Справа № 662/999/16-а
Суддя: Крисанова В. І.
Дата ухвалення: 2017-03-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Іванівський районний суд Херсонської області
Справа № 662/999/16-а
Номер провадження 2-а/656/1/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 березня 2017 року смт.Іванівка

Іванівський районний суд Херсонської області

у складі:

головуючого судді Крисанової В.І.

за участі:

секретаря судового засідання Шиян М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду

в режимі відеоконференції з Новотроїцьким районним судом Херсонської області

адміністративний позов ОСОБА_1 Шукрієвича до ОСОБА_2 селищної ради Херсонської області

про скасування п. 3.1.1. ч. 2 рішення Х сесії ОСОБА_2 селищної ради Новотроїцького району Херсонської області та зобовязання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 Шукрієвич звернувся з адміністративним позовом до ОСОБА_2 селищної ради Херсонської області про скасування п. 3.1.1. ч. 2 рішення Х сесії ОСОБА_2 селищної ради Новотроїцького району Херсонської області № 170 від 28 квітня 2016 року та зобовязання вчинити певні дії, посилаючись на те, що рішенням ОСОБА_2 селищної ради Новотроїцького району Херсонської області № 348 від 7 листопада 2007 року йому був наданий дозвіл на збір матеріалів попереднього погодження місць розташування обєктів на земельній ділянці (із земель запасу селищної ради) орієнтованою площею 150 кв. м для розміщення тимчасового торгівельного ряду. 23 листопада 2007 року комісією, створеною рішенням 1 сесії ХХІV скликання ОСОБА_2 селищної ради від 20 квітня 2006 року № 14, був складений акт вибору земельної ділянки під розміщення тимчасового торгівельного ряду, згідно якого комісія вважає за можливе відведення в оренду земельної ділянки орієнтованою площею 150 кв. м із земель запасу ОСОБА_2 селищної ради на вул. Леніна, в смт. Новотроїцьке для розміщення тимчасового торгівельного ряду.

25 грудня 2007 року начальник Державного управління охорони навколишнього природного середовища в Херсонській області ОСОБА_3 відмовив у погоджені місця розташування обєкту на земельній ділянці (із земель запасу селищної ради) орієнтованою площею 150 кв. м для розміщення тимчасового торгівельного ряду. Позивач оскаржив відмову до Новотроїцького районного суду. Постановою Новотроїцького районного суду від 17 квітня 2008 року висновок Державного управління охорони навколишнього природного середовища в Херсонській області скасовано та зобовязано підписати акт вибору земельної ділянки під розміщення тимчасового торгівельного ряду.

Державне управління охорони навколишнього природного середовища в Херсонській області в листі № 07-14/9-3952 зобовязало позивача надати акт технічної інвентаризації зелених насаджень з визначенням дерев та інших обєктів озеленення, що підлягають знесенню при будівництві тимчасового торгівельного ряду, розрахунок вартості зелених насаджень, що підлягають знесенню. 26 травня 2008 року позивач звернувся до ОСОБА_2 селищної ради з заявою про надання акту технічної інвентаризації зелених насаджень з визначенням дерев та інших обєктів озеленення, що підлягають знесенню при будівництві тимчасового торгівельного ряду, а 9 червня 2008 року отримав відмову (лист № 2/10281), яку оскаржив до Новотроїцького районного суду. Постановою Новотроїцького районного суду від 19 листопада 2008 року адміністративний позов позивача задоволено. 11 лютого 2010 року постановою Одеського апеляційного адміністративного суду постанову Новотроїцького районного суду від 19 листопада 2008 року скасовано та ухвалено нову постанову, якою в задоволені позову до ОСОБА_2 селищної ради про зобовязання надати акт технічної інвентаризації відмовлено.

3 грудня 2009 року позивач отримав від Генічеського державного бюро технічної інвентаризації лист № 13/2, в якому було зазначено, що оцінкою та інвентаризацією зелених насаджень БТІ не займається. 15 лютого 2010 року позивач подав до Новотроїцького районного суду адміністративний позов до Генічеського державного бюро технічної інвентаризації з вимогою зобовязати відповідача надати акт технічної інвентаризації зелених насаджень з визначенням дерев та інших обєктів озеленення, що підлягають знесенню при будівництві тимчасового торгівельного ряду. ОСОБА_2 селищна рада була залучена у справі як третя особа. Того ж дня до суду подана заява про застосування заходів забезпечення позову. Ухвалою Новотроїцького районного суду від 16 лютого 2010 року ОСОБА_2 селищній заборонено вчиняти будь-які дії по розпорядженню спірною земельною ділянкою. Постановою Новотроїцького районного суду Херсонської області від 31 січня 2011 року зобовязано Генічеське державне бюро технічної інвентаризації скласти акт технічної інвентаризації насаджень з визначенням дерев та інших обєктів озеленення, що підлягають знесенню на земельній ділянці при будівництві торгівельного ряду.

Рішенням ОСОБА_2 селищної ради № 828 від 18 березня 2010 року, на підставі протесту прокурора Новотроїцького району від 10 березня 2010 року № 2л/393-2 вих. № 10, рішення ОСОБА_2 селищної ради № 348 від 7 листопада 2007 року скасовано, чим порушено ухвалу Новотроїцького районного суду від 16 лютого 2010 року про заборону вчиняти будь-які дії по розпорядженню спірною земельною ділянкою. Тим самим порушенні права позивача на оренду спірної земельної ділянки. 24 грудня 2010 року рішення ОСОБА_2 селищної ради № 828 від 18 березня 2010 року скасовано постановою Новотроїцького районного суду Херсонської області.

Акт вибору земельної ділянки під розміщення тимчасового торгівельного ряду позивач погодив з усіма відповідними службами і 21 лютого 2011 року звернувся до ОСОБА_2 селищного голови із заявою про затвердження акту вибору земельної ділянки та видачі дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду. 1 березня 2011 року позивач отримав відмову, яку оскаржив до Новотроїцького суду. Постановою Новотроїцького районного суду від 6 червня 2011 року в задоволенні позову про зобовязання вчинити певні дії відмовлено в звязку з тим, що позов підлягає вирішенню в порядку цивільного судочинства. Позивач оскаржив рішення суду до апеляційного суду. Ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 29 серпня 2012 року апеляційну скаргу залишено без задоволення.

Приватним підприємцем «ОСОБА_4В.» проведено незалежну оцінку зелених насаджень, розташованих за адресою смт. Новотроїцьке, в районі ринку ПП «Філенко» біля жилого будинку на вул. Леніна, 35.

Позивачем зібрані всі документи на виготовлення технічної документації, а рішенням Х сесії ОСОБА_2 селищної ради VII скликання № 170 від 28 квітня 2016 року надано дозвіл на виготовлення технічної документації по встановленню меж та проекту землеустрою на земельну ділянку, що передається в оренду орієнтованою площею 150 м. квадратних для розміщення тимчасового торгівельного ряду на вул. Соборній іншим громадянам.

Просить скасувати п. 3.1 ч. 2 Рішення Х сесії ОСОБА_2 селищної ради VII скликання № 170 від 28 квітня 2016 року та зобовязати ОСОБА_2 селищну раду надати ОСОБА_1 дозвіл на виготовлення технічної документації по встановленню меж та проекту землеустрою на земельну ділянку, що передається в оренду орієнтованою площею 150 кв. м для розміщення тимчасового торгівельного ряду на вул. Соборній (район ринка ПП «Філенко»).

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві та доповнив їх тим, що на земельну ділянку, орієнтованою площею 150 кв. м для розміщення тимчасового торгівельного ряду на вул. Соборній (район ринка ПП «Філенко») Новотроїцьким районним судом Херсонської області накладений арешт. Не дивлячись на це відповідач розпорядився земельною ділянкою тим, що надав її в користування іншим особам. На відміну від нього відповідач не вимагав від інших осіб акт технічної інвентаризації насаджень з визначенням дерев та інших обєктів озеленення, що підлягають знесенню на земельній ділянці при будівництві торгівельного ряду. На земельній ділянці, яка виділена іншим особам, спиляні дерева, збудований фундамент, що передбачає розміщення будівлі, а не тимчасової споруди. Крім того, коли рішенням ОСОБА_2 селищної ради Новотроїцького району Херсонської області № 348 від 7 листопада 2007 року йому був наданий дозвіл на збір матеріалів попереднього погодження місць розташування обєктів на земельній ділянці (із земель запасу селищної ради) орієнтованою площею 150 кв. м для розміщення торгівельного раду, то начальник ОСОБА_2 відділу ДАІ від 3 грудня 2007 року не погодив виділення в оренду земельної ділянки на вул. Соборній (Леніна) для розміщення тимчасового торгівельного ряду, так як п.3.7.4. ДСТУ-3587-97 забороняє розміщувати споруди торгівельно-побутового призначення ближче ніж 50 м до перехрещень вулиць та пішохідних переходів. Зазначений нормативний акт не втратив чинності. Відповідач під час прийняття рішення № 170 від 28 квітня 2016 року вимоги п.3.7.4. ДСТУ-3587-97 проігнорував, зокрема іншим громадянам надані в користування земельні ділянки для розміщення тимчасових торгівельних споруд ближче ніж 50 м від дороги. Просив суд позовні вимоги задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_2 селищної ради ОСОБА_5 проти заявленого позову заперечував, посилаючись на те, що у ОСОБА_2 селищній раді відсутні дані про те, що на земельну ділянку орієнтованою площею 150 кв. м для розміщення тимчасового торгівельного ряду на вул. Соборній (район ринку ПП «Філенко») Новотроїцьким районним судом Херсонської області накладений арешт. Крім того, рішення селищної рад № 348 від 7 листопада 2007 року щодо надання позивачу дозволу на збір матеріалів попереднього погодження місць розташування обєктів на земельній ділянці орієнтованою площею 150 кв. м для розміщення тимчасового торгівельного ряду на вул. Соборній (район ринку ПП «Філенко»), на яке посилається позивач, скасовано рішенням № 828 від 18 березня 2010 року по протесту прокурора. Після того позивач до селищної ради із заявою про виділення йому земельної ділянки не звертався. Рішенням селищної ради № 170 від 28 квітня 2016 року громадянам земельні ділянки в оренду не надавались, так само як і згода на виготовлення технічної документації на земельні ділянки, що передаються в оренду. Рішенням селищної ради № 170 від 28 квітня 2016 року внесені зміни в рішення № 479 від 5 березня 2013 року, яким затверджений Порядок розміщення тимчасових споруд для підприємницької діяльності на території ОСОБА_2 селищної ради. Земельні ділянки із земель комунальної власності передаються в оренду за результатами аукціону. Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у комунальній власності, здійснюється на підставі рішення органу місцевого самоврядування та є його виключною компетенцією.

Зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку про те, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 4 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

За змістом п. 1 ч. 1 ст. 3 Кодексу адміністративного судочинства України справа адміністративної юрисдикції - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно з п. 7 ч. 1 ст. 3 Кодексу адміністративного судочинства України суб'єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій.

Способи захисту прав громадян на земельні ділянки визначені ст. 152 Земельного Кодексу України, зокрема шляхом визнання недійсними рішень органів місцевого самоврядування.

Згідно з ч. 2 ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій, бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно з ч. 10 ст. 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

Таким чином, особа, яка реалізує своє суб'єктивне право через прийняття суб'єктом владних управлінських функцій відповідного рішення, чи вчинення ним дій, вступає з ним в публічно-правові відносини і має право на захист свого права в адміністративному суді.

Суд вважає, що даний спір підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства, так як спірні правовідносини не носять цивільно-правовового характеру, не породжують спору про право, а стосуються перевірки правомірності винесеного рішення суб'єктом владних повноважень при здійсненні ним владно-управлінських функцій по розпорядженню землею, на відповідність його Земельному кодексу України та іншим актам земельного законодавства.

Щодо позовних вимог про визнання протиправним та скасування рішення ОСОБА_2 селищної ради Новотроїцького району Херсонської області, прийнятого Х сесією селищної ради УІІ скликання № 170 від 28 квітня 2016 року «Про внесення змін до рішення селищної ради» (далі рішення органу місцевого самоврядування).

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ст. 6 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Згідно з ч. 1 ст. 122 Земельного кодексу України сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Згідно з ч. 2 ст. 123 Земельного кодексу України особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, визначених ст. 122 цього Кодексу, передають у власність або користування такі земельні ділянки.

Із матеріалів справи видно, що позивач звертався до органу місцевого самоврядування із клопотанням про надання йому дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у користування (оренду) для розміщення тимчасового торгового ряду і ч. 1 п. 1.1. рішення органу місцевого самоврядування № 348 від 7 листопада 2007 року «Про надання дозволу на збір матеріалів попереднього погодження місць розташування обєктів» позивачу був наданий дозвіл на збір матеріалів попереднього погодження місць розташування обєктів на земельній ділянці (із земель запасу селищної ради) орієнтованою площею 150 кв. м для установки торгівельного ряду в смт. Новотроїцьке, на вул. Леніна (район ринку «ПП Філенко») (а.с.8).

Рішенням органу місцевого самоврядування за № 828 від 18 березня 2010 року «Про розгляд протестів прокурора Новотроїцького району» скасований п. 1.1. та ч. 13 рішення № 348 від 7 листопада 2007 року «Про надання дозволу на збір матеріалів попереднього погодження місць розташування обєктів» (щодо надання дозволу на збір матеріалів попереднього погодження місць розташування обєктів із земель запасу селищної ради ОСОБА_1 на земельну ділянку орієнтованою площею 150 кв. м для установки тимчасового торгового ряду в смт. Новотроїцьке на вулиці Леніна (район ринку «ППП Філенко») (а.с.25).

24 грудня 2010 року Новотроїцький районний суд Херсонської області скасував п. 3 ч. 1 рішення органу місцевого самоврядування № 828 від 18 березня 2010 року «Про розгляд протестів прокурора Новотроїцького району» щодо скасування ч. 13 рішення органу місцевого самоврядування № 348 від 7 листопада 2007 року про надання дозволу ОСОБА_1 на збір попереднього погодження місць розташування обєктів на земельній ділянці (із земель запасу селищної ради) орієнтованою площею 150 кв. м для розміщення тимчасового торгівельного ряду в смт. Новотроїцьке на вул.. Леніна в району ринку «ПП Філенко», рішення суду набрало чинності 14 січня 2011 року (а.с.28-29).

Таким чином рішенням суду від 24 грудня 2010 року відновлено чинність рішення органу місцевого самоврядування № 348 від 7 листопада 2007 року про надання дозволу позивачу на збір матеріалів попереднього погодження місць розташування обєктів із земель запасу селищної ради, яке набрало законної сили 14 січня 2011 року.

28 квітня 2016 року орган місцевого самоврядування прийняв рішення № 170 «Про внесення змін до рішення селищної ради», яким вніс зміни в Порядок розміщення тимчасових споруд для підприємницької діяльності на території ОСОБА_2 селищної ради до рішення селищної ради № 479 від 5 березня 2013 року, а саме в розділ ІІІ, виклавши його в наступній редакції: 3.3. по вулиці Соборній (біля тимчасової споруди ОСОБА_6С.) на земельну ділянку орієнтованою площею 50 кв. м (для ОСОБА_7 30 кв. м, ОСОБА_8 20 кв. м).

Позивач стверджує, що рішенням органу місцевого самоврядування № 170 від 28 квітня 2016 року порушено його право на безпеку пішохода, трудову діяльність та оренду земельної ділянки для розміщення тимчасового торгівельного ряду, яке було надано йому рішенням органу місцевого самоврядування № 348 від 7 листопада 2007 року про надання дозволу позивачу на збір матеріалів попереднього погодження місць розташування обєктів із земель запасу селищної ради. Проте з таким твердженням суд не погоджується з таких підстав.

Згідно п. 3 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України з питань будівництва» від 16 вересня 2008 року № 509-УІ, який набрав чинності з 14 жовтня 2008 року (далі Закон від 16 вересня 2008 року), встановлено, що прийняті і не виконанні до набрання чинності цим Законом рішення відповідних органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування про погодження місця розташування обєкта або про надання дозволу на розроблення проекту відведення земельної ділянки зберігають чинність протягом двох років з дня набрання чинності цим законом, розроблені відповідно до цих рішень проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок розглядаються в установленому законом порядку. Передача в оренду таких земельних ділянок із земель державної та комунальної власності здійснюється без проведення земельних торгів (аукціонів)».

Суд вважає, що п. 3 Прикінцевих положень Закону від 16 вересня 2008 року має відношення до справи в частині, що стосується строку дії рішення органу місцевого самоврядування № 348 від 7 листопада 2007 року, так як позивачу був наданий дозвіл на збір матеріалів попереднього погодження місць розташування обєктів, зазначене рішення прийнято органом місцевого самоврядування до 14 жовтня 2008 року та зберігало чинність протягом двох років, а саме з 14 жовтня 2008 року до 18 березня 2010 року (1 рік 5 місяців 4 дні). Після того строк був перерваний рішенням органу місцевого самоврядування за № 828 від 18 березня 2010 року та поновлений рішенням Новотроїцького районного суду Херсонської області від 24 грудня 2010 року, яке набрало чинності з 14 січня 2011 року. Таким чином, рішення органу місцевого самоврядування № 348 від 7 листопада 2007 року не діяло протягом 6 місяці 27 днів (з 18 березня 2010 року до 14 січня 2011 року). Строк, передбачений п. 3 Прикінцевих положень Закону від 16 вересня 2008 року, наданий позивачу на збір матеріалів попереднього погодження місць розташування обєктів закінчився 3 серпня 2011 року. Позивач із заявою про продовження терміну дії рішення органу місцевого самоврядування не звертався. Рішення органу місцевого самоврядування № 348 від 7 листопада 2007 року втратило силу в звязку із закінченням строку його дії.

За таких обставин, суд вважає, що вимоги позивача щодо зобовязання відповідача надати дозвіл на виготовлення технічної документації по встановленню меж та проекту землеустрою на земельну ділянку, що передається в оренду орієнтованою площею 150 кв. м для розміщення тимчасового торгівельного ряду на вул. Соборній (район ринка ПП «Філенко») є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Щодо вимог позивача про скасування оскаржуваного рішення.

Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 21 жовтня 2011 року за № 244, який набрав чинності 12 грудня 2011 року (далі Порядок), був затверджений Порядок розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності, яким визначений механізм розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності.

Згідно з п. 2.1, п. 2.2., п. 2.3. розділу ІІ Порядку підставою для розміщення тимчасової споруди є паспорт прив'язки тимчасової споруди (п. 2.1.); замовник, який має намір встановити тимчасову споруду, звертається до відповідного виконавчого органу сільської, селищної, міської ради, районної державної адміністрації із відповідною заявою у довільній формі про можливість розміщення тимчасової споруди (п. 2.2.); до заяви додаються: графічні матеріали із зазначенням бажаного місця розташування тимчасової споруди, виконані замовником у довільній формі на топографо-геодезичній основі М 1:500 кресленнями контурів тимчасової споруди з прив'язкою до місцевості; реквізити замовника (найменування, П.І.Б., адреса, контактна інформація). Цей перелік документів є вичерпним (п. 2.3.).

Оскільки позивач в установлений законом строк не надав органу місцевого самоврядування необхідні матеріали попереднього погодження, про продовження цього строку до органу місцевого самоврядування не звертався, то з набранням чинності Порядку позивач мав право звернутися до органу місцевого самоврядування із заявою про розміщення тимчасової споруди.

В рішенням Конституційного Суду України № 7-рп/2009 від 16 квітня 2009 року зазначено, що в аспекті конституційного подання положення ч. 2 ст. 19, ст. 144 Конституції України, ст. 25, ч. 1, ч. 10 ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» від 21 травня 1997 року № 280/97-ВР (з наступними змінами) стосовно права органу місцевого самоврядування скасовувати свої раніше прийняті рішення та вносити до них зміни необхідно розуміти так, що орган місцевого самоврядування має право приймати рішення, вносити до них зміни та/чи скасовувати їх на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Із матеріалів справи видно, що оскаржуваним рішенням орган місцевого самоврядування вніс зміни в раніше прийняте рішення № 479 від 5 березня 2013 року, яким затверджений Порядок розміщення тимчасових споруд для підприємницької діяльності (а.с.6).

Суд вважає, що орган місцевого самоврядування вніс зміни в раніше прийняте рішення у спосіб, передбачений законом, та в межах наданих йому повноважень. Оскаржуваним рішенням земельні ділянки для розміщення тимчасових споруд не надавались, а лише був визначений порядок їх розміщення. При цьому права позивача на оренду, трудову діяльність та безпеку пішохода не були порушені.

Щодо невідповідності оскаржуваного рішення органу місцевого самоврядування вимогам п. 3.7.4. ДСТУ-3587-97.

ДСТУ-3587-97 = Державний стандарт України. Безпека дорожнього руху. Автомобільні дороги, вулиці та залізничні переїзди. Вимоги до експлуатаційного стану. Зазначений державний стандарт установлює вимоги до експлуатаційного стану автомобільних доріг, вулиць населених пунктів, залізничних переїздів та технічних засобів організації дорожнього руху. Пунктом 3.7.4 ДСТУ-3587-97 забороняється розміщувати споруди торговельно-побутового призначення, рекламоносії та інші об'єкти дорожнього сервісу, зокрема ближче ніж 50 м до перехрещень вулиць та пішохідних переходів.

Пунктом 2.4. Порядку передбачено, що відповідність намірів щодо місця розташування тимчасової споруди комплексній схемі розміщення тимчасової споруди (у разі її наявності), будівельним нормам визначає відповідний орган з питань містобудування та архітектури, який утворено у складі виконавчого органу відповідної сільської, селищної, міської ради, районної державної адміністрації, протягом десяти робочих днів з дня подання зазначеної заяви. У разі відсутності у складі відповідного виконавчого органу сільської, селищної, міської ради органу з питань містобудування та архітектури відповідність намірів щодо місця розташування тимчасової споруди на території сільської, селищної, міської ради визначає орган з питань містобудування та архітектури відповідної районної державної адміністрації за територіальною належністю. У такому випадку строк розгляду заяви становить п'ятнадцять робочих днів.

Згідно з п. 2.5. Порядку про відповідність намірів замовника щодо місця розташування тимчасової споруди комплексній схемі розміщення тимчасової споруди (у разі її наявності), будівельним нормам замовник повідомляється відповідним органом з питань містобудування та архітектури письмово протягом трьох робочих днів з дня такого визначення відповідності намірів або замовнику надається аргументована відмова щодо реалізації намірів розміщення тимчасової споруди.

Згідно з п. 2.6. Порядку для оформлення паспорта прив'язки замовник звертається до органу з питань містобудування та архітектури із додатковою заявою щодо оформлення паспорта прив'язки тимчасової споруди, до якої додає: схему розміщення тимчасової споруди (додаток 1); ескізи фасадів тимчасової споруди у кольорі М 1: 50 (для стаціонарних тимчасових споруд), які виготовляє суб'єкт господарювання, що має ліцензію на виконання проектних робіт, або архітектор, який має відповідний кваліфікаційний сертифікат (додаток 1); схему благоустрою прилеглої території, складену замовником або суб'єктом підприємницької діяльності, який має відповідну ліцензію, архітектором, який має відповідний кваліфікаційний сертифікат, відповідно до Закону України «Про благоустрій населених пунктів України»; технічні умови щодо інженерного забезпечення (за наявності), отримані замовником у балансоутримувача відповідних інженерних мереж. Зазначені документи замовником отримуються самостійно.

Згідно з п 2.7. Порядку паспорт прив'язки тимчасової споруди оформлюється органом з питань містобудування та архітектури протягом десяти робочих днів з дня подання зазначеної заяви.

Отже, місце розташування тимчасової споруди повинно відповідати будівельним нормам та визначається відповідним органом з питань містобудування та архітектури. У разі відповідності місця розташування тимчасової споруди будівельним нормам відповідний орган з питань містобудування та архітектури оформляє паспорт привязки тимчасової споруди, який і є підставою для прийняття органом місцевого самоврядування рішення про розміщення тимчасової споруди для підприємницької діяльності.

Суд вважає, що оскаржуване рішенням органу місцевого самоврядування не стосується розміщення тимчасових споруд для підприємницької діяльності. Перевірити оскаржуване рішення на відповідність п. 3.7.4. ДСТУ- 3587-97 неможливо, так як зазначена норма може відображатись в паспорті привязки. Оскаржуване рішення лише дає підстави для оформлення паспорта привязки. Орган місцевого самоврядування може винести рішення про розміщення тимчасової споруди після оформлення паспорта привязки.

Щодо заходів забезпечення адміністративного позову, які застосовувались Новотроїцьким районним судом Херсонської області 16 лютого 2010 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Генічеського державного бюро технічної інвентаризації про зобовязання надати акт технічної інвентаризації земельних насаджень на земельній ділянці, виділеній під розташування тимчасового торгівельного ряду.

Згідно з ч. 4 ст. 117 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції від 16 лютого 2010 року) адміністративний позов може бути забезпечено забороною вчиняти певні дії.

Згідно з ч. 5 ст. 118 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції від 16 лютого 2010 року) виконання ухвал з питань забезпечення адміністративного позову здійснюється негайно в порядку, встановленому законом для виконання судових рішень.

Ст. 76 Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року № 606-XIV (в редакції від 16 лютого 1010 року) передбачені загальні умови виконання рішень, за якими боржник зобов'язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення.

Із матеріалів справи видно, що ухвалою Новотроїцького районного суду Херсонської області від 16 лютого 2010 року у справі № 2а-55/10 застосовані заходи забезпечення адміністративного позову у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Генічеського державного бюро технічної інвентаризації про зобовязання надати акт технічної інвентаризації земельних насаджень на земельній ділянці, виділеній під розташування тимчасового торгівельного ряду. В зазначеній ухвалі суд заборонив ОСОБА_2 селищній раді Херсонської області вчиняти будь-які дії по розпорядженню спірною земельною ділянкою із земель запасу орієнтованою площею 150 кв. м, розташованої в смт. Новотроїцьке, на вул. Леніна, в районі ринку «ПП Філенко» (далі захід забезпечення адміністративного позову). Ухвала підлягала негайному виконанню (а.с.159).

Позивач посилається на те, що з огляду на застосування судом заходу забезпечення адміністративного позову, відповідач не мав права на винесення оскаржуваного рішення, так як захід забезпечення адміністративного позову відповідачем не оскаржувався та судом не скасовувався, що підтверджується виданою йому Новотроїцьким районним судом Херсонської області в суді довідкою № 03/8/2017 від 27 лютого 2017 року (а.с.188).

Представник відповідача пояснив, що у відповідача відсутні будь-які дані про застосування заходу забезпечення адміністративного позову. В матеріалах адміністративної справи № 2а-55/10 є постанова державного виконався Відділу державної виконавчої служби ОСОБА_2 районного управління юстиції Херсонської області від 23 лютого 2010 року про відмову у відкритті виконавчого провадження про застосування заходу забезпечення адміністративного позову (а.с.184-185).

Суд вважає, що вимоги позивача в тій їх частині, що позивачем не доведено те, що захід забезпечення адміністративного позову є перешкодою у прийнятті органом місцевого самоврядування оскаржуваного рішення, так як спростовуються постановою державного виконавця про відмову у відкритті виконавчого провадження про застосування заходу забезпечення адміністративного позову.

За таких обставин, суд вважає, що вимоги позивача про скасування оскаржуваного рішення органу місцевого самоврядування належним чином не обґрунтовані, не підтверджені наявними у справі доказами та з підстав, зазначених у позові, не підлягають задоволенню.

На підставі викладено та керуючись ст.ст. 19, 55 Конституції України, ст. 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", ст.ст. 116, 122, 123 Земельного кодексу України, п. 3 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України з питань будівництва», п. 2.1-2.7 Порядку розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності, яким визначений механізм розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності, ст.ст.3, 4, 6-14,71, ч. 1 ст. 94, ст. ст. 117,118 ст. ст. 159-163, ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 Шукрієвича до ОСОБА_2 селищної ради Херсонської області про скасування п. 3.1.1 ч. 2 рішення ОСОБА_2 селищної ради Новотроїцького району Херсонської області, прийнятого Х сесією селищної ради УІІ скликання за № 170 від 28 квітня 2016 року «Про внесення змін до рішення селищної ради» та зобовязання ОСОБА_2 селищної ради Херсонської області надати дозвіл на виготовлення технічної документації по встановленню меж та проекту землеустрою на земельну ділянку, що передається в оренду орієнтованою площею 150 кв. м для розміщення тимчасового торгівельного ряду на вул. Соборній в районі ринку «ПП Філенко» залишити без задоволення.

Скасувати захід забезпечення адміністративного позову у вигляді заборони ОСОБА_2 селищній раді Новотроїцького району Херсонської області вчиняти будь-які дії по розпорядженню спірною земельною ділянкою із земель запасу орієнтованою площею 150 кв. м, розташованою в смт. Новотроїцьке, Херсонської області в районі ринку «ПП Філенко».

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги до Іванівського районного суду Херсонської області протягом десяти днів з дня її проголошення.

У разі застосування судом ч. 3 ст. 160 КАС України апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя: ОСОБА_9