Справа № 805/217/17-а
Суддя: Голошивець І.О.
Дата ухвалення: 2017-02-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 лютого 2017 р. Справа № 805/217/17-а

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Голошивця І.О., суддів Молочної І.С., Кравченко Т.О., при секретарі Шташаліс О.О., розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Кормо Транс Логістик» до Державної служби України з безпеки на транспорті, Управління Укртрансбезпеки у Донецькій області, Управління державної казначейської служби України у Донецькій області про скасування постанови про застосування адміністративно господарського штрафу № 019871 від 12 грудня 2016 року до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кормо Транс Логістик», -

за участю:

представника позивача не зявився,

представників відповідачів 1, 2 не зявився.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Кормо Транс Логістик» звернулось до Донецького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті, Управління Укртрансбезпеки України у Донецькій області, Управління державної казначейської служби України у м. Словянськ у Донецькій області про скасування постанови про застосування адміністративно господарського штрафу № 019871 від 12 грудня 2016 року до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кормо Транс Логістик».

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що підприємством отримана постанова № 019871 про застосування адміністративно господарського штрафу в сумі 1 700,00 грн., складена начальником відділу надання адміністративних послуг Управління Укртрансбезпеки у Донецькій області ОСОБА_1 за порушення ТОВ «Кормо Транс - Логістик» ст. 48 та абз. 3 ч. 1 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт». Позив вважає зазначену постанову незаконною, оскільки, підставою для складання зазначеної постанови була відсутність у водія ОСОБА_2 полісу обовязкового особистого страхування водія від нещасних випадків на транспорті. Однак Законом України «Про автомобільний транспорт» та Переліком документів, необхідних для здійснення перевезення вантажу автомобільним транспортом внутрішнього сполучення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 лютого 2009 року № 207, визначено перелік необхідних документів для водія юридичної особи або фізичної особи - підприємця, що здійснює вантажні перевезення на договірних умовах, серед яких відсутній поліс обовязкового особистого страхування водія від нещасних випадків на транспорті. Крім того зазначив, що оскаржувана постанова прийнята без їх участі 12 грудня 2016 року, про існування постанови дізнався після отримання її поштою 22 грудня 2016 року. В звязку з чим, позивач просив суд скасувати постанову про застосування адміністративно господарського штрафу № 019871 від 12 грудня 2016 року.

Представник позивача у судовому засіданні не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. У позовній заяві просив суд розглядати справу без участі представника підприємства.

Представники відповідачів до суду зявився, через відділ документообігу та архівної роботи суду надав клопотання про розгляд справи без участі представника відповідача.

Перевіривши матеріали справи, вирішивши питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд, -

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Кормо Транс - Логістик» зареєстровано в якості юридичної особи 15 жовтня 2010 року за № 1 037285, включене до ЄДРПОУ за номером 37380270, (юридична адреса: 87515, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Італійська, буд. 35) (а.с. 5-8).

З матеріалів справи вбачається, що Управлінням Укртрансбезпеки у Луганській області 24 жовтня 2016 року у місті Лисичанськ по вулиці Генерала Потапенко о 15 годині 15 хвилин проведено перевірку транспортного засобу: марка SCANIA/FELDBINDER, номерний знак: AH0735CP/AH9974XP, серія і номер свідоцтва про реєстрацію: AHC186895/CAT257842, водій: ОСОБА_3, документ, що посвідчує особу водія: п/в ЯНА № 481711, виданий ДАЇ м. Амвросіївка 26 лютого 2000 року, що належить Товариства з обмеженою відповідальністю «Кормо Транс - Логістик», за результатами якої складено акт проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспорт № 003180 (а.с. 10).

Актом перевірки встановлено порушення абз. 3 ч. 1 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт», а саме надання послуг з перевезення вантажів без оформлення документів, перелік яких визначених статтею 48 цього Закону, а саме: відсутній поліс обовязкового особистого страхування від нещасних випадків на транспорті.

12 грудня 2016 року Управлінням Укртрансбезпеки у Донецькій області винесено постанову про застосування адміністративно господарського штрафу № 019871, відповідно якої до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кормо Транс - Логістик» за порушення статті 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» застосовано адміністративно господарський штраф у сумі 1 700,00 грн. (а.с. 9).

Суд зазначає, що позивач не погодившись з оскаржуваною постановою відповідача про застосування адміністративно господарського штрафу № 019871 в сумі 1 700,00 грн., оскільки, на думку позивача ним не порушено положення статті 48 Закону України «Про автомобільний транспорт», та саме ця обставина стала підставою для звернення до суду з даним адміністративним позовом.

Спірні правовідносини між сторонами по даній справі регулюються законом України «Про автомобільний транспорт», постановою Кабінету Міністрів України від 08 листопада 2006 року № 1567 «Про затвердження Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті», постановою Кабінету Міністрів України від 25 лютого 2009 року № 207 «Про затвердження Переліку документів, необхідних для здійснення перевезення вантажу автомобільним транспортом у внутрішньому сполученні».

Закон України «Про автомобільний транспорт» від 23 лютого 2006 року № 3492-IV (далі по тексту Закон № 3492) визначає засади організації та діяльності автомобільного транспорту.

Статтею 3 Закону № 3492 визначено, що цей Закон регулює відносини між автомобільними перевізниками, замовниками транспортних послуг, органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, пасажирами, власниками транспортних засобів, а також їх відносини з юридичними та фізичними особами - суб'єктами підприємницької діяльності, які забезпечують діяльність автомобільного транспорту та безпеку перевезень.

Приписами частини 1 статті 5 Закону № 3492 передбачено, що основним завданням державного регулювання та контролю у сфері автомобільного транспорту є створення умов безпечного, якісного й ефективного перевезення пасажирів та вантажів, надання додаткових транспортних послуг.

Відповідно до положень статті 6 Закону України «Про автомобільний транспорт» центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, здійснює: державний нагляд і контроль за дотриманням автомобільними перевізниками вимог законодавства, норм та стандартів на автомобільному транспорті.

Державний контроль автомобільних перевізників на території України здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок (перевірок на дорозі).

Планові перевірки проводяться не частіше одного разу на рік. Орган державного контролю не пізніше ніж за 10 календарних днів до початку проведення планової перевірки письмово повідомляє про це автомобільного перевізника, якого буде перевіряти.

Позапланові перевірки проводяться лише на підставі заяви (повідомлення в письмовій формі) про порушення автомобільним перевізником вимог законодавства про автомобільний транспорт уповноваженими особами органів, яким надано право здійснення державного контролю, з метою перевірки наведених фактів та виконання припису про порушення зазначеного законодавства.

Рейдові перевірки дотримання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом здійснюються шляхом зупинки транспортного засобу або без такої зупинки посадовими особами центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, та його територіальних органів, які мають право зупиняти транспортний засіб у форменому одязі за допомогою сигнального диска (жезла) відповідно до порядку, затвердженого Кабінетом Міністрів України.

У разі проведення позапланових і рейдових перевірок автомобільний перевізник, що буде перевірятися, про час проведення перевірки не інформується.

Постановою Кабінету Міністрів України від 08 листопада 2006 року № 1567 затверджено Порядок здійснення державного контролю на автомобільному транспорті (далі по тексту Порядок № 1657).

Цей Порядок визначає процедуру здійснення державного контролю за додержанням суб'єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту (далі - суб'єкти господарювання), вимог законодавства про автомобільний транспорт, норм та стандартів щодо організації перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, норм міжнародних договорів про міжнародне автомобільне сполучення, виконанням умов перевезень, визначених дозволом на перевезення на міжобласних автобусних маршрутах, вимог Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення, дотриманням габаритно-вагових параметрів, наявністю дозвільних документів на виконання перевезень та відповідністю виду перевезень, відповідних ліцензій і ліцензійних карток, виконанням суб'єктами господарювання ліцензійних умов, внесенням перевізниками-нерезидентами платежів за проїзд автомобільними дорогами, а також диспетчерського контролю за роботою автомобільних перевізників.

Пунктами 2, 3 Порядку № 1657 встановлено, що Державному контролю підлягають усі транспортні засоби вітчизняних та іноземних суб'єктів господарювання (далі - транспортні засоби), що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів та вантажів на території України.

Органами державного контролю на автомобільному транспорті (далі - органи державного контролю) є Укртрансінспекція, її територіальні органи - управління в Автономній Республіці Крим, обласні, Київське та Севастопольське міські, районні управління.

Відповідно до п. 4 цього Порядку визначено, що державний контроль на автомобільному транспорті (далі - державний контроль) здійснюється посадовими особами органу державного контролю (далі - посадові особи) у форменому одязі, які мають відповідне службове посвідчення, направлення на перевірку, сигнальний диск (жезл) та індивідуальну печатку, шляхом проведення планових, позапланових та рейдових перевірок (перевірок на дорозі).

Планова перевірка проводиться комплексно не частіше одного разу на рік. Позапланова перевірка проводиться на підставі заяви (повідомлення у письмовій формі) про порушення субєктом господарювання вимог законодавства про автомобільний транспорт (пункт 7 Порядку № 1657).

Згідно п. 8 Порядку № 1657 визначено, що під час проведення комплексної перевірки суб'єкта господарювання перевіряється виключно наявність, зокрема, визначених статтями 39 і 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» (далі - Закон) документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом.

Приписами п. 12 Порядку № 1657 зазначено, що рейдова перевірка додержання суб'єктом господарювання, зокрема іноземним, вимог, визначених пунктом 15 цього Порядку, здійснюється на підставі щотижневого графіка.

Пунктом 13 Порядку № 1657 Графік проведення рейдових перевірок складається та затверджується наказом Укртрансінспекції або її територіального органу з урахуванням стану аварійності, періоду, що пройшов від попередньої перевірки, забезпечення належного рівня транспортного обслуговування в окремих регіонах, інформації про діяльність осіб, що незаконно надають послуги з перевезень, перевірки дотримання умов перевезень, визначених дозволом (договором) на перевезення, та інших обставин.

Щотижневий графік складається з урахуванням проведення рейдових перевірок не частіше ніж один раз на квартал.

Рейдова перевірка транспортних засобів проводиться в будь-який час на окремо визначених ділянках дороги, маршрутах руху, автовокзалах, автостанціях, автобусних зупинках, місцях посадки та висадки пасажирів, стоянках таксі і транспортних засобів, місцях навантаження та розвантаження вантажних автомобілів, місцях здійснення габаритно-вагового контролю, під час виїзду з підприємств та місць стоянки, на інших обєктах, що використовуються субєктами господарювання для забезпечення діяльності автомобільного транспорту (п. 14 Порядку № 1657).

Відповідно до п. 15 Порядку № 1657 визначено, що під час проведення рейдової перевірки перевіряється виключно: наявність визначених статтями 39 і 48 Закону документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом.

Згідно п. 17 Порядку № 1657 рейдова перевірка проводиться із зупиненням транспортних засобів або без їх зупинення.

Зупинення транспортних засобів здійснюється відповідно до вимог пункту 15 Правил дорожнього руху та Порядку зупинення транспортного засобу, що здійснює автомобільні перевезення пасажирів та вантажів, посадовими особами Укртрансінспекції.

Приписами п. 21 зазначеного Порядку передбачено, що у разі виявлення в ході перевірки транспортного засобу порушення законодавства про автомобільний транспорт посадовими особами, що провели перевірку, складається акт за формою згідно з додатком 3.

Про результати перевірки транспортного засобу (відсутність порушення або зазначення номера складеного акта) посадова особа робить запис у дорожньому листі (за наявності такого) із зазначенням дати, часу, місця перевірки, свого прізвища, місця роботи і посади, номера службового посвідчення та ставить свій підпис, а у разі проведення перевірки виконання Європейської угоди ставить відповідний відбиток печатки на реєстраційному листку режиму праці та відпочинку водіїв (у разі наявності).

Відповідно до п. 22 Порядку № 1657 визначено, що у разі відмови уповноваженої особи суб'єкта господарювання або водія від підписання акта перевірки суб'єкта господарювання або акта перевірки транспортного засобу посадові особи, що провели перевірку, роблять про це запис.

Згідно п. 23 Порядку № 1657 за результатами позапланової перевірки за місцезнаходженням суб'єкта господарювання за фактом дорожньо-транспортної пригоди складається акт за формою згідно з додатком 4.

Пунктом 25 Порядку № 1657 визначено, що справа про порушення розглядається в органі державного контролю за місцезнаходженням суб'єкта господарювання або за місцем виявлення порушення (за письмовою заявою уповноваженої особи суб'єкта господарювання) не пізніше ніж протягом двох місяців з дня його виявлення.

У разі виявлення вчиненого іноземним перевізником порушення посадова особа складає відповідний акт та приймає постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу, а інформацію про виявлені порушення та адміністративно-господарський штраф надсилає центральному органові виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері державної митної справи.

Відповідно до п. 26 Порядку № 1657 справа про порушення розглядається у присутності уповноваженої особи суб'єкта господарювання.

Про час і місце розгляду справи про порушення уповноважена особа суб'єкта господарювання повідомляється під розписку чи рекомендованим листом із повідомленням.

У разі неявки уповноваженої особи суб'єкта господарювання справа про порушення розглядається без її участі.

За наявності підстав керівник органу державного контролю або його заступник виносить постанову про застосування адміністративно-господарських штрафів, яка оформляється згідно з додатком 5 (п. 27 Порядку № 1657).

З аналізу наведених норм Порядку № 1657 вбачається, що справа про порушення розглядається у присутності представника підприємства, а у разі відсутності представника підприємства за наявності належних доказів повідомлення субєкта господарювання.

Приписами п. 28 Порядку № 1657 адміністративно-господарський штраф повинен бути перерахований суб'єктом господарювання на зазначений у постанові рахунок не пізніше ніж протягом п'ятнадцяти днів після отримання ним копії постанови про застосування адміністративно-господарських штрафів, про що повідомляється орган державного контролю, посадовою особою якого винесено відповідну постанову.

Копія постанови видається не пізніше ніж протягом трьох днів після її винесення уповноваженій особі суб'єкта господарювання під розписку чи надсилається рекомендованим листом із повідомленням.

У разі оскарження постанови про застосування адміністративно-господарських штрафів стягнення сплачується не пізніше ніж протягом п'ятнадцяти днів після отримання повідомлення про залишення скарги без задоволення (пункт 29 Порядку № 1657).

Судом встановлено, що 24 жовтня 2016 року у місті Лисичанську по вулиці Генерала Потапенко о 15 годині 15 хвилин проведено перевірку транспортного засобу: марка SCANІA/FELDBINDER, номерний знак: AH0735CP/AH9974XP, серія і номер свідоцтва про реєстрацію: AHC186895/CAT257842, що належить Товариству з обмеженою відповідальністю «Кормо Транс - Логістик», водій зазначеного транспортного засобу: ОСОБА_3, документ, що посвідчує особу водія: п/в ЯНА № 481711, виданий ДАЇ м. Амвросіївка 26 лютого 2000 року, за результатами якої складено акт проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспорт № 003180 (а.с. 10).

Під час перевірки виявлені порушення статті 48 цього Закону України «Про автомобільній транспорт», а саме: у водія відсутній поліс обовязкового особистого страхування від нещасних випадків на транспорті.

В звязку з встановленим порушенням, 12 грудня 2016 року начальником адміністративних послуг Управління Укртрансбезпеки у Донецькій області ОСОБА_1 винесено постанову про застосування адміністративно господарського штрафу № 019871, відповідно якої до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кормо Транс - Логістик» за порушення статті 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» застосовано адміністративно господарський штраф у сумі 1 700,00 грн. (а.с. 9)

Однак позивач зазначає, що прийнята постанова про застосування адміністративно господарського штрафу є незаконною.

Згідно ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред'являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.

Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є: для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством; для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.

У разі перевезення небезпечних вантажів крім документів, передбачених частиною другою цієї статті, обов'язковими документами також є: для автомобільного перевізника - ліцензія на надання відповідних послуг; для водія - свідоцтво про допущення транспортного засобу до перевезення певних небезпечних вантажів, свідоцтво про підготовку водіїв транспортних засобів, що перевозять небезпечні вантажі, письмові інструкції на випадок аварії або надзвичайної ситуації.

У разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов'язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше семи відсотків.

Відповідно до абз. 3 ч. 1 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за: надання послуг з перевезень пасажирів та вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений статтями 39 та 48 цього Закону, - штраф у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Постановою Кабінету Міністрів України від 25 лютого 2009 року № 270 затверджено Перелік документів, необхідних для здійснення перевезення вантажу автомобільним транспортом у внутрішньому сполученні (далі по тексту Перелік № 270).

Відповідно до пункту 1 зазначеного Переліку визначено, що для водія юридичної особи або фізичної особи-підприємця, що здійснює вантажні перевезення на договірних умовах надається:

- фотокопія ліцензії, засвідчена автомобільним перевізником, або ліцензійна картка;

- товарно-транспортна накладна;

- посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії;

- реєстраційний документ на транспортний засіб або інший засвідчений в установленому порядку документ, що підтверджує право керування, користування чи розпорядження транспортним засобом;

- талон про проходження державного технічного огляду;

- поліс (сертифікат) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Для водія юридичної особи необхідним є також дорожній лист з відмітками про проведення передрейсових медичного огляду водія та огляду технічного стану транспортного засобу.

З аналізу вказаних норм слідує, що автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред'являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення, а саме для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством, а для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством. Крім того, Переліком № 270 визначений вичерпний перелік документів, які уповноважені особи мають право вимагати у водія транспортного засобу.

Відтак, суд зазначає, що у відповідача були відсутні підстави вимагати від водія транспортного засобу ОСОБА_2 полісу обовязкового особистого страхування водія від нещасних випадків на транспорті, оскільки, зазначений документ не відноситься до переліку документів, необхідних для здійснення перевезення вантажу автомобільним транспортом у внутрішньому сполученні.

Суд вважає за необхідне зазначити, що 24 жовтня 2016 року Управлінням Укртранслогістики у Луганський області складений акт № 003180 проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів та вантажів автомобільним транспортом, яким встановленопорушення абз. 3 ч. 1 ст. 60 Закону України "Про автомобільний транспорт": ненадання послуг з перевезення вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений статтею 47 цього Закону, а саме відсутній поліс обов'язкового ообистого страхування від нещасних випадків на транспорті.

Однак, суд звертає увагу, що в матеріалах справи наявний договір обовязкового особистого страхування водіїв від нещасних випадків на транспорті від 25 листопада 2015 року № 36/3615637/1005/15, укладений між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Провідна» (далі по тексту - Страховик) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Кормо Транс - Логістик» (далі по тексту - Страхувальник) (а.с. 11).

Відповідно до пункту 1 цього договору предметом договору є майнові інтереси, що не суперечать закону і повязані з життям та здоровям застрахованої особи відповідно до пункту 1 Положення з усіма змінами та доповненнями.

Пунктом 4 цього Договору визначено строк дії договору, а саме з 00 год. 00 хв. 01 грудня 2015 року до 24 год. 00 хв. 30 листопада 2016 року.

Згідно додатку 1 до договору обовязкового страхування водіїв від нещасного випадку на транспорті від 25 листопада 2015 року № 36/3615637/1005/15 «Перелік застрахованих осіб (водіїв транспортних засобів ТОВ «Кормо Транс - Логістик»)» вбачається, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, адреса реєстрації: с. Василівка, вул. Чапаєва, 4, посада: водій, водійський стаж: 15 років, відноситься до застрахованих осіб (а.с. 12-13).

З матеріалів справи встановлено, що Управлінням Укртрансбезпеки у Донецькій області на адресу позивача направлялося повідомлення про дату, час та місце розгляду справи про порушення, яке отримано позивачем лише 13 грудня 2016 року, вже після прийняття постанови про застосування адміністративно господарського штрафу № 019871 від 12 грудня 2016 року в розмірі 1 700,00 грн. А саму постанову позивач отримав 22 грудня 2016 року (а.с. 30).

Тобто, позивач не мав часу для предявлення документу, відсутність якого було підставою для накладення штрафу на ТОВ «Кормо Транс - Логістик», в звязку з чим, позивач не мав можливості реалізувати своє право досудового врегулювання спору.

Таким чином, позивач для захисту своїх прав та інтересів звернувся до суду з даним адміністративним позовом, та надав відповідний договір обовязкового соціального страхування водіїв від нещасних випадків на транспорті (поліс) (а.с. 11), строк дії якого визначено до 30 листопада 2016 року, тобто на момент виникнення спірних правовідносин він діяв.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суд зазначає, що матеріалами справи не підтверджується правомірність прийняття Управлінням Укртрансбезпеки у Донецькій області постанови № 019871 від 12 грудня 2016 року про застосування адміністративно господарського штрафу до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кормо Транс Логістик» штрафу в сумі 1 700,00 грн., оскільки позивач не був належним чином повідомлений про розгляд справи про правопорушення, не мав можливості надати документи для захисту своїх прав та інтересів.

За таких обставин, суд приходить висновку, що постанова Управління Укртрансбезпеки у Донецькій області про застосування адміністративно господарського штрафу від 12 грудня 2016 року № 019871 є протиправною та такою, що не відповідає критеріям правомірності, які ставляться до рішень суб'єктів владних повноважень відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України, а тому підлягає скасуванню.

За приписами ч. 1 ст. 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивач за звернення до суду з даним адміністративним позовом сплатив судовий збір у сумі 1 600,00 грн., що підтверджується відповідною квитанцією № 1025 від 23 грудня 2016 року, наявним в матеріалах справи (а.с. 3), тому на користь позивача, за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби України з безпеки на транспорті, підлягає стягненню сума сплаченого судового збору в розмірі 1 600,00 грн.

Повний текст постанови складено та підписано року.

Керуючись ст. ст. 8 - 11, 94, 158-163, 185, 186 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Кормо Транс Логістик» до Державної служби України з безпеки на транспорті, Управління Укртрансбезпеки у Донецькій області, Управління державної казначейської служби України у Донецькій області про скасування постанови про застосування адміністративно господарського штрафу № 019871 від 12 грудня 2016 року до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кормо Транс Логістик» - задовольнити.

Скасувати постанову Управління Укртрансбезпеки України у Донецькій області про застосування адміністративно господарського штрафу № 019871 від 12 грудня 2016 року.

Стягнути з Державної служби України з безпеки на транспорті (, юридична адреса: 03135, м.Київ, проспект Перемоги, буд. 14) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Кормо Транс - Логістик» (, юридична адреса: 8515, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Італійська, буд. 35) судовий збір у розмірі 1 600 (тисяча шістсот) гривень 00 копійок.

Вступна та резолютивна частини постанови проголошені у судовому засіданні 16 лютого 2017 року без участі сторін.

Повний текст постанови складається у відповідності до ст. 160 КАС України.

Постанова може бути оскаржена до Донецького апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд в порядку, визначеному ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом ч. 3 ст. 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови, складеної в повному обсязі.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо воно не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Головуючий суддя Голошивець І.О.

Судді Молочна І.С.

ОСОБА_4О