грн. 20 коп. сплаченого судового збору.

Постанова може бути оскаржена до Львівського адміністративного апеляційного суду через Луцький міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги на постанову суду протягом десяти днів з дня її проголошення, а у разі застосування судом ч.3 ст.160 КАС України шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Луцького міськрайонного суду Р.М. Кихтюк