Справа № 810/3976/16
Суддя: Брагіна О.Є.
Дата ухвалення: 2017-03-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 березня 2017 року № 810/3976/16

Суддя Київського окружного адміністративного суду Брагіна О.Є.;

при секретарі судового засідання - Гай А.В.;

за участі представників:

позивача - ОСОБА_1;

представника відповідача - Левчука С.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом ОСОБА_3

до Броварської об'єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Київській області про скасування рішення,

в с т а н о в и в:

позивач звернувся до суду з вимогами про скасування рішення Бориспільського відділення Броварської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області від 22.08.2016 р. №000063/10.04-12/НОМЕР_1 про застосування фінансових санкцій. Своє звернення обґрунтовує тим, що він як фізична особа- підприємець повинен був до 11.07.2016 р. подати в електронному вигляді до податкового органу звіти форми №№ РА та РТ за червень 2016 р., проте "став жертвою комп'ютерних технологій" та не зміг з технічних причин, через несправність свого комп'ютера, своєчасно направити їх в електронному вигляді. Просив при ухваленні судового рішення врахувати його складний майновий стан та скасувати прийняте рішення.

У судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги підтримав з підстав, викладених у мотивувальній частині позову, просив їх задовольнити.

Представник відповідача проти задоволення позову заперечував та вказав, що ФОП ОСОБА_3 були порушені вимоги п.5-6 Порядку заповнення форм звітів №РА та №РТ в частині строку їх подання, у зв'язку з чим до нього, згідно із абз.18 ч.2 ст.17 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів", були застосовані штрафні санкції, тому вважає вимоги ОСОБА_3 необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Заслухавши пояснення представників сторін, встановивши фактичні обставини справи із наданням їм відповідної правової оцінки, суд приходить до висновку про необхідність відмови у задоволенні позову, з урахуванням наступного:

позивач у справі є фізичною особою-підприємцем, який має ліцензію на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями.

Відповідачем, на підставі п.20.1.4 ст.20, ст.70 ПКУ, була проведена камеральна перевірка ФОП ОСОБА_3 на предмет своєчасності подання форм звітів про обсяги виробництва й обігу спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів, наслідком якої стало складання акту №52/10.04-15-50 від 08.08.2016 р., яким встановлено порушення вимог п.5-6 Порядку заповнення форм звітів №1-РА та №1-РТ, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 11.02.2016 р. №49.

22.08.2016 р., контролюючим органом було прийнято рішення про застосування фінансових санкцій до позивача за несвоєчасне подання звітів форми №№1-РА РТ у розмірі 34 000 грн.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, позивач оскаржив його у судовому порядку з тих мотивів, що він не в змозі сплатити вказану суму.

У відповідності до абз. 3 ст. 16 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" суб'єкти господарювання, які отримали передбачені цим Законом ліцензії, подають до органу виконавчої влади, уповноваженого Кабінетом Міністрів України видавати такі ліцензії, щомісяця до 10 числа наступного місяця звіт про обсяги виробництва та/або обігу (в тому числі імпорту та експорту) спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів за формою, встановленою цим органом.

Згідно з приписами ст. 17 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" до суб'єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів, зокрема за неподання чи несвоєчасне подання звіту або подання звіту з недостовірними відомостями про обсяги виробництва та/або обігу (в тому числі імпорту та експорту) спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів до органу виконавчої влади, уповноваженого Кабінетом Міністрів України видавати відповідні ліцензії, - у розмірі 17000 гривень.

Відповідно до ч. 3 ст. 16 цього ж Закону України, пп. 5 п. 4 Положення про Міністерство фінансів України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 серпня 2014 року №375 Міністерством фінансів України був прийнятий наказ від 11.02.2016 року №49 "Про затвердження форм звітів щодо виробництва й обігу спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів та порядків їх заповнення", яким зокрема, затверджені форми звітів №1-РА "Звіт про обсяги придбання та реалізації алкогольних напоїв у роздрібній мережі" та № 1-РТ "Звіт про обсяги придбання та реалізації тютюнових виробів у роздрібній мережі. Вказаний наказ набрав чинності з 21 квітня 2016 року.

Згідно п.1 Порядку заповнення форми звіту №1-РА ,РТ "Звіт про обсяги придбання та реалізації алкогольних напоїв у роздрібній мережі" та обсяги придбання та реалізації тютюнових виробів у роздрібній мережі подають суб'єкти господарювання, які одержали ліцензії на право роздрібної торгівлі тютюновими виробами, незалежно від форм власності. Таки звіти подаються до органів ДФС за основним місцем обліку в електронній формі.

Пунктом 2 Порядку встановлено, що звіти в електронній формі подаються засобами електронного зв'язку з дотриманням умови щодо реєстрації електронного підпису підзвітних осіб у порядку, визначеному законодавством, як передбачено для податкової звітності. Звіт заповнюється в цілому щодо підприємства з урахуванням усіх структурних одиниць, інформація подається за кодами та видами алкогольних напоїв відповідно з додатком до наказу Мінфіну від 11.02.2016 р. №49 та порядком їх заповнення, зареєстрованого у Мінюсті 03.03.2016 р. №340/28470. Звіт складається за кожний місяць окремо до 10 числа місяця, що настає за звітним та подається до органу ДФС за основним місцем обліку суб'єкта господарювання,- п. 5 Порядку.

Як слідує із матеріалів справи, позивач направив податковому органу звіти форми №1-РА та №1- РТ 12.07.2016 р. при граничному строку їх подання 11.07.2016 р., що стало підставою для застосування до нього штрафу, визначеного абз.18 ч.2 ст.17 Закону України №481/95 ВР у розмірі 34 000 грн.

Неподання звіту позивач пояснив технічною несправністю комп'ютерної техніки, яка використовувалась ним при направленні звіту, з огляду на що, суд зауважує таке:

Конституція України у ст. 67 вказує на обов'язок кожного сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом. Статтею 36 ПКУ до складу податкового обов'язку віднесено три елементи: обчислення, декларування та/або сплата певної суми податку та збору у порядку та строки, визначені законами.

Отже, для виконання платником податку покладеного на нього законом обов'язку необхідно виконати усі три зазначених складові. ПКУ визначає пріоритет податкового обов'язку у порівнянні з іншими обов'язками: «податковий обов'язок є безумовним і першочерговим стосовно інших неподаткових обов'язків платника податків, крім випадків, передбачених законом» (п. 36.3 ст. 36 ПКУ). За невиконання чи неналежне виконання податкового обов'язку настає відповідальність, яку несе платник податків, крім випадків, визначених ПКУ або законами з питань митної справи.

Відповідно до ст. 16 ПКУ платник податків зобов'язаний, у тому числі, «подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків та зборів».

Відповідно до ст. 49 ПКУ податкова декларація подається контролюючому органу, в якому перебуває на обліку платник податків, за кожний встановлений ПКУ звітний період, в якому виникають об'єкти оподаткування, або у разі наявності показників, які підлягають декларуванню щодо кожного окремого податку, платником якого він є.

Пункт 49.3 ст. 49 ПКУ встановлює такі способи подання податкової декларації: а) особисто платником податків або уповноваженою на це особою; б) надсилання поштою з повідомленням про вручення та з описом вкладення; в) засобами електронного зв'язку в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації електронного підпису підзвітних осіб у порядку, визначеному законодавством.

Пункт п. 49.4 ПКУ передбачає, що «платники податків, що належать до великих та середніх підприємств, подають податкові декларації до контролюючого органу в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації електронного підпису підзвітних осіб у порядку, визначеному законодавством». Тобто перші два способи є недоступними лише для великих та середніх підприємств. Тож у разі технічної неможливості направити податкову звітність в електронній формі, платники податків, окрім середніх та великих, можуть подати її особисто або надіслати поштою.

Пунктом 49.5 ст.49 ПКУ право здійснити відправлення податкової звітності шляхом направлення його засобами поштового зв'язку на адресу відповідного контролюючого органу надано невеликим підприємства та ФОПам за умови її відправлення (подання) не пізніше ніж за п'ять днів до закінчення граничного строку подання податкової декларації.

На підставі ст. 191 ПКУ серед функцій контролюючих органів передбачено контроль за своєчасністю подання платниками податків та платниками єдиного внеску передбаченої законом звітності (декларацій, розрахунків та інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків, зборів, платежів), своєчасність, достовірність, повноту нарахування та сплати податків, зборів, платежів. Відповідно до п. 49.8 ст. 49 ПКУ «прийняття податкової декларації є обов'язком контролюючого органу». Стверджувати, що податковий орган порушив свій обов'язок прийняти декларацію може лише той платник, який вчинив усі залежні від нього дії, спрямовані на подання декларації.

Зазначений у попередньому абзаці обов'язок контролюючого органу вважається виконаним, а декларація в електронній формі вважається прийнятою контролюючим органом, а отже - поданою платником, за наявності у платника квитанції про отримання податкової декларації, або у разі, якщо контролюючий орган із дотриманням вимог п. 49.11 ст.49 ПКУ не надає платнику податків повідомлення про відмову у прийнятті податкової декларації або у певних випадках не надсилає його платнику податків у встановлений цією статтею строк. При цьому «відмова посадової особи контролюючого органу прийняти податкову декларацію з будь-яких причин, не визначених цією статтею, у тому числі висунення будь-яких не визначених цією статтею передумов щодо такого прийняття (включаючи зміну показників такої податкової декларації, зменшення або скасування від'ємного значення об'єктів оподаткування, сум бюджетних відшкодувань, незаконного збільшення податкових зобов'язань тощо) забороняється» (п. 49.10 ПКУ). Згідно п.6 наказу №49 контроль за його виконанням покладено, в тому числі і на Державну фіскальну службу України в особі її голови.

Абзацом 4 п.п. 53 Положення про Державну фіскальну службу України встановлено, що остання проводить заходи по запобіганню та виявленню порушень законодавства у сфері виробництва та обігу сприту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, затверджує норми втрат та виходу спирту, виноматеріалів, тютюнових виробів, порядок їх розроблення та застосування. Свою діяльність ДФС реалізовує через територіальні органи, які були утворені постановою КМУ від 06.08.2014 р. №311, до яких відноситься і Бориспільське відділення Броварської ОДПІ. Підпунктом 75.1 ст.75 ПКУ контролюючим органам надано право на проведення камеральних перевірок без будь-якого спеціального рішення керівного органу або направлення на проведення перевірки. Такій перевірці підлягає вся податкова звітність суцільним порядком, при цьому згода платника податків на проведення перевірки та його присутності закон не вимагає.

Позивач має ліцензію на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями, а тому, відповідно до наказу №49 від 11.02.2016 р., повинен був своєчасно подавати звіти форми №1-РА та №1 РТ до податкового органу, проте такий обов'язок не виконав, що стало підставою для проведення камеральної перевірки, за наслідком якої виявлено порушення абз.18 ч.2 ст.17 Закону України №481/95-ВР. Відповідно до вказаної статті за неподання чи несвоєчасне подання звіту про обсяги виробництва та/або обігу (в тому числі імпорту та експорту) спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів до органу виконавчої влади передбачена санкція у розмірі 17 000, 00 грн.

Визначені ст. 17 Закону №481/95-ВР фінансові санкції є адміністративно-господарськими, порядок їх застосування регулюється нормами гл. 27 ГК України. Строки застосування адміністративно-господарських санкцій встановлені ст. 250 ГК Укаїни, відповідно до якої санкції можуть бути застосовані до суб'єкта господарювання протягом шести місяців з дня виявлення порушення, але не пізніш як через один рік з дня порушення цим суб'єктом встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності, крім випадків, передбачених законом.

Як слідує із рішення від 22.08.2016 р. санкції були застосовані відповідачем на протязі двадцяти днів з дня виявлення порушення, тобто їх застосування є правомірним.

Щодо твердження позивача про неможливість подання звітів в електронній формі, то суд ставиться до них критично, оскільки ФОП ОСОБА_3 не був позбавлений можливості у такому випадку подати звіти у паперовому вигляді особисто або засобами поштового зв'язку, однак це не зробив.

Крім того, підприємницька діяльність- це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, отже суб'єкт господарювання повинен обирати такі форми її проведення щоб убезпечити себе від настання будь-яких негативних наслідків.

Ураховуючи, що рішення відповідача є правомірним, ухвалено в межах повноважень та спосіб, визначений законом, суд не знаходить правових підстав для скасування прийнятого рішення.

Керуючись статтями 11, 14, 70, 71, 72, 86, 94, 159-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

п о с т а н о в и в:

у задоволенні адміністративного позову - відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано в установлені строки. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Київський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Брагіна О.Є.

Дата виготовлення і підписання повного тексту постанови - 06 березня 2017 р.