Справа № 428/1890/17
Суддя: Журавель Т. С.
Дата ухвалення: 2017-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 428/1890/17
Провадження №2-а/428/166/2017
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2017 року м. Сєвєродонецьк

Сєвєродонецький міський суд Луганської області у складі: головуючого судді Журавель Т.С., при секретарі - Колядінцевої П.В., за участю позивача - ОСОБА_1 представника позивача - ОСОБА_2, представника відповідача - Дубіни П.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до Сєвєродонецької міської ради Луганської області про визнання протиправним та скасування рішення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Сєвєродонецького міського суду Луганської області із позовом до Сєвєродонецької міської ради Луганської області про визнання протиправним та скасувати рішення Сєвєродонецької міської ради Луганської області № 1215 від 06 лютого 2017 року «Про звільнення заступника міського голови ОСОБА_1».

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що згідно із рішенням Сєвєродонецької міської ради сьомого скликання № 404 від 05.05.2016 року його обрано заступником міського голови з питань діяльності виконавчих органів ради сьомого скликання. На виконання вказаного рішення позивача після складення присяги було прийнято на службу в орган місцевого самоврядування - Сєвєродонецьку міську раду, і з 17.02.2016 року він вступив на посаду заступника міського голови з питань діяльності виконавчих органів ради. Рішенням № 1215 двадцять п'ятої (позачергової) сесії Сєвєродонецької міської ради VII скликання «Про звільнення заступника міського голови ОСОБА_1» від 06.02.2017 року його було звільнено з посади заступника міського голови з питань діяльності виконавчих органів ради на підставі п. 5 ст. 41 КЗпП України, у зв'язку із припиненням повноважень посадової особи. Позивач вважає оскаржуване рішення протиправним, та таким, що підлягає скасуванню, що і стало підставою для звернення позивача із даним позовом до суду.

В судовому засіданні представник позивача та позивач підтримали позовні вимоги, посилаючись при цьому на обставини викладені у позовній заяві.

Представник відповідача Сєвєродонецької міської ради Луганської області в судовому засіданні не заперечував проти задоволення позовних вимог.

Дослідивши письмові матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, суд встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Згідно із рішенням Сєвєродонецької міської ради сьомого скликання № 100 від 16.02.2016 року ОСОБА_1 затверджено на посаді заступника міського голови з питань діяльності виконавчих органів Сєвєродонецької міської ради сьомого скликання, про що також зроблено відповідний запис в трудовій книжці ОСОБА_1 від 17.02.2016 року. Розпорядженням № 24-К від 17.02.2016 року ОСОБА_1 присвоєно дев'ятий ранг посадової особи місцевого самоврядування та встановлено посадовий оклад.

Рішенням Сєвєродонецької міської ради сьомого скликання № 404 від 05.05.2016 року ОСОБА_1 затверджено на посаді заступника міського голови з питань діяльності виконавчих органів ради сьомого скликання.

06.02.2017 року рішенням Сєвєродонецької міської ради сьомого скликання № 1215 від 06.02.2017 року звільнено ОСОБА_1 з займаної посади заступника міського голови з питань діяльності виконавчих органів ради у зв'язку із припиненням повноважень посадової особи на підставі п. 5 ст. 41 КЗпП України.

Згідно із ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до п. 5 ст. 41 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України) крім підстав, передбачених статтею 40 цього Кодексу, трудовий договір з ініціативи власника або уповноваженого ним органу може бути розірваний також у випадку припинення повноважень посадових осіб.

Частину 1 статті 41 КЗпП України було доповнено пунктом 5 на підставі Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо захисту прав інвесторів» від 13 травня 2014 року № 1255-VII. Зазначений Закон № 1255-VII набрав чинності 01 червня 2014 року та метою його прийняття було покращення інвестиційного клімату шляхом надання інвесторам (власникам) господарських товариств права звільняти посадових осіб (керівників, членів виконавчих органів) без зазначення причин, а також узгодження в цьому контексті норм трудового та господарського законодавства.

В пояснювальній записці до проекту вищевказаного Закону було вказано, що прийняття проекту Закону України «Про внесення до деяких законодавчих актів України (щодо захисту прав інвесторів)» дозволить більш чітко врегулювати питання, щодо процедур припинення повноважень (звільнення) та матеріальної відповідальності посадових осіб юридичної особи. Як наслідок, більш захищеними стануть інтереси як самої юридичної особи, так і її акціонерів (учасників), більш зрозумілими і врегульованими правовідносини у цьому сегменті ринку.

Також, в пояснювальній записці до проекту вищевказаного Закону було вказано, що жоден інвестор не вкладатиме свої кошти, якщо не буде впевнений у їх захищеності та ефективному використанні, що у свою чергу пов'язано із наданням йому можливостей контролювати та впливати на менеджмент підприємства, де він є акціонером (учасником).

Отже, суд доходить висновку про те, що пункт 5 ст. 41 КЗпП України поширюється лише на посадових осіб господарських товариств (підприємств, акціонерних товариств, тощо), які є спеціальними суб'єктами щодо яких може бути застосована вказана норма.

Разом з тим, згідно із ст. 2 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування», посадовою особою місцевого самоврядування є особа, яка працює в органах місцевого самоврядування, має відповідні посадові повноваження щодо здійснення організаційно-розпорядчих та консультативно-дорадчих функцій і отримує заробітну плату за рахунок місцевого бюджету.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування», посадами в органах місцевого самоврядування є: виборні посади, на які особи обираються територіальною громадою; виборні посади, на які особи обираються або затверджуються відповідною радою; посади, на які особи призначаються сільським, селищним, міським головою, головою районної, районної у місті, обласної ради на конкурсній основі чи за іншою процедурою, передбаченою законодавством України.

Пунктом 3 частини 1 статті 10 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» передбачено, що прийняття на службу в органи місцевого самоврядування здійснюється: на посади заступників сільського, селищного, міського голови з питань діяльності виконавчих органів ради, керуючого справами (секретаря) виконавчого комітету сільської, селищної, міської, районної у місті ради шляхом затвердження відповідною радою.

Таким чином, заступник міського голови затверджується на посаду відповідною міською радою в межах строку її повноважень. При цьому, посада заступника міського голови не відноситься до управлінських посад господарських товариств (підприємств, акціонерних товариств, тощо), а тому на таку посаду не поширюється дія п. 5 ст. 41 КЗпП України.

Також, суд звертає увагу на те, що зі змісту оскаржуваного рішення не вбачається можливим встановити дійсні підстави для прийняття Сєвєродонецькою міською радою рішення про звільнення позивача на підставі п. 5 ст. 41 КЗпП України, а саме зі змісту рішення не вбачається на підставі яких саме обставин депутати вирішили, що повноваження позивача в якості заступника міського голови слід припинити.

Разом з тим, суду не було надано жодних доказів того, що Сєвєродонецькою міською радою при прийнятті рішення про звільнення позивача була дотримана процедура звільнення, яка передбачена п. 1 ч. 1 ст. 40, ст. 49-2 КЗпП України.

Також, суд враховує те, що відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав.

Відповідно до ст. 136, 112 КАС України, позивач може відмовитися від адміністративного позову, а відповідач - визнати адміністративний позов протягом всього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. У разі визнання відповідачем адміністративного позову і прийняття його судом, приймається постанова суду про задоволення адміністративного позову.

З огляду на вищевикладене, суд доходить висновку про обґрунтованість позовних вимог, та необхідність їх задоволення.

Понесення позивачем судових витрат по сплаті судового збору у встановленому Законом розмірі 640 грн. 00 коп. підтверджується квитанцією від 20.02.2017 року. Отже, суд вважає за необхідне стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача суму витрат по сплаті судового збору в розмірі 640 грн. 00 коп.

Керуючись ст.ст. 69-71, 94, 112, 136, 158-163, 185, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Сєвєродонецької міської ради Луганської області про визнання протиправним та скасування рішення - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Сєвєродонецької міської ради Луганської області № 1215 від 06 лютого 2017 року «Про звільнення заступника міського голови ОСОБА_1»

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Сєвєродонецької міської ради Луганської області суму судових витрат в розмірі 640 (шістсот сорок) грн. 00 коп.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги в порядку, встановленому ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку та в строки, встановлені ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст постанови виготовлений 14.03.2017 року.

Суддя Т. С. Журавель