Справа № 826/10489/14
Суддя: Горбатюк С.А.
Дата ухвалення: 2017-03-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 березня 2017 року м. Київ К/800/67455/14

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

Головуючого, суддіГорбатюка С.А. (доповідач)
СуддівКалашнікової О.В.
Мороз Л.Л.
провівши у касаційному порядку попередній розгляд адміністративної справи за позовом Відкритого недержавного пенсійного фонду (далі - ВНПФ) "Резерв Слобожанщини" до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про визнання протиправними дій щодо неповернення пенсійних активів, зобов'язати повернути активи за касаційною скаргою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 04 грудня 2014 року

в с т а н о в и л а :

У липні 2014 року ВНПФ "Резерв Слобожанщини" в Окружному адміністративному суді м. Києва пред'явив позов до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про визнання протиправними дій щодо неповернення пенсійних активів, зобов'язати повернути активи.

Просив визнати протиправною бездіяльність Фонду гарантування вкладів фізичних осіб щодо неповернення пенсійних активів у розмірі 12000,00 грн., розміщених у ПАТ "Банк Форум" відповідно до генерального договору банківського вкладного (депозитного) рахунку від 28 березня 2013 року № 213 та договору банківського вкладу (депозиту) "Строковий" від 28 березня 2013 року № 213/1, а також зобов`язати повернути позивачу пенсійні активи у розмірі 12000,00 грн., розміщених у ПАТ "Банк Форум" відповідно до вищевказаних договорів.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 11 вересня 2014 року адміністративний позов залишено без задоволення.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 04 грудня 2014 року постанову суду першої інстанції скасовано.

Прийнято нову постанову, якою позовні вимоги ВНПФ "Резерв Слобожанщини" задоволено.

Визнано протиправною бездіяльність Фонду гарантування вкладів фізичних осіб щодо неповернення пенсійних активів у розмірі 12 000,00 грн., розміщених у ПАТ "Банк Форум" відповідно до генерального договору банківського вкладного (депозитного) рахунку від 28 березня 2013 року № 213 та договору банківського вкладу (депозиту) "Строковий" від 28 березня 2013 року № 213/1.

Зобов'язано Фонд гарантування вкладів фізичних осіб повернути ВНПФ "Резерв Слобожанщини" пенсійні активи у розмірі 12 000,00 грн., розміщені у ПАТ "Банк Форум" відповідно до вищевказаних договорів.

У касаційній скарзі Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, посилаючись на порушення апеляційним судом норм матеріального і процесуального права, просить скасувати його рішення та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи касаційної скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що між ВНПФ "Резерв Слобожанщини" (від імені якого на підставі договору про управління активами пенсійного фонду від 21 вересня 2007 року № 6-КУА та від 02 червня 2014 року № 4-КУА виступило ПрАТ "Компанія з управління активами "Національний резерв") та ПАТ "Банк Форум" укладено генеральний договір банківського вкладу (депозитного) рахунку від 28 березня 2013 року № 213 на основі якого укладено договір банківського вкладу (депозиту) "Строковий" від 28 березня 2013 року № 213/1.

Позивач звертався до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію із заявою про повернення йому пенсійних активів у розмірі 12000,00 грн., розміщених у ПАТ "Банк Форум" відповідно до договору банківського вкладу, шляхом їх перерахування на поточний рахунок позивача, але коштів не отримав.

Вважаючи таку бездіяльність протиправною, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що права позивача не порушені.

Скасовуючи постанову суду першої інстанції та ухвалюючи нове судове рішення про задоволення позову, апеляційний суд виходив з того, що відповідачем в порушення Закону України "Про недержавне пенсійне забезпечення" та Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", не повернуті позивачу пенсійні активи, розміщені у ПАТ "Банк Форум" шляхом перерахування їх на поточний рахунок позивача, що порушує права учасників позивача.

Колегія суддів, виходячи з меж касаційного перегляду, встановлених статтею 220 Кодексу адміністративного судочинства України, погоджується з правовим висновком суду апеляційної інстанції з огляду на таке.

Спірні правовідносини регулюються, зокрема Законом України від 09 липня 2003 року № 1057-IV "Про недержавне пенсійне забезпечення" (далі - Закон

№ 1057-IV) та Законом України від 23 лютого 2012 року № 4452-VI "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" (далі - Закон № 4452-VI).

Статтею 1 Закону № 4452-VI встановлюються правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також регулюються відносини між Фондом, банками, Національним банком України, визначаються повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків.

Метою цього Закону є захист прав і законних інтересів вкладників банків, зміцнення довіри до банківської системи України, стимулювання залучення коштів у банківську систему України, забезпечення ефективної процедури виведення неплатоспроможних банків з ринку та ліквідації банків.

Виходячи зі змісту наведеної законодавчої норми Фонд гарантування вкладів фізичних осіб наділений публічно-правовими повноваженнями, зокрема, щодо неплатоспроможності банків та їх ліквідації.

Відповідно до статті 1 Закону № 1057-IV недержавний пенсійний фонд - юридична особа, створена відповідно до цього Закону, яка має статус неприбуткової організації (непідприємницького товариства), функціонує та провадить діяльність виключно з метою накопичення пенсійних внесків на користь учасників пенсійного фонду з подальшим управлінням пенсійними активами, а також здійснює пенсійні виплати учасникам зазначеного фонду у визначеному цим Законом порядку; пенсійні активи - активи пенсійного фонду, страхової організації, банківської установи, сформовані відповідно до цього Закону, за рахунок яких здійснюються пенсійні виплати; учасник пенсійного фонду (далі - учасник фонду) - фізична особа, на користь якої сплачуються (сплачувалися) пенсійні внески до пенсійного фонду та яка має право на отримання пенсійних виплат або отримує такі виплати з пенсійного фонду згідно із цим Законом.

Статтею 6 Закону України № 1057-IV визначено, що пенсійні фонди не мають на меті одержання прибутку на користь одноосібного засновника або для його подальшого розподілу між засновниками. Недержавне пенсійне забезпечення є для пенсійних фондів виключним видом діяльності. Провадження пенсійними фондами іншої діяльності, не передбаченої цим Законом, забороняється. Активи пенсійного фонду формуються за рахунок внесків до пенсійного фонду (пенсійних внесків) та інших надходжень до пенсійного фонду.

Відповідно до частини другої статті 2 Закону № 1057-IV суб'єктами недержавного пенсійного забезпечення є, крім іншого, недержавні пенсійні фонди; компанії з управління активами; зберігачі.

При цьому, частиною третьою статті 2 Закону № 1057-IV визначено, що недержавне пенсійне забезпечення здійснюється, крім іншого, пенсійними фондами шляхом укладення пенсійних контрактів між адміністраторами пенсійних фондів та вкладниками таких фондів відповідно до цього Закону; банківськими установами відповідно до цього Закону та законодавства про банківську діяльність шляхом укладення договорів про відкриття пенсійних депозитних рахунків для накопичення пенсійних заощаджень у межах суми, визначеної для відшкодування вкладів Фондом гарантування вкладів фізичних осіб, що встановлюється згідно із законом.

Таким чином, позивач є особливим суб'єктом, який розпоряджається виключно пенсійними активами, при цьому у своїй власності жодних активів не має.

Згідно з частиною п'ятою статті 50 Закону № 4452-VI активи недержавних пенсійних фондів, що перебувають в управлінні банку, не включаються до ліквідаційної маси банку.

Відповідно до частини другої статті 48 Закону № 1057-IV пенсійні активи не можуть включатися до ліквідаційної маси зберігача пенсійного фонду та інших банків.

Виходячи з наведеного розпорядження цими активами здійснюється відповідно до Закону № 1057-IV, а держава гарантує збереження пенсійних активів шляхом заборони їх використання не за цільовим призначенням та заборонено включати пенсійні активи до ліквідаційної маси банків чи виконувати будь-які зобов'язання фінансової установи (банку) за рахунок цих пенсійних активів.

З огляду на наведене, колегія суддів повністю погоджується з висновком суду апеляційної інстанції, що незалежно від того на підставі якого правочину активи пенсійного фонду були розміщені у банку, банк, що ліквідується зобов'язаний повернути пенсійні активи в повному обсязі їх законному розпоряднику, визначеному Законом № 1057-IV.

Крім того, згідно зі статтею 3 Закону № 4452-VI установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку є Фонд гарантування вкладів фізичних осіб.

Основним завданням Фонду є забезпечення функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку (частина перша статті 4 Закону № 4452-VI).

Відповідно до частини першої, пункту 1 частини другої статті 20 Закону

№ 4452-VI, Фонд є єдиним розпорядником коштів, акумульованих у процесі його діяльності.

Кошти Фонду не включаються до Державного бюджету України, не підлягають вилученню і можуть використовуватися Фондом виключно для, крім іншого, виплати гарантованої суми відшкодування вкладникам коштів за вкладами відповідно до цього Закону.

У будь-якому разі пенсійні активи належать виключно учасникам фонду, якими можуть бути тільки фізичні особи, управління такими активами здійснюється в інтересах і на користь таких учасників. Отже, відсутності в договорі банківського вкладу прямого посилання на те, що такий правочин вчинений на користь фізичних осіб - учасників позивача, жодним чином не впливає на правовий режим коштів, що були розміщені пенсійним фондом за договором.

В матеріалах справи наявна відомість персоніфікації пенсійних внесків, сформована 18 травня 2011 року, відповідно до якої вкладником є ВАТ "Світло Шахтаря", учасниками якого є ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6,

ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15

Дані особи відображені в реєстрі учасників позивача, наявному в матеріалах справи, № № 103, 168, 278, 468, 486, 488, 501, 508, 524, 559, 686, 679 відповідно.

Згідно з частиною першою статті 26 Закону № 4452-VI Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку.

Функції з ліквідації банку відповідно до Закону № 4452-VI виконує уповноважена особа Фонду від імені Фонду та приступає до виконання своїх обов'язків негайно після прийняття Фондом рішення про призначення уповноваженої особи Фонду (частина перша статті 46 Закону № 4452-VI).

При цьому, за правилами частини другої статті 46 Закону № 4452-VI з дня призначення уповноваженої особи Фонду, зокрема, припиняються всі повноваження органів управління банку (загальних зборів, спостережної ради і правління (ради директорів) та органів контролю (ревізійної комісії та внутрішнього аудиту).

Аналогічні положення закріплені в Положенні про виведення неплатоспроможного банку з ринку, затвердженому рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 05 липня 2012 року № 2 (далі - Положення).

Згідно з підпунктом 2.10. пункту 2 Положення уповноважена особа Фонду на ліквідацію банку зобов'язана вжити заходів щодо передачі активів недержавних пенсійних фондів до іншого зберігача, фондів фінансування будівництва та фондів операцій з нерухомістю іншому управителю відповідно до вимог законодавства України.

Колегія суддів погоджується з висновками суду апеляційної інстанції про те, що враховуючи відсутність у відповідачів повноважень на використання пенсійних активів, то вони не можуть вчинити щодо цих активів інші дії, ніж повернення їх позивачеві, а тому, обраний спосіб захисту порушеного права (зобов'язання повернути кошти) є належним і єдино можливим способом повного захисту порушеного права позивача та його учасників.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції правильно задовольнив позов.

Оскаржуване судове рішення суду апеляційної інстанції є законним і обґрунтованим, підстав для його скасування або зміни немає.

Доводи касаційної скарги правильність висновку суду не спростовують.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 223 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право залишити касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін.

На підставі наведеного, керуючись статтями 210, 220, 220-1, 223 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб залишити без задоволення, а постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 04 грудня 2014 року у справі за позовом Відкритого недержавного пенсійного фонду "Резерв Слобожанщини" до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про визнання протиправними дій щодо неповернення пенсійних активів, зобов'язати повернути активи - без зміни.

Ухвала є остаточною, оскарженню не підлягає і може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строк та у порядку, визначеними статтями 237, 238, 2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді Горбатюк С.А.

Калашнікова О.В.

Мороз Л.Л.