Справа № 638/20961/16-а
Суддя: Сіренко О.І.
Дата ухвалення: 2017-02-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.02.2017 р.Справа № 638/20961/16-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Сіренко О.І.

Суддів: Любчич Л.В. , Спаскіна О.А.

за участю секретаря судового засідання Медяник А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 03.01.2017р. по справі № 638/20961/16-а

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Держспоживслужби в Харківській області

про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення та закриття провадження у справі,

ВСТАНОВИЛА:

03 січня 2017 року ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова повернуто позивачеві адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Держспоживслужби в Харківській області про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення та закриття провадження у справі.

Позивачач, не погодившись із вказаною ухвалою, подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції при винесенні оскаржуваної постанови норм процесуального права, просив суд апеляційної інстанції скасувати оскаржувану ухвалу та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що діюча редакція ч.2 ст.19 КАС України передбачає право позивача самостійно обрати місце подання позову або за місцезнаходженням відповідача (м. Харків) і суд першої інстанції не наділений повноваженнями обмежувати його в такому праві.

При цьому додає, що станом на дату складання постанови Пленуму ВАС України № 2 від 06.03.2008, на яку послався суд в Ухвалі від 03.01.2017, дійсно КАС України передбачав імперативний обов'язок звертатись з таким позовом виключно за місцем проживання (перебування, знаходження) позивача.

Таким чином, оскільки норма процесуального права, яку було роз'яснено Пленумом ВАС України зазнала суттєвих змін, а в Пленум в цій частині не було внесено жодних змін, посилання суду першої інстанції на вказані роз'яснення є некоректними та такими, що не можуть бути прийняті до уваги.

Сторони в судове засідання не прибули, про дату, час та місце судового засідання були повідомлені належним чином.

28 лютого 2017 року від позивача надійшло клопотання про розгляд справи без його участі.

У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до вимог ч. 1 ст. 41 КАС України не здійснювалось.

Відповідно до положень ч.4 ст.196 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд справи проведено без участі сторін.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги відповідно до ст. 195 КАС України, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Повертаючи адміністративний позов позивачеві, суд першої інстанції керувався пунктом 3 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 2 від 06.03.2008р. Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ, в якому зазначено, що пунктом 1 частини першої статті 17 КАС України встановлено, що компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності. Під час розгляду таких спорів судам необхідно врахувати, що до правових актів індивідуальної дії належать також рішення (постанови) про притягнення фізичних осіб до адміністративної відповідальності, які прийнятті субєктами владних повноважень (крім суду), та рішення державних виконавців чи/або інших посадових осіб органів державної виконавчої служби під час здійснення ними виконавчого провадження. З огляду на викладене суди повинні визначати територіальну підсудність вказаних справ відповідно до частини другої статті 19 КАС України, за правилами якої такі адміністративні справи вирішуються адміністративними судами за місцем проживання (перебування, знаходження) позивача.

Оскільки у позові та копії постанови у справі про адміністративне правопорушення № 22 від 15 грудня 2016 року зазначена адреса позивача, яка не відноситься до підсудності Дзержинського районного суду м. Харкова, суд прийшов до висновку про необхідність повернення позову останньому.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Кодекс адміністративного судочинства України (далі по тексту КАС України ) визначає юрисдикцію, повноваження адміністративних судів щодо розгляду адміністративних справ, порядок звернення до адміністративних судів та порядок здійснення адміністративного судочинства ( стаття 1 КАСУ).

Відповідно до частини 2 статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Згідно з приписами ч.2 ст.19 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, що діяла на час звернення позивача до суду) адміністративні справи з приводу оскарження правових актів індивідуальної дії, а також дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, які прийняті (вчинені, допущені) стосовно конкретної фізичної чи юридичної особи (їх об'єднань), вирішуються за вибором позивача адміністративним судом за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання (перебування, знаходження) цієї особи-позивача, або адміністративним судом за місцезнаходженням відповідача, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Якщо така особа не має місця проживання (перебування, знаходження) в Україні, тоді справу вирішує адміністративний суд за місцезнаходженням відповідача.

Вказана редакція ст. 19 КАС України діє з 30.07.2010р., на підставі Закону України Про судоустрій і статус суддів від 07.07.2010р. № 2453-VІ, яким були внесені зміни до старої редакції ст. 19 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до позовної заяви, позивач проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1, б. 10 кв. 31, а відповідач ОСОБА_2 управління Держспоживслужби в Харківській області розташоване в місті Харкові, пр-т Науки, 40, 6 поверх, що відноситься до територіальної підсудності Дзержинського районного суду м. Харкова. Даних про те, що відповідач не знаходиться за зазначеною у позові адресою матеріали справи не містять.

Позивачем позов подано за місцем знаходження відповідача, що відповідає вимогам ч.2 ст.19 Кодексу адміністративного судочинства України.

З огляду на вищезаначене, висновок суду першої інстанції, що адміністративний позов не підсудний Дзержинському районному суду м. Харкова є безпідставним.

Суд першої інстанції безпідставно послався на пункт 3 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 2 від 06.03.2008р. Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ оскільки, ст. 19 КАС України викладена в новій редації після прийняття вищезазначеної постанови .

З огляду на вищезазначене, колегія суддів приходить до висновку, що у суду І інстанції не було підстав для повернення адміністративного позову, а тому ухвала суду І інстанції підлягає скасуванню на підставі п.4 ч.1 ст. 204 КАС України, як така, що ухвалена з порушенням норм процесуального права. що призвело до неправильного вирішення процесуального питання, а справа підлягає направленню до суду І інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п. 3 ст. 199, ст.ст. 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 03.01.2017р. по справі № 638/20961/16-а скасувати.

Справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держспоживслужби в Харківській області про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення та закриття провадження у справі направити до суду 1 інстанції для продовження розгляду справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає в силу ч. 2 ст. 211 КАС України, оскільки не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Головуючий суддя ОСОБА_3
Судді ОСОБА_4 ОСОБА_5
Повний текст ухвали виготовлений 06.03.2017 р.