Справа № 804/177/17
Суддя: Олійник Віктор Миколайович
Дата ухвалення: 2017-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 лютого 2017 р. Справа № 804/177/17
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіОлійника В. М.
при секретаріСкупейко І.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпро адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області про скасування наказу,-
10 січня 2017 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, в якому просить :
визнати неправомірним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області № 3779 від 19 грудня 2016 року про накладення на ОСОБА_3 дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції;
визнати неправомірним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області № 357 о/с від 19 грудня 2016 року в частині звільнення ОСОБА_3 зі служби в поліції за пунктом 6 частини 1 статті 77 Закону України "Про Національну поліцію" у зв'язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби з 20 грудня 2016 року;
зобов'язати Головне управління Національної поліції в Дніпропетровській області поновити ОСОБА_3 на службі в поліції на посаді оперуповноваженого сектора кримінальної поліції Довгинцівського відділення поліції Криворізького відділу поліції ГУ НП в Дніпропетровській області з 20 грудня 2016 року;
стягнути з Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області на користь ОСОБА_3 середній заробіток за час вимушеного прогулу.
Наказом № 357 о/с від 19.12.206 року за пунктом 6 частини 1 статті 77 Закону України "Про Національну поліцію" ( у зв'язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби ) позивач був звільнений з Національної поліції.
Позивач стверджує, що службове розслідування відносно нього, так само як і притягнення до дисциплінарної відповідальності було проведено з порушенням норм чинного законодавства.
Відповідно до ст. 16 Закону України "Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України" дисциплінарне стягнення накладається у строк до одного місяця з дня, коли про проступок стало відомо начальнику.
Частиною третьою вказаної статті передбачено, що дисциплінарне стягнення не може бути накладено, якщо з дня вчинення проступку минуло більше півроку.
Позивач стверджує, що складаючи висновок, члена комісії по відношенню до нього залишили поза увагою той факт, що з дня порушення дисципліни до дня накладення дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення за порушення дисципліни пройшов майже рік, тобто значно більше шести місяців.
Законом України № 4711-VI від 17 травня 2012 року доповнено статтю 17 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України частиною п'ятою, згідно якої особа рядового або начальницького складу, стосовно якої винесено постанову про притягнення її як обвинуваченої у вчиненні злочину у сфері службової діяльності, пов'язаного із зловживанням своїм службовим становищем, підлягає не звільненню, а відстороненню від виконання службових повноважень.
Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, адміністративний позов просив задовольнити.
Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про дату, час і місце його проведення був повідомлений належним чином.
В матеріалах справи містяться письмові заперечення представника відповідача проти позову, в яких зазначено, що ОСОБА_3 скоїв дисциплінарний проступок, а саме: порушив вимоги ст. ст. 1,7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, Присяги працівника ОВС України, що виразилося у безпідставному затриманні та утриманні у приміщенні адміністративної будівлі Довгинцівського РВ КМУ ОСОБА_4 та ОСОБА_5., яка перебувала на 7-му місяці вагітності, чим у свою чергу було порушено їх конституційні права, тобто у вчиненні дій, які не сумісні з вимогами, що пред'являються до професійних та моральних якостей особового складу МВС України.
Відповідно до вимог Закону України «Про Національну поліцію» одним з основних завдань поліції є охорона прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави, протидія злочинності, при цьому поліція зобов'язана виконувати свої завдання неупереджено, у точній відповідності із законом, на принципах верховенства права, дотримання прав і свобод людини, законності і т.і.
Стаття 7 Дисциплінарного статуту зобов'язує кожного поліцейського дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги працівника поліції, статутів і наказів начальників; дотримуватися норм професійної та службової етики; у службовій діяльності бути чесним, об'єктивним і незалежним від будь-якого впливу громадян.
Крім того, відповідно до ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію» та Присяги працівника поліції кожен поліцейський зобов'язаний неухильно дотримуватись Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, сумлінно виконувати свої службові обов'язки, поважати та охороняти права і свободи людини, честь держави, з гідністю нести високе звання поліцейського.
Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши чинне законодавство, суд встановив наступні обставини.
07 листопада 2015 року ОСОБА_3 - позивач був прийнятий на службу до Національної поліції, а 09.12.2016 року призначений на посаду оперуповноваженого сектору кримінальної поліції Довгинцівського ВП Криворізького ВП ГУНП.
Наказом №3497 від 23.11.2016 року генералом поліції третього рангу ОСОБА_6 призначено службове розслідування за фактом повідомлення 23.11.2016 року про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 146, ч. 3 ст. 189, ч. 3 ст. 357, ч. 2 ст. 365 КК України оперуповноваженим Довгинцівського ВП Криворізького ВП старшому лейтенанту поліції ОСОБА_3 та старшому лейтенанту поліції ОСОБА_7
Наказом ГУНП від 19.12.2016 № 3779 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих поліцейських Криворізького ВП УНП» оперуповноваженого СКП Довгинцівського ВП Криворізького ВП УНП старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби в поліції.
Так, згідно матеріалів кримінального провадження 19.10.2015 р. працівники Довгинцівського РВ КМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області, а саме ОСОБА_9, оперуповноважені СКР ОСОБА_3 та ОСОБА_7 (далі - ОСОБА_3, ОСОБА_7.), безпідставно затримали ОСОБА_4 та його співмешканку ОСОБА_5, яка перебувала на 7-му місяці вагітності, і в подальшому, за попередньою змовою з громадянами ОСОБА_10 та ОСОБА_11 насильно позбавили волі потерпілих з 19.10.2015 р. по 15.11.2015 р. утримуючи їх п'ять діб у приміщенні Довгинцівського РВ КМУ розташованому за адресою: місто Кривий Ріг, вул. Бородича, 5, та 23 доби у квартирах за адресами: АДРЕСА_1. У вищевказаний час працівники поліції вимагали передачі права на майно, а саме на двокімнатну квартиру за адресою: АДРЕСА_2, яка належала на праві власності ОСОБА_4
22 жовтня 2015 року ОСОБА_4, сприймаючи погрози працівників поліції щодо себе та своєї громадянської дружини реально, надав довіреність на продаж власної квартири розташованої за вищевказаною адресою. Після чого 11 листопада 2015 року внаслідок злочинних дій працівників поліції ОСОБА_9, ОСОБА_3 та ОСОБА_7, цивільних осіб ОСОБА_10 та ОСОБА_11, квартира, яка належала на праві приватної власності ОСОБА_4, була продана за довіреністю стороннім особам, внаслідок чого потерпілому ОСОБА_4, згідно оціночно-будівельної експертизи № 17-16 від 04.07.2016 р., спричинено збитки на суму 195 098 гривень. Працівники поліції ОСОБА_9, ОСОБА_3 та ОСОБА_12, цивільні особи ОСОБА_10 та ОСОБА_11, діючи за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів незаконно позбавили волі двох потерпілих та утримували у вищевказаних місцях ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в період з 16.00 години 19.10.2015 понад 28 днів, тобто протягом тривалого часу.
Опитаний під час проведення службового розслідування ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, пояснив, що з 2014 року перебуває у цивільному шлюбі з ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 приблизно о 16.00 він разом з ОСОБА_5, яка перебувала на сьомому місяці вагітності, з явними її ознаками, поверталися додому, а саме за адресою: АДРЕСА_3. У той час, коли ОСОБА_4 та ОСОБА_5 наблизились до свого будинку з автомобілю марки «Chevrolet» чорного кольору, який стояв у дворі, вийшли працівники поліції Довгинцівського ВП КВП ГУНП ОСОБА_3 і ОСОБА_12 та підізвали їх до себе.
Зі слів ОСОБА_4, коли він та ОСОБА_5 підійшли до зазначених правоохоронців, останні змусили їх сісти до салону свого автомобіля, де погрожуючи йому фальсифікацією доказів та подальшим притягненням до кримінальної відповідальності за злочин, якого він не скоював, почали вимагати від нього надання згоди на продаж належної йому на праві приватної власності квартири, що розташована за АДРЕСА_4, і таким чином вирішити це питання.
Сприйнявши вказані погрози за реальні, під постійним психологічним тиском і погрозами, побоюючись за себе та здоров'я ОСОБА_5, ОСОБА_4 погодився на умови ОСОБА_3 і ОСОБА_7
Як вказує ОСОБА_4, отримавши згоду ОСОБА_3 і ОСОБА_7 повезли його та ОСОБА_5, у вищезазначеному автомобілі марки «Chevrolet» чорного кольору, на вулицю Серафімовича, де до автомобіля підійшов керівник СКП Довгинцівського ВП КВП ОСОБА_9 Спочатку ОСОБА_3 та ОСОБА_7 вийшли із автомобіля та почали спілкуватись з ОСОБА_9 (про що саме ОСОБА_4 не чув), а після розмови, яка тривала приблизно 20 хвилин, ОСОБА_3 покликав його. Коли ОСОБА_4 підійшов, ОСОБА_9 у присутності ОСОБА_3 та ОСОБА_7, поцікавився, чи згоден він із пропозицією запропонованою останніми. Отримавши від ОСОБА_4 позитивну відповідь, ОСОБА_9 сказав щоб той повертався до автомобіля. Після цього ОСОБА_3 і ОСОБА_7, поспілкувавшись з ОСОБА_9 ще близько 15 хвилин, також сіли в свій автомобіль і почали возити ОСОБА_4 та ОСОБА_5 вулицями міста.
ОСОБА_4 також стверджує, що приблизно о 19.00-21.00 ОСОБА_3 і ОСОБА_7 привезли його та ОСОБА_5 до Довгинцівського ВП КВП ГУНП та завівши до свого службового кабінету, який розташований на четвертому поверсі адміністративної будівлі ВП праворуч від сходів, змусили перебувати там до наступного ранку під їх наглядом.
Крім цього ОСОБА_4 зазначив, що у вказаний день його також заводили до службового кабінету ОСОБА_9, який розташований на тому ж поверсі адмінбудівлі ВП, де унаслідок застосування психологічного тиску його змусили розповісти про місцезнаходження документів на вищевказану квартиру АДРЕСА_3 та його паспорта громадянина України.
Також зі слів ОСОБА_4, 20.10.2015 приблизно о 07.30, ОСОБА_3 і ОСОБА_7 знов змусили його та ОСОБА_5 сісти до того ж вищезазначеного автомобіля марки «Chevrolet» чорного кольору, та повезли їх за адресою мешкання останньої та її батьків, а саме за адресою: АДРЕСА_5, де зберігалися документи на двокімнатну квартиру, яка належала йому на праві власності. Після того як ОСОБА_5, виконавши вимоги ОСОБА_3 і ОСОБА_7, винесла документи на квартиру та передала їх останньому, вони поїхали до знайомої ОСОБА_4 (реалізатор ринку), у якої знаходився переданий у грошову заставу його паспорт громадянина України.
Прибувши до Центрального ринку Дзержинського району, що розташований по вул. Косіора у місті Кривому Розі, ОСОБА_4 разом із ОСОБА_7 вийшли з автомобілю, та пішли за паспортом. Тим часом ОСОБА_5 залишилася у салоні автомобіля під наглядом ОСОБА_3
Як стверджує ОСОБА_4, перебуваючи під контролем ОСОБА_7, за грошові кошти останнього у сумі приблизно 100-150 грн., він забрав свій паспорт громадянина України. Оскільки у подальшому ОСОБА_7 почав здійснювати психологічний тиск та погрожувати, тому побоюючись за своє здоров'я і здоров'я ОСОБА_5, ОСОБА_4 віддав йому вказаний паспорт громадянина України.
Зі слів ОСОБА_4 після цього ОСОБА_7 та ОСОБА_3, проти його та ОСОБА_5 волі, повезли їх у вищевказаному автомобілі марки «Chevrolet» чорного кольору до автомобільної заправки, що розташована поруч із Довгинцівським РВ КМУ, по вул. Л. Бородича. Коли вони під'їхали до автозаправки, то там на них очікував ОСОБА_9 ОСОБА_7 вийшов із автомобіля та передав останньому незаконно отримані документи на квартиру ОСОБА_4 та його паспорт громадянина України. Після цього, ОСОБА_3, та ОСОБА_7 заборонивши ОСОБА_4 та ОСОБА_5 залишати салон автомобіля марки «Chevrolet» чорного кольору, та упродовж дня возили їх у зазначеному транспортному засобі вулицями міста.
ОСОБА_4 також вказує, що того ж дня, приблизно о 21.00 годині, ОСОБА_3 та ОСОБА_7 знов привезли його та ОСОБА_5 до адміністративної будівлі Довгинцівського РВ КМУ, та завівши до свого службового кабінету, який розташований на четвертому поверсі праворуч від сходів, змусили там перебувати до наступного ранку. Вранці 21.10.2015 р. його та ОСОБА_5 перевели в іншій службовий кабінет, що розташований на тому ж поверсі, але ліворуч і утримували їх там до наступного ранку.
22 жовтня 2015 року, приблизно о 10.00 годині, ОСОБА_3 та ОСОБА_7, на тому ж автомобілі відвезли його та ОСОБА_5 до нотаріальної контори, що розташована по АДРЕСА_6. На місці зазначені правоохоронці, шляхом виказування погроз та здійснюючи психологічний вплив (зазначили, що доки він буде оформлювати документи ОСОБА_5 буде перебувати з ними), показали ОСОБА_4 до кого йому потрібно підійти, при цьому зазначили, що йому необхідно підписати довіреність на конкретного ріелтора, який і буде займатись продажем його квартири. Після цього ОСОБА_4 разом зі знайомим ОСОБА_9 - ОСОБА_11, під впливом та тиском останнього, почали оформлювати документи щодо купівлі-продажу його двокімнатної квартири. Після переоформлення вищевказаних документів, приблизно о 21.00 годині, ОСОБА_3 та ОСОБА_7 привезли ОСОБА_4 та ОСОБА_5 до невідомої квартири, що розташована по АДРЕСА_7, та заборонивши залишати приміщення, утримували їх у ньому до ранку.
Як зазначив ОСОБА_4, вранці 23.10.2015 ОСОБА_3 та ОСОБА_7 на автомобілі марки «Chevrolet» чорного кольору, знов доставили його та ОСОБА_5 до Довгинцівського РВ КМУ і утримували у службовому кабінеті, що розташований на четвертому поверсі, біля туалетної кімнати, приблизно до 21.00 години. У подальшому, ОСОБА_3 та ОСОБА_7 знов відвезли їх на своєму автомобілі марки «Chevrolet» чорного кольору, до вищевказаної квартири по АДРЕСА_7, де вони утримувались до ранку під наглядом невідомої особи.
ОСОБА_4 також стверджує, що під час перебування 23.10.2015 р. в адміністративній будівлі Довгинцівського РВ КМУ він спілкувався особисто з ОСОБА_9 у його службовому кабінеті, і останній здійснюючи психологічний тиск, та виказуючи погрози щодо притягнення до кримінальної відповідальності, змусив погодитись на його умови продажу квартири, за якими ОСОБА_4 повинен був отримати одну тисячу доларів США, а решту передати їм.
Вранці 24.10.2015 р. з квартири, що розташована по АДРЕСА_7, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 забрав ОСОБА_9 та відвіз до Довгинцівського РВ КМУ, де зачинив у службовому кабінеті, що розташований на четвертому поверсі адмінбудівлі біля туалетної кімнати. Того ж дня, приблизно о 15.00 годині, ОСОБА_9 вивів ОСОБА_4 та ОСОБА_5 з адміністративної будівлі Довгинцівського РВ та передав їх під нагляд своєму знайомому ОСОБА_10 Останній у свою чергу, відвіз їх до квартири АДРЕСА_8, та утримував їх там до моменту продажу квартири, тобто до 15.11.2015 р. а у подальшому відпустив без надання будь-яких грошових коштів з її продажу.
Оскільки ОСОБА_4 вважав дії ОСОБА_9, ОСОБА_3, ОСОБА_7 та інших осіб неправомірними, тому він звернувся з відповідною заявою до правоохоронних органів.
Опитана ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, мешкаюча за адресою: АДРЕСА_5, надала аналогічні пояснення, що і ОСОБА_4, окрім суті розмов між працівниками міліції та ОСОБА_4, які відбувалися без її участі.
ОСОБА_4 та ОСОБА_5 також зазначили, що коли ОСОБА_3 та ОСОБА_7 під час вищевикладених подій доставляли їх до адміністративної будівлі Довгинцівського РВ КМУ, вони здійснюючи психологічний тиск, примушували під час реєстрації у Журналі обліку доставлених, відвідувачів та запрошених до Довгинцівського РВ КМУ вказувати їх змінені, а не свої анкетні дані та адреси мешкання. Таким чином, ОСОБА_4 реєструвався у зазначеному журналі, як ОСОБА_13, і вказував адресу мешкання: АДРЕСА_12. У свою чергу, ОСОБА_5 лише один раз вказала свої реальні анкетні дані та адресу мешкання, а у подальшому, реальною вказувала лише адресу місця свого мешкання, а саме, АДРЕСА_9.
ОСОБА_4 та ОСОБА_5 також вказали, що під час їх перебування у Довгинцівському РВ КМУ вони будь-яких пояснень не писали і у відношенні них жодних процесуальних документів не складалось.
Крім цього в Журналі обліку доставлених, відвідувачів та запрошених до Довгинцівського РВ КМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області № 3439 н/с (розпочатий: 22.09.2015, закінчений: 16.01.2016), відсутні сторінки № 68 та №70.
Згідно довідки, наданої заступником начальника СВ Довгинцівського ВП КВП ГУНП майором поліції ОСОБА_16, у період з 01.10.2015 по 30.11.2015 р. слідчими Довгинцівського РВ КМУ доручення у порядку ст. 40 КПК України на відпрацювання ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_13 оперативному підрозділу РВ не надавались.
Також службовим розслідуванням встановлено, що відповідно рапорту ОСОБА_3 від 15.01.2015 останній має посвідчення водія категорії «В» НОМЕР_1 та керує власним автомобілем марки «Chevrolet Lacetti», н.з. НОМЕР_2, у кузові чорного кольору. Вказане підтверджується копією відповідного посвідчення (згідно пояснень ОСОБА_4 та ОСОБА_5 їх перевозили на автомобілі марки «Chevrolet» чорного кольору).
Будучи опитаними під час проведення службового розслідування за вказаними обставинами, оперуповноважені Довгинцівського ВП КВП ГУНП старший лейтенант поліції ОСОБА_3 та старший лейтенант поліції ОСОБА_7 на підставі ст. 63 Конституції України категорично відмовились від надання будь-яких пояснень.
Таким чином, аналіз пояснень ОСОБА_4 і ОСОБА_5, записів у Журналі обліку доставлених, відвідувачів та запрошених до Довгинцівського РВ КМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області № 3439 н/с (розпочатий 22.09.2015 р.) закінчений: 16.01.2016), решти зібраних матеріалів, а також факт відмови ОСОБА_3 і ОСОБА_7 від надання будь-яких пояснень стосовно підстав перебування у районному відділі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 і наявності з цього приводу відповідних документів, вказує на те, що факт безпідставного доставляння ОСОБА_3 і ОСОБА_7 до Довгинцівського РВ КМУ ОСОБА_4 та ОСОБА_5, їх незаконного утримання у службових кабінетах вказаного підрозділу, чим у свою чергу було порушено їх конституційні права, знайшов своє підтвердження.
Відповідно до ст. 2 Закону України «Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України» № 3460-IV від 22.02.2006 р. (далі Закон № 3460-IV) дисциплінарний проступок - невиконання чи неналежне виконання особою рядового або начальницького складу службової дисципліни.
Відповідно до ст. 7 вищевказаного закону, службова дисципліна базується на високій свідомості та зобов'язує кожну особу рядового і начальницького складу:
дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги працівника органів внутрішніх справ України, статутів і наказів начальників;
захищати і охороняти від протиправних посягань життя, здоров'я, права та свободи громадян, власність, довкілля, інтереси суспільства і держави;
поважати людську гідність, виявляти турботу про громадян і бути готовим у будь-який час надати їм допомогу;
дотримуватися норм професійної та службової етики;
берегти державну таємницю;
у службовій діяльності бути чесною, об'єктивною і незалежною від будь-якого впливу громадян, їх об'єднань та інших юридичних осіб;
стійко переносити всі труднощі та обмеження, пов'язані зі службою;
постійно підвищувати свій професійний та культурний рівень;
сприяти начальникам у зміцненні службової дисципліни, забезпеченні законності та статутного порядку;
виявляти повагу до колег по службі та інших громадян, бути ввічливим, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку, носіння встановленої форми одягу, вітання та етикету;
з гідністю і честю поводитися в позаслужбовий час, бути прикладом у дотриманні громадського порядку, припиняти протиправні дії осіб, які їх учиняють;
берегти та підтримувати в належному стані передані їй в користування вогнепальну зброю, спеціальні засоби, майно і техніку.
Відповідно до ст. 12 Закону № 3460-IV на осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ за порушення службової дисципліни можуть накладатися такі види дисциплінарних стягнень:
5) попередження про неповну посадову відповідність;
6) звільнення з посади;
7) пониження в спеціальному званні на один ступінь;
8) звільнення з органів внутрішніх справ.
Згідно ст. 14 Закону № 3460-IV з метою з'ясування всіх обставин дисциплінарного проступку, учиненого особою рядового або начальницького складу, начальник призначає службове розслідування.
Службове розслідування має бути завершене протягом одного місяця з дня його призначення начальником. У разі необхідності цей термін може бути продовжено начальником, який призначив службове розслідування, або старшим прямим начальником, але не більш як на один місяць.
Про накладення дисциплінарного стягнення видається наказ, зміст якого оголошується особовому складу органу внутрішніх справ.
У позові позивач стверджує про те, що з дня порушення дисципліни до дня накладення дисциплінарного стягнення минуло більше півроку, що виключає застосування дисциплінарного стягнення.
Однак, суд не погоджується з вказаним твердженням, оскільки відповідно до ч. 3 ст. 16 Закону № 3460-IV дисциплінарне стягнення не може бути накладено, якщо з дня вчинення проступку минуло більше півроку. У цей період не включається строк проведення службового розслідування або кримінального провадження або провадження у справі про адміністративне правопорушення.
Враховуючи триваюче кримінальне провадження щодо позивача, суд приходить до висновку, що відповідачем не було порушено строки притягнення до дисциплінарної відповідальності.
Згідно ст. 7 Закону України «Про Національну поліцію» № 580-VIII від 02.07.2015 р. під час виконання своїх завдань поліція забезпечує дотримання прав і свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, а також міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, і сприяє їх реалізації.
Враховуючи вищенаведені обставини, суд приходить до висновку, що приймаючи рішення про звільнення позивача зі служби в поліції Головне управління НП в Дніпропетровській області діяло в межах своєї компетенції та наданих повноважень, відповідно до норм чинного законодавства, а тому вимоги позивача не підлягають задоволенню.
Керуючись ст. ст. 158-163 КАС України, суд, -
У задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.
Постанова суду першої інстанції набирає законної сили відповідно до вимог ст. 254 КАС України та може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені ст. 186 КАС України, до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд.

Повний текст постанови складено 22 лютого 2017 року.

Суддя (підпис) Постанова не набрала законної сили 22 лютого 2017 року. Суддя З оригіналом згідно. Суддя В.М. Олійник В.М. Олійник В.М. Олійник