Справа № 816/1591/16
Суддя: Мельнікова Л.В.
Дата ухвалення: 2017-02-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2017 р.Справа № 816/1591/16
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Мельнікової Л.В.

суддів - Бенедик А.П. , Донець Л.О.

за участю секретаря судового засідання Дорошенко Д.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові справу за апеляційною скаргою Державної служби геології та надр України на постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 28 грудня 2016 року по справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Мало-Кохнівський кар'єр» до Державної служби геології та надр України про визнання протиправним та скасування наказу, -

В с т а н о в и л а:

20.09.2016 року позивач товариство з обмеженою відповідальністю «Мало-Кохнівський кар'єр» (далі по тексту ТОВ «Мало-Кохнівський кар'єр») звернувся до суду з позовом, яким просить визнати протиправним та скасувати наказ Державної служби геології та надр України від 01.09.2016 року № 287 та пункту 287 додатку до цього наказу («Переліку спеціальних дозволів на користування надрами, яким встановлено терміни для усунення порушень законодавства про надра») в частині встановлення ТОВ «Мало-Кохнівський карєр» терміну для усунення порушень вимог пункту 25 Положення про порядок проведення державної експертизи та оцінки запасів корисних копалин, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22.12.1994 року № 865, (далі Положення № 865) щодо проведення повторної державної експертизи.

В обґрунтування позовних вимог позивач висловлює незгоду з визначеним спірним наказом порушення вимог пункту 25 Положення № 865 та встановленим 30-денним терміном для усунення вказаного порушення. Позивач зауважив, що в редакції, що діяла до 2008 року, вказане Положення № 865 не передбачало вимоги про обов'язкове проведення повторної державної експертизи через кожні п'ять років, проте, постановою Кабінету Міністрів України від 26.03.2008 № 264 внесені зміни до Положення №865 та встановлені такі вимоги. Водночас, постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2010 № 1236 постанову Кабінету Міністрів України від 26.03.2008 № 264 визнано такою, що втратила чинність. Отже, за твердженням позивача, нормативно-правовими актами, які є чинними, не встановлювався і наразі не встановлений обов'язок гірничих підприємств щодо обов'язкового проведення повторної державної експертизи кожні п'ять років.

Постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 28.12.2016 року адміністративний позов ТОВ «Мало - Кохнівський кар'єр» задоволено. Визнано протиправним та скасовано наказ Державної служби геології та надр України № 287 від 01.09.2016 року «Про встановлення термінів для усунення порушень» у частині встановлення ТОВ «Мало - Кохнівський кар'єр» терміну 30 календарних днів для усунення порушень пункту 25 Положення про порядок проведення державної експертизи та оцінки запасів корисних копалин, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 865 від 22.12.1994 року.

В обґрунтування прийнятого рішення судом зазначено, що фактично станом на момент виникнення спірних правовідносин положення пункту 25 Положення № 865 не діяли. За таких обставин, Державна служба геології та надр України в наказі № 287 від 01.09.2016 року визначила підставу для прийняття спірного наказу нечинну норму Положення №865.

Не погоджуючись з судовим рішенням, в апеляційній скарзі Державна служба геології та надр України, посилаючись на неповне зясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 28.12.2016 року та прийняти нове судове рішення про відмову в задоволені позовних вимог у повному обсязі.

Скаржник зазначає про помилковість висновку суду першої інстанції щодо відсутності обовязку проводити повторну державну експертизу та оцінку запасів родовищ корисних копалин через кожні пять років експлуатації ділянки надр та посилається на позицію Державної фіскальної служби України, викладену в листі від 03.06.2016 року № 9651/5/99-99-12-02-03-16 , та зазначає, що припис п. 25 Положення про порядок проведення державної експертизи та оцінки запасів корисних копалин через кожні 5 років є обовязковим до виконання, як такий, що забезпечує механізм прозорого формування у тому числі й податкової звітності видобувних галузей.

Звертає увагу суду на те, що згідно з розясненнями, наданими листом Міністерства юстиції України від 18.09.2013 року № 10140-0-26-13/10.2, до постанови Кабінету Міністрів України від 22.12.1994 року № 865 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 04.10.2000 року № 1512) внесено ряд змін, зокрема постановою Кабінету Міністрів України від 26.03.2008 року № 264 визнано такою, що втратила чинність. В подальшому до Положення № 865 зміни та доповнення не вносились, попередня редакція п. 25 зазначеного положення не відновлювалася. Окрім того, відповідно до п. 2 Класифікації геолого-економічна оцінка ділянки надр періодичний аналіз результатів кожної стадії геологічного та техніко-економічного вивчення корисних копалин ділянки надр з метою встановлення та/або зміни промислового значення їх запасів, є складовою державної експертизи корисних копалин. За визначенням термінів та понять періодичний аналіз це аналіз, що проводиться систематично через певний інтервал часу. Таким чином, позивач, як субєкт користування надрами, на думку скаржника, повинен періодично проводити геолого-економічну оцінку ділянки надр, яка є невідємною частиною державної експертизи природних копалин, і цей обовязок визначений державою в особі її уповноважених органів.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги щодо дотримання правильності застосування судом норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів, враховуючи межі апеляційної скарги, дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а судове рішення слід залишити без змін, виходячи з наступного.

Судом установлено, що ТОВ «Мало-Кохнівський кар'єр» 30.10.2003 року отримало спеціальний дозвіл № 3272 на користування надрами в Мало-Кохнівському родовищі з метою видобування гранітів, придатних в якості сировини для виробництва щебеню будівельного та каменю бутового (а.с. 12).

12.04.2016 року Державною службою геології та надр України сформовано лист за № 6746/13-14-16, адресований ТОВ «Мало-Коханівський карєр», яким Державна служба геології та надр України повідомила адресата про те, що підприємство не подало на повторну державну експертизу матеріали геолого-економічної оцінки родовища корисних копалин та просить у місячний термін повідомити про дату розгляду Державною комісією України по запасах корисних копалин поданих надрокористувачами матеріалів геолого-економічної оцінки зазначеного родовища корисних копалин для повторної державної оцінки (а.с. 25, 80).

У відповідь на вказаний лист Державної служби геології та надр України позивач листом від 25.04.2016 року № 87 повідомив відповідача про те, що підприємство не проводило повторну державну експертизу та оцінку запасів родовищ корисних копалин, оскільки не зобовязане це робити відповідно до вимого діючого законодавства (а.с. 26-27).

01.09.2016 року Державною службою геології та надр України видано наказ № 287, яким у зв'язку з порушенням надрокористувачами вимоги пункту 25 Положення № 865 не провели повторну державну експертизу та, враховуючи пропозиції Комісії з питань надрокористування (протокол від 17.08.2016 № 2-16), наказано встановити терміни для усунення порушень законодавства про надра згідно з переліком, наведеним у додатку до цього наказу (а.с. 30, 82). Згідно з додатком до цього наказу ТОВ «Мало-Кохнівський кар'єр» встановлено терміни для усунення порушень законодавства про надра 30 календарних днів (а.с. 32, 83).

Листом від 07.09.2016 року вих. № 16170/13/14-16 Державна служба геології та надр України повідомила позивача про те, що наказом Державної служби геології та надр України від 01.09.2016 року № 287 підприємству надано 30 календарних днів для проведення повторної державної експертизи відповідно до пункту 25 Положення № 865. Також відповідач зазначив, що у вищезазначений термін необхідно повідомити Держгеонадра про затвердження Державною комісією України про запасах корисних копалин запасів вище згаданого родовища. У разі ненадання інформації у визначений термін буде розглянуто питання щодо подальшої дії спеціального дозволу на користування надрами у встановленому законодавством порядку (а.с. 29, 84).

Погоджуючись з висновком суду першої інстанції щодо обґрунтованості позовних вимог ТОВ «Мало-Кохнівський кар'єр» колегія суддів зазначає наступне.

Суспільні відносини з приводу забезпечення раціонального, комплексного використання, охорони надр, гарантування при користуванні надрами безпеки людей, майна та навколишнього природного середовища, а також охорони прав і законних інтересів підприємств, установ, організацій та громадян урегульовані нормами Кодексу України про надра.

Статтею 45 Кодексу України про надра визначено, що запаси корисних копалин розвіданих родовищ, а також запаси корисних копалин, додатково розвіданих у процесі розробки родовищ, підлягають експертизі та оцінюються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері геологічного вивчення та раціонального використання надр, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Положення про порядок проведення державної експертизи та оцінки запасів корисних копалин, затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 22.12.1994 року № 865 згідно п. 25 якого (у редакції, чинній до 26.03.2008 року) було передбачено, що повторна державна експертиза та оцінка запасів родовищ корисних копалин проводиться обов'язково у тому разі, коли перегляд вимог стандартів і технічних умов щодо кількості або якості корисних копалин, технології їх переробки призводить до зменшення сумарних розвіданих запасів більш як на 20 відсотків або зростання їх обсягу більш як на 50 відсотків. Запаси родовищ, що розробляються, підлягають повторній експертизі та оцінці, якщо внаслідок гірничодобувних або додаткових геологорозвідувальних робіт сумарні розвідані запаси зростають більш як на 50 відсотків порівняно з раніше оціненими ДКЗ, або якщо списані та передбачені до списання розвідані запаси як такі, що не підтвердилися чи недоцільні для видобутку за техніко-економічними умовами родовищ, перевищують нормативи, встановлені законодавством.

Повторна і додаткова експертиза та оцінка запасів корисних копалин проводиться у порядку, передбаченому цим Положенням.

Постановою Кабінету Міністрів України від 26.03.2008 № 264 «Про заходи щодо справляння платежів за користування надрами для видобування корисних копалин» внесені зміни до пункту 25 Положення № 865 та викладено у наступній редакції: «Повторна державна експертиза та оцінка запасів родовищ корисних копалин проводиться через кожні п'ять років експлуатації ділянки надр, а також у разі:

коли перегляд вимог стандартів і технічних умов щодо кількості або якості корисних копалин, технології їх переробки призводить до зменшення сумарних розвіданих запасів більш як на 20 відсотків або зростання їх обсягу більш як на 50 відсотків. Запаси родовищ, що розробляються, підлягають повторній експертизі та оцінці, якщо внаслідок гірничодобувних або додаткових геологорозвідувальних робіт сумарні розвідані запаси зростають більш як на 50 відсотків порівняно з раніше оціненими Державною комісією по запасах корисних копалин або якщо списані та передбачені для списання розвідані запаси як такі, що не підтвердилися чи недоцільні для видобутку за техніко-економічними умовами родовищ, перевищують нормативи, встановлені законодавством;

коли різниця у розмірі становить понад 20 відсотків порівняно з фактичними техніко-економічними та фінансовими показниками господарської діяльності, пов'язаної з видобуванням корисних копалин, а також коли зміни в технологічних схемах призводять до такої різниці».

В подальшому, постановою Кабінету Міністрів України від 27.10.2010 року № 1236 «Про визнання такими, що втратили чинність, деяких актів Кабінету Міністрів України» постанову Кабінету Міністрів України від 26.03.2008 № 264 визнано такою, що втратила чинність з 12.01.2011 року.

Колегією суддів враховано, що відповідно до положень п. 32 Правил підготовки проектів актів Кабінету Міністрів України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 870 від 06.09.2005 року, - визнання таким, що втратив чинність, акта Кабінету Міністрів України чи його скасування не поновлює дію актів, які визнані ним такими, що втратили чинність, чи які скасовані таким актом. Дія акта Кабінету Міністрів України поновлюється шляхом прийняття відповідного акта або із зазначенням в тексті акта про визнання таким, що втратив чинність, акта Кабінету Міністрів України чи про його скасування.

Колегія суддів відзначає, що у мотивувальній частині Рішення від 03.10.1997 № 4-зп Конституційний Суд України зазначив, що конкретна сфера суспільних відносин не може бути водночас врегульована однопредметними правовими актами однакової сили, які за змістом суперечать один одному. Звичайною є практика, коли наступний у часі акт містить пряме застереження щодо повного або часткового скасування попереднього. Загальновизнаним є й те, що з прийняттям нового акта, якщо інше не передбачено самим цим актом, автоматично скасовується однопредметний акт, який діяв у часі раніше.

Дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце (пункт 3 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 09.02.1999 року №1-рп/99, справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів).

Судом встановлено та не заперечується сторонами, що з прийняттям постанови Кабінету Міністрів України від 27.10.2010 року № 1236 зміни та доповнення до Положення № 865 не вносились, попередня редакція пункту 25 Положення № 865 не відновлювалась.

Таким чином, враховуючи, що постанова Кабінету Міністрів України від 26.03.2008 року № 264 «Про заходи щодо справляння платежів за користування надрами для видобування корисних копалин», якою внесені зміни до пункту 25 Положення № 865, втратила чинність 12.01.2011 року, а попередня редакція пункту 25 Положення № 865 не відновлювалась, тому з цього моменту попередня та наступна редакції пункту 25 Положення №865 не є чинними.

Ураховуючи наведене, колегія суддів підтримує висновок суду першої інстанції про те, що станом на момент виникнення спірних правовідносин положення пункту 25 Положення № 865 у жодній із вищевказаних редакцій не діяли, а отже Державна служба геології та надр України в наказі № 287 від 01.09.2016 року визначила підставу для прийняття спірного наказу нечинну норму Положення № 865.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідач, як суб'єкт владних повноважень, в порядку ч. 2 ст. 71 КАС України, не довів судам першої та апеляційної інстанції, що при прийнятті спірного наказу діяв на підставі та в межах чинного на момент виникнення спірних правовідносин законодавства України.

Крім того, колегія суддів відзначає, що ТОВ «Мало-Кохнівський кар'єр» зареєстровано 28.10.2013 року, що підтверджено копією витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (зворот а.с. 14). Таким чином, пять років з моменту створення підприємства і відповідно експлуатації ним ділянки надр сплине 28.10.2018 року.

З урахуванням наведеного колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення адміністративного позову, не вбачає підстав, передбачених ст. 202 КАС України, для скасування судового рішення та приходить до висновку про необхідність залишення апеляційної скарги без задоволення, а оскаржуваного судового рішення, відповідно до положень ст. 200 КАС України, без змін.

Інші доводи апеляційної скарги на висновки колегії суддів не впливають.

Доводи апеляційної скарги щодо вимог ТОВ «Мало-Кохнівський кар'єр» зобовязати Державну службу геології та надр України утриматися від прийняття рішень про зупинення дії або анулювання спецдозволу на користування надрами № 3272 від 30.10.2003 року колегія суддів до уваги не приймає, оскільки оскаржуваною постановою правової оцінки даному питанню не надавалося. Питання зупинення дії або анулювання спецдозволу на користування надрами вирішено в ході розгляду клопотання про забезпечення позову.

Підстави, передбачені ст. 94 КАС України для розподілу судових витрат, відсутні.

В порядку, визначеному ч. 1 ст. 41 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 41 ч. 1, 94, 195, 196, 198 ч. 1 п. 1, 200, 205, 206 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Державної служби геології та надр України залишити без задоволення, а постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 28 грудня 2016 року без змін.

Ухвала Харківського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)ОСОБА_1
Судді(підпис) (підпис) ОСОБА_2 ОСОБА_3

Повний текст ухвали виготовлений та підписаний 06 березня 2017 року.