Справа № 2а-4260/11/2670
Суддя: Мойсюк М.І.
Дата ухвалення: 2017-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

06 березня 2017 року м. Київ К/800/814/17

Суддя Вищого адміністративного суду України Мойсюк М.І., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 15 вересня 2016 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 7 грудня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Київській області, третя особа - Бориспільський міський відділ (з обслуговування міста Бориспіль та Бориспільського району) Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Київській області про скасування наказу, поновлення на посаді, зобов'язання вчинити певні дії, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Київській області (далі - ГУ МВС України в Київській області), третя особа - Бориспільський міський відділ (з обслуговування міста Бориспіль та Бориспільського району) Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Київській області, в якому просив суд скасувати наказ від 1 квітня 2010 року № 242 про його звільнення з посади начальника сектора боротьби з незаконним обігом наркотиків Бориспільського МВС (з обслуговування міста Бориспіль та Бориспільського району) , поновлення його на вказаній посаді, зарахувати час вимушеного прогулу в стаж роботи в органах внутрішніх справ та стягнути середній заробітку за час вимушеного прогулу.

В обґрунтування своїх вимог зазначав, що оскаржуваним рішенням суб'єкта владних повноважень порушено його права, а тому просив про задоволення позову.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 15 вересня 2016 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 7 грудня 2016 року, позов залишено без розгляду.

У касаційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судами норм процесуального права, просить рішення судів першої та апеляційної інстанцій скасувати та ухвалити рішення про направлення справи на новий судовий розгляд.

Ухвалою судді Вищого адміністративного суду України від 13 січня 2017 року зазначену касаційну скаргу залишено без руху у зв'язку невідповідністю вимогам статті 213 Кодексу адміністративного судочинства України.

Скаржникові у строк до 10 лютого 2017 року запропоновано усунути зазначені недоліки скарги та роз'яснено, що у випадку їх невиконання касаційну скаргу буде повернуто.

На виконання вимог вищезазначеної ухвали до Вищого адміністративного суду України надійшла заява скаржника, зареєстрована в канцелярії суду 9 лютого 2017 року, якою недоліки касаційної скарги усунуто.

Разом з тим, у відкритті касаційного провадження у цій справі необхідно відмовити враховуючи наступне.

За правилами частини 1 статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

При цьому, згідно з положеннями частини 3 статті 211 Кодексу адміністративного судочинства України, підставами касаційного оскарження є порушення судом норм матеріального чи процесуального права.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 8 вересня 2011 року позовну заяву ОСОБА_1 до ГУ МВС України в Київській області про поновлення на роботі залишено без розгляду.

Позивач звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва із заявою про перегляд за новоявленими обставинами рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 8 вересня 2011року.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 23 березня 2016 року відкрито провадження за нововиявленими обставинами та призначено до судового розгляду у судовому засіданні.

Згідно частиною 11 статті 35 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином. Аналогічне положення міститься і в абзаці 2 частини 3 статті 167 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до якого судове рішення вважається врученим, у тому числі у разі повернення поштового відправлення, яке не вручено адресату з незалежних від суду причин.

Судові засідання судом першої інстанції призначалися на 9 червня 2016 року, 11 серпня 2016 року та 15 вересня 2016 року, про що сторони у справі були повідомлені належним чином. Позивач в судові засідання не з'явився, про причини своєї неявки суд не повідомив.

Згідно з частиною 3 статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України у разі повторного неприбуття позивача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин, якщо від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 155 Кодексу адміністративного судочинства України суд своєю ухвалою залишає позовну заяву без розгляду, якщо позивач повторно не прибув у судове засідання без поважних причин, якщо від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності.

З огляду на викладене, висновок суду першої інстанції, з рішенням якого погодився і суд апеляційної інстанції, про залишення заяви позивача про перегляд ухвали Окружного адміністративного суду міста Києва від 8 вересня 2011 року за нововиявленими обставинами без розгляду є правильним.

Відповідно до положень пункту 5 частини 5 статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

За змістом цієї норми касаційна скарга повинна містити посилання на неправильне застосування судами норм матеріального права при вирішенні справи або порушення норм процесуального права.

Виходячи зі змісту касаційної скарги та оскаржуваних судових рішень, касаційна скарга є необґрунтованою, а викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, оскільки заявник не наводить підстав, які б дозволили вважати, що суди порушили норми процесуального права.

Керуючись пунктом 5 частини 5 статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України,

у х в а л и в :

У відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Київській області, третя особа - Бориспільський міський відділ (з обслуговування міста Бориспіль та Бориспільського району) Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Київській області про скасування наказу, поновлення на посаді, зобов'язання вчинити певні дії, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 15 вересня 2016 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 7 грудня 2016 року, відмовити.

Матеріали касаційної скарги повернути скаржнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя М.І. Мойсюк