Справа № 161/12091/16-а,2-а/161/661/16
Суддя: Сеник Роман Петрович
Дата ухвалення: 2017-03-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 березня 2017 року Справа № 876/1015/17

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

Головуючого судді Сеника Р.П.,

суддів Хобор Р.Б., Попка Я.С.

з участю секретаря судового засідання Мацьків М.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Луцького міськрайонного суду Волинської області від 21.12.2016 року у справі № 161/12091/16 за позовом ОСОБА_1 до Луцького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Публічне акціонерне товариство «Волиньводбуд» про визнання відмови неправомірною та зобовязання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В :

15 вересня 2016 року ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до Луцького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Публічне акціонерне товариство «Волиньводбуд» про визнання відмови неправомірною та зобовязання вчинити дії.

Позовні вимоги мотивує тим, що перебуває на обліку в Луцькому об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України Волинської області як одержувач пенсії за віком, призначеної відповідно до ст. 55 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Розрахунок розміру пенсії йому проведено із врахуванням заробітної плати, згідно зі ст. 40 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» і станом на 01.05.2016 року розмір його пенсії складає 1475,24 грн., з яких: 1204,42 грн. - основний розмір пенсії; 170,82 грн. - додаткова пенсія, як потерпілому внаслідок Чорнобильської катастрофи 2 категорії; 100,00 грн. - доплата з 01.05.2012 року по постанові Кабінету Міністрів України №327 від 23.04.2012 року «Про підвищення рівня соціального захисту населення».

Розрахунок розміру пенсії проведено із врахуванням заробітної плати, згідно зі ст. 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Вказує, що 25.04.2016 року і липні місяці 2016 року він звернувся до відповідача із заявою про проведення перерахунку пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообвязкове державне пенсійне страхування» із застосуванням норм ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», з врахуванням даних, вказаних в довідки ПАТ «Волиньводбуд» від 16.05.2016 року. Проте, листами від 18.05.2016 року та 03.08.2016 року відповідач відмовив йому у здійсненні перерахунок розміру пенсії, як ліквідатору аварії на ЧАЕС 2 категорії відповідно до закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», оскільки довідка, видана ПАТ «Волиньбуд» про період роботи з 18.08.1986 року по 30.08.1986 року з врахуванням заробітку за роботу в зоні відчуження ЧАЕС, не містить номера та дати реєстрації і не підтверджена первинними документами та потребує повторного вивчення та розгляду, а також у звязку з тим, що він перебуває на обліку, як отримувач пенсії по віку згідно ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» і йому згідно довідки МСЕК від 08.07.2004 року №008245 встановлено 3-тю групу інвалідності - загальне захворювання.

Вважає безпідставною, необгрунтованою та неправомірною відмову відповідача щодо здійснення йому перерахунку розміру пенсії.

Просить суд визнати неправомірними дії Луцького обєднаного Управління пенсійного фонду України Волинської області щодо відмови йому у перерахунку та виплати пенсії, виходячи із заробітної плати за період виконання робіт по участі у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС в зоні відчуження, на підставі довідки 16.05.2016 року, виданої ПАТ «Волиньводбуд» та зобов'язати відповідача здійснити йому перерахунок та виплачувати пенсію, виходячи із заробітної плати за період виконання робіт по участі у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС в зоні відчуження, відповідно до довідки, виданої ПАТ «Волиньволбуд», починаючи з дня звернення із заявою до відповідача з урахуванням виплачених сум.

Постановою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 21.12.2016 року у задоволенні позову відмовлено.

Постанову суду першої інстанції оскаржив позивач, подавши на неї апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі апелянт зазначає, що не погоджується з рішенням суду першої інстанції, оскільки дане рішення винесене з порушенням норм матеріального та процесуального права, та таке, що неповно відображає обставини, які мають істотне значення для даної справи, а саме вказує , що висновки суду першої інстанції про те що у відповідача немає законних підстав на перерахунок пенсії, а позовні вимоги необгрунтованими, не підтверджені належними доказами та задоволенню не підлягають є помилковими.

Просить скасувати постанову Луцького міськрайонного суду Волинської області від 21.12.2016 року та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не прибули, про дату, час і місце апеляційного розгляду повідомлені належним чином, а тому, суд апеляційної інстанції, відповідно до ч. 1 ст. 41 та ч. 4 ст. 196 КАС України, вважає можливим проведення розгляду справи за їхньої відсутності без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, дослідивши обставини справи, доводи апеляційної скарги та заперечення на неї, колегія суддів приходить до переконання, що апеляційну скаргу слід задовольнити, а оскаржувану постанову скасувати з таких підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалівсправи, що позивач є учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС і є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи 2 категорії (а.с. 13).

Згідно ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» собам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», зокрема, учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали у зоні відчуження з моменту аварії до 1 липня 1986 року незалежно від кількості робочих днів, а з 1 липня 1986 року по 31 грудня 1986 року - не менше 5 календарних днів - 10 років.

ОСОБА_1 перебуває на обліку в Луцькому обєднаному управлінні Пенсійного фонду України Волинської області як одержувач пенсії по віку відповідно до ст.55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з 08.07.2004 року, а обрахунок розміру пенсії проводився відповідно до ст.ст. 28, 40 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

25.04.2016 року позивач звернувся до Луцького обєднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області із заявою про нарахування чорнобильської пенсії де зарплата за 10 днів склала - 551 грн., а на загальних підставах склала - 210 грн. (а.с. ).

Листом від 18.05.2016 року за №1624/02-2018 Луцьким обєднаним управлінням Пенсійного фонду України Волинської області було повідомлено ОСОБА_1, що підстав для задоволення заяви немає.

03.08.2016 року позивач повторно звернувся до Луцького обєднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області із заявою щодо проведення перерахунку пенсії відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Листом від 03.08.2016 року за №165/К-01 Луцьким обєднаним управлінням Пенсійного фонду України Волинської області було повідомлено позивача, що законних підстав для задоволення заяви немає.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимогах у справі, суд першої інстанції виходив з того, що згідно з ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Право на пенсію, як учаснику ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС із зменшенням пенсійного віку визначено відповідно до ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», також даною статтею передбачено, що призначення та виплата пенсій провадиться відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» і цього Закону.

Обрахунок розміру пенсії позивача здійснюється відповідно до ст.ст. 28, 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Безпідставним є посилання позивача на постанову Кабінету Міністрів України №1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», оскільки даною постановою затверджено Порядок обчислення пенсії особам які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи , який визначає механізм обчислення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсій у звязку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи відповідно до статей 54 ,57 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

При цьому, пенсії за бажанням осіб можуть призначатися виходячи із заробітної плати, одержаної за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Оскільки, позивач перебуває наобліку в Луцькому обєднаному управлінні Пенсійного фонду України Волинської області як одержувач пенсії по віку відповідно до ст.55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а обрахунок розміру пенсії проводився відповідно до ст.ст. 28, 40 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», таким чином для проведення перерахунку та виплати пенсії позивачу, виходячи із заробітної плати за період виконання робіт по участі у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС в зоні відчуження, на підставі довідки 16.05.2016 року, виданої ПАТ «Волиньводбуд» у відповідача не має законних підстав, а тому позовні вимоги ОСОБА_1 є необґрунтованими, не підтверджені належними доказами та задоволенню не підлягають.

Крім того, позивачем не доведено того факту, що інвалідність 2 групи за загальним захворюванням повязана з перебуванням на ЧАЕС.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Умови оплати праці в період виконання позивачем робіт з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС визначалися постановами та розпорядженнями Ради Міністрів СРСР та УРСР у залежності від категорії працюючих (працівники, особи рядового та начальницького складу, військовозобов'язані, призвані на збори, військові строкової служби) та місця знаходження працівника залежно від встановлених зон в період виконання цих робіт (1-ша, 2-га, 3-тя зони небезпеки, зона іонізуючого випромінювання (30-ти кілометрова зона).

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров'я, соціального захисту потерпілого населення визначено Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

В силу положень статті 70 зазначеного Закону громадяни, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, мають право захищати у відповідних державних, судових органах, зокрема, свої законні інтереси.

Як зазначено у листі Міністерства праці та соціальної політики України від 13 квітня 2001 року №03-3/1652-018-2 "Про оплату праці у зоні відчуження ЧАЕС у 1986-1990 років осіб, які виконували роботи, пов'язані з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС і запобіганням забрудненню навколишнього середовища" зазначено, що листом Держкомпраці УРСР від 13 червня 1989 року №10-769 повідомлено, що Рада Міністрів СРСР зняла гриф "секретно" з постанов ЦК КПРС, Президії Верховної Ради СРСР, Ради Міністрів СРСР і ВЦРПС від 07 травня 1986 року №524-156, Ради Міністрів СРСР і ВЦРПС від 05 червня 1986 року №665-195, Ради Міністрів СРСР і ВЦРПС від 29 грудня 1987 року №1497-378, розпоряджень від 3 вересня 1986 року №1767-рс і від 11 грудня 1986 року №2488-рс.

Також, розсекречуються прийняті до виконання Постанови Ради Міністрів УРСР від 8 травня 1986 року №168-5, від 10 червня 1986 року №207-7, Розпорядження Ради Міністрів УРСР від 10 вересня 1986 року №530-рс, від 16 грудня 1986 року №694-рс, від 6 січня 1988 року №12-рс та Листи Держкомпраці УРСР, якими доводились зазначені рішення Ради Міністрів УРСР: №4с від 9 травня 1986 року, №58с від 11 червня 1986 року, №132с від 16 вересня 1986 року, №179с від 25 грудня 1986 року, №8с від 22 січня 1988 року. Знято гриф секретності з низки інших нормативних актів, пов'язаних з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС.

Постанова Ради Міністрів СРСР та ВЦРПС "Про умови оплати праці та матеріального забезпечення, працівників підприємств, організацій і установ, зайнятих на роботах, пов'язаних з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і запобігання забрудненню навколишнього середовища" від 05.10.1986 року №665-195 передбачає встановлення за працівниками, направленими для виконання робіт, пов'язаних з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і запобігання забрудненню навколишнього середовища, збереження середньої заробітної плати.

Крім того, оплата праці робітників і службовців (відряджених у зону ЧАЕС та призваних на військові збори), за якими відповідно до чинного законодавства зберігалась за основним місцем роботи середньомісячна заробітна плата, відповідно до абзацу четвертого підпункту 1 пункту 1 постанови Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради від 10 червня 1986 року №207-7 (абзац четвертий пункту 1 постанови Ради Міністрів СРСР і ВЦРПС від 5 червня 1986 року №665-195) провадилась у III, II, I зонах небезпеки у 4-кратному, 3-кратному та 2-кратному розмірі (із врахуванням 100 % тарифної ставки), виходячи з тарифної ставки, встановленої за основним місцем роботи.

Згідно з Постановою Ради Міністрів СРСР і ВЦРПС від 5 червня 1986 року №665-195 "Про оплату праці і матеріальне забезпечення працівників підприємств, організацій і установ, які виконували роботи, пов'язані з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і запобіганням забрудненню навколишнього середовища" (постанова Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради від 10 червня 1986 року №207-7) оплата праці працівників підприємств, організацій і установ, розташованих у зоні ЧАЕС, які виконували роботи, пов'язані з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС, повинна провадитись з дня аварії в розмірах, передбачених розпорядженням Ради Міністрів СРСР від 17 травня 1986 року №964 - у III, II, I зонах небезпеки у 5-, 4-, 3-кратному розмірах в порівнянні з нормами, встановленими діючим законодавством.

Відповідно до п. 1 Постанови ЦК КПРС, Президії Верховної Ради СРСР, Ради Міністрів СРСР і ВЦРПС від 07 травня 1986 року №524-156 "Про умови оплати праці й матеріального забезпечення працівників підприємств і організацій зони Чорнобильської АЕС" встановлено підвищення тарифних ставок (посадових окладів) працівників підприємств і організацій, безпосередньо зайнятим на роботах по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, до 100%.

Постановою Ради Міністрів СРСР і ВЦРПС від 05 червня 1986 року №665-195 (Постанова Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради від 10 червня 1986 року №207-7) було дозволено підприємствам залучати працівників на роботи, пов'язані з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС у зоні відчуження і запобіганням забрудненню навколишнього середовища, у вихідні і святкові дні з оплатою у подвійному розмірі.

Згідно з Постановою Держкомпраці СРСР і Секретаріату ВЦРПС від 07 травня 1986 року №153/10-43 премія за роботу в зоні ЧАЕС виплачувалась у відповідності з діючими на підприємстві системами преміювання. Встановлені граничні розміри премій було дозволено підвищувати до 60 % тарифної ставки (окладу) на місяць (підпункт 4 пункту 1 постанови Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради від 10 червня 1986 року №207-7).

На підставі пункту 1 Постанови ЦК КПРС, Президії Верховної Ради СРСР, Ради Міністрів СРСР, ВЦРПС №524-156 від 07 травня 1986 року, пунктів 1, 4 Постанови Ради Міністрів СРСР та ВЦРПС №665-195 від 05 червня 1986 року, пункту 1 Постанови Ради Міністрів УРСР і Української республіканської Ради професійних Спілок №207-7 від 10 червня 1986 року, оплата за роботу у зонах небезпеки провадиться з урахуванням кратності зони небезпеки по тарифній ставці (посадовий оклад + оклад за спеціальне звання), підвищеної у два рази (наказ МВС СРСР №0130 від 11 травня 1986 року та №0189 від 30 червня 1986 року, вказівка МВС СРСР №35з від 30 травня 1986 року).

Згідно вказівки МВС СРСР №1/5725 від 21 жовтня 1986 року видана вказівка ГУ ДПО №3/7/1587 від 17 грудня 1986 року "Про компенсацію робітникам зведеного закону протипожежної служби за постійне перебування у місті Чорнобилі в резерві у стані бойової готовності", якою визначена тарифна ставка години надходження у стані бойової готовності, як одна третина години робочого часу з виплатою за обліковий період одинарної тарифної ставки, а робітникам із числа начальницького складу окладу за спеціальне звання.

Також, Постановою Держкомпраці СРСР і Секретаріату ВЦРПС від 07 жовтня 1986 року №153/10-43 встановлено, що працівникам, безпосередньо зайнятим на роботах по усуненню наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, премії, заохочення й винагороди нараховувати відповідно до діючих положень на збільшені, згідно з пунктом 1 Постанови ЦК КПРС, Президії Верховної Ради СРСР, Ради Міністрів СРСР і ВЦРПС від 07 травня 1986 року №524-156 тарифні ставки (відрядні розцінки) і посадові оклади.

Вказаною постановою також визначено, що для працівників, безпосередньо зайнятих на роботах по ліквідації наслідків аварії, в зоні іонізуючого опромінення, встановлюється шестигодинний робочий день (пункт 4). З огляду на викладене, інший час підлягав врахуванню як знаходження в резерві в стані бойової готовності.

Відповідно до ст. 3 Закону України "Про правонаступництво України" закони та інші нормативні акти відповідних установ СРСР діють на території України, оскільки вони не суперечать законам України, прийнятим після проголошення незалежності України.

Порядок та умови оплати праці осіб, що приймали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році, крім перерахованих вище, іншими нормативними актами не передбачені, отже, вони є діючими на цей час.

Згідно з ст. 10 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" учасниками ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС вважаються громадяни, які безпосередньо брали участь у будь-яких роботах, пов'язаних з усуненням самої аварії, її наслідків у зоні відчуження у 1986-1987 роках незалежно від кількості робочих днів, а у 1988-1990 роках - не менше 30 календарних днів, у тому числі проведенні евакуації людей і майна з цієї зони, а також тимчасово направлені або відряджені у зазначені строки для виконання робіт у зоні відчуження, включаючи військовослужбовців", працівники державних, громадських, інших підприємств, установ і організацій незалежно від їх відомчої підпорядкованості, а також ті, хто працював не менше 14 календарних днів у 1986 році на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або їх будівництві. Перелік цих пунктів визначається Кабінетом Міністрів України.

У відповідності до пункту 7 вказаного Порядку, до заяви про призначення пенсії за віком додається, у тому числі, посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та довідка про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, форма якої затверджена постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 09.03.1988 №122; посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи (при призначенні пенсії із використанням норм статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи").

Таким чином, неврахування при розрахунку грошового забезпечення позивача за період перебування останнього у зоні Чорнобильської АЕС вищенаведених вимог безпосередньо впливає на призначення пенсії ОСОБА_1

Згідно посвідчення серії НОМЕР_1 с ОСОБА_1 ж учасником ліквідації наслідків Чорнобильської АЕС у 1986 році.

Рішенням Луцького міського народного суду Волинської області від 26 березня 1993 року встановлено факт перебування ОСОБА_1 в зоні відчуження, а саме на роботах в с. Лубянка Поліського району Київської області з 18 серпня 1986 року по 25 серпня 1986 року.

Згідно довідки виданої ПАТ «Волиньводбуд» ОСОБА_1 з 18.08.1986р. по 25.08.1986 р. виплачена заробітня плата у розмірі 333,65 руб.

Колегія суддів дослідивши наявні документи приходить до висновку, що встановлено та обгрунтовано як сам факт роботи позивача в зоні відчуження з 18 по 25 серпня 1986 року, так і нарахування та виплата йому заробітньої плати згідно наданих суду довідок, яка не врахована при обчисленні ОСОБА_1 пенсії. А тому колегія суддів приходить до висновку, що відмова Луцького об'єднаного управління пенсійного фонду України Волинської області є необгрунтованою та незаконною.

Також колегія суддів за своїм внутрішнім переконанням та на підставі проаналізованого законодавства встановила, що позов належить задовольнити, оскільки матеріалами справи підтверджується наявність у позивача права на перерахунок пенсії відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 1210 від 23.11.2011, з врахуванням довідки про одержану позивачем у 1986 році в зоні відчуження ЧАЕС заробітну плату

Враховуючи вищенаведене, колегія суду вважає, що даний адміністративний позов є підставним, обґрунтованим і підлягає до задоволення.

А тому висновки суду першої інстанції не відповідають нормам матеріального та процесуального права.

На підставі наведеного колегія суддів прийшла до висновку, що судом першої інстанції, при вирішенні оскаржуваної постанови не вірно дано правову оцінку обставинам справі та ухвалено судове рішення без додержанням норм матеріального і процесуального права, що згідно ст. 202 КАС України є підставою для задоволення апеляційної скарги та скасування постанови суду першої інстанції.

Керуючись ч. 3 ст. 160, ст.ст.195, 196, 198, 202, 205, 206, 254 КАС України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задоволити.

Постанову Луцького міськрайонного суду Волинської області від 21.12.2016 року у справі № 161/12091/16 за позовом ОСОБА_1 до Луцького обєднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Публічне акціонерне товариство «Волиньводбуд» про визнання відмови неправомірною та зобовязання вчинити дії - скасувати та прийняти нове рішення , яким позовні вимоги задовольнити.

Визнати неправомірними дії Луцького об'єднаного Управління пенсійного фонду України Волинської області щодо відмови ОСОБА_1 у перерахунку та виплаті пенсії, виходячи із заробітної плати за період виконання робіт по участі ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС в зоні відчуження, на підставі довідки 16.05.2016 року, виданої ПАТ «Волиньводбуд».

Зобовязати Луцьке обжднане Управління пенсійного фонду України Волинської області здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії, виходячи із заробітної плати за період виконання робіт по участі у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС в зоні відчуження, відповідно до довідки виданої ПАТ «Волиньводбуд», починаючи з дня звернення із заявою до відповідача з урахуванням виплачених сум.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий: Р.П. Сеник

Судді : Р.Б. Хобор

Я.С. Попко

Повний текст рішення виготовлено 09.03.2017 року.