Справа № 804/9102/16
Суддя: Степаненко Вячеслав Віталійович
Дата ухвалення: 2017-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 лютого 2017 р. Справа № 804/9102/16
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіСтепаненко В.В.
при секретаріЗоідзе Т.А.
представника позивача представника відповідача 2 Коби Ю.В. Ховрич О.А.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпро адміністративну справу за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «МТ-1» до відповідача 1 Державної архітектурно-будівельної інспекції України в особі Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Дніпропетровській області, відповідача 2 Управління державного архітектурно-будівельного контролю Дніпропетровської міської ради про скасування рішень та зобов'язання вчинити певні дії,-
Товариство з обмеженою відповідальністю «МТ-1» звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом відповідача 1 Державної архітектурно-будівельної інспекції України в особі Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Дніпропетровській області, відповідача 2 Управління державного архітектурно-будівельного контролю Дніпропетровської міської ради, в якому із врахуванням заяви про зміну предмету позову та уточнень просить:
- встановити, що договір оренди земельної ділянки, який зазначений в Декларації про початок виконання будівельних робіт «Нове будівництво житлового комплексу по вул. Миронова у районі будинку № 7 м. Дніпро», що була подана 25.10.2016 року до Державною архітектурно-будівельної інспекції України в особі Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Дніпропетровській області, є Договором оренди землі б/н від 24.12.2008 року;
- визнати протиправним та скасувати рішення Державної архітектурно-будівельної інспекції України в особі Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Дніпропетровській області «Про скасування реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт» № 225-СК від 27.10.2016 року;
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що товариством з обмеженою відповідальністю «МТ-1» подано декларацію про готовність об'єкта до експлуатації, який належить до І-ІІІ категорії складності, проте відповідач необґрунтовано відмовив у її розгляді, а також прийняв рішення, яким було скасовано реєстрацію декларації про початок виконання будівельних робіт. Вказані дії позивач вважає протиправними та такими, що здійснені з порушенням прав та законних інтересів позивача та в розріз з діючим законодавством України.
У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити у повному обсязі.
Відповідач позов не визнав, надав до суду письмові заперечення, зазначивши, що оскільки подана позивачем декларація була заповнена з порушенням установлених вимог, Управлінням державного архітектурно-будівельного контролю Дніпровської міської ради правомірно та на законних підставах повернуто її замовнику з письмовим обґрунтуванням причин. У судовому засіданні представник відповідача підтримав доводи, викладені у запереченнях на позов, та просив відмовити у задоволенні позовних вимог.
Заслухавши пояснення сторін, розглянувши наявні документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.
За приписами статті 10 Закону України «Про архітектурну діяльність» від 20.05.1999 року № 687-XIV державний архітектурно-будівельний контроль здійснюють органи державного архітектурно-будівельного контролю, визначені статтею 6 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності». Державний архітектурно-будівельний нагляд здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду.
Центральним органом виконавчої влади, який забезпечує реалізацію державної політики з питань державного архітектурно-будівельного контролю, контролю у сфері житлово-комунального господарства, у відповідності до Указу Президента України від 08.04.2011 року № 439/2011, є Державна архітектурно-будівельна інспекція України.
У статті 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17.02.2011 року № 3038-VI закріплено, що державний архітектурно-будівельний контроль - сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт.
Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Державний архітектурно-будівельний нагляд - сукупність заходів, спрямованих на дотримання уповноваженими органами містобудування та архітектури, структурними підрозділами Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій та виконавчими органами сільських, селищних, міських рад з питань державного архітектурно-будівельного контролю, іншими органами, що здійснюють контроль у сфері містобудівної діяльності (далі - об'єкти нагляду), вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил під час провадження ними містобудівної діяльності.
Державний архітектурно-будівельний нагляд здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду, через головних інспекторів будівельного нагляду в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві і Севастополі у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
З аналізу статей 34 та 36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» випливає, що право замовника на виконання будівельних робіт виникає після реєстрації органом державного архітектурно-будівельного контролю декларації про початок виконання будівельних робіт.
Порядок виконання будівельних робіт затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 року № 466 «Деякі питання виконання підготовчих і будівельних робіт».
Згідно пункту 5 вказаного Порядку будівельні роботи можуть виконуватися замовником після отримання документа, що посвідчує право власності чи користування земельною ділянкою, або договору суперфіцію та: подання замовником повідомлення про початок виконання будівельних робіт - щодо об'єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта, які не потребують реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт або отримання дозволу на виконання будівельних робіт, відповідно до переліку об'єктів, будівництво яких здійснюється після надіслання повідомлення про початок виконання будівельних робіт; реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт - щодо об'єктів I-III категорії складності; видачі замовнику дозволу на виконання будівельних робіт - щодо об'єктів IV і V категорії складності.
Частиною 8 статті 36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» передбачено, що замовник відповідно до закону несе відповідальність за повноту та достовірність даних, зазначених у поданій ним декларації про початок виконання будівельних робіт, та виконання будівельних робіт без зареєстрованої декларації.
Крім того, 28 грудня 2015 року позивач подав начальнику Головного архітектурно-планувального управління Дніпровської міської ради Волику Д.В. заяву від 21.12.2015 року, в якій просив підготувати містобудівні умови і обмеження забудови земельної ділянки за адресою: вул. Миронова, в районі будинку № 7 в м. Дніпропетровську для нового будівництва житлового комплексу. До вказаної заяви позивач додав: договір оренди земельної ділянки (нотаріально посвідчений); рішення сесії Дніпропетровської міської ради № 173/16 від 27.06.2007 року; ситуаційну схему № 1; план М 1:2000; кадастровий план; фотофіксацію земельної ділянки план М 1:500; містобудівний розрахунок з техніко-економічними показниками; кваліфікаційний сертифікат проектувальника.
06 січня 2016 року Головне архітектурно-планувальне управління Дніпровської міської ради надіслало позивачу лист, в якому повідомило, що він не додав до заяви документа про право власності (користування) на земельну ділянку, що зазначена у заяві та на генеральному плані містобудівного розрахунку, а також довідки фінансово-економічною департаменту Дніпровської міської ради. На підставі цього відповідач 2 прийняв рішення про повернення вказаної заяви з пакетом документів на доопрацювання.
Такі дії відповідача 2 були предметом розгляду адміністративної справи у справі №804/983/16. Так, постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03 березня 2016 року, яка залишена без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 13 червня 2016 року, визнано дії Головного Архітектурно-планувального управління Дніпропетровської міської ради щодо відмови товариству з обмеженою відповідальністю «МТ-1» у підготуванні містобудівних умов і обмежень забудови земельної ділянки за адресою: вул. Європейська (колишня вул. Миронова), в районі будинку № 7 в м. Дніпропетровську, для нового будівництва житлового комплексу незаконними; скасовано рішення Головного Архітектурно-планувального управління Дніпропетровської міської ради від 06.01.2016 року №09/10-5 «Про надання містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки по вул. Європейській (колишня вул. Миронова) в районі будинку №7, яким повернено заяву товариству з обмеженою відповідальністю «МТ-1» з пакетом документів на доопрацювання; зобов'язано Головне Архітектурно-планувальне управління Дніпропетровської міської ради підготувати товариству з обмеженою відповідальністю «МТ-1» містобудівні умови і обмеження забудови земельної ділянки за адресою: вул. Європейська (колишня вул. Миронова), в районі будинку № 7 в м. Дніпропетровську, для нового будівництва житлового комплексу.
Крім того, зазначеним судовим рішенням встановлено, що у позивача є всі необхідні права володіння вказаною земельною ділянкою для здійснення на ній будівництва, а відмова державного органу у визнанні цього є незаконною.
У відповідності до частини 1 статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.
Частиною 2 статті 14 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання на всій території України.
В ході судового розгляду підтверджено, а відповідачами не спростовано, що договір оренди землі б/н від 24.12.2008 року знаходився на момент прийняття оскаржуваного рішення у відповідача 1 та є належним доказом прав позивача на володіння та будівництво на вказаній земельній ділянці щодо об'єкту «Нове будівництво житлового комплексу по вул. Миронова у районі будинку № 7 м. Дніпро», що встановлено судовим рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03 березня 2016 року по справі №804/983/16, яке набрало законної сили, та в порядку статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України додатковому доведенню не підлягає.
Так, пунктом 11 декларації щодо об'єктів, які належать до І-ІІІ категорії складності, за формою, наведеною у додатку № 3 до Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 квітня 2011 року № 461 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 8 вересня 2015 року № 750), передбачено заповнення замовником інформації про дозвільні документи (декларація про початок виконання будівельних робіт або інші документи у разі їх наявності), зокрема, назви документа, ким виданий або зареєстрований, дата подання або реєстрації документа, номер документа.
Стосовно позовної вимоги позивача про встановлення юридичного факту, що договір оренди земельної ділянки, який зазначений в Декларації про початок виконання будівельних робіт «Нове будівництво житлового комплексу по вул. Миронова у районі будинку № 7 м.Дніпро», що була подана 25.10.2016 року до Державною архітектурно-будівельної інспекції України в особі Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Дніпропетровській області, є Договором оренди землі б/н від 24.12.2008 року, суд вважає за необхідне відмовити з огляду на наступне.
Так статтею 17 Кодексу адміністративного судочинства України закріплено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку з здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій, а також у зв'язку з публічним формуванням суб'єкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму.
Юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема: 1) спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності; 2) спори з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби; 3) спори між суб'єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень; 4) спори, що виникають з приводу укладання, виконання, припинення, скасування чи визнання нечинними адміністративних договорів; 5) спори за зверненням суб'єкта владних повноважень у випадках, встановлених Конституцією та законами України; 6) спори щодо правовідносин, пов'язаних з виборчим процесом чи процесом референдуму; 7) спори фізичних чи юридичних осіб із розпорядником публічної інформації щодо оскарження його рішень, дій чи бездіяльності у частині доступу до публічної інформації; 8) спори фізичних чи юридичних осіб щодо оскарження рішень, дій або бездіяльності замовника у правовідносинах, що виникли на підставі Закону України «Про особливості здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для гарантованого забезпечення потреб оборони», за виключенням спорів, пов'язаних із укладенням договору з переможцем переговорної процедури закупівлі, а також зміною, розірванням і виконанням договорів про закупівлю.
Таким чином, спір стосовно визнання договору оренди земельної ділянки (нотаріально посвідчений) б/н від 24.12.2008 року тим самим договором, що був поданий до Державної архітектурно-будівельної інспекції України в особі Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Дніпропетровській області, не підлягає розгляду в Дніпропетровському окружному адміністративному суді в адміністративному порядку.
Згідно частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.
В силу частини першої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України закріплено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.
Відповідно до частини 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Відповідач як суб'єкт владних повноважень, на якого частиною другою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України покладено обов'язок щодо доказування правомірності своїх дій та рішень, не довів суду правомірності своїх дій та рішень, що є підставою для часткового задоволення адміністративного позову з огляду на вищевикладене.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд керується вимогами частини 3 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, згідно з якими, якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.
Керуючись статтями 11, 70-72, 86, 94, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю «МТ-1» до відповідача 1 Державної архітектурно-будівельної інспекції України в особі Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Дніпропетровській області, відповідача 2 Управління державного архітектурно-будівельного контролю Дніпропетровської міської ради про скасування рішень та зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити частково.
Визнати протиправним та скасувати рішення Державної архітектурно-будівельної інспекції України в особі Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Дніпропетровській області «Про скасування реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт» № 225-СК від 27.10.2016 року.
У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Державної архітектурно-будівельної інспекції України в особі Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Дніпропетровській області на користь товариства з обмеженою відповідальністю «МТ-1» судові витрати у розмірі 4 134,00 грн. (чотири тисячі сто тридцять чотири гривні нуль копійок).
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Управління державного архітектурно-будівельного контролю Дніпровської міської ради на користь товариства з обмеженою відповідальністю «МТ-1» судові витрати у розмірі 1 378,00 грн. (одна тисяча триста сімдесят вісім гривень нуль копійок).
Постанова суду набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст постанови складено 22 лютого 2017 року.

Суддя В.В. Степаненко