Справа № 826/15813/16
Суддя: Безименна Н.В.
Дата ухвалення: 2017-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

27 лютого 2017 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Безименної Н.В.

суддів Бєлової Л.В. та Кучми А.Ю.,

за участю секретаря Шутовської І.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «БФ ГРУП» на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 січня 2017 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Ефенес Пропертіз Лімітед» до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Войтовського Валентина Сергійовича, треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Арбо Фінанс», Публічне акціонерне товариство «РВС Банк», Товариство з обмеженою відповідальністю «ФК Скілінг», Товариство з обмеженою відповідальністю «БФ ГРУП» про скасування рішень

В С Т А Н О В И Л А :

У жовтні 2016 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Ефенес Пропертіз Лімітед» звернулося в Окружний адміністративний суд міста Києва з позовом до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Войтовського Валентина Сергійовича, треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Арбо Фінанс», Публічне акціонерне товариство «РВС Банк», Товариство з обмеженою відповідальністю «ФК Скілінг», Товариство з обмеженою відповідальністю "БФ ГРУП" про скасування рішень.

Також, Товариством з обмеженою відповідальністю «Ефенес Пропертіз Лімітед» до Окружного адміністративного суду міста Києва 29.12.2016 було подано клопотання про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, в якому просив: заборонити Міністерству юстиції України, Департаменту державної реєстрації Міністерства юстиції України, управлінню державної реєстрацій Головного територіального управління юстиції у м. Києві, іншим суб'єктам державної реєстрації прав, державним реєстраторам здійснювати проведення державної реєстрації будь-яких прав та/або їх обтяжень, заборонити вносити будь-які записи до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, зміни до таких записів та/або скасування таких записів щодо нерухомого майна, нежитлових приміщень з № 1 по № 5, № 5а, з № 6 по № 20 (групи приміщень 15), №№ 1, 1а, 3 з № 2 по № 10 (групи приміщень 16), з № 1 по № 11, №№ 11а, 12, 13 (групи приміщень № 18) - фізкультурно-оздоровчого комплексу загальною площею 1 324, 60 кв. м., що розташований за адресою: М. Київ, провулок Рильський, 5, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 00; заборонити здійснювати проведення державної реєстрації будь-яких прав та/або їх обтяжень, заборонити вносити будь-які записи до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, зміни до таких записів, та/або скасування таких записів.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 12 січня 2017 року клопотання задоволено: заборонено Міністерству юстиції України, Департаменту державної реєстрації Міністерства юстиції України, управлінню державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м. Києві, іншим суб'єктам державної реєстрації прав, державним реєстраторам здійснювати проведення державної реєстрації будь-яких прав та/або їх обтяжень, заборонити вносити будь-які записи до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, зміни до таких записів та/або скасування таких записів щодо нерухомого майна, нежитлових приміщень з №1 по №5, №5а , з №6 по № 20 (групи приміщень 15), № №1, 1а, 3, №2 по №10 (групи приміщень 16), з №1 по №11, № №11а, 12, 13, (групи приміщень №18) - фізкультурно-оздоровчого комплексу загальною площею 1324,60 кв.м., що розташований за адресом: м. Київ, провулок Рильський, 5 за реєстраційним номером об'єкта нерухомого майна у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 00 та заборонено здійснювати проведення державної реєстрації будь-яких прав та/або їх обтяжень, заборонити вносити будь-які записи до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, зміни до таких записів та/або скасування таких записів.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «БФ ГРУП» подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Окружного адміністративного суду м. Києва від 12 січня 2017 року та постановити ухвалу, якою у задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Ефенес Пропертіз Лімітед» про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову відмовити в повному обсязі. На думку апелянта, оскаржувана ухвала винесена судом першої інстанції з порушенням норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання.

Заслухавши суддю-доповідача, думку представників позивача та третіх осіб, перевіривши доводи апеляційної скарги наявними в матеріалах справи письмовими доказами, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 199 та ст. 202 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу суду і постановити нову ухвалу, якщо визнає, що судом першої інстанції порушено норми матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Відповідно до ч. 1 ст. 117 КАС України суд за клопотанням позивача або з власної ініціативи може постановити ухвалу про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також якщо очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

При цьому, колегія суддів враховує, що КАС України передбачає два способи забезпечення позову: зупинення дії оскаржуваного рішення суб'єкта владних повноважень чи його окремих положень, що оскаржуються; заборона вчинення певних дій.

Заборона вчиняти певні дії застосовується, якщо потрібно обмежити право відповідача чи будь-якої іншої особи вчиняти певні фактичні чи юридичні дії, що стосуються предмету спору.

У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з майновими наслідками заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Крім того, правова позиція по даному питанню висловлена в Постанові Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» в тій частині, яка стосується загальних положень застосування забезпечення позову, а також у Постанові Пленуму Вищого Адміністративного Суду України від 06 березня 2008 року № 2 «Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства під час розгляду адміністративних справ», за змістом яких при розгляді заяв про забезпечення позову суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів. Також суд має враховувати співмірність вимог клопотання про забезпечення позову заявленим позовним вимогам та обставинам справи.

Як вбачається з матеріалів справи, Товариство з обмеженою відповідальністю «Ефенес Пропертіз Лімітед» звернулося в суд з позовом до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Войтовського Валентина Сергійовича, треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Арбо Фінанс», Публічне акціонерне товариство «РВС Банк», Товариство з обмеженою відповідальністю «ФК Скілінг», Товариство з обмеженою відповідальністю «БФ ГРУП», в якому з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог просило:

визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора - приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Войтовського В.С. № 31660990 від 30.09.2016 № 31660827 від 30.09.2016 щодо державної реєстрації іпотеки і обтяження нерухомого майна нежитлових приміщень з №1по № 5, № 5а, з № 6 по № 20 (групи приміщень № 15), № 1, 1а, з №2 по 10 (групи приміщень 16) з № 1 по № 11, №№ 11а, 12, 13 (групи приміщень № 18) фізкультурно - оздоровчий комплекс загальною площею 1 324, 60 кв. м., що розташований за адресою: м. Київ, провулок Рильський 5 (літера А) в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 00 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за ТОВ «Фінансова компанія «Арбо Фінанс» і за ТОВ «ФК Скілінг»;

визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора - приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Войтовського В.С. № 33186072 від 26.12.2016, щодо державної реєстрації права власності за ТОВ «ФК Скілінг» на нежилі приміщення з № 1 по № 5, № 5а, з № 6 по № 20 (групи приміщень № 15), № № 1, 1а, з № 2 по № 10 (групи приміщень 16), з № 1 по № 11, №№ 11а, 12,а13 (групи приміщень № 18) фізкультурно - оздоровчий комплекс загальною площею 1 324, 60 кв.м., що розташований за адресою: м. Київ, провулок Рильський, 5 (літера А) в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 00;

визнати протиправним та скасувати рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Рогач В.В. № 33302469 від 30.12.2016 щодо державної реєстрації права власності за Товариства з обмеженою відповідальністю «БФ ГРУП» на нежилі приміщення з № 1 по5, № 5а, з 6 по 20 (групи приміщень 15), №№ 1, 1а, з №2 по №10 (групи приміщень 16), з №1 по №11, №№ 11а, 12, 13 (групи приміщень № 18) фізкультурно-оздоровчий комплекс загальною площею 1 324, 60 кв.м., що розташований за адресою: м. Київ, провулок Рильський, 5 (літера А) в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 00.

Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що позивачем не надано належних доказів на підтвердження того, що саме він був власником вищезазначених об'єктів нерухомого майна на момент вчинення оскаржуваних дій та рішень. Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вбачається, що станом на 26.12.2016 власником було ТОВ «ФК Скілінг», а тому, на думку колегії суддів, позивачем не надано суду належних і допустимих, у розумінні ст.70 КАС України, доказів та не наведено обґрунтованих доводів, які б свідчили про очевидну небезпеку заподіяння шкоди саме його правам, свободам або інтересам до ухвалення рішення в адміністративній справі, або унеможливили б захист цих прав, свобод та його інтересів без вжиття заходів забезпечення позову чи утруднювали б відновлення таких прав при виконанні рішення у межах заявлених позовних вимог, а отже, й не доведено наявність будь-яких правових підстав для вжиття адміністративним судом заходів забезпечення позову, відповідно до ст. 117 КАС України.

Також, колегія суддів звертає увагу на те, що вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

В заяві про забезпечення позову, позивач просив зупинити дію вищенаведених рішень про державну реєстрацію прав. Доводи позивача про протиправність вищевказаних рішень колегія суддів вважає не обґрунтованими і безпідставними, оскільки такі обставини не вказують на наявність безпосередніх правових підстав, визначених ст. 117 КАС України, для вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, про які просить позивач.

Більш того, апеляційний суд зазначає, що ці ж самі доводи покладені позивачем і в основу позовної заяви здійснення судом перевірки та відповідних висновків з цього приводу фактично буде вирішенням справи по суті.

За приписами п.17 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 2 від 06.03.2008 року застосування судом таких заходів забезпечення, які за змістом є ухваленням рішення без розгляду справи по суті, не відповідає меті застосування правового інституту забезпечення позову.

Також, колегія суддів вважає помилковими висновки суду першої інстанції про можливість забезпечення позову шляхом заборони вносити будь-які записи до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, зміни до таких записів та/або скасування таких записів, оскільки забезпечивши позов у такий спосіб суд першої інстанції вийшов за межі підстав забезпечення позову, що є неприпустимим.

Крім зазначеного, суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що забезпечення позову шляхом заборони вчинити дії невизначеному колу суб'єктів суперечить вимогам ст.. 117 КАС України.

Так, у даній справі суд першої інстанції дійшов необґрунтованого висновку про те, що належним способом забезпечення позову є, фактично, заборона вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо спірного об'єкта усім уповноваженим на те суб'єктам.

Системний аналіз фактичних обставин справи дає підстави для висновку про те, що застосований спосіб забезпечення позову не відповідає предмету позову, не є пропорційним відносно інтересів інших осіб та виходить за межі мети його застосування, встановленої ст. 117 КАС України.

Зазначене у своїй сукупності вказує на те, що ухвала про забезпечення позову є необґрунтованою, що є достатніми підставами для її скасування.

Додатково до викладеного, колегія суддів вважає за необхідне звернути увагу також на те, що ухвала про забезпечення позову є законною у разі, якщо вона постановлена відповідно до норм процесуального закону, який встановлює порядок вирішення спору, що виник між сторонами.

Ухвала Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 січня 2017 року була прийнята судом першої інстанції під час вирішення справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Ефенес Пропертіз Лімітед» до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Войтовського Валентина Сергійовича, треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Арбо Фінанс», Публічне акціонерне товариство «РВС Банк», Товариство з обмеженою відповідальністю «ФК Скілінг», Товариство з обмеженою відповідальністю «БФ ГРУП» про скасування рішень, як справи адміністративної юрисдикції.

Разом з тим, у клопотанні від 10 січня 2017 року № 10/01-2017 та заяві про збільшення предмету позову від 12 січня 2017 року № 12/01-17 ТОВ «Ефенес Пропертіз Лімітед» зазначає, що є майновим поручителем по іпотечному договору № 623/ІП-3 від 30 липня 2008 року. Боржником за вказаним договором є ДП «Фірма «Дайленко», іпотекодержателем - ТОВ «Фінансова компанія «Арбо Фінанс».

Передумовою для прийняття оскаржуваних рішень державного реєстратора було дії ТОВ «Фінансова компанія «Арбо Фінанс» щодо реалізації своїх прав як іпотекодержателя за договором іпотеки 623/ІП-3 від 30 липня 2008 року, а саме - укладення договору про відступлення прав вимоги ТОВ «ФУ «Скілінг». У подальшому за ТОВ «ФК «Скілінг» було зареєстроване право власності на об'єкт іпотеки відповідно до ст. 55 Закону України «Про іпотеку» - у зв'язку з порушенням основного зобов'язання та не усуненням такого порушення іпотекодавцем.

Розглядаючи апеляційну скаргу на ухвалу суду про забезпечення позову, суд апеляційної інстанції не наділений повноваженнями вирішувати питання щодо закриття провадження у справі навіть у разі встановлення обставин, які вказують на невірне визначення юрисдикції, проте суду першої інстанції необхідно врахувати правову позицію Верховного Суду України, викладену в постанові від 14 серпня 2016 року у справі № 826/4858/15 стосовно юрисдикції спорів, що виникають із договірних відносин.

Відповідно до частини першої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає помилковими висновки суду першої інстанції про наявність достатніх та необхідних правових підстав, визначених ст. 117 КАС України, для задоволення клопотання позивача про забезпечення позову та вважає за необхідне скасувати оскаржувану ухвалу суду першої інстанції і постановити нову ухвалу про відмову в задоволенні заяви про забезпечення позову.

На підставі викладеного та керуючись ст. 117, ст. 165, 206, 254 КАС України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "БФ ГРУП" - задовольнити.

Ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 січня 2017 року скасувати та постановити нову ухвалу, якою у задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Ефенес Пропертіз Лімітед" про забезпечення позову у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Ефенес Пропертіз Лімітед" до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Войтовського Валентина Сергійовича, треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Арбо Фінанс", Публічне акціонерне товариство "РВС Банк", Товариство з обмеженою відповідальністю "ФК Скілінг", Товариство з обмеженою відповідальністю "БФ ГРУП" про скасування рішень - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Повний тест ухвали виготовлено 03 березня 2017 року.

Головуючий суддя Н.В. Безименна

Судді Л.В.Бєлова

А.Ю. Кучма

Головуючий суддя Безименна Н.В.

Судді: Кучма А.Ю.

Бєлова Л.В.