Справа № 529/108/17
Суддя: Любчич Л.В.
Дата ухвалення: 2017-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2017 р. Справа № 529/108/17
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Любчич Л.В.

Суддів: Сіренко О.І. , Спаскіна О.А.

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Решетилівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області на постанову Диканського районного суду Полтавської області від 09.02.2017 по справі № 529/108/17

за позовом ОСОБА_1

до Решетилівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області

про визнання неправомірною відмову в перерахунку пенсії та зобовязання здійснити перерахунок та виплату пенсії,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1А.) звернулася до суду з позовом, в якому просила визнати протиправними дії Решетилівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області (далі відповідач, Решетилівське ОУПФУ Полтавської обл.) щодо відмови в перерахунку розміру пенсії позивача та зобовязати відповідача провести позивачу перерахунок пенсії з 01.12.2015 в звязку з підвищенням посадових окладів державних службовців на підставі довідки Управління соціального захисту населення Диканської районної державної адміністрації у Полтавській обл. відповідно до ст. 37-1 Закону України "Про державну службу" в редакції, що діяла на момент призначення позивачу пенсії, виходячи з розрахунку 80% від середнього заробітку та здійснити відповідні виплати.

Постановою Диканського районного суду Полтавської області від 09.02.2017 задоволено частково адміністративний позов.

Визнати неправомірними дії Решетилівського ОУПФУ Полтавської обл. щодо відмови у перерахунку пенсії ОСОБА_1

Зобов'язати Решетилівське ОУПФУ Полтавської обл. здійснити ОСОБА_1 перерахунок пенсії відповідно до ст. 37-1 ЗУ Про державну службу у редакції, чинній на час призначення пенсії, у розмірі 80 % від суми заробітної плати у зв'язку із підвищенням розміру заробітної плати працюючим державним службовцям згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 № 1013 Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів та на підставі довідки Управління соціального захисту населення Диканської районної державної адміністрації Полтавської області, починаючи з 23.01.2017 та здійснити відповідні виплати з урахуванням проведених виплат.

Стягнути з Решетилівського ОУПФУ Полтавської обл. на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 640 (шістсот сорок) грн. 00 коп.

Відповідач, не погодившись з судовим рішенням, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову Решетилівського ОУПФУ Полтавської обл. та ухвалити нове судове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач зазначив, що на момент звернення позивача із заявою про перерахунок пенсії на підставі довідки від 20.01.2017 № 05-04/178 про заробітну плату були відсутні правові підстави для здійснення перерахунку пенсії.

З урахуванням п. 3 ч. 1 ст. 197 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) справа розглянута в порядку письмового провадження за наявними в матеріалах справи доказами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, дослідивши письмові докази по справі, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з обґрунтованості позовних вимог в цій частині.

Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 195 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Судовим розглядом встановлено, що ОСОБА_1 з 18.05.2002 отримує пенсію за віком згідно Закону України "Про державну службу" у розмірі 80 % від суми заробітної плати, що підтверджується пенсійним посвідченням серії АБ № 195079, виданим 17. 09. 2002.

Позивач, звернулась до Решетилівського ОУПФУ Полтавської обл. з заявою від 23.01.2017 про здійснення їй перерахунку пенсії у зв'язку з підвищенням розміру заробітної плати працюючим державним службовцям згідно з Постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 № 1013 "Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів", додавши до неї довідку Управління соціального захисту населення Диканської районної державної адміністрації Полтавської обл. про заробітну плату, що подається для перерахунку пенсії непрацюючим державним службовцям.

Листом за № 12/Ю-02 від 26.01.2017 відповідач повідомив позивача про відсутність підстав для перерахунку пенсії з посиланням на те, що постановою Кабінету Міністрів України № 1013 від 09.12.2015 затверджено зміни, що були внесені, зокрема до постанови Кабінету Міністрів України від 31.05.2000 № 865 "Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії", а саме пункт 4 (щодо проведення перерахунків пенсій непрацюючим державним службовцям) виключено. Згідно п. 5 Прикінцевих положень Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02.03.2015 № 213, у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначались відповідно до законів України "Про державну службу". У зв'язку із цим, з 01 червня 2015 року пенсії в порядку та на умовах, визначених ЗУ "Про державну службу" не призначаються, а раніше призначені пенсії не перераховуються.

Перевіряючи правомірність доводів апеляційної скарги, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до ст. 37 Закону України "Про державну службу" (в редакції, чинній на момент виходу позивача на пенсію) пенсія державним службовцям виплачується за рахунок держави.

На одержання пенсії державних службовців мають право особи, які досягли встановленого законодавством України пенсійного віку, за наявності загального трудового стажу для чоловіків - не менше 25 років, для жінок - не менше 20 років, у тому числі стажу державної служби - не менше 10 років. Зазначеним особам призначаються пенсії в розмірі 80 відсотків суми їх посадового (чинного) окладу з урахуванням надбавок, передбачених цим Законом, без обмеження граничного розміру пенсії.

Пенсія державному службовцю виплачується у повному розмірі незалежно від його заробітку (прибутку), одержуваного після виходу на пенсію.

За кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на один відсоток заробітку, але не більше 90 відсотків посадового (чинного) окладу з урахуванням надбавок, передбачених цим Законом, без обмеження граничного розміру пенсії.

Положеннями ст. 37-1 Закону України "Про державну службу" було передбачено, що у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв'язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій. Перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

Як вбачається з письмових доказів у справі, пенсія позивачу призначена з 2002 року у розмірі 80% від суми заробітної плати.

До 01.05.2016 пенсійне забезпечення державних службовців врегульоване нормами Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 № 3723-XII.

З 01.05.2016 набув чинності Закон України "Про державну службу" від 10.12.2015 № 889-VIII.

У звязку з набуттям чинності Закону України "Про державну службу" від 10.12.2015 № 889-VIII, положення Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 №3723-XII втратили чинність, в тому числі втратили чинність норми, якими було врегульоване пенсійне забезпечення державних службовців.

Відповідно до ст. 90 Закону України "Про державну службу" від 10.12.2015, яка набрала чинності з 01.05.2016, пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України Про "Загальнообовязкове державне пенсійне страхування".

Враховуючи вищезазначене, з 01.05.2016 Законом України "Про державну службу" від 10.12.2015, по-іншому врегульовані правовідносини, повязані із пенсійним забезпеченням державних службовців.

Закон України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 не містить такої підстави для перерахунку пенсії, як підвищення заробітної плати працюючих державних службовців.

Враховуючи приписи ст. 90 Закону України "Про державну службу" від 10.12.2015 та Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003, з 01.05.2016 відсутні підстави для перерахунку пенсії державним службовцям у звязку з підвищенням заробітної плати працюючих державних службовців.

23 січня 2017 року ОСОБА_1, звернулась до відповідача із заявою провести перерахунок пенсії, однак, їй було відмовлено з посиланням на те, що чинним законодавством не передбачено перерахунку пенсій, призначених згідно Закону України "Про державну службу", у зв'язку з підвищенням заробітної плати працюючим державним службовцям .

Враховуючи вищезазначене, а також те, що заяву про перерахунок пенсії подано позивачем після 01.05.2016, відповідачем обґрунтовано прийнято рішення про відмову в проведенні такого перерахунку.

Висновки суду першої інстанції, які грунтуються на правовій позиції Верховного Суду України, викладеній в постанові від 01.07.2014 по справі № 21-244а14, як на обовязкову для застосування відповідно до положень ст. 244-2 КАС України колегія суддів вважає безпідставними, оскільки правовідносини по даним справам не є подібними.

Зважаючи на зміни, що сталися в законодавстві щодо пенсійного забезпечення державних службовців, підстави для визнання дій відповідача щодо відмови в перерахунку пенсії позивачу протиправними відсутні.

Дані висновки колегії суддів зроблені з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, викладеною зокрема у справі "ОСОБА_2 проти Україна" зазначено, що навіть припускаючи, що зміни та доповнення до чинного національного законодавства становили втручання у право заявника на мирне володіння майном у розумінні положення ст. 1 Протоколу №1, перша та найважливіша вимога вказаного положення Протоколу №1 полягає у тому, що будь-яке втручання з боку державних органів влади у мирне володіння майном має бути законним та має переслідувати легітимну мету "в інтересах суспільства". Будь-яке втручання має також бути обґрунтовано пропорційним переслідуваній меті. Іншими словами, має зберігатися "справедливий баланс" між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами щодо захисту основоположних прав особи. Необхідного балансу не буде досягнуто, якщо на відповідну особу або осіб буде накладений особистий та надмірний тягар. Такі зміни у національному законодавстві можуть обумовлюватись міркуваннями економічної політики та фінансових труднощів, з якими зіткнулася держава-відповідач, у зв'язку з чим має широке поле розсуду щодо досягнення такого балансу між правами, що є предметом спору, та економічною політикою.

Згідно ст. 22 Загальної декларації прав людини розміри соціальних виплат і допомоги встановлюються з урахуванням фінансових можливостей держави. Європейський суд з прав людини у рішенні від 09.10.1979 у справі "Ейрі проти Ірландії" констатував, що здійснення соціально-економічних прав людини значною мірою залежить від становища в державах, особливо фінансового. Такі положення поширюються й на питання допустимості зменшення соціальних виплат, про що зазначено в рішенні цього суду у справі "Кйартан Асмундсон проти Ісландії" від 12.10.2004.

З огляду на наведене, колегія суддів прийшла до висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування постанови суду першої інстанції як такої, що ухвалена з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до положень п. 4 ч. 1 ст. 202 КАС України, підставою для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Керуючись ст. ст. 160, 167, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 209, 254 КАС України колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Решетилівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області задовольнити.

Постанову Диканського районного суду Полтавської області від 09 лютого 2017 року по справі № 529/108/17 скасувати.

Ухвалити нову постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Решетилівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області про визнання неправомірною відмову в перерахунку пенсії та зобовязання здійснити перерахунок та виплату пенсії.

Постанова набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_3
Судді ОСОБА_4 ОСОБА_5