Справа № 147/1579/16-а
Суддя: Волошин І. А.
Дата ухвалення: 2017-03-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 147/1579/16-а
Провадження № 2-а/147/13/17
ПОСТАНОВА

іменем України

01.03.2017 року Тростянецький районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді Волошина І.А.,

за участю секретаря Чудак Г.І.,

позивача ОСОБА_1,

представника відповідача Демчука О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Тростянець адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у Тростянецькому районі Вінницької області про визнання рішення неправомірним, зобов'язання вчинити дії та визнати право на пенсію на пільгових умовах,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1, в редакції позовних вимог від 16.01.2017 року (а.с.41-43), звернувся до суду з позовом до УПФ України у Тростянецькому районі Вінницької області про визнання рішення протиправним, зобов'язання вчинити дії та визнати право на пенсію на пільгових умовах за віком, мотивуючи свої вимоги тим, що 19 грудня 2016 року він звернувся до Управління пенсійного фонду у Тростянецькому районі з заявою про призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до ст.13 п. «в» Закону України «Про пенсійне забезпечення». 26.12.2016 року, відповідно до протоколу № 897, УПФ у Тростянецькому районі йому було відмовлено у призначенні пенсії на пільгових умовах, мотивуючи тим, що позивачем не надано документів на підтвердження стажу роботи трактористом-машиністом, який безпосередньо був зайнятий на виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах та інших підприємствах сільського господарства з 1 січня 1977 року по 1 грудня 2002 року. З цим рішенням погодитись не може, оскільки його робота трактористом у колгоспі ім.Петровського з 1 січня 1977 року по 1 січня 1993 року, з 1 січня 1993 року по 1 січня 2000 року в КСП ім.Петровського, та з 1 січня 2000 року по 1 січня 2002 року в ТОВ «Тростянчик ЛТД» не зараховується до пільгового стажу в зв'язку з відсутністю підтвердження про роботу тракториста, який був безпосередньо зайнятим у виробництві сільськогосподарської продукції. Всього не зараховано пільгового стажу 16 років. У зв'язку з відмовою УПФ він змушений звернутися до суду. Просив визнати неправомірним рішення управління ПФУ в Тростянецькому районі відповідно до протоколу № 897 від 26.12.2016 року в частині щодо не підтвердження періоду роботи для призначення пенсії на пільгових умовах за віком в колгоспі ім.Петровського с.Тростянчик з 1 січня 1977 року по 1 січня 1993 року, з 1 січня 1993 року по 1 січня 2000 року у колективному сільськогосподарському підприємстві ім.Петровського с.Тростянчик, з 1 січня 2000 року по 1 січня 2003 року у товаристві з обмеженою відповідальністю «Тростянчик ЛТД», всього 16 років на посаді тракториста, який був зайнятий безпосередньо на виробництві сільськогосподарської продукції Також просив зобов'язати УПФ зарахувати період роботи на посаді тракториста-машиніста на вищевказаних підприємствах та призначити пенсію на пільгових умовах за віком відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення» з 17 січня 2017 року.

Відповідно ухвали суду від 04.01.2017 року справа розглядається за загальними правилами КАС України .

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

Представник відповідача Демчук О.В. в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, підтримав раніше подане заперечення, яке мотивоване тим, що позивачем при зверненні до управління для призначення пенсії на пільгових умовах не надано підтвердження про фактичну роботу трактористом-машиністом з 01.01.1977 року по 31.12.2002 року. Для призначення пенсії ОСОБА_1 необхідно надати документи, визначені Постановою Пенсійного фонду України № 22-1 від 25.11.2005 року «Про затвердження Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії відповідно до ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та документи визначені Постановою КМ України № 637 від 12.08.1993 року «Про затвердження порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній». Зазначила, що управління Пенсійного фонду України у Тростянецькому районі діяло правомірно та в межах чинного законодавства, а отже будь-яких прав, свобод та інтересів позивача не порушено. Просив в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Свідок ОСОБА_3 повідомив суду, що з ОСОБА_1 знайомий та працював з ним в КСП ім. Петровського. Коли він особисто був прийнятий на роботу, позивач там уже працював. ОСОБА_1 працював на тракторі, сіяв буряки, обробляв риллю, збирав урожай, тобто виконував роботу тракториста машиніста.

Свідок ОСОБА_4 суду пояснила, що згідно трудової книжки, її чоловік ОСОБА_1 працював в колгоспі з 1977 року. Вони почали зустрічатися з ним у 1983 року і на той час він працював в КСП ім. Петровського.

Заслухавши пояснення сторін, показання свідків, вивчивши матеріали справи та оцінивши в сукупності представлені докази, суд доходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1ст. 8 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади. У справах щодо оскарження рішень суди перевіряють чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Зі змісту ч.3 ст.23 Загальної Декларації прав людини, п.4 ч.1 Європейської Соціальної хартії та ч.3 ст.46 Конституції України випливає, що кожна особа похилого віку має право на справедливу і задовільну винагороду, соціальний захист, за роки важкої праці та шкідливих робіт, - яка є основним джерелом існування для них самих та їхніх сімей.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 19 грудня 2016 року звернувся до УПФУ у Тростянецькому районі з заявою про призначення йому пільгової пенсії за віком.

Згідно додатку до протоколу УПФ №897 від 26.12.2016 року Про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1, позивачу відмовлено у призначенні пенсії, згідно ст. 13 п. «в» Закону України «Про пенсійне забезпечення». Довідки за період роботи з 01.01.1977 р. по 31.12.2002 р. ОСОБА_1 не надано, тому підстав зарахувати зазначений період до пільгового стажу не має. Стаж роботи трактористом-машиністом становить 6 років11 місяців 02 дні, отже підстав для призначення пенсії на пільгових умовах не має (а.с11).

Відповідно до п. «в» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» право на пенсію за віком на пільгових умовах мають трактористи-машиністи незалежно від місця останньої роботи, які були безпосередньо зайняті у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства - чоловіки після досягнення 55 років і при загальному стажі роботи не менше 25 років, не менше 20 років на зазначеній роботі.

Порядок призначення пенсій на пільгових умовах цій категорії працівників роз'яснено у листі Міністерства соціального забезпечення України від 20.01.1992 №7, згідно якого до трактористів-машиністів, безпосередньо зайнятих у виробництві сільгосппродукції, належать працівники, які оформлені на роботу трактористами-машиністами, мають відповідні посвідчення, постійно зайняті на тракторах та інших самохідних сільськогосподарських машинах протягом повного сезону сільгоспробіт в рослинництві та тваринництві.

Трактористам-машиністам, які відпрацювали повний польовий період на тракторах та інших самохідних сільськогосподарських машинах, весь рік роботи зараховується до стажу, який дає право на пільгове пенсійне забезпечення, і в тому випадку, якщо в міжпольовий або міжсезонний період вони виконували інші роботи на стаціонарних і причіпних установках та агрегатах, з ремонту сільськогосподарської техніки, на тваринницьких фермах тощо.

Віднесення господарства до сільгосппідприємств, трактористи-машиністи яких мають право на пільгову пенсію, здійснюється відповідно до класифікатора галузей народного господарства. До сільськогосподарських належать підприємства, які виробляють продукцію рослинництва і тваринництва.

Єдина назва професії «тракторист-машиніст», запроваджена в 1961 році, охоплює такі професії: бульдозерист, бульдозерист-скреперист, грейдерист; комбайнер; машиніст дощувальної установки, змонтованої на базі трактора; машиніст скрепера, скреперист; машиніст чаєзбиральної машини; машиніст екскаватора; машиніст-водій льонозбиральної машини, самохідної широкозахватної сінокосарки; механік-комбайнер, тракторист, тракторист-бульдозерист.

До числа трактористів-машиністів, безпосередньо зайнятих у виробництві сільгосппродукції, віднесено працівників, прийнятих на роботу трактористами-машиністами, які мають про це відповідні посвідчення.

Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Аналогічні положення містить ч.1 ст. 48 КЗпП України.

За правилами ч. 1 ст. 101 вищенаведеного Закону органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Це означає, що перевірка достовірності виданих документів покладається на пенсійний орган, а сумніви останнього щодо обґрунтованості їх видачі, самі по собі, не можуть бути підставою для відмови у перерахунку пенсії.

Разом з тим, відповідно до п. 20 Постанови КМУ від 12.08.1993 року № 637 "Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній", для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах.

Факт роботи ОСОБА_1 трактористом підтверджується копією трудової книжки колгоспника № 1122, в тому числі записами про те, що 1977 року позивач працював в КСП ім.Петровського трактористом, та є членом колгоспу з 1977 року (а.с.8,9).

Відповідно до архівної довідки від 27.10.2016 № 160, колгосп ім.Петровського с. Тростянчик діяв з 1944 по 1992 рік. У грудні 1992 року відбулася реорганізація колгоспу у КСП ім.Петровського, у грудні 1999 року відбулося реформування КСП у товариство з обмеженою відповідальністю «Тростянчик ЛТД». Ухвалою Господарського суду Вінницької області №5/209-04 від 19 травня 2005 року ТОВ «Тростянчик ЛТД» ліквідовано та виключено із державного реєстру, але в силу різних причин ТОВ «Тростянчик ЛТД» знову включено до державного реєстру і в даний час підприємство знаходиться в стадії ліквідації (а.с.13).

Також з матеріалів справи вбачається, що протягом всього періоду роботи на вищевказаних сільськогосподарських підприємствах, починаючи з 1977 року, щороку позивачем виконувався встановлений мінімум трудоднів, перевищуючи виконання річного мінімуму трудової участі у суспільному господарстві, що підтверджується архівною довідкою завідувача КП «Тростянецький районний трудовий архів» від 27.10.2016 року № 161 (а.с. 12).

Крім того, відповідно довідки № 134 від 02.11.2016 року, виданої директором СТОВ «Тростянчик», ОСОБА_1 дійсно працював в даному підприємстві трактористом з 01.01.2003 р. по 01.12.2004 р., з 22.03.2005 року по 29.07.2006 року. і був безпосередньо зайнятий повний робочий день на виробництві с/г продукції протягом певного року в рослинництві і календарного року в тваринництві. Даний період зараховується до стажу роботи, який дає право на пільгове пенсійне забезпечення (а.с.14).

При цьому, у записах трудової книжки позивача наявна інформація щодо безпосередньої постійної зайнятості на тракторі протягом повного сезону у виробництві сільськогосподарської продукції, що є обов'язковою умовою при призначенні пенсії згідно з пунктом «в» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Таким чином, позивач має право на отримання пенсії за вислугою років згідно п. «в» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», за період роботи трактористом, який був зайнятий безпосередньо на виробництві сільськогосподарської продукції.

Наявні обставини неналежного відображення у особистих та первинних документах сільськогосподарськими підприємствами, де працював позивач, не є провиною самого позивача і не може обмежувати його право на пільгову пенсію, надто з огляду на закінчену ліквідацію юридичної особи, із якою він перебував у трудових правовідносинах.

Право на соціальний захист громадян України, в тому числі на пенсійне забезпечення, гарантовано ст. 46 Конституції України та законами України.

Згідно ст. 64 Конституції України конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Згідно ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Окрім того, суд не обмежений повноваженнями, визначеними ч.1 ст.162 КАС України, та відповідно до абзацу другого ч.2 ст.162 КАС України може прийняти іншу постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Дослідивши матеріали справи, позовні вимоги, суд вважає за необхідне уточнити періоди роботи позивача ОСОБА_1, привівши у відповідність календарні дати відповідних періодів роботи, з яких обраховувався пільговий стаж останнього.

Таким чином, суд визначає, що відповідачем, як суб'єктом владних повноважень, рішення та бездіяльність якого є предметом оскарження в даній адміністративній справі, та яким заперечується заявлений позов, всупереч визначеного законом власного обов'язку не доведено їх правомірності та законності, натомість з показань свідків, тобто за підтвердженням визначеної законом кількості осіб, які знають позивача по спільній роботі на одному підприємстві та мають документальне підтвердження про свою роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу позивача, а також із записів у трудовій книжці та архівних довідок відносно останнього в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 працював в колгоспі ім.. Петровського с. Тростянчик з 1 січня 1977 року по 31 грудня 1992 року, з 1 січня 1993 року по 31 грудня 1999 року у колективному сільськогосподарському підприємстві ім.Петровського с.Тростянчик, з 1 січня 2000 року по 31 грудня 2002 року у товаристві з обмеженою відповідальністю «Тростянчик ЛТД», а тому позивач за досягнення ним віку 55 років має право на пенсію за віком на пільгових умовах з урахуванням вказаного періоду своєї роботи, яке підлягає відповідному судовому захисту із визнанням неправомірним оспорюваного рішення відповідача та зобов'язанням останнього зарахування його до стажу роботи позивача, який надає право на пільгову пенсію згідно вимог п. «в» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення ».

Суд не приймає заперечення представника відповідача, так як вони спростовуються вищезазначеним та не доводять всупереч застереженому обов'язку правомірності оспорюваної бездіяльності та рішення суб'єкта владних повноважень.

Згідно ч.1 ст.45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку, зокрема, пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

В судовому засіданні встановлено та підтверджується паспортом громадянина України, що 16.01.1962 року ОСОБА_1 виповнилося 55 років. За таких обставин, управління Пенсійного фонду повинно було вчинити дії по призначенню позивачу пільгової пенсії з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, тобто з 17 січня 2017 року.

Відповідно до ст. 87 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат пов'язаних з розглядом справи.

Згідно ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 9, 11, 17, 69-72, 87, 94, 158-163, 186 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити.

Визнати неправомірними рішення Управління Пенсійного фонду України в Тростянецькому районі Вінницької області відповідно до протоколу № 897 від 26.12.2016 року в частині щодо не підтвердження періоду роботи для призначення пенсії на пільгових умовах за віком ОСОБА_1 в колгоспі ім. Петровського с.Тростянчик з 1 січня 1977 року по 31 грудня 1992 року, з 1 січня 1993 року по 31 грудня 1999 року у колективному сільськогосподарському підприємстві ім.Петровського с.Тростянчик, з 1 січня 2000 року по 31 грудня 2002 року у товаристві з обмеженою відповідальністю «Тростянчик ЛТД», всього 16 років на посаді тракториста, який був зайнятий безпосередньо на виробництві сільськогосподарської продукції.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Тростянецькому районі Вінницької області зарахувати ОСОБА_1 період роботи на посаді тракториста-машиніста в колгоспі ім.Петровського с. Тростянчик з 1 січня 1977 року по 31 грудня 1992 року, з 1 січня 1993 року по 31 грудня 1999 року у колективному сільськогосподарському підприємстві ім.Петровського с.Тростянчик, з 1 січня 2000 року по 31 грудня 2002 року у товаристві з обмеженою відповідальністю «Тростянчик ЛТД», всього 16 років на посаді тракториста, який був зайнятий безпосередньо на виробництві сільськогосподарської продукції до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах за віком та призначити вказану пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення» з 17 січня 2017 року.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 551 (п'ятсот п'ятдесят одна) грн. 20 коп.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня отримання її копії.

Суддя