Справа № 820/63/17
Суддя: Бартош Н.С.
Дата ухвалення: 2017-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2017 р.Справа № 820/63/17

Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого судді Бартош Н.С.,

Суддів: Русанової В.Б., Присяжнюк О.В.

при секретарі Дудка О.А.

за участю:

позивача - ОСОБА_1

представника позивача - ОСОБА_2

представника відповідача - Колдашова О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 05.01.2017р. по справі № 820/63/17

за позовом ОСОБА_1

до Міністерства оборони України, Міністра оборони України Полторака Степана Тимофійовича, Національного юридичного університету імені Ярослава Мудрого

про визнання неправомірними дій та скасування наказу,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом, в якому просив: визнати неправомірними дії відповідачів під час затвердження та реалізації Директиви Міністерства оборони України та Генерального штабу Міністерства оборони України від 11.08.2016 р. № Д-322/1/15дск та скасувати, як неправомірний Наказ Міністра оборони України від 01.12.2016 № 1149 в частині звільнення полковника юстиції ОСОБА_1 з військової служби у запас у зв'язку із проведенням організаційних заходів в військово-юридичному факультеті Національного юридичного університету ім. Ярослава Мудрого. Також, позивачем заявлене клопотання про вжиття заходів забезпечення позову.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 05.01.2017р. по справі № 820/63/17 у задоволенні клопотання про вжиття заходів забезпечення позову відмовлено.

Позивач не погодився з рішенням суду першої інстанції та подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 05.01.2017р. по справі № 820/63/17 та прийняти нову ухвалу, якою задовольнити клопотання про вжиття заходів забезпечення позову, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Відповідач, Національний юридичний університет імені Ярослава Мудрого, подав письмові заперечення на апеляційну скаргу, де наполягає на законності судового рішення та просить залишити його без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Інші відповідачі письмові заперечення на апеляційну скаргу не подали.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши ухвалу суду першої інстанції, дослідивши доводи апеляційної скарги, заперечення на неї та заслухавши пояснення позивача, представників позивача та відповідача, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що в забезпечення поданого позову позивачем було подано клопотання про вжиття заходів для забезпечення позову ОСОБА_1 шляхом зобов'язання відповідачів - Міністерства оборони України, Міністра оборони України Степана Тимофійовича Полторака та Національного юридичного університету ім. Ярослава Мудрого утриматися від проведення подальших дій щодо звільнення ОСОБА_1 від публічної служби, а саме - проходження військової служби в рядах Збройних Сил України на посаді начальника кафедри загальновійськових дисциплін військово-юридичного факультету НЮУ у зв'язку з проведенням організаційних заходів на військовому юридичному факультеті Національного юридичного університету ім. Ярослава Мудрого шляхом зупинення дії Наказу Міністра оборони України від 01.12.2016р. № 1149 в частині, що стосується полковника юстиції ОСОБА_1, Наказу начальника військово-юридичного факультету Національного юридичного університету ім. Ярослава Мудрого (по стройовій частині) № 249 від 08.12.2016 р. в частині виключення зі списків особового складу факультету, всіх видів забезпечення та направлення для зарахування на військовий облік до Шевченківського РВК м. Харкова - до набрання постановою суду у цій справі законної сили.

Відмовляючи в задоволенні поданого клопотання, суд першої інстанції дійшов до висновку про його необґрунтованість, оскільки позивачем не зазначено в чому саме існує очевидна небезпека заподіяння шкоди позивачу.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно ч. 1 ст. 117 КАС України суд за клопотанням позивача або з власної ініціативи може постановити ухвалу про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також якщо очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень. Вказаною статтею також встановлено, що забезпечення позову в адміністративних справах допускається лише у двох формах: 1) зупинення дії рішення суб'єкта владних повноважень чи його окремих положень, що оскаржуються; 2) заборони вчиняти певні дії. Наведений перелік підстав забезпечення позову є вичерпним.

Колегія суддів зазначає, що забезпечення адміністративного позову - це вжиття адміністративним судом, в провадженні якого знаходиться справа, певних заходів щодо охорони прав та свобод позивача, для створення можливості реального виконання позитивного (для позивача) рішення суду.

Також колегія суддів вважає за доцільне відмітити, що приймаючи ухвалу про вжиття заходів по забезпеченню позову, суд повинен враховувати, що прийняття такого рішення доцільно та можливе лише в разі наявності достатньо обґрунтованого припущення, що не вжиття таких заходів може у майбутньому ускладнити виконання рішення суду чи привести до потреби докладати значні зусилля для відновлення прав позивача. З поданого до суду першої інстанції клопотання про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову не вбачається доводів того, що не вжиття таких заходів може у майбутньому ускладнити виконання рішення суду чи привести до потреби докладати значні зусилля для відновлення прав позивача. Зазначені в клопотанні обґрунтування є лише припущенням позивача, які жодними доказами не підтверджені та недоведені.

Судовим розглядом встановлено, що в клопотанні про вжиття заходів забезпечення позову позивач просив суд зобов'язати відповідачів утриматися від подальших дій щодо його звільнення шляхом зупинення дії відповідних наказів.

Згідно п. 17 постанови пленуму ВАС України від 06.03.2008 р. № 2 «Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ», в адміністративних справах щодо визнання незаконним рішення про звільнення з посад позовними вимогами є скасування правових актів індивідуальної дії та поновлення на посаді.

Забезпечуючи такий позов шляхом зупинення дії правового акта індивідуальної дії про звільнення з посади, суд фактично продовжує службові відносини між позивачем та роботодавцем (суб'єктом владних повноважень) з відповідними наслідками - виконанням службових обов'язків, виплатою заробітної плати тощо. Таким чином, судом фактично ухвалюється рішення без розгляду справи по суті, що не відповідає меті застосування правового інституту забезпечення позову.

Отже, судам слід мати на увазі, що забезпеченням зазначеного адміністративного позову в такий спосіб суди виходять за межі забезпечення позову, передбачених частиною першою статті 117 КАС України, що є неприпустимим.

Враховуючи наведені вище обставини, колегія суддів зазначає, що вжиття заходів забезпечення позову у спосіб, який наведений позивачем у відповідному клопотання є неприпустимим в розумінні ст. 117 КАС України. Крім того, позивачем в поданому клопотанні не наведено обґрунтованих обставин з приводу того, що невжиття заходів забезпечення позову в подальшому ускладнить та може унеможливити захист позивачем порушених, на його думку, трудових прав та законних інтересів, атому судом першої інстанції зроблений правомірний висновок щодо відсутності підстав для задоволення поданого клопотання.

Відповідно до ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно з ч. 1 ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, оскільки доводи апеляційної скарги його не спростовують.

Враховуючи те, що ухвала Харківського окружного адміністративного суду від 05.01.2017р. по справі № 820/63/17 прийнята з дотриманням норм матеріального права, колегія суддів не виявила підстав для її скасування.

Керуючись ст. ст. 160, 167, 195, 196, 199, 200, 205, 206, 209, 254 КАС України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 05.01.2017р. по справі № 820/63/17 - залишити без задоволення.

Ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 05.01.2017р. по справі № 820/63/17 за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, Міністра оборони України Полторака Степана Тимофійовича, Національного юридичного університету імені Ярослава Мудрого про визнання неправомірними дій та скасування наказу - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України шляхом подання касаційної скарги протягом двадцяти днів з моменту виготовлення повного тексту.

Головуючий суддя (підпис)Бартош Н.С.
Судді(підпис) (підпис) Русанова В.Б. Присяжнюк О.В.

Повний текст ухвали виготовлений та підписаний 07.03.2017 року.