Справа № 645/5119/16-а
Суддя: Мінаєва О.М.
Дата ухвалення: 2017-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2017 р.Справа № 645/5119/16-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Мінаєвої О.М.

Суддів: Макаренко Я.М. , Шевцової Н.В.

за участю секретаря судового засідання Шалаєвої І.Т.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління праці та соціального захусту населення Адміністрації Фрунзенського району Харківської міської ради на постанову Фрунзенського районного суду м. Харкова від 21.12.2016р. по справі № 645/5119/16-а

за позовом ОСОБА_1

до Управління праці та соціального захусту населення Адміністрації Фрунзенського району Харківської міської ради

про визнання рішення протиправним та зобовязання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до суду з позовом до Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Фрунзенського району Харківської міської ради (перейменованого на підставі рішення 10 сесії Харківської міської ради 7 скликання №450/16 від 21.12.2016 року в Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Немишлянського району Харківської міської ради), в якому просив:

- визнати нечинною відмову Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Фрунзенського району Харківської міської ради від 01.09.2016 р. у наданні ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, статусу члена сім'ї загиблого батька, ОСОБА_2, померлого 05.05.2014 p. внаслідок захворювання, одержаного в період проходження військової служби та видачі посвідчення члена сім'ї загиблого;

- зобов'язати Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Фрунзенського району Харківської міської ради надати ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, статус члена сім'ї загиблого ОСОБА_2, померлого 05.05.2014 р., внаслідок захворювання, одержаного в період проходження військової служби та зобовязати відповідача видати йому посвідчення члена сім'ї загиблого.

Постановою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 21.12.2016р. по справі № 645/5119/16-а позов задоволено.

Визнано протиправним рішення Управління праці і соціального захисту населення адміністрації Фрунзенського району Харківської міської ради від 01.09.2016 р. про відмову у наданні ОСОБА_1 статусу члена сімї загиблого ОСОБА_2, померлого внаслідок захворювання, отриманого в період проходження військової служби.

Зобовязано Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Немишлянського району Харківської міської ради надати ОСОБА_1 статус члена сімї загиблого ОСОБА_2, померлого 05.05.2014 р. внаслідок захворювання, отриманого в період проходження військової служби, та видати ОСОБА_1 посвідчення члена сімї загиблого.

Відповідач, Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Немишлянського району Харківської міської ради, не погодився з постановою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу. Свою незгоду з постановою суду обґрунтовує тим, що судом першої інстанції порушено норми матеріального права, та вважає, що відсутні законні підстави для видачі позивачу «Посвідчення члена сімї загиблого» на підставі абз.1 п.1 ст. 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». Просить суд апеляційної інстанції скасувати постанову Фрунзенського районного суду м. Харкова від 21.12.2016р. по справі № 645/5119/16-а та прийняти нову постанову, якою в задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Представник позивача в судовому засіданні проти апеляційної скарги заперечував, просив суд залишити без змін постанову суду першої інстанції.

Представники відповідача в судовому засіданні підтримали доводи апеляційної скарги, просили суд апеляційної інстанції скасувати постанову суду першої інстанції, прийняти нову постанову, якою в задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, колегія суддів, переглядаючи судове рішення у даній справі в межах доводів апеляційної скарги у відповідності до ч.1 ст. 195 КАС України, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що згідно свідоцтва про народження І-ВЛ № 253112, батьком позивача ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, є ОСОБА_2, який мав статус учасника бойових дій.

05.05.2014 р. ОСОБА_2 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть І-ВЛ № 442963 (а.с.8). Причиною смерті ОСОБА_2, як зазначено у довідці до форми №106/о №175 від 06.05.2014 р., виданій Харківською обласною лікарнею, є ділятоційна кардіоміопатія (а.с.17).

Згідно протоколу засідання Центральної ВЛК по встановленню причинного звязку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишнього військовослужбовця № 1486 від 02.06.2014 р., захворювання рядового у відставці ОСОБА_2 «ділятоційна кардіоміопатія», що стало причиною його смерті 05.05.2014 р., захворювання і причина смерті ОСОБА_2 повязані з виконанням обовязків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії (а.с.9).

12.08.2014 р. позивач звернувся до Управління праці і соціального захисту населення адміністрації Фрунзенського району Харківської міської ради із заявою про видачу йому посвідчення члена сімї загиблого батька, ОСОБА_2

18.08.2014 р. на підставі п.4 ст.10 Закону України «Про статус ветерана війни, гарантії їх соціального захисту» позивачеві було видане посвідчення як дитині померлого учасника бойових дій, яка навчається за денною формою навчання у вищому навчальному закладі ІV рівня акредитації, до закінчення навчального закладу, на період з 01.09.2014 р. і до 30.06.2015 р., але не довше ніж до досягнення 23 років.

19.08.2016 р., тобто після досягнення 23-річного віку, позивач повторно звернувся до Управління праці і соціального захисту населення адміністрації Фрунзенського району Харківської міської ради із заявою про надання йому статусу члена сімї загиблого батька, ОСОБА_2, як дитині загиблого, що не має ( не мав) своєї сімї (а.с.10).

Рішенням Управління праці і соціального захисту населення адміністрації Фрунзенського району Харківської міської ради від 01.09.2016 р. відмовлено у наданні ОСОБА_1 статусу члена сімї загиблого ОСОБА_2, померлого внаслідок захворювання, отриманого в період проходження військової служби.

Вважаючи дії відповідачів щодо відмови у наданні позивачу статусу члена сімї загиблого батька, позивач звернувся до суду за захистом порушених прав.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що позивач має право на статус члена сімї загиблого батька, померлого внаслідок захворювання, одержаного в період проходження військової служби.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з такого.

У відповідності до п. 1 ст. 10 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту, чинність цього Закону поширюється, зокрема, на сімї військовослужбовців, партизанів, підпільників, учасників бойових дій на території інших держав, прирівняних до них осіб, зазначених у статтях 6 і 7 цього Закону, які загинули (пропали безвісти) або померли внаслідок поранення, контузії чи каліцтва, одержаних під час захисту Батьківщини або виконання інших обов'язків військової служби (службових обов'язків), а також внаслідок захворювання, пов'язаного з перебуванням на фронті або одержаного в період проходження військової служби чи на території інших держав під час воєнних дій та конфліктів.

До членів сімей загиблих (тих, які пропали безвісти) військовослужбовців, партизанів та інших осіб, зазначених у цій статті, належать:

- утриманці загиблого або того, хто пропав безвісти, яким у зв'язку з цим виплачується пенсія;

- батьки;

- один з подружжя, який не одружився вдруге, незалежно від того, виплачується йому пенсія чи ні;

- діти, які не мають (і не мали) своїх сімей;

- діти, які мають свої сім'ї, але стали інвалідами до досягнення повноліття;

- діти, обоє з батьків яких загинули або пропали безвісти.

Стаття 46 Конституції України закріплює право громадян на соціальний захист. Це право базується на загальних засадах діяльності соціальної держави, в якій людина, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються найвищою соціальною цінністю. Право на соціальний захист громадян включає в себе право на забезпечення їх у разі втрати повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та інших випадках, передбачених законом.

Колегія суддів встановила, що ОСОБА_1 звернувся до Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Фрунзенського району Харківської міської ради із заявою, в якій просив надати йому статус члена сімї загиблого батька ОСОБА_2 як дитині загиблого, яка не має та не мала своєї сімї, і видати відповідне посвідчення.

З матеріалів справи встановлено, що актовий запис про шлюб ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, відсутній, про що свідчить лист Фрунзенського районного у місті Харкові відділу державної реєстрації актів цивільного стану № 2786/15.8-04-04 від 07 грудня 2016 року (а.с. 28). Відповідачем зазначена обставина не заперечується.

Таким чином, оскільки позивач на час звернення до відповідача із вищезазначеною заявою не має (і не мав) своєї сімї, колегія суддів зазначає, що останній є членом сімї свого батька ОСОБА_2, померлого внаслідок захворювання, отриманого в період проходження військової служби.

Відповідно до Положення про порядок видачі посвідчень і нагрудних знаків ветеранів війни, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 302 від 12 травня 1994 року, особам, на яких поширюється чинність статті 10 Закону України Про статус ветеранів праці, гарантії їх соціального захисту, видаються посвідчення з написом Посвідчення члена сімї загиблого.

Виходячи з наведених обставин, колегія суддів приходить до висновку про те, що відповідачем неправомірно відмовлено у наданні ОСОБА_1 статусу члена сімї загиблого батька ОСОБА_2, померлого 05 травня 2014 року внаслідок захворювання, отриманого в період проходження військової служби, як дитині загиблого, яка не має та не мала своєї сімї та видачі відповідного посвідчення, відтак позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Довід апеляційної скарги, що позивач не є дитиною у розумінні ч.1 ст. 6 Сімейного кодексу України, колегія суддів не приймає, оскільки до членів сімей, зазначених у пункті 1 статті 10 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту належать, зокрема, діти, які не мають (і не мали) своїх сімей. Для цієї категорії осіб кваліфікуючою ознакою є ступінь спорідненості (син) і те, що вони не мають і не мали своїх сімей, тобто при одруженні вони втрачають статус члена сімї загиблого. З матеріалів справи встановлено, що позивач не має (і не мав) своєї сімї, тому є членом сімї свого померлого батька ОСОБА_2

Довід апеляційної скарги стосовно того, що оскільки батько позивача є померлим, а не загиблим, тому відсутні правові підстави для видачі посвідчення позивачу, не приймається колегією суддів з огляду на приписи абз. 1 п. 1 ст. 10 Закону України Про статус ветеранів праці, гарантії їх соціального захисту та абз. 1 п. 4 Положення про порядок видачі посвідчень і нагрудних знаків ветеранів війни, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 302 від 12 травня 1994 року. Позивач є сином ОСОБА_2, тобто особою, на яку поширюється чинність Закону України Про статус ветеранів праці, гарантії їх соціального захисту.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцію та законами України.

Згідно з ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5)добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З огляду на встановлені у справі фактичні обставини та досліджені докази, колегія суддів вважає, що відповідач, відмовляючи у наданні ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, статусу члена сімї загиблого батька, ОСОБА_2, померлого 05 травня 2014 року внаслідок захворювання, одержаного в період проходження військової служби, та видачі посвідчення члена сімї загиблого, діяв не на підставі та не у спосіб, що передбачені Конституцією України та законодавством.

У відповідності до ст. 159 КАС України, судове рішення повинне бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що при прийнятті постанови Фрунзенського районного суду м. Харкова від 21.12.2016р. по справі № 645/5119/16-а суд дійшов правильних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував норми матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги, з наведених підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Управління праці та соціального захусту населення Адміністрації Фрунзенського району Харківської міської ради залишити без задоволення.

Постанову Фрунзенського районного суду м. Харкова від 21.12.2016р. по справі № 645/5119/16-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)ОСОБА_3
Судді(підпис) (підпис) ОСОБА_4 ОСОБА_5
Повний текст ухвали виготовлений 06.03.2017 р.