Справа № 826/12764/16
Суддя: Келеберда В.І.
Дата ухвалення: 2017-02-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Келеберди В.І. розглянув у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом приватного акціонерного товариства СП «Партнер» до Київської міської ради, треті особи: автогаражний кооператив «Екскаваторник» та департамент земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), про визнання незаконними та скасування рішень.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва (також далі - суд) надійшов позов приватного акціонерного товариства СП «Партнер» (далі - позивач, ПрАТ СП «Партер») до Київської міської ради (також далі - відповідач), треті особи: автогаражний кооператив «Екскаваторник» (далі - АГК «Екскаваторник») та департамент земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), про:

- визнання незаконним та скасування рішення відповідача від 17 лютого 2015 року №121/986 «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки автогаражному кооперативу «Екскаваторник» на вул. Екскаваторній, 37-а у Святошинському районі м. Києва для експлуатації та обслуговування гаражних боксів» (також далі - оскаржуване рішення);

- визнання незаконним та скасування дозволу відповідача від 10 червня 2015 року №ДОЗ-0016 на розроблення документації із землеустрою (також далі - дозвіл).

В обґрунтування позову зазначено, що заявлені позивачем вимоги повинні бути задоволенні, оскільки протиправними рішеннями відповідача порушено права позивача як забудовника земельної ділянки.

Під час переходу до розгляду справи по суті представники позивача підтримали позов та просили задовольнити його повністю з підстав, зазначених у ньому та наданих на його обґрунтування доказах, а представник відповідача заперечувала проти позову та просила відмовити у його задоволенні повністю з підстав, зазначених у письмових запереченнях проти позову, наданих суду разом із доказами на їх обґрунтування. Представник відповідача зазначила, що доводи позивача, якими обґрунтовано позовні вимоги, є безпідставними, адже земельна ділянка, на якій розташовані гаражні бокси, не передана позивачу у користування, власниками гаражних боксів є інші фізичні та юридичні особи.

Представники третіх осіб у судове засідання не прибули, хоча про дату, час та місце судового розгляду справи треті особи повідомлені належним чином, заяви про розгляд справи за відсутності їх представників до суду не надійшли.

Враховуючи викладене та зважаючи на достатність наявних у матеріалах справи доказів для розгляду та вирішення справи по суті, у відповідному судовому засіданні судом, відповідно до ч. 6 ст. 128 КАС України, прийнято рішення про подальший розгляд та вирішення справи у порядку письмового провадження.

У ході розгляду справи у порядку письмового провадження до суду через канцелярію від Головного управління Держгеокадастру у місті Києві надійшла відповідь на судовий запит, а від представника позивача - відповідні письмові докази, які судом долучено до матеріалів справи для врахування при прийнятті у справі судового рішення по суті.

Ухвалою суду, постановленою у порядку письмового провадження, відмовлено у задоволенні клопотань представників відповідача та третьої особи-1 про залишення позову без розгляду.

Оцінивши у порядку письмового провадження належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв’язок наявних у матеріалах справи доказів у їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об’єктивному дослідженні, суд -

ВСТАНОВИВ:

17 лютого 2015 року відповідачем прийнято оскаржуване рішення №121/986 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки АГК «Екскаваторник» на вул. Екскаваторній, 37-а у Святошинському районі м. Києва, орієнтовною площею 2,37 га (земельна ділянка комунальної власності територіальної громади м. Києва), у власність для експлуатації та обслуговування гаражних боксів згідно з планом-схемою.

10 червня 2015 року видано дозвіл на розроблення документації із землеустрою №ДОЗ-0016, згідно з яким: його видано АГК «Екскаваторник», адреса земельної ділянки: м. Київ, Святошинський район, пров. Екскаваторний, 37б, орієнтовний розмір 1,12 га, цільове призначення: для експлуатації та обслуговування гаражних боків, вид права на землю: оренда на 5 (п’ять) років.

Зазначені рішення та дозвіл позивачем оскаржуються у судовому порядку, оскільки, за його переконанням, такі рішення та дозвіл прийнято і видано із порушенням норм земельного законодавства, внаслідок чого порушено права та інтереси позивача як забудовника гаражних боксів, розташованих за адресою: м. Київ, Святошинський район, пров. Екскаваторний, 37-б.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Рішенням виконавчого комітету Київської міської Ради народних депутатів від 19 липня 1990 року №625 «Про відведення земельних ділянок підприємствам, установам і організаціям для будівництва об’єктів» земельну ділянку площею близько 2,2 га по пров. Екскаваторному відведено Київському екскаваторному заводу для будівництва ГБК господарським способом.

Рішенням виконавчого комітету Ленінградської районної Ради народних депутатів від 22 жовтня 1991 року №852 «Про передачу функцій замовника по проектуванню та будівництву автомобільного гаража «Екскаваторщик» малому підприємству «Партнер» функції замовника по проектуванню та будівництву автомобільного гаража «Екскаваторщик» передано малому підприємству «Партнер».

Рішенням виконавчого комітету Ленінградської районної Ради народних депутатів м. Києва від 21 жовтня 1994 року №182 «Про надання дозволу МДКП «Партнер» функцій замовника на проектування та будівництво 2-х поверхових гаражів ГБК «Екскаваторщик» по пров. Екскаваторному» МДКП «Партнер» надано функції замовника на розробку проекту розширення та будівництва 2-ої черги 2-х поверхових гаражів та коригування існуючої забудови ГБК «Екскаваторщик» по пров. Екскаваторному у м. Києві.

Рішенням виконавчого комітету Київської міської Ради народних депутатів від 24 липня 1995 року №229 «Про затвердження скоригованої «Схеми розміщення в м. Києві гаражів та відкритих автостоянок для транспортних засобів індивідуальних власників на період до 2000 року» затверджено перелік земельних ділянок для будівництва гаражів та стоянок, у тому числі розміщення 1-2-х поверхових боксів МДКП «Партнер» по вул. Екскаваторній. Пунктом 3 рішення №229 заборонено виконкомам районних Рад народних депутатів реєструвати колективи громадян з наданням їм статусу кооперативів, якщо збудовані ними гаражі або автостоянки розміщені на ділянках, не відведених у встановленому порядку.

Розпорядженням Ленінградської районної державної адміністрації м. Києва від 09 жовтня 1996 року №1293 МДКП «Партнер» вирішено перереєструвати у спільне підприємство «Партнер» у формі закритого акціонерного товариства, де засновником виступатиме Ленінградська районна державна адміністрація м. Києва та трудовий колектив МДКП «Партнер», і встановлено, що СП «Партнер» у формі закритого акціонерного товариства є правонаступником МДКП «Партнер».

Рішенням Київської міської ради від 28 грудня 2004 року №1107/2517 рішення від 19 липня 1990 року №625 «Про відведення земельних ділянок підприємствам, установам і організаціям для будівництва об’єктів» визнано таким, що втратило чинність.

Рішенням загальних зборів акціонерів (протокол від 01 квітня 2011 року №19) закрите акціонерне товариство СП «Партнер» змінено на ПрАТ СП «Партнер».

З наявних у матеріалах справи доказів, а саме витягу з бази даних міського земельного кадастру станом на 05 березня 2015 року вбачається, що земельна ділянка по пров. Екскаваторному, 37-б обліковується за позивачем, а земельна ділянка по вул. Екскаваторна, 37-а - за АГК «Екскаваторник». Згідно з поясненнями представників позивача, на час розгляду та вирішення справи по суті земельна ділянка по пров. Екскаваторному 37-б у м. Києві знаходиться на стадії оформлення за позивачем на праві користування (оренди).

Разом з тим, як вже зазначено вище, 17 лютого 2015 року відповідачем прийнято оскаржуване рішення №121/986 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки АГК «Екскаваторник» на вул. Екскаваторній, 37-а у Святошинському районі м. Києва для експлуатації та обслуговування гаражних боксів, орієнтовна площа земельної ділянки 2,37 га (земельна ділянка комунальної власності територіальної громади міста Києва).

В подальшому, а саме 10 червня 2015 відповідачем видано АГК «Екскаваторник» дозвіл №ДОЗ-0016 на розробку документації із землеустрою: про відведення земельної ділянки (обліковий код 75:415:001) на вул. Екскаваторній, 37-б, орієнтовною площею 1,12 га, на праві оренди на 5 (п’ять) років для експлуатації та обслуговування гаражних боксів.

У ході розгляду справи судом з’ясовано, що позовні вимоги обґрунтовані тим, що земельна ділянка, площею 2,37 га, яка є предметом оскаржуваного рішення №121/986, відповідно до плану-схеми накладається на земельну ділянку по пров. Екскаваторному, 37-б, площею 1,1242 га, дозвіл на розробку технічної документації щодо якої надано позивачу, внаслідок чого порушуються права та охоронювані законом інтереси позивача як законного забудовника земельної ділянки, розміщеної за адресою: пров. Екскаваторний, 37-б, та землекористувача.

Зважаючи на викладене, суд зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та вже зазначено вище, на підставі рішення Київської міської Ради народних депутатів від 19 липня 1990 року №625, земельну ділянку площею близько 2,2 га по пров. Екскаваторному відведено Київському екскаваторному заводу для будівництва ГБК господарським способом.

Тобто, ПрАТ СП «Партнер», маючи право землекористування на земельну ділянку по пров. Екскаваторному 37-б у Святошинському районі м. Києва, виступав замовником будівництва гаражів, та згодом після їх будівництва передав на користь фізичних осіб, які, у свою чергу, оформили право власності на гаражі, що розташовані на вищевказаній земельній ділянці.

Водночас, рішенням Київської міської ради від 28 грудня 2004 року №1107/2517, рішення Київської міської Ради народних депутатів від 19 липня 1990 року №625 визнано таким, що втратило чинність, внаслідок чого припинилося право землекористування ПрАТ СП «Партнер» на спірну земельну ділянку (пров. Екскаваторний, 37-б у Святошинському районі м. Києва).

Відповідно до ч. 5 ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Згідно з ч. 1 ст. 72 КАС України, обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Відповідно до ч. 1 ст. 93, ч. 1 ст. 116, ч. 1 ст. 123 Земельного кодексу України (далі - ЗК України у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності.

Громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

Надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування.

Рішення зазначених органів приймається на підставі проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у разі: надання земельної ділянки із зміною її цільового призначення; формування нової земельної ділянки (крім поділу та об'єднання).

Надання у користування земельної ділянки, зареєстрованої в Державному земельному кадастрі відповідно до Закону України «Про Державний земельний кадастр», право власності на яку зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, без зміни її меж та цільового призначення здійснюється без складення документації із землеустрою.

Надання у користування земельної ділянки в інших випадках здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). У такому разі розроблення такої документації здійснюється на підставі дозволу, наданого Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування, відповідно до повноважень, визначених ст. 122 цього Кодексу, крім випадків, коли особа, зацікавлена в одержанні земельної ділянки у користування, набуває право замовити розроблення такої документації без надання такого дозволу.

Отже, з аналізу викладеного можливо зробити висновок, що після прийняття рішення від 19 липня 1990 року №625 документами, що мають засвідчувати право землекористування позивача на земельну ділянку по пров. Екскаваторному 37-б у Святошинському районі м. Києва, у відповідності до положень ЗК України, мають бути відповідне рішення Київської міської ради про передачу такої земельної ділянки у користування, договір оренди земельної ділянки або державний акт на право постійного користування чи право власності.

Разом з тим, у ході судового розгляду справи позивачем не надано суду будь-яких доказів, які б засвідчували право землекористування ПрАТ СП «Партнер» на земельну ділянку по пров. Екскаваторному 37-б у Святошинському районі м. Києва.

Документи, що посвідчують право власності/користування земельної ділянки на території м. Києва з обліковим кодом 75:415:001, у тому числі за адресою пров. Екскаваторний, 37-б у Святошинському районі, у порядку, встановленому постановою Кабінету Міністрів України від 09 вересня 2009 року №1021, територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин у місті Києві, не реєструвались.

Станом на теперішній час відомості щодо державної реєстрації земельної ділянки в Державному земельному кадастрі на території м. Києва за адресою пров. Екскаваторний, 37-б у Святошинському районі, у тому числі з обліковим кодом 75:415:001, та рішення Київської міської ради про передачу її у власність/користування фізичним та юридичним особам, в Головному управлінні Держгеокадастру у м. Києві відсутні.

Додатково повідомлено, що Головним управлінням Держгеокадастру у м. Києві довідка з державної статистичної звітності про наявність земель та розподіл їх за власниками земель, землекористувачами, угіддями (за даними форми 6-зем) на земельну ділянку за вищевказаною адресою не видавалася.

Крім того, згідно з листом державної податкової інспекції у Святошинському районі Головного управління ДФС у місті Києві від 20 вересня 2016 року №9688/10/26-57-12-03-38, копію якого суду надано позивачем, за результатами проведеної звірки витягу Державного земельного кадастру станом на 05 травня 2016 року, за ПрАТ СП «Партнер» на території Святошинського району м. Києва значаться земельні ділянки за адресою: пр. Корольова, площею 1,1089 га, пров. Екскаваторний, 37-б, площею 1,1242 га, вул. Купріна, 4-а, площею 0,3042 га. Право користування на ділянки, кадастрові номери 75:005:003, 75:415:001, 75:741:004, не оформлено.

Таким чином, підсумовуючи викладене, суд приходить до висновку, що відповідач, приймаючи оскаржуване рішення №121/986 та видаючи дозвіл №ДОЗ-0016, діяв у межах повноважень та без порушення прав позивача, враховуючи, що в останнього відсутні права землекористувача на земельну ділянку по пров. Екскаваторному 37-б у Святошинському районі м. Києва.

Відповідно до ч. 1 ст. 11, ч. 1 ст. 69, ч.ч. 1, 2, 6 ст. 71 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів.

Із системного аналізу вище викладених норм та обставин суд прийшов до висновку, що позов приватного акціонерного товариства СП «Партнер» до Київської міської ради, треті особи: автогаражний кооператив «Екскаваторник» та департамент земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), про визнання незаконними та скасування рішень є безпідставним, необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню повністю.

Згідно з ч. 2 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони - суб'єкта владних повноважень, суд присуджує з іншої сторони всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати, пов'язані із залученням свідків та проведенням судових експертиз. У зв’язку з ухваленням судового рішення на користь суб’єкта владних повноважень та відсутністю з його сторони судових витрат, пов’язаних із залученням свідків та проведенням судових експертиз, судові витрати стягненню з позивача не підлягають.

На підставі викладеного вище, керуючись ст.ст. 69-71, 86, 128, 158-163, 167 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити повністю у задоволені позову приватного акціонерного товариства СП «Партнер».

Копії постанови направити (вручити) сторонам та третім особам (їх уповноваженим представникам) у порядку та строки, встановлені ст. 167 КАС України.

Згідно зі ст.ст. 185, 186 КАС України, постанова може бути оскаржена шляхом подання до Київського апеляційного адміністративного суду через Окружний адміністративний суд міста Києва апеляційної скарги протягом десяти днів із дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Київського апеляційного адміністративного суду.

Відповідно до ст. 254 КАС України, постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя В.І. Келеберда