Справа № 804/5392/16
Суддя: Чередниченко В.Є.
Дата ухвалення: 2017-03-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

804/5392/16

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2017 року

справа № 804/5392/16

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді Чередниченка В.Є.

суддів: Іванова С.М. Панченко О.М.

за участю секретаря судового засідання: Яковенко О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро адміністративну справу за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства «Дніпровський металургійний комбінат» на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16 вересня 2016 року у справі №804/5392/16 за позовом публічного акціонерного товариства «Дніпровський металургійний комбінат» до Дніпропетровської митниці Державної фіскальної служби України про скасування рішення та картки відмови, -

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство «Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е. Дзержинського», у зв’язку зі зміною назви публічне акціонерне товариство «Дніпровський металургійний комбінат» 23 серпня 2016 року звернулось до суду з позовом до Дніпропетровської митниці Державної фіскальної служби України згідно з яким просить суд:

- визнати недійсним та скасувати рішення відповідача про коригування митної вартості товарів №110010000/2016/600034/1 від 23.02.2016 р.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що при проведені митного оформлення партії товару відповідачем безпідставно було витребувано у позивача додаткові документи та необґрунтовано прийнято рішення про визначення митної вартості товару за неосновним методом та видано картку відмови у митному оформленні товару.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16 вересня 2016 року у задоволені адміністративного позову відмовлено повністю.

Постанова суду мотивована тим, що встановлені судом обставини справи свідчать про те, що в процесі митного оформлення партії товару позивача відповідачем не було порушено норм митного законодавства України. На думку суду, відповідач приймаючи спірне рішення, дів в межах своїх повноважень та відповідно до вимог чинного законодавства.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції позивач оскаржив її до апеляційного суду з підстав неповного з’ясування судом першої інстанції обставин справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального права, невідповідності висновків суду обставинам справи.

Зазначає про відсутність розбіжностей у документах визначених у ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України та наданих відповідачу під час митного оформлення товару та необґрунтоване витребування відповідачем додаткових документів у позивача.

Просить скасувати постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05 лютого 2015 року та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити повністю.

Згідно з запереченнями на апеляційну скаргу, відповідач посилаючись на необґрунтованість апеляційної скарги, просили у її задоволені відмовити, постанову суду першої інстанції залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника позивача який підтримав доводи апеляційної скарги, пояснення представника відповідача яка заперечувала щодо її задоволення, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги та заперечень на неї, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та знайшло підтвердження під час розгляду апеляційної скарги, що 23.02.2016 р. позивач звернувся до відповідача з метою здійснення митного оформлення товару «Графітовані електроди марки UHP 450x1800 мм в комплекті з ніпелями 241T4L» (далі - товар), що надійшов на адресу позивача на підставі зовнішньоекономічного контракту від 24.12.2015 р. №15-930-12, укладеного між компанією «Hongkong Rutine Carbon Material Co LTD», Китай (продавець) та ПАТ «ДМК ім. Дзержинського» (покупець), та заявлений до митного оформлення шляхом подання електронної митної декларації (далі - ЕМД) від 23.02.2016 р. №110010000/2016/020224.

Митна вартість товару заявлена позивачем шляхом подання декларації митної вартості форми ДМВ-1 за ціною договору (основний метод) відповідно до ст. 58 МК України і складала 2,6 дол. США/кг.

За поданою до митного оформлення МД посадовою особою митниці, що здійснює митний контроль та митне оформлення сформовано наступні форми ризики, а саме 105-2 «Контроль правильності визначення митної вартості товарів» та 106-2 «Витребування документів, які підтверджують митну вартість товарів».

В результаті такого контролю відповідачем встановлено, що документи, які підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості, містять розбіжності, а саме: товар імпортовано за специфікацією від 24.12.2015 р. № 1 до контракту від 24.12.2015 р. № 15-1930-12 та заявлено позивачем як непрямий контракт, тобто укладений не з виробником оцінюваного товару, а з посередником.

Відповідно до Відомчих класифікаторів інформації з питань державної митної справи, які використовуються у процесі оформлення митних декларацій, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 20.09.2012 р. № 1011 «Про затвердження відомчих класифікаторів інформації з питань державної митної справи, які використовуються у процесі оформлення митних декларацій», зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу, стороною якого є виробник товарів, декларується під кодом 4104.

Позивачем контракт від 24.12.2015 р. № 15-1930-12 в гр. 44 МД від 23.02.2016 р. №110010000/2016/020224 задекларовано під кодом 4100.

Продавцем товару відповідно до контракту від 24.12.2015 р. № 15-1930-12 є компанія «Hongkong Rutine Carbon Material Co LTD», Китай, а виробником товару згідно з специфікацією від 24.12.2015 р. № 1 до цього контракту - є компанія «Shanghai Lianhe Carbon Company LTD, Китай».

В якості договору із третіми особами, що заявлений як пов’язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається, в пакеті документів приєднаних до ЕМД позивачем надано агентську угоду між «Shanghai Lianhe Carbon Company LTD» (Принципал) та «Hongkong Rutine Carbon Material Co LTD» (Агент).

Відповідно до п. l зазначеної агентської угоди сторони визначають асортимент, вартість, об’єм товару у письмово оформленому дорученні.

Однак, зазначеного доручення, що містить кількісні показники позивачем до митниці не надано.

Також, відповідно до п. 2 агентської угоди виробник товару зобов’язується своєчасно та повністю виплачувати агенту винагороду, розмір якої узгоджується сторонами додатково. Документів, що підтверджують розмір агентської винагороди, а також врахування її у митній вартості, як складової митної вартості до митного оформлення не надано.

Відповідно до відомостей наданого до митного оформлення коносаменту № SHWS201601258 - фактична дата поставки товару - 08.01.2016.

Зазначена дата поставки товару не кореспондується із датою складання інших товаросупровідних документів, а саме:

рахунок виробника № LHE 1601/1 складено 24.01.2016;

рахунок продавця № LHE 1601 складено 24.01.2016;

пакувальний лист № LHE 1601/PL складено 24.01.2016;

сертифікат якості № LHE 1601/QC складено 24.01.2016.

Таким чином, товар експортовано раніше, ніж складено товаросупровідні, комерційні та якісні документи на нього. Тобто, коносамент (Bill of Lading) від 08.01.2016 р. № SHWS201601258 виданий раніше дати складання товаросупровідних та комерційних документів щодо оцінюваного товару.

Відповідно до п. 3.6. зовнішньоекономічного контракту від 24.12.2012 р. № 15-1930- 12, разом з продукцією продавець зобов’язаний надати покупцеві наступний пакет документів, а саме: рахунок-фактуру; пакувальний лист; сертифікат походження; експортну декларацію; автотранспортну накладну CMR; сертифікат якості.

На момент відправки товару всі вищезазначені документи повинні були бути складені та відправлені разом з товаром.

Враховуючи викладене, у посадової особи митниці виникли сумніви стосовно того, що до митного оформлення надані інші документи, ніж ті, що прямували разом із товаром або поставка оцінюваного товару була здійснена за іншою угодою.

Позивачем до документів митного оформлення надано рахунок продавця з таким самим номером, а саме: № LHE 1601, виданий 24.01.2016 р.

Пояснень з приводу того, яким чином в декларації від 08.01.2016 р. міститься посилання на рахунок від 24.01.2016 р. позивачем не надано.

Таким чином, митне оформлення у країні експорту проводилось за іншими комерційними документами, ніж ті, що надані до митного оформлення.

Згідно із п.2.1 контракту від 24.12.2015 № 15-1930-12 та рахунку від 24.01.2016 № LHE 1601 вартість оцінюваного товару визначено на рівні 2,6 дол. США/кг на умовах поставки DAP м. Дніпродзержинськ.

Враховуючи викладене, відповідач дійшов до висновку, що надані декларантом у підтвердження митної вартості оцінюваного товару документи містять численні розбіжності та невідповідності, які унеможливили використання таких документів для підтвердження заявленої позивачем митної вартості товару.

З метою здійснення контролю за правильністю та повнотою визначення позивачем митної вартості товару, відповідач зобов’язав позивача протягом 10 календарних днів додатково надати (за наявності):

договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);

рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);

якщо рахунок сплачено, банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації;

виписку з бухгалтерської документації;

каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

якщо здійснювалося страхування, страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування;

висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини;

відповідно до ст.254 МКУ переклад витягу з електронної декларації країни експорту.

Листом від 23.02.2016 р. № 062Д/286, надісланим у складі електронного повідомлення, позивач проінформував митницю про неможливість надання додаткових документів, зазначених у вимогах митного органу, в термін визначений ч.3 ст. 53 МК України, та повідомив, що зазначені документи будуть надані в установлений законом термін відповідно ч.8 ст.55 МК України.

Для проведення об’єктивного аналізу відповідачем використано інформацію МД (ІМ40) від 15.12.2015 р. № 110010000/2015/008915, за якою ПАТ «ДМКД» ввезено ідентичний товар, вироблений тим самим виробником „Shanghai Lianhe Carbon Company LTD, імпортований для застосування у металургійному виробництві за контрактом з тим самим експортером «Hongkong Rutine Carbon Material Co LTD» на співставних комерційних рівнях. Митна вартість за МД (ІМ40) від 15.12.2015 № 110010000/2015/008915 самостійно визначена та заявлена позивачем за 2 методом на підставі попередніх оформлень (МД від 04.09.2015 р. № 110010000/2015/006200) на рівні 2,83 дол. США/кг.

Посадовою особою Дніпропетровської митниці у графі 33 рішення про коригування заявленої митної вартості, зазначено причини, через які митна вартість імпортованих товарів не може бути визначена за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції). Також, посадовою особою митниці зазначено про проведення процедури консультацій між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору методів визначення митної вартості товарів відповідно до вимог Митного кодексу України.

Спірний товар був випущений у вільний обіг за МД від 25.02.2016 № 110010000/2016/020232.

Листом від 19.04.2016 № 062Д/572 позивач звернувся до відповідача з проханням відкликати рішення про коригування митної вартості від 23.02.2016 № 110010000/2016/600034/1 у зв’язку з наданням додаткового документа - висновку експерта Дніпропетровської ТПП від 22.03.2016 № ГО-1248.

Інші документи за сформованим переліком до митниці не надходили.

Правомірність та обґрунтованість вказаного рішення відповідача та картки відмови є предметом спору переданого на вирішення суду.

Вирішуючи спірні відносини між сторонами та відмовляючи у задоволені позову повністю, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що відповідач приймаючи спірне рішення та картку відмови діяв правомірно.

Колегія суддів, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при винесенні оскарженої постанови, виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 49 МК України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Частиною 1 ст. 51 МК України визначено, що митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

За змістом ч. 2 ст. 52 МК України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов'язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; 2) подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об'єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов'язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації.

Пунктом 1 ч. 3 ст. 52 МК України передбачено, що декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, мають право надавати митному органу (за наявності) додаткові відомості у разі потреби уточнення інформації.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п'ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу); якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Згідно ч. 3 ст. 53 МК України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); виписку з бухгалтерської документації; ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; копію митної декларації країни відправлення; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Як вірно встановлено судом першої інстанції підставою для прийняття оскаржуваного рішення про коригування митної вартості товарів слугували наступні обставини, а саме документи, які підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості, містять наступні розбіжності.

1. Так товар імпортовано за специфікацією від 24.12.2015 р. № 1 до контракту від 24.12.2015 р. №15-1930-12 та заявлено позивачем як непрямий контракт, тобто укладений не з виробником оцінюваного товару, а з посередником.

При цьому відповідно до Відомчих класифікаторів інформації з питань державної митної справи, які використовуються у процесі оформлення митних декларацій, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 20.09.2012 р. № 1011 «Про затвердження відомчих класифікаторів інформації з питань державної митної справи, які використовуються у процесі оформлення митних декларацій», зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу, стороною якого є виробник товарів, декларується під кодом 4104.

Проте позивачем контракт від 24.12.2015 р. № 15-1930-12 в гр. 44 МД від 23.02.2016 р. №110010000/2016/020224 задекларовано під кодом 4100.

2. Крім того, відповідно до відомостей наданого до митного оформлення коносаменту № SHWS201601258 - фактична дата поставки товару - 08.01.2016.

Відповідно до п. 3.6. зовнішньоекономічного контракту від 24.12.2012 р. № 15-1930- 12, разом з продукцією продавець зобов’язаний надати покупцеві наступний пакет документів, а саме: рахунок-фактуру; пакувальний лист; сертифікат походження; експортну декларацію; автотранспортну накладну CMR; сертифікат якості.

Проте зазначена дата поставки товару не кореспондується із датою складання інших товаросупровідних документів які складено 24.01.2016 року, а саме: рахунком виробника № LHE 1601/1, рахунком продавця № LHE 1601, пакувальним листом № LHE 1601/PL, сертифікатом якості № LHE 1601/QC.

Таким чином, товар експортовано раніше, ніж складено товаросупровідні, комерційні та якісні документи на нього. Тобто, коносамент (Bill of Lading) від 08.01.2016 р. № SHWS201601258 виданий раніше дати складання товаросупровідних та комерційних документів щодо оцінюваного товару. Хоча на момент відправки товару всі вищезазначені документи повинні були бути складені та відправлені разом з товаром.

Враховуючи викладене, у посадової особи митниці виникли обґрунтовані сумніви стосовно того, що до митного оформлення надані інші документи, ніж ті, що прямували разом із товаром або поставка оцінюваного товару була здійснена за іншою угодою.

Позивачем до документів митного оформлення надано рахунок продавця з таким самим номером, а саме: № LHE 1601, виданий 24.01.2016 р.

Пояснень з приводу того, яким чином в декларації від 08.01.2016 р. міститься посилання на рахунок від 24.01.2016 р. позивачем митниці не надано.

Отже, у відповідача виникли обґрунтовані сумніви відносно того, що митне оформлення у країні експорту проводилось за іншими комерційними документами, ніж ті, що надані до митного оформлення.

4. Згідно із п.2.1 контракту від 24.12.2015 № 15-1930-12 та рахунку від 24.01.2016 № LHE 1601 вартість оцінюваного товару визначено на рівні 2,6 дол. США/кг на умовах поставки DAP м. Дніпродзержинськ.

В порушення п.6 ч.2 ст. 53 МК України документи, які містять відомості, що підтверджують транспортну складову у вартості оцінюваних товарів, позивачем надано відповідачу не було.

Отже, суд першої інстанції обґрунтовано погодився з висновками відповідача про те, що в результаті контролю відповідачем обґрунтовано встановлено, що документи, які підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості товару, містять розбіжності, що стосуються умов поставки товару. Вказані розбіжності не дають можливості достовірно обрахувати всі складові митної вартості заявленого до митного оформлення товару.

Доводи позивача про наявність передплати за вказаний товар, у зв’язку з його оплатою до моменту митного оформлення суд апеляційної інстанції вважає необґрунтованими, оскільки вони не ґрунтуються на положеннях правових норм які визначають поняття передплати або умов договору.

Статтею 57 МК України передбачено вичерпний перелік видів та випадків застосування методів визначення митної вартості товарів. При цьому, основним є метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються. Якщо митна вартість не може бути визначена за методом 1 згідно з положеннями статті 57 цього Кодексу, проводиться процедура консультацій між митним органом та декларантом. У ході таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності. У разі неможливості визначення митної вартості товарів, які імпортуються в Україну, за основу може братися або ціна, за якою оцінювані ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов'язаному з продавцем покупцю, або обчислена відповідно до вимог статей 62,63 цього Кодексу вартість товарів. При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу. Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на розсуд декларанта. У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, установлених статтею 64 цього Кодексу.

Таким чином, митні органи мають виключну компетенцію в питаннях перевірки та контролю правильності обчислення декларантом митної вартості. Між тим, такі функції митних органів мають законодавчі обмеження у випадках незгоди із задекларованою митною вартістю. До таких, зокрема, належать процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору підстав для визначення митної вартості та обов'язок послідовного вибору методів (від першого до шостого) визначення митної вартості товарів.

При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

Згідно з матеріалами справи митним органом проведено процедуру консультацій та послідовного застосування відповідачем методів визначення митної вартості товару про що зазначено в графі 33 його рішення про коригування митної вартості. У цьому рішенні, зокрема, зазначено про неподання декларантом до митного оформлення документів, які підтверджують складові митної вартості у відповідності до вимог ч. 2-4 статті 53 Митного кодексу України. Вказується також, що метод визначення митної вартості за ціною договору щодо товарів, які імпортуються, не може бути прийнятий у зв'язку з тим, що: заявлено неповні відомості про митну вартість товару; використані декларантом відомості не підтверджені документально (документи, які підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості, містять розбіжності).

Також в рішенні зазначено, що митна вартість товару ґрунтується на раніше визнаній митній вартості товару, заявленій по МД (IM40) №110010000/2015/008915 від 15.12.2015 року.

Заперечення з цього приводу в апеляційній скарзі відсутні.

Відповідно до ст. 64 Митного кодексу України у разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58-63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GAТТ).

Митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) митними органами митних вартостях.

Отже враховуючи встановлені судом обставини справи, доводи позивача викладені в апеляційній скарзі щодо неврахування судом першої інстанції обставин надання позивачем відповідачу, контракту № 15-1930-12 від 24.12.2015 року, специфікації № 1 до нього та рахунку (інвойс) LHE 1601 складено 24.01.2016 р., необґрунтованого витребування додаткових документів та протиправності застосування другорядного методу визначення митної вартості – 2-ґ не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи.

На підставі зазначеного, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції під час розгляду цієї справи об'єктивно, повно та всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, дав їм правильну юридичну оцінку і ухвалив законне, обґрунтоване рішення без порушень норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, тому постанову суду першої інстанції у цій справі необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись: пунктом 1 частини 1 статті 198, статтями 205, 206 КАС України, Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «Дніпровський металургійний комбінат» - залишити без задоволення, а постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16 вересня 2016 року у справі №804/5392/16 – без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання в повному обсязі, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст ухвали виготовлений 07 березня 2017 року.

Головуючий: В.Є. Чередниченко

Суддя: С.М. Іванов

Суддя: О.М. Панченко