Справа № 540/1625/16-а
Суддя: Зеленський В.В.
Дата ухвалення: 2017-03-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 березня 2017 р. Справа № 540/1625/16-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Зеленського В.В.

Суддів: П'янової Я.В. , Чалого І.С.

за участю секретаря судового засідання Городової А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Карлівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області на постанову Машівського районного суду Полтавської області від 24.01.2017р. по справі № 540/1625/16-а

за позовом ОСОБА_2

до Карлівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області

про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИЛА:

23.12.2016 року ОСОБА_2( далі по тексту - позивач, ОСОБА_2) звернувся з позовом до Машівського районного суду Полтавської області до Карлівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області(далі по тексту - відповідач) в якому просив:

- визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в Машівському районі Полтавської області, щодо відмови у виплаті позивачу раніше призначеної пенсії за віком;

- зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Машівському районі Полтавської області поновити виплату позивачу раніше призначеної пенсії за віком з 08 червня 2016р. та провести виплату виниклої заборгованості до моменту її виплати позивачу.

Постановою Машівського районного суду Полтавської області від 24.01.2017 року позов ОСОБА_2 до Карлівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області про визнання дій протиправним та зобов'язання вчинити дії - задоволено. Визнано протиправними дії Карлівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області щодо відмови у виплаті раніше призначеної пенсії ОСОБА_2. Зобов'язано Карлівське об'єднане управління Пенсійного фонду України Полтавської області поновити виплату ОСОБА_2 раніше призначеної пенсії за віком з 08 червня 2016 року та провести виплату виниклої заборгованості до моменту її виплати йому.

Відповідач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову Машівського районного суду Полтавської області від 24.01.2017 року по справі № 540/1625/16-а, та прийняти нове рішення, яким в задоволені позовних вимог позивача ОСОБА_2 відмовити повністю.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач посилається на порушення судом першої інстанції вимог чинного законодавства та вважає прийняту постановою необґрунтованою.

У відповідності до ч. 1 ст. 195 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 6 ст. 12 та ч. 1 ст. 41 КАС України фіксування судового засідання 07.03.2017 року за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах апеляційної скарги рішення суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено судом апеляційної інстанції, що ОСОБА_2 є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 року 2 категорії, що стверджується копією посвідчення серії НОМЕР_1 від 1 квітня 1993 року.

Як вбачається з посвідчення серії НОМЕР_2, виданого Управління пенсійного фонду України в Машівському районі 11 серпня 2003 року, позивачу призначена пенсія за віком на термін з 14.05.2003 р. та довічно.

Згідно записів трудової книжки НОМЕР_4, заповненої 3 березня 1974 року колгоспом ім. Шевченка Кошманівської сільської ради Машівського району Полтавської області та вкладки в трудову книжку НОМЕР_3, ОСОБА_2 з 2000 року і по даний час перебуває на державній службі.

Відповідно до листа Управління пенсійного фонду України в Машівському районі Полтавської області від 17.11.2016 року, позивач звертався до відповідача з заявою про поновлення виплати призначеної йому пенсії, але відповідачем було відмовлено в задоволенні його заяви.

Позивач не погодившись з таким рішенням відповідача звернувся до суду.

Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що підставою для припинення виплати пенсії може бути виключно рішення, прийняте з цього питання, яке надсилається заявнику та може бути ним оскаржено. При цьому рішення про припинення виплати пенсії позивачу та про відмову у поновленні виплати пенсії відповідачем не приймалося.

Колегія суддів не погоджується із таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

З 01 квітня 2015 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02 березня 2015 року № 213-VІІІ (далі - Закон № 213-VІІІ), яким зокрема, внесено зміни до ст. ст. 47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-ІV (далі - Закон № 1058-ІV).

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» № 213-VIII від 02.03.2015 (далі - Закон № 213-VIII), у абз. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV від 09.07.2003 викладено в такій редакції:

«Тимчасово, у період з 1 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року особам, на яких поширюється дія цього Закону (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»), у період роботи на посадах, які дають право на призначення щомісячного довічного грошового утримання відповідно до цієї статті або право на призначення пенсії у порядку та на умовах, передбачених законами України «Про прокуратуру», «Про статус народного депутата України», «Про державну службу», щомісячне довічне грошове утримання, призначене відповідно до цієї статті, не виплачується».

Аналогічні зміни внесено до ст. 37 Закону України «Про державну службу» № 3723-XII від 16.12.1993.

Також Законом №213-VIII від 02 березня 2015 року, статтю 58 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" викладено в наступній редакції:

«Тимчасово, у період з 1 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року, пенсії, призначені відповідно до цього Закону: у період роботи особи (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється чинність пункту 1 статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту") на посадах, які дають право на призначення пенсії або щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених законами України "Про статус народного депутата України", "Про державну службу", "Про прокуратуру", "Про судоустрій і статус суддів", не виплачуються».

Відповідно до пункту 2 Прикінцевих положень Закону №213-VIII порядок виплати пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) працюючим пенсіонерам, встановлений цим Законом, поширюється на пенсіонерів (отримувачів щомісячного довічного грошового утримання) незалежно від часу призначення пенсії.

Пунктом 4 Прикінцевих положень Закону № 213-VIII покладено обов'язок на Кабінет Міністрів України у тримісячний строк з дня набрання чинності цим Законом: підготувати та подати до 1 травня 2015 року на розгляд Верховної Ради України проект закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних (крім пенсій військовослужбовців і наукових працівників), на загальних підставах; забезпечити прийняття нормативно-правових актів, необхідних для реалізації цього Закону; забезпечити приведення міністерствами та іншими центральними органами виконавчої влади їх нормативно-правових актів у відповідність із цим Законом.

Згідно з пунктом 5 Прикінцевих положень Закону № 213-VIII у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», «Про статус народного депутата України», «Про Кабінет Міністрів України», «Про судову експертизу», «Про Національний банк України», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про дипломатичну службу», Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України.

Стаття 58 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" в редакції, що діяла до 02 березня 2015 року) було врегульовано виплату пенсій працюючим пенсіонерам при наявності заробітку (прибутку). Згідно з вказаною нормою пенсії, що призначаються відповідно до цього Закону, виплачуються без урахування одержуваного заробітку (прибутку).

Однак, Законом України № 213-VIII, яким було змінено ряд законодавчих актів щодо пенсійного забезпечення осіб, визначено, що підставою для припинення виплати пенсії є сам факт роботи особи на посаді, яка дає право на призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу», при цьому не має значення, чи набула особа таке право чи ні.

Пунктом 3 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» визначено вичерпний перелік осіб, щодо яких скасовуються обмеження у виплаті пенсії на період роботи у разі неприйняття до 01 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій на загальних підставах. У цьому переліку Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» відсутній.

Оскільки, позивач станом на 01.04.2015 року і по теперішній час займає посаду, яка дає право на призначення пенсії відповідно до Закону України "Про державну службу", то підстав для відновлення виплати раніше призначеної пенсії немає.

Отже, позивач, отримуючи пенсію, призначену відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», та продовжуючи працювати на посаді начальника відділу агропромислового розвитку Машівської районної державної адміністрації, є посадовою особою, на яку поширюється дія Закону України № 213 від 02.03.2015 року в частині встановлення обмеження щодо отримання пенсії особами в період роботи на посадах державних службовців. За таких обставин, враховуючи зміни в законодавстві, якими врегульовано відносини в сфері пенсійного забезпечення, з 01.04.2015 р., виплата пенсії позивачу припинена правомірно, і законних підстав для поновлення її виплати немає.

Щодо висновків суду першої інстанції про те, що підставою для припинення виплати пенсії може бути виключно рішення, прийняте з цього питання, яке надсилається заявнику та може бути ним оскаржено, та відсутність такого рішення у матеріалах справи, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до норм ст. 49 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється:

1) якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості;

2) на весь час проживання пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України;

3) у разі смерті пенсіонера;

4) у разі неотримання призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд;

5) в інших випадках, передбачених законом.

Отже, підставою для припинення виплати пенсії позивачу є зміни в законодавстві, а саме відповідно до норм Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» № 213-VIII від 02.03.2015.

При цьому, колегія суддів аналізуючи вищезазначені норми не визначає обов'язок Пенсійного органу, щодо оформлення саме встановленим рішенням щодо відповіді на звернення позивача про виплату пенсії. А Лист Карлівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області №7/П-03 від 17.11.2016 року має повну та вмотивовану відповідь на заяву позивача.

Стосовно посилання суду першої інстанції на постанову Верховного Суду України від 22.04.2014 року (справа №21-484а13), колегія суддів зазначає, що дана постанова стосується розгляду питання пенсійного забезпечення військовослужбовців, яке має відмінний від загального порядок. Тому не до уваги, судом апеляційної інстанції не береться.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування та їх посадови особи зобов'язані діяти лише на підставі та у межах повноважень та засобами, передбаченими Конституцією та законами України.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 198 КАС за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати її та прийняти нову постанову суду.

Згідно з ч. 1 ст. 202 КАС підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції при ухваленні постанови неповно з'ясовані обставини, що мають значення для справи та порушено норми матеріального права. У зв'язку з цим колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити, а постанову суду - скасувати, та прийняти нову, якою у задоволені позовних вимог ОСОБА_2 - відмовити.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п. 3 ст. 198, п. 4 ч.1 ст. 202, 205, 207, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Карлівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області задовольнити.

Постанову Машівського районного суду Полтавської області від 24.01.2017р. по справі № 540/1625/16-а скасувати.

Прийняти нову постанову, якою в задоволені позовних вимог ОСОБА_2 - відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання постанови у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Зеленський В.В.
Судді Пянова Я.В. Чалий І.С.
Повний текст постанови виготовлений 10.03.2017 р.