Справа № 522/18121/16-а
Суддя: Кравчук Т. С.
Дата ухвалення: 2017-03-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Номер провадження 2-а/522/785/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 березня 2017р. Приморський районний суд м. Одеси, у складі:

головуючого - судді Кравчук Т.С.,

за участю секретаря судового засідання - Антонецькому С.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративний позов Одеської міської ради до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області, старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області Мельниченко А.В., третя особа - приватне підприємство «Ентерпрайз», про визнання протиправними дій та скасування постанови державного виконавця,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся з вказаним позовом до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області (далі - УДВС ГТУЮ в Одеській області), уточнивши який просив визнати протиправними дії державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області (далі - ВПВР УДВС ГТУЮ в Одеській області) Мельниченко А.В. з винесення постанови про накладення штрафу від 07.09.2016р. у виконавчому провадженні №49740574 та скасувати постанову цього виконавця від 07.09.2016р. ВП №49740574 про накладення штрафу.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 29.12.2015р. відкрито виконавче провадження з примусового виконання дублікату виконавчого листа №2а-2604/06, виданого 12.01.2015р., за яким Одеську міську раду зобов'язано укласти з приватним підприємством «Ентерпрайз» (далі - ПП «Ентерпрайз») договір купівлі-продажу земельної ділянки площею 0,0530 га, яка знаходиться за адресою: м Одеса, вул. Фонтанська дорога, 12.

11.04.2016р., на виконання ухвали Приморського районного суду м. Одеси від 22.03.2016р., державним виконавцем винесено постанову про зупинення виконавчого провадження.

06.07.2016р. Одеським апеляційним адміністративним судом скасовано ухвалу Приморського районного суду від 22.03.2016р., у зв'язку з чим державний виконавець своєю постановою від 27.07.2016р. поновив виконавче провадження.

07.09.2016р. державним виконавцем винесено постанову про накладення штрафу на боржника - Одеську міську раду у розмірі 680,00 грн. за невиконання без поважних причин вимог виконавчого листа №2а-2604/06 від 12.01.2015р.

На думку Одеської міської ради накладення державним виконавцем на неї штрафу є неправомірним, оскільки невиконання виконавчого листа було спричинено поважними обставинами, а саме, тим, що боржник не отримував постанови державного виконавця від 27.07.2016р. про поновлення виконавчого провадження, а тому не мав можливості вжити заходів для добровільного виконання виконавчого листа.

Окрім цього, сформованої земельної ділянки площею 530 кв.м. за адресою: м. Одеса, вул. Фонтанська дорога, 12, щодо якої Одеську міську раду зобов'язано укласти з ПП «Ентерпрайз» договір купівлі-продажу не існує.

Таким чином, Одеська міська рада вважає, що у неї не було реальної можливості виконати виконавчий лист від 12.01.2015р., а тому накладення на неї штрафу є неправомірним.

14.12.2016 року до участі у справі в якості другого відповідача було залучено старшого державного виконавця ВПВР УДВС ГТУЮ в Одеській області Мельниченко А.В.

Представник УДВС ГТУЮ в Одеській області Мельниченко А.В., яка одночасно є другим відповідачем, проти позову заперечувала, оскільки вважала, що державним виконавцем в порядку, передбаченому Законом України «Про виконавче провадження», вчинено всіх необхідних дій для належного сповіщення позивача (боржника за виконавчим провадженням) про всі процесуальні рішення у виконавчому провадженні та у нього було достатньо часу для належного виконання виконавчого листа, виданого Приморським районним судом м. Одеси 12.01.2015р.

Також представник УДВС ГТУЮ в Одеській області та другий відповідач Мельниченко А.В. зазначила, що Одеська міська рада до винесення оскаржуваної постанови про накладення штрафу від 07.09.2016р. не повідомляла державного виконавця про існування якихось обставин, через які виконати рішення суду неможливо.

Представники третьої особи-ПП «Ентерпрайз» проти позову також заперечували, оскільки вважали, що виконавче провадження, в якому на Одеську міську раду накладено штраф, відкрито з метою примусового виконання постанови Приморського районного суду м. Одеси від 19.10.2006р., яким зобов'язано Одеську міську раду укласти з ПП «Ентерпрайз» договір купівлі-продажу земельної ділянки.

Отже, на думку представників ПП «Ентерпрайз», Одеська міська рада мала достатньо часу з 2006р. для того, щоб належним чином виконати рішення суду, яке набрало законної сили.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін та третьої особи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 19.10.2006р. Приморським районним судом м. Одеси прийнято постанову, якою визнано незаконною бездіяльність Одеської міської ради в особі управління земельних ресурсів Одеської міської ради та зобов'язано Одеську міську раду укласти з ПП «Ентерпрайз» договір купівлі-продажу земельної ділянки площею 0,0530 га, яка знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Фонтанська дорога, 12.

Постанова набрала законної сили 30.10.2006р.

25.01.2007р. Приморським районним судом м. Одеси видано виконавчий лист, а 27.01.2007р. відкрито виконавче провадження з виконання зазначеної постанови та надано Одеській міській раді семиденний строк для добровільного виконання.

Одеською міською радою в добровільному порядку вищезазначене рішення суду виконано не було, у зв'язку з чим державним виконавцем двічі застосовано до боржника штрафні санкції та 19.03.2007р. виконавче провадження закінчено через неможливість виконати рішення без участі боржника.

Одеська міська рада рішення суду не виконала.

24.12.2014р. Приморським районним судом, у зв'язку з втратою виконавчою службою виконавчого листа, приватному підприємству «Ентерпрайз» видано його дублікат та поновлено строк для пред'явлення виконавчого листа до виконання.

07.10.2014р. ПП «Ентерпрайз» сплатило на користь Одеської міської ради повну вартість земельної ділянки площею 0,0530 га за адресою: м. Одеса, вул. Фонтанська дорога, 12 згідно висновку Одеського міського управління земельних ресурсів Держкомзема України N 22/м від 25.05.2006 р. "Про експертну грошову оцінку земельної ділянки несільськогосподарського призначення, що підлягають продажу на без конкурентному ринку".

Проте й після цього Одеська міська рада не виконала постанову Приморського районного суду м. Одеси від 19 жовтня 2006 року у справі N 2а-2604/06 та не уклала з ПП "Ентерпрайз" договір купівлі-продажу земельної ділянки.

06.08.2015 року ПП "Ентерпрайз" звернулось до відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГУЮ в Одеській області із заявою про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання постанови Приморського районного суду м. Одеси від 19.10.2006 року.

11.08.2015р. державним виконавцем винесено постанову, якою відмовлено у прийнятті до провадження виконавчого документа та у відкритті виконавчого провадження.

Постановою Приморського районного суду м. Одеси від 19.11.2015р., залишеною без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 16.03.2016р., визнано незаконною та скасовано постанову державного виконавця від 11.08.2015р. про відмову у відкритті виконавчого провадження та зобов'язано УДВС ГТУЮ в Одеській області відкрити виконавче провадження з примусового виконання постанови Приморського районного суду м. Одеси від 19.10.2006р.

Ухвалою судді Вищого адміністративного суд України від 08.04.2016р. відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Одеської міської ради на постанову Приморського районного суду м. Одеси від 19.11.2015р. та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 16.03.2016р.

29.12.2015р. за заявою ПП «Ентерпрайз» та згідно дублікату виконавчого листа від 12.01.2015р. старшим державним виконавцем ВПВР УДВС ГТУЮ в Одеській області винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання постанови Приморського районного суду м. Одеси від 19.10.2006р., якою зобов'язано Одеську міську раду укласти з ПП «Ентерпрайз» договір купівлі-продажу земельної ділянки площею 0,0530 га, яка знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Фонтанська дорога, 12.

Боржнику також було вказано про необхідність самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови.

Не погодившись з відкриттям виконавчого провадження Одеська міська рада звернулася у січні 2016р. з адміністративним позовом до Приморського районного суду м. Одеси, в якому просила визнати протиправною та скасувати відповідну постанову старшого державного виконавця ВПВР УДВС ГТУЮ в Одеській області від 29.12.2015р.

22.03.2016р., задовольняючи клопотання Одеської міської ради, Приморським районним судом м. Одеси винесено ухвалу, якою в якості забезпечення адміністративного позову зупинено дію постанови старшого державного виконавця ВПВР УДВС ГТУЮ в Одеській області від 29.12.2015р.

Постановою старшого державного виконавця ВПВР УДВС ГТУЮ в Одеській області від 11.04.2016р. виконавче провадження зупинено.

06.07.2016р. Одеським апеляційним адміністративним судом скасовано ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 22.03.2016р.

Відповідно до постанови старшого державного виконавця ВПВР УДВС ГТУЮ в Одеській області від 27.07.2016р. виконавче провадження поновлено.

19.08.2016р. Приморським районним судом м. Одеси винесено постанову, якою відмовлено у задоволенні адміністративного позову Одеської міської ради про визнання протиправною та скасування постанови старшого державного виконавця ВПВР УДВС ГТУЮ в Одеській області від 29.12.2015р. про відкриття виконавчого провадження.

Постанова Приморського районного суду м. Одеси від 19.08.2016р. не була оскаржена та набрала законної сили.

07.09.2016р. постановою старшого державного виконавця ВПВР УДВС ГТУЮ в Одеській області за невиконання без поважних причин вимог виконавчого листа №2а-2604/06, виданого Приморським районним судом м. Одеси 12.01.2015р. про зобов'язання Одеської міської ради укласти договір купівлі-продажу земельної ділянки площею 0,0530 га, яка знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Фонтанська дорога, 12 з ПП «Ентерпрайз» на Одеську міську раду накладено штраф у розмірі 680,00 грн.

Не погодившись з накладенням штрафу позивач оскаржив дії державного виконавця з винесення постанови та відповідну постанову до суду.

Вирішуючи даний спір суд виходить з наступного.

Статтею 1 Конституції України визначено, що Україна є суверенна і незалежна, демократична, соціальна, правова держава.

Згідно ст.8 Основного Закону в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Відповідно до положень частини п'ятої ст.124 Конституції (в редакції, яка діяла на момент винесення постанови від 07.09.2016р.) судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Норма аналогічного змісту міститься також в ч.1 ст.1291 Конституції України в нині чинній редакції.

З вказаними конституційними положеннями кореспондується й ч.1 ст.255 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), відповідно до якої постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов'язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

Отже, враховуючи, що Україна є правовою державою, в якій визнається і діє принцип верховенства права, то неприпустимо, щоб в такій державі існувала ситуація, коли рішення суду, яке набрало законної сили, залишалось невиконаним.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначено Законом України "Про виконавче провадження".

Станом на момент винесення оскаржуваної Одеською міською радою постанови державного виконавця був чинний Закон України «Про виконавче провадження» №606-XIV від 21.04.1999р. (зі змінами та доповненнями) (далі - Закон України №606-XIV від 21.04.1999р.), відповідно до ст.1 якого виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частинами 1 та 2 ст. 2 цього Закону було передбачено, що примусове виконання рішень в Україні покладається на Державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України. Примусове виконання рішень здійснюють державні виконавці, визначені Законом України "Про державну виконавчу службу".

Відповідно до ч.2 ст.25 Закону України №606-XIV від 21.04.1999р. державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови.

Згідно ст.5 Закону України №606-XIV від 21.04.1999р. вимоги державного виконавця щодо виконання рішень обов'язкові для всіх органів, організацій, посадових осіб, фізичних і юридичних осіб на території України. Невиконання законних вимог державного виконавця тягне за собою відповідальність згідно із законом.

Стаття 6 вказаного Закону визначає, що державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права у точній відповідності із законом і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів громадян і юридичних осіб.

Частиною першою ст.27 цього Закону було передбачено, що у разі ненадання боржником у строки, встановлені частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення, документального підтвердження повного виконання рішення державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків розпочинає примусове виконання рішення.

Вимогами частин першої та другої ст.75 Закону України №606-XIV від 21.04.1999р. визначено, що після відкриття виконавчого провадження за виконавчим документом, що зобов'язує боржника вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, державний виконавець перевіряє виконання рішення не пізніше ніж на наступний день після закінчення строку, встановленого частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення.

У разі невиконання зазначених вимог без поважних причин державний виконавець накладає на боржника штраф відповідно до статті 89 цього Закону і не пізніше п'яти робочих днів з дня його накладення повторно перевіряє стан виконання рішення.

Відповідно до ст.89 Закону України №606-XIV від 21.04.1999р. у разі невиконання без поважних причин у встановлений державним виконавцем строк рішення, що зобов'язує боржника виконати певні дії державний виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - юридичну особу - від сорока до шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин державний виконавець у тому ж порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до правоохоронних органів з поданням (повідомленням) про притягнення боржника до кримінальної відповідальності відповідно до закону.

Отже, законодавством передбачено обов'язковість виконання рішення суду, яке набрало законної сили, а також заходи юридичного впливу на особу-боржника, яку судом зобов'язано вчинити певні дії, та яка без поважних причин не вчиняє дій на виконання такого рішення.

При цьому суд також виходить з міжнародних зобов'язань, взятих на себе Україною.

Так, виходячи з положень ч.1 ст.9 Конституції України та відповідно до ч.1 ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.

Частиною першою ст.6 Конвенції гарантовано право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

У справі "Горнсбі проти Греції" Європейський суд з прав людини в пункті 40 рішення зазначив, що право на суд було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної держави допускала невиконання остаточного та обов'язкового судового рішення на шкоду одній зі сторін.

Якщо адміністративний (виконавчий) орган відмовляється виконувати, не виконує чи затягує виконання судового рішення, то передбачені статтею 6 гарантії, які забезпечуються стороні на етапі судового розгляду справи, фактично втрачають свій сенс (п.68 рішення у справі "Піалопулос та інші проти Греції").

Європейський суд з прав людини в пункті 26 рішення у справі "Глоба проти України" відзначає, що пункт 1 статті 6 Конвенції, inter alia, захищає виконання остаточних судових рішень, які у державах, що визнали верховенство права, не можуть залишатися невиконаними на шкоду одній зі сторін. Відповідно виконанню судового рішення не можна перешкоджати, відмовляти у виконанні або надмірно його затримувати (див., наприклад, рішення у справі "Бурдов проти Росії" (Burdov v. Russia), заява N 59498/00, п. 34, ECHR 2002-III, та рішення від 6 березня 2003 року у справі "Ясюнієне проти Литви", заява N 41510/98, п. 27). Держава зобов'язана організувати систему виконання судових рішень, яка буде ефективною як за законодавством, так і на практиці (див. рішення від 7 червня 2005 року у справі "Фуклев проти України" (Fuklev v. Ukraine), заява N 71186/01, п. 84).

В пункті 27 рішення у справі "Глоба проти України" Європейський суд з прав людини зазначив, що саме на державу покладається обов'язок вжиття у межах її компетенції усіх необхідних кроків для того, щоб виконати остаточне рішення суду та, діючи таким чином, забезпечити ефективне залучення усього її апарату. Не зробивши цього, вона не виконає вимоги, що містяться у пункті 1 статті 6 Конвенції.

Конституційний Суд України також неодноразово зазначав, що виконання судового рішення є невід'ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення від 13 грудня 2012 року N 18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини Рішення від 25 квітня 2012 року N 11-рп/2012).

Конституційний Суд України бере до уваги практику Європейського суду з прав людини, який, зокрема, в рішенні у справі "Шмалько проти України" від 20 липня 2004 року вказав, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду (пункт 43).

Таким чином, право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов'язкове виконання судових рішень - складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Отже, Одеська міська рада зобов'язана була в своїй діяльності врахувати вказані положення Конвенції та правові висновки Європейського суду з прав людини, головним аспектом (ratio decidendi) яких є положення про те, що не може залишатися невиконаним рішення суду, яке набрало законної сили.

При цьому суд звертає увагу також на те, що виконавче провадження з виконання постанови Приморського районного суду м. Одеси від 19.10.2006р. було відкрито державним виконавцем 29.12.2015р., а постанова про накладення штрафу винесена 07.09.2016р. Тобто, протягом більше дев'яти місяців виконавчий лист залишався невиконаним. Протягом цього строку Одеська міська рада не повідомляла державного виконавця про існування обставин, які ускладнюють виконання рішення.

Окрім цього, важливим на думку суду є також те, що державний виконавець наклав штраф, який оскаржує Одеська міська рада, у виконавчому провадженні з виконання постанови Приморського районного суду м. Одеси від 19.10.2006р., а тому, знаючи з моменту ухвалення даного рішення про необхідність його виконання, Одеська міська рада на протязі десяти років не виконала обов'язку, покладеного на неї судовим рішенням, що є несумісним з принципом верховенства права та права особи на справедливий суд.

З врахуванням цього, посилання позивача на те, що невиконання судового рішення було спричинено тим, що він не отримував постанови державного виконавця від 27.07.2016р. про поновлення виконавчого провадження, а тому у нього не було достатньо часу для виконання рішення суду, є необґрунтованим.

Щодо твердження Одеської міської ради на ту обставину, що земельної ділянки площею 530 кв.м., договір купівлі-продажу якої суд зобов'язав укласти, не існує, а тому неможливо виконати постанову Приморського районного суду м. Одеси від 19.10.2006р., то суд вважає, що дана обставина могла бути підставою для апеляційного оскарження цього судового рішення, а не для уникнення його виконання.

Завданням адміністративного судочинства, як це визначено частиною першою ст.2 КАС України, є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно - правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства.

Згідно з ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, зокрема, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо.

Тому суд вважає, що накладення державним виконавцем штрафу на Одеську міську раду за невиконання без поважних причин судового рішення, не призвело до порушення її прав або охоронюваних законом інтересів, а навпаки, направлено на мотивування і примушення боржника до виконання постанови суду від 19.10.2006р. та дотримання принципу верховенства права в контексті обов'язковості виконання остаточного судового рішення.

З врахуванням викладеного, керуючись ст.ст. 8, 9, 55 Конституції України, ст.ст. 2, 8, 9, 69, 70, 71, 181 КАС України, ст.ст.6, 25, 27, 75, 89 Закону України "Про виконавче провадження" №606-XIV від 21.04.1999р., Конвенцією про захист прав людини та її основоположних свобод, суд-

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Одеської міської ради до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області, старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області Мельниченко Анни Володимирівни, третя особа - приватне підприємство «Ентерпрайз», про визнання дій з винесення постанови протиправними та скасування постанови державного виконавця від 07.09.2016р. у виконавчому провадженні №49740574 про накладення штрафу - залишити без задоволення.

Постанову може бути оскаржено до Одеського апеляційного адміністративного суду через Приморський районний суд м. Одеси протягом 10-ти днів з дня її оголошення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає до суду апеляційної інстанції.

Суддя 07.03.2017