Справа № 682/562/17
Суддя: Шевчук В. В.
Дата ухвалення: 2017-03-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 682/562/17
Провадження № 2-а/682/28/2017
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 березня 2017 року Славутський міськрайонний суд Хмельницької області в складі:

головуючого - судді Шевчука В.В.,

за участю секретаря Придачук Г.Л.,

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

відповідача Гончарука В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Славута справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до поліцейського сектору реагування патрульної поліції Славутського відділу поліції Головного управління національної поліції в Хмельницькій області Гончарука Володимира Михайловича про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення,-

встановив:

28.02.2017 року ОСОБА_1 звернувся до поліцейського сектору реагування патрульної поліції Славутського відділу поліції Головного управління національної поліції в Хмельницькій області Гончарука В.М. про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення. В обґрунтування позову вказував, що 19.02.2017 постановою серії БР № 396806 поліцейського сектору реагування патрульної поліції Славутського ВП ГУНП в Хмельницькій області Гончарука В.М. стосовно позивача накладено адміністративне стягнення у виді штрафу розміром 255 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого, ч. 1 ст. 122 КУпАП. Позивач вважає дану постанову незаконною з підстав того, що її було винесено з порушенням вимог чинного законодавства. Так, позивач вказує, що поліцейський всупереч встановленому порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення наперед, тобто ще до винесення оскаржуваної постанови звинуватив його у скоєнні правопорушення, відповідальність за яке передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП. Крім того, поліцейський Гончарук В.М. під час складення постанови в справі про адміністративне правопорушення не роз'яснив позивачу його права відповідно до ст. 268 КУпАП, проігнорував його клопотання про необхідність відкладення розгляду справи з метою реалізації позивачем свого права на залучення до участі у справі свого захисника, не реагував на його заперечення під час винесення такої постанови, тобто здійснив розгляд вказаної справи про адміністративне правопорушення формально. Позивач просить суд скасувати постанову серії БР № 396806 поліцейського сектору реагування патрульної поліції Славутського ВП ГУНП в Хмельницькій області Гончарука В.М. від 19.02.2017 року щодо накладення на нього адміністративного стягнення в справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху та закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення.

В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги з підстав викладених в адміністративному позові. Вказав, що дійсно поїхав під знак 3.1 ПДР «Рух заборонено», проте вважає, що такий встановлений незаконно.

Представник позивача зазначив, що постанова винесена без складання протоколу, а тому порушено процедуру притягнення до адміністративної відповідальності, що є підставою для скасування спірної постанови.

Відповідач заперечив проти позову та вказав, що діяв відповідно до вимог чинного законодавства.

Заслухавши сторін, дослідивши матеріали справи, здійснивши системний аналіз правових норм, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Судом об'єктивно встановлено, що 19.02.2017 року поліцейським сектору реагування патрульної поліції Славутського ВП ГУНП в Хмельницькій області Гончаруком В.М. винесено постанову в справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 Даною постановою притягнуто позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП за порушення ним правил дорожнього руху, а саме, за порушення вимоги дорожнього знаку 3.1. в зоні дії знаку п. 33.3 ПДР та накладено на нього адміністративне стягнення у виді сплати на користь держави штрафу в сумі 255 грн.

Не погоджуючись з прийнятою постановою позивач звернувся до суду.

Надаючи правову оцінку вказаним відносинам суд враховує наступне.

Згідно ст. 71 КАС України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на яких ґрунтується її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

В силу ч. 1 ст. 122 КУпАП перевищення водіями транспортних засобів встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Розгляд справ про адміністративні правопорушення відповідальність за які передбачена частинами 1-3 ст. 122 КУпАП віднесені до компетенції Національної поліції (ст. 222 КУпАП).

Згідно до ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення.

У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу. Якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України N 1395 від 07 листопада 2015 року, справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення. Постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п'ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 1241, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 1321, частинами шостою і одинадцятою статті 1331, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Згідно ч. 4 розділу І вказаної Інструкції у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Враховуючи наведені вище норми, суд приходить до переконання, що відповідач не склавши протокол про вчинення адміністративного правопорушення позивачем, діяв на підставі і у спосіб встановлений чинним законодавством. Більше того, позивачу було надано можливість надати свої пояснення, які долучені були до постанови, в якій це відображено.

Суд звертає увагу на те, що згідно із вимогами ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

З наведеного видно, що протокол про адміністративне правопорушення є не єдиним доказом, який підтверджує чи спростовує наявність вини особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

При вирішенні питання про законність постанови відповідача суд враховує, що позивач, як під час складення постанови так і в судовому засіданні визнає факт порушення вимог знаку 3.1 ПДР «Рух заборонено». Доводи про те, що такий знак встановлений з порушенням суд до уваги не приймає, оскільки законність такого встановлення не є предметом розгляду у даній справі.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Оскільки позивач підтвердив порушення ПДР, відповідачем таке порушення виявлено та правомірно притягнуто порушника до адміністративної відповідальності.

Доводи позивача про ігнорування відповідачем його клопотання про забезпечення права на захист суд оцінює критично, оскільки такі жодним чином не підтверджені. Крім того, позивач скористався правом на захист у процесі розгляду його позовної заяви.

Оскільки відповідачем у судовому засіданні доведено законність своїх дій та прийнятого рішення, а тому суд приходить до висновку, що підстав для задоволення позову немає.

Керуючись ст.ст. 122, 258, ст.ст. 158-163, 186 КАС України, Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України N 1395 від 07 листопада 2015 року, Постановою КМУ № 1306 від 10.10.2001 року «Про Правила дорожнього руху», суд, -

постановив:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до поліцейського сектору реагування патрульної поліції Славутського відділу поліції Головного управління національної поліції в Хмельницькій області Гончарука Володимира Михайловича про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Славутський міськрайонний суд Хмельницької області.

Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої ст. 160 КАС України, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає чинності після закінчення терміну подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішення за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Шевчук В. В.