Справа № 137/48/17
Суддя: Гопкін П. В.
Дата ухвалення: 2017-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

137/48/17

06.03.2017

Літинський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді: Гопкіна П.В.,

за участю секретаря: Іванової І.О.,

позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Літині справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора роти № 2 батальйону УПП у м. Вінниці ДПП лейтенанта поліції Томчука Олександра Михайловича, Управління патрульної поліції м. Вінниця про скасування постанови серії АР № 569360 від 05 січня 2017 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 2 ст. 122, ч.6 ст. 121 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеним адміністративним позовом, мотивуючи його тим, що 05.01.2017 р. інспектором 2 роти БУПП м. Вінниці по вул. Лебединського, 4а, Томчуком О.М. було винесено постанову серії АР № 569360 про накладення адміністративного стягнення за вчинення адміністративних правопорушень передбачених ч.2 ст. 122, ч. 6 ст. 121 КУпАП, якою до позивача застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 425 грн. Порушення полягали у тому, що позивач керував транспортним засобом із забрудненим номерним знаком та не подав сигнал світловим покажчиком повороту під час виконання маневру. Зазначає, що притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення зазначеного адміністративного правопорушення є незаконним та необгрунтованим.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позив підтримав та просив його задовольнити. У ході розгляду справи визнав, що на його авто був забруднений номерний знак, так вважав, що номерний знак можливо було прогледіти під шаром бруду та працівниками поліції не було здійснено заміри відстані до номерного знаку на можливість розпізнання його з відстані 20 метрів. При дослідженні матеріалів із відеореєстратора патрульного автомобіля поліції заперечив проти тієї обставини, що на відео зафіксований саме його автомобіль. Одночасно не спростував у судовому засіданні, що у його автомобілі були забрудненення номерних знаків та світлових покажчиків повороту на своєму авто.

Відповідач Томчук О.М. в судове засідання не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про місце дату та час судового засідання, однак на адресу суду представник Департаменту патрульної поліції Національної поліції України - Цубер М.М. надіслав письмові заперечення якими обгрунтував правомірність винесення постанови. Просив відмовити у задоволенні адміністративного позову (а.с. 25-28).

Суд, дослідивши матеріали справи та заперечення відповідача, заслухавши пояснення позивача в судовому засіданні, приходить до наступних висновків щодо наявності у діях позивача вини та чи правомірно він був притягнутий до адміністративної відповідальності.

Так, в оскаржуваній постанові серії АР № 569360 від 05.01.2017 р. зазначено, що об 11:00 год. 05.01.2017 р. по вул. Соборній-Брацлавській в м. Вінниця, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом із забрудненим номерним знаком, що не дає змоги чітко визначити символи номерного знаку з відстані 20 м., а також не подав сигнал світловим покажчиком повороту під час повороту із вул. Соборну на вул. Брацлавську та під час перестроювання з лівої смуги руху на праву, чим порушив вимоги п.2.9 (в), п. 9,2 (б) Правил дорожнього руху України, чим вчинив адміністративні правопорушення передбачені ч. 2 ст. ч. 6 ст. 121, ч. 2 ст. 122, ч.2 ст. 36 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 (чотириста двадцять п'ять) грн. (а.с. 6).

Відповідно до письмових пояснень ОСОБА_1 по факту вчиненого адміністративного правопорушення, останній вказав, що після зупинки його автомабіля протер номерний знак (чим підтвердив обставину забруднення номерного знаку). До того ж у вказаному поясненні відсутнє спростування обставин вченених ним адміністративних правопорушень, хоча присутня оцінка дій працівників патрульної служби, котра не є предметом розгляду зазначеного адміністративного позову (а.с. 36).

Під час розгляду справи судом було досліджено відеозаписи відео реєстратора патрульного автомобіля поліції (відеозапис на оптичному диску, на якому зафіксовані події, які відбулися 05.01.2017 року, котрі долучені до справ у якості заперечень) у судовому засіданні знайшли підтвердження доводи відповідача про вчинення порушень позивачем (а.с. 30). Також із відеозапису було очевидно встановлено, що працівниками поліції було проведено заміри відстані для огляду номерного знаку, попри заперечення позивача. Також судом не приймаються до уваги заперечення позивача дані в ході огляду відеоматеріалу про події 05.01.2017 р., де останній зазначив, що на відеоматеріалі зображений не його автомобіль, оскільки спростовується цим же відеоматеріалом, де характер (обриси) забруднення дверцят багажного відділення авто на початку відео збігається із забрудненням дверцят авто котре зображене в кінці відео. Також в кінці відео можливо встановити характер забруднень, що унеможливлює ідентифікацію номерного знаку авто. Як зазначав позивач у своєму адміністративному позові, він був позбавлений можливості ознайомитись з матеріалами справи та йому не було пред'явлено будь-яких доказів того, що він скоїв правопорушення. Проте і ця обставина спростовується, як письмовими запереченнями відповідача так і доданими до нього матеріалами.

Як наслідок, доводи позивача, що він не згідний з винесеною постановою в справі про адміністративне правопорушення не може бути підставою для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, адже в судовому засіданні при дослідженні матеріалів справи та заперечень відповідача був доведений факт наявності правопорушенн.

При прийнятті рішення по справі суд звернув увагу на доводи позивача про невідповідність дій відповідача щодо місця складання постанови про адміністративне правопорушення.

Так, за змістом пунктів 1 та 2 розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженій наказом Міністерства внутрішніх справ України 07 листопада 2015 року № 1395, зареєстрованій в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року за N 1408/27853, справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення, постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені, зокрема, ч. 1 ст. 122 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Вказана позиція узгоджується із практикою Вінницького апеляційного адміністративного суду, зокрема в ухвалі 27.10.2016 р. в справі №127/19108/16-а та в ухвалі від 21.09.2016 р. в справі № 127/16456/16-а.

Відповідно до ч.3 ст.2 КАС України, суд, перевіряє оскаржувану постанову на предмет дотримання суб'єктом владних повноважень принципів правомірної адміністративної поведінки, а саме: чи прийнято рішення обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

Відповідно до ч.1 та ч. 2 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини на яких грунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, повинен з'ясувати: чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з ст. 293 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді скарг на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає, зокрема, рішення про скасування постанови і закриття справи.

Відповідно до ст. 222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення, зокрема, про порушення правил дорожнього руху (частина перша статті 121 цього Кодексу. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до п. 11 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію», № 580-VIII від 02.07.2015 р., поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до ст. 13 Закону України «Про Національну поліцію» у складі поліції функціонує, зокрема патрульна поліція.

Згідно з п. 3, 4 Розділу ІІІ Наказу МВС України «Про затвердження Положення про патрульну службу МВС», № 796 02.07.2015 р., патрульна служба відповідно до покладених на неї завдань здійснює: самостійне виявлення правопорушень під час патрулювання та в інших випадках, передбачених законодавством, звертає увагу на правопорушення з метою їх запобігання, припинення, документування і притягнення до відповідальності; припинення правопорушень припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення, застосовуючи для цього передбачені законодавством права і повноваження, у випадках та в спосіб, передбачені законодавством, розглядає справи про адміністративні правопорушення і застосовує заходи адміністративного впливу до правопорушників.

З огляду на вищенаведене, враховуючи, що дії інспектора Томчука О.М., щодо винесення постанови у справі про вчинення адміністративного правопорушення відносно позивача є правомірними, а в судовому засіданні достовірно встановлено факт вчинення позивачем ОСОБА_1 правопорушень передбачених ч. 2 ст. 122, ч.6 ст. 121 КУпАП, тому відсутні підстави визнавати дії інспектора протиправними, а оскаржувану постанову такою, що підлягає скасуванню. Окрім того, інспектор Томчук О.М. правомірно застосував положення ст. 36 КУпАП та призначив адміністративне стягнення при вчиненні кількох правопорушень у розмірі 425 грн., що є гранично мінімальною сумою штрафу.

Керуючись ст.ст. 2, 9, 11, 14, 86, 71, 159 - 163 КАС України, ст.ст. 222, 251, 280, 293, Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст. 23 Закону України ««Про Національну поліцію», № 580-VIII від 02.07.2015 р., наказом МВС України «Про затвердження Положення про патрульну службу МВС», № 796 02.07.2015 р., суд,

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до інспектора роти № 2 батальйону УПП у м. Вінниці ДПП лейтенанта поліції Томчука Олександра Михайловича, Управління патрульної поліції м. Вінниця про скасування постанови серії АР № 569360 від 05 січня 2017 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 2 ст. 122, ч.6 ст. 121 КУпАП, відмовити.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення.

У разі застосування судом ч. 3 ст. 160 цього Кодексу, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Апеляційна скарга подається до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Літинський районний суд Вінницької області.

Суддя: Гопкін П. В.,