Справа № 826/27885/15
Суддя: Аблов Є.В.
Дата ухвалення: 2017-03-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

07 березня 2017 року № 826/27885/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі: головуючого судді Аблова Є.В., розглянувши в порядку письмового провадження матеріали адміністративної справи за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Інфокс» до Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління ДФС у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В:

З позовом до Окружного адміністративного суду міста Києва звернулося товариство з обмеженою відповідальністю «Інфокс» до Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління ДФС у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 10.08.2015 року.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що висновки податкового органу, викладені в акті перевірки, ґрунтуються на неправильному застосуванні норм податкового законодавства, а відтак, оскаржуване податкове повідомлення-рішення винесене податковим органом із порушенням чинного законодавства України та підлягає скасуванню.

В ході судового розгляду даної справи представник позивача позовні вимоги підтримав повністю та просив суд їх задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не прибув, про дату, час та місце розгляду даної справи повідомлений належним чином. Письмових заперечень проти позову до суду не надав.

Враховуючи викладене та зважаючи на достатність наявних у матеріалах справи доказів для розгляду та вирішення справи по суті, судом згідно з ч. 6 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), прийнято рішення про подальший розгляд та вирішення справи у порядку письмового провадження.

Оцінивши у порядку письмового провадження належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок матеріалів, наявних у матеріалах справи, доказів у їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, суд встановив наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, в період з 20.07.2015 по 24.07.2015 року Державною податковою інспекцією у Шевченківському районі ГУ ДФС у м. Києві проведено документальну невиїзну перевірку товариства з обмеженою відповідальністю "ІНФОКС" () з питань дотримання вимог податкового законодавства при проведенні фінансово-господарських операцій по взаємовідносинах з ТОВ «БУД-ІН-ВЕСТ» () за період з 01.11.2014 року по 30.11.2014 року, з ПП "ТД "ПРОМФОКССНАБ" () за період з 01.10.2014 року по 31.10.2014 року, з ТОВ "ПРОСТОР" () за період з 01.10.2014 року по 31.10.2014 року, за результатами якої складено відповідний акт перевірки №345/26-59-22-02/14289688 від 28.07.2015 року.

Перевіркою встановлено порушення ТОВ «ІНФОКС» п.п.14.1.36 п.14.1 ст. 14, п. 198.3 ст. 198 ПК України, в результаті чого занижено податок на додану вартість, що підлягає сплаті до бюджету на загальну суму 3959855 грн., в тому числі за жовтень 2014 року на 422500 грн., за листопад 2014 року на суму 3537355 грн.

На підставі висновків акта перевірки 28.07.2015 року контролюючим органом прийнято податкове повідомлення - рішення №, яким збільшено суму грошового зобов'язання позивача з податку на додану вартість за основним платежем на суму 3 959 855,00 грн. та на 1 977 928,00 грн. за штрафними санкціями, а загалом на суму 5 937 783,00 грн.

Незгода позивача із вказаним податковим повідомленням-рішенням зумовила його звернення до суду з даним позовом, при вирішенні якого суд виходить з наступного.

Надаючи оцінку, викладеним в акті перевірки доводам відповідача щодо нереальності здійснення операцій між позивачем та його контрагентами ТОВ «Будінвест» () за період з 01.11.2014 року по 30.11.2014 року, з ПП «ТД «Промфоксснаб» () за період з 01.10.2014тпо 31.10.2014 року, з ТОВ «Простор» (код за ) за період з 01.10.2014 року по 31.10.2014 року, суд зазначає наступне.

В акті перевірки відповідач дійшов висновку про неможливість реального здійснення операцій з виконання робіт (послуг) по взаємовідносинах позивача із зазначеними контрагентами з урахуванням обсягу часу, місця знаходження об'єктів, відсутністю необхідних трудових ресурсів (1-2 працюючих осіб) тощо.

Відповідач стверджує, що аналіз вказаних обставин свідчить, що будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції. Якщо ж фактичне здійснення господарської операції відсутнє, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені законодавством.

Відповідач констатує, що аналіз документів, наданих до перевірки щодо взаємовідносин ТОВ «Інфокс» з ТОВ «Будінвест» () за період з 01.11.2014 року по 30.11.2014 року, з ПП «ТД «Промфоксснаб» () за період з 01.10.2014 року по 31.10.2014 року, з ТОВ «Простор» (код за ) за період з 01.10.2014 року по 31.10.2014 року свідчить про:

- неможливість реального здійснення зазначених операцій з урахуванням часу, місця знаходження майна або обсягу матеріальних ресурсів, економічно необхідних для виробництва товарів, виконання робіт або послуг, нездійснення особою, яка значиться виробником товару, підприємницької діяльності;

- відсутність необхідних умов для досягнення результатів відповідної підприємницької, економічної діяльності в силу відсутності управлінського або технічного персоналу, основних коштів, виробничих активів, складських приміщень, транспортних засобів;

- облік для цілей оподаткування тільки господарських операцій, які безпосередньо пов'язані з виникненням податкової вигоди, якщо для даного виду діяльності також потрібне здійснення й облік інших господарських операцій;

- здійснення операцій з товаром, що не вироблявся або не міг бути вироблений в обсязі, зазначеному платником податків у документах обліку.

Згідно з пп.14.1.181 п.14.1 ст.14 ПК України, податковий кредит - сума, на яку платник ПДВ має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Відповідно до пп. «а» п. 198.1, абз.4 п. 198.3, п.198.6 ст.198 ПК України, до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані уразі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг. Датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається : дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою п. 193.1 ст. 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг. Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватись в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими п.201.11 ст.201 цього Кодексу. У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці 1 цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Відповідно до п.201.10 ст. 201 ПК України, при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів / послуг зобов'язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Отже, законодавцем визначено підставу виникнення права у платника податку на отримання податкового кредиту, пов'язану з отриманням таким платником податку податкової накладної, оформленої належним чином.

Для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції, тобто достовірні первинні документи.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Вищий адміністративний суд України у своєму листі від 02 червня 2011 року № 742/11/13-11 конкретизував позицію Верховного Суду України та зазначив, що витрати для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на прибуток, а також податковий кредит для цілей визначення об'єкта оподаткування ПДВ мають бути:

- фактично здійснені;

- підтверджені належним чином складеними первинними документами;

- документи повинні відображати реальність господарської операції, що є підставою для формування податкового обліку платника.

За відсутності факту придбання товарів чи послуг або в разі, якщо придбані товари чи послуги не призначені для використання у господарській діяльності платника податку відповідні суми не можуть включатися до складу витрат для цілей оподаткування податком на прибуток або податкового кредиту з ПДВ за наявності формально складених, але недостовірних документів або сплати грошових коштів. При дослідженні факту здійснення господарської операції повинні оцінюватися відносини безпосередньо між учасниками тієї операції на підставі якої сформовані дані податкового обліку. При цьому, відносини між учасниками попередніх ланцюгів постачань товарів та послуг не мають безпосереднього впливу на дослідження факту реальності господарської операції, вчиненої між останнім у ланцюгу постачань платником податків та його безпосереднім контрагентом.

Крім того, як з'ясовано судом та підтверджується наявними у матеріалах справи доказами, між позивачем та його контрагентами в перевіряємий період існували реальні господарські операції, що підтверджується наступним.

Між ТОВ «ІНФОКС» (Замовник) та Приватним підприємством «Торговий дім «ПРОМФОКССНАБ» (Підрядник) () укладено договір від 23.07.2014 № 230, відповідно до якого «Виконавець» зобов'язується надати «Замовнику» послуги інженерні «Створення геоінформаційної системи (далі - ГІС) автоматизованого та оперативного управління територіально розподіленими інженерними мережами філії «ІНФОКСВОДОКАНАЛ» на базі належного Замовнику спеціалізованого програмного забезпечення», які передбачені технічним завданням, а Замовник зобов'язується - прийняти та оплатити послуги, в порядку та на умовах цього договору.

Підставою для виконання зазначених робіт і укладення договору став план розвитку і реформування систем водопостачання і водовідведення м. Одеси на період 2006-2020 р.р., розроблений на підставі рішення Одеської міської ради.

Зазначені роботи (послуги) здійснювались ПП «ТОРГОВИЙ ДІМ «ПРОМФОКСНАБ» поетапно, у погоджені сторонами строки.

У жовтні 2014 року ПП «ТОРГОВИЙ ДІМ «ПРОМФОКСНАБ» було виконано 6 етап послуг з векторизації об'єктів інженерних мереж водовідведення м. Одеса (150 планшетів 500*500 м або 37,50 км2), наповнення ГІС даними абонентської бази (182 планшети 500*500 м або 45,50 км2) та було частково сплачено за 7-й етап - векторизація об'єктів інженерних мереж водовідведення м. Одеса (68 планшетів 500*500 м або 17,00 км2) та наповнення ГІС даними абонентської бази (160 планшетів 500*500 м або 40,00 км2), вартість яких становить 701 890, 23 грн.

За зазначені етапи послуг Позивачем було сплачено на рахунок виконавця:

- 1 000 000 грн., в т.ч. ПДВ 166 666,67 грн. платіжним дорученням № 8050 від 30.09.2014 року;

- 265 000 грн., т.ч. ПДВ 44 166, 67 грн. платіжним дорученням №34 від 31.10.2014 року.

Факт виконання послуг за договором підтверджується актами приймання-передачі послуг № 6/78 від 03.11.2014 року та актом № 7 від 27.02.2015 року. Реальність виконання робіт підтверджено аналітичними звітами про виконання робіт по створенню автоматизованої геоінформаційної системи управління процесами у філії «Інфоксводоканал» ТОВ «ІНФОКС» та копіями актів обстеження мереж водопостачання.

Згідно п.187.1 ст. 187 ПК України, датою виникнення податкових зобов'язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Згідно п. 198.1 ст. 198 ПК України до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);

в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;

г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Датою віднесення сум податку до податкового кредиту згідно п. 198.2 ст.198 ПК України вважається дата тієї події, що відбулася раніше:

- дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг;

- дата отримання платником податку товарів/послуг.

Оскільки кошти у розмірі 1 000 000 грн. були зараховані ПП «ТОРГОВИЙ ДІМ «ПРОМФОКСНАБ» 01.10.2014 року, що підтверджується банківською випискою з рахунку, датою віднесення суми до податкового кредиту є 01.10.2014 року.

Правові наслідки у вигляді виникнення у покупця права на формування податкового кредиту з ПДВ, виникають за наявності сукупності обставин та підстав, з якими наведені вище норми податкового законодавства пов'язують можливість формування податкового кредиту та які є передумовою його формування.

Зокрема, такі правові наслідки наступають у разі: (1) фактичного (реального) здійснення оподатковуваних операцій; (2) документального підтвердження реального здійснення господарських операцій сукупністю юридично значимих (дійсних) первинних та інших документів, які зазвичай супроводжують операції певного виду (в залежності від характеру певних операцій) та які містять інформацію про зміст та обсяг операції, підписані уповноваженими особами; (3) придбання товарів/послуг з метою їх використання в господарській діяльності; (4) наявності розумних економічних причин (ділової мети) для здійснення господарських операцій; (5) наявності у сторін спеціальної податкової правосуб'єктності (особа, що видає податкову накладну, повинна бути зареєстрованою як платник ПДВ); (6) наявності у покупця податкової накладної, яка відповідає вимогам ст. 201 ПК України та підписана уповноваженою особою.

Згідно п. 201.6 ст. 201 Податкового кодексу податкова накладна є податковим документом і одночасно відображається у податкових зобов'язаннях і реєстрі виданих податкових накладних продавця та реєстрі отриманих податкових накладних покупця.

На підставі зазначеної обставини 01.10.2014 року у позивача виникло право на формування податкового кредиту у розмірі 166 666, 67 грн., та 44 166, 67 грн. - 31.10.2014 року.

Наведене свідчить, що для формування позивачем податкового кредиту він мав для цього належним чином оформлені податкові накладні №1 від 01.10.2014 року та №2 від 31.10.2014 року на загальну суму 1 265 000 грн., в т.ч. ПДВ 210 833 грн.34 коп., видані ПП «ТОРГОВИЙ ДІМ «ПРОМФОКСНАБ», які відповідали вимогам ст. 201 ПК України, і які були пред'явлені податковому органу до перевірки.

Статтею 203 ПКУ податкові накладні визначено як звітний податковий і одночасно розрахунковий документ. Таким чином, йдеться про документ, що фіксує відповідно до податкового законодавства наявність певних юридичних фактів і надає платнику податку повноваження на вчинення певних дій (для нарахування податкового кредиту) (ст. 198 ПКУ).

На підставі зазначеного, незаконним є оскаржуване податкове повідомлення-рішення в частині донарахування Позивачу податкових зобов'язань зі сплати ПДВ в розмірі 210 833 грн. 34 коп. та штрафних санкцій в розмірі 50 % - 105 416 грн. 67 коп. по взаємовідносинах з ПП «ТОРГОВИЙ ДІМ «ПРОМФОКСНАБ».

Між ТОВ «ІНФОКС» (Замовник) та ТОВ «ПРОЕКТНО-СПОРУДЖУВАЛЬНО-ТОРГОВЕЛЬНА ОРГАНІЗЯЦІЯ» (Підрядник) (6) укладено договір підряду від 06.10.2014 №307, відповідно до якого підрядник приймає на себе зобов'язання виконати своїми силами та із своїх матеріалів підрядні «відновлювальні» роботи по об'єкту «Реконструкція перекриття 2-їсекції 4-го блоку швидких фільтрів водоочисної станції Дністер», розташованої за адресою: м. Біляївка, вул. Леніна, 406, а Замовник зобов'язався прийняти виконані роботи та оплатити їх вартість у строки та на умовах, що визначаються цим договором.

Відповідно до п. 4.1 Договору договірна ціна робіт сторонами була узгоджена у розмірі 1 776 954, 24 грн. в т.ч ПДВ.

У жовтні 2014 року позивачем було перераховано 1 270 000,00 грн., в т.ч. ПДВ 211 666 грн. 67 коп. (платіжні доручення № 8326 від 06.10.2014 р., та № 11 від 24.10.2014 р.).

Факт виконання робіт у жовтні 2014 року за договором підтверджується актом приймання виконаних будівельних робіт № 1/74 від 30.10.2014 року та довідкою про вартість виконаних робіт та витрати № 74 від 30.10.2014 року.

До матеріалів справи позивачем до суду надано також інші докази, які підтверджують факт повного та належного виконання підрядником робіт за договором - за грудень 2014 року, січень 2015 року, березень 2015 року, виконання яких не ставиться під сумнів податковим органом.

У жовтні 2014 року ТОВ «ПРОСТОР» по факту надходження коштів надало позивачу податкові накладні № 1 від 06.10.2014 р. та №9 від 24.10.2014 р., що надавали позивачу право на формування податкового кредиту в розмірі 211 666, 67 грн.

Згідно п. 198.3 ст. 198 ПК України визначено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Пунктом 201.6 ст. 201 Податкового кодексу визначено, що податкова накладна є податковим документом і одночасно відображається у податкових зобов'язаннях і реєстрі виданих податкових накладних продавця та реєстрі отриманих податкових накладних покупця.

Для формування Позивачем податкового кредиту в розмірі 211 666, 67 грн. він мав для цього належним чином оформлені податкові накладні, видані ТОВ «ПРОСТОР», які відповідали вимогам ст. 201 ПК України.

Статтею 203 ПКУ податкові накладні визначено як звітний податковий і одночасно розрахунковий документ, Таким чином, йдеться про документ, що фіксує відповідно до податкового законодавства наявність певних юридичних фактів і надає платнику податку повноваження на вчинення певних дій (для нарахування податкового кредиту).

Закон не пов'язує право платника податку на віднесення до податкового кредиту сум ПДВ із фактом дотримання податкової дисципліни його постачальниками та з проведенням будь-яких зустрічних перевірок, та не ставить таке право в залежність від сплати податку іншими учасниками по всьому ланцюгу товарообігу.

Наведене свідчить, що у позивача не було підстав не включати до податкового кредиту сум податку на додану вартість, нарахованих, сплачених та підтверджених податковими накладними, виписаними у встановленому законодавством порядку.

Тому, висновок про порушення позивачем п. 198.3 ст. 198 ПК України є безпідставним, що в свою чергу є доказом незаконності оскаржуваного податкового повідомлення-рішення в частині донарахування позивачу податкових зобов'язань зі сплати ПДВ в розмірі 211 666, 67 грн. та штрафних санкцій в розмірі 50 % - 105 833, 5 грн.

Крім того, реальність господарських операцій щодо створення геоінформаційної системи (далі - ГІС) автоматизованого та оперативного управління територіально розподіленими мережами філії «Інфоксводоканал» на базі належного ТОВ "ІНФОКС" спеціалізованого програмного забезпечення, які були предметом договору № 230 від 23.07.2014 року, укладеного позивачем та ПП «Торговий дім «ПРОМФОКСНАБ», реконструкції перекриття 2-ї секції 4-го блоку швидких фільтрів водоочисної станції «Дністер», розташованої за адресою: м. Біляївка, вул. Леніна, 406 , що були предметом договору підряду від 06.10.2014 року № 307, укладеного позивачем та ТОВ «Простор», підтверджується поясненнями директора ПП «Торговий дім «ПРОМФОКСНАБ» ОСОБА_1, виконавця ГІС - ОСОБА_2 (ТОВ «Геодезична компанія»), директора ТОВ «Простор» ОСОБА_3, допитаних в судовому засіданні в якості свідків.

Між ТОВ «ІНФОКС» (Замовник) та ТОВ «БУДІНВЕСТ» (Підрядник) код за укладено:

- договір №27/10 від 27.10.2014, відповідно до якого Підрядник зобов'язувався виконати роботи по обстеженню та технічному обслуговуванню кабельних ліній та електричних мереж на об'єктах Замовника. Замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконані роботи;

- договір №28/10 від 28.10.2014, відповідно до якого Підрядник зобов'язувався виконати роботи по обстеженню та технічному обслуговуванню кабельних ліній та електричних мереж на об'єктах Замовника. Замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконані роботи.

На підтвердження законності здійснення фінансово-господарських операцій по взаємовідносинах позивача із ТОВ «БУД-ІН-ВЕСТ» (код за ) за період з 01.11.2014 р. по 30.11.2014 р. позивачем надано до суду надаю копію рішення ГУ ДФС у м. Києві від 12.02.2016 р. про результати розгляду первинної скарги ТОВ «БУД-ІН-ВЕСТ», прийнято внаслідок оскарження ТОВ «БУД-ІН-ВЕСТ» податкового повідомлення-рішення ДПІ у Голосіївському районі ГУ ДФС у м. Києві від 03.12.2015 № , прийнятого на підставі Акту позапланової виїзної перевірки ТОВ «БУД-ІН-ВЕСТ» від 26.10.2015 №661/1-26-50-22-07-39269592, з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 25.06.2014 по 31.08.2015, валютного та іншого законодавства за період з 25.06.2014 по 31.08.2015.

Вказаним рішенням скасовано податкове повідомлення-рішення ДПІ у Голосіївському районі ГУ ДФС у м. Києві від 03.12.2015 № , а первинна скарга ТОВ «БУД-ІН-ВЕСТ» від 17.12.2015 №17/12/15/2 - задоволена.

При цьому, суд звертає увагу, що перевіряємий період з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 25.06.2014 по 31.08.2015 згідно акту перевірки ТОВ «БУД-ІН-ВЕСТ» від 26.10.2015 №661/1-26-50-22-07-39269592 співпадає із перевіряємим періодом ТОВ «ІНФОКС» з питання дотримання вимог податкового законодавства при проведенні фінансово-господарських операцій по взаємовідносинах з ТОВ «БУД-ІН-ВЕСТ» за період з 01.11.2014 по 30.11.2014 за актом перевірки ДПІ у Шевченківському районі ГУ ДФС у м. Києві.

З вказаного рішення вбачається, що відповідно до листа ДПІ у Святошинському районі ГУ ДФС у м. Києві проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000077 від 19.05.2015, внесеному до ЄРДР за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.27, 212 ч.3 та ст. 205 ч.2 КК України (стосовно посадових осіб ТОВ «БУД-ІН-ВЕСТ»).

Крім того, слідчим управлінням фінансових розслідувань ДПІ у Святошинському районі ГУ ДФС у м. Києві проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000149 від 23.12.2015 за фактом ухилення від сплати податків у особливо великих розмірах службовими особами ТОВ «БУД-ІН-ВЕСТ» та ТОВ «ДІЄСА», за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 та ст. 212 КК України.

Відповідно до роз'яснень ДФС України, викладених у листі №32067/7/99-99-22-04-02-17 від 28.08.2015, та в зв'язку з набранням з 01.09.2015 чинності Закону України від 17 липня 2015 року №655-VIII «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо зменшення тиску на платників податків», відмінено норми, які передбачали особливості прийняття податкових повідомлень-рішень за результатами перевірок, проведених за обставин, визначених підпунктом 78.1.11 пункту 78.1 ст. 78 Кодексу, у зв'язку з наявністю кримінального провадження щодо кримінального правопорушення стосовно посадової особи (посадових осіб) платника податків. Враховуючи наведене, з 01 вересня 2015 року за результатами таких перевірок запроваджено загальний порядок та терміни прийняття податкових повідомлень-рішень, передбачений пунктом 86.8 ст.86 розділу II Кодексу.

Пунктом 36 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» Кодексу (із змінами, внесеними Законом № 655) визначено, що у разі якщо судом за результатами кримінального провадження про кримінальне правопорушення, яке було розпочато до дня набрання чинності Законом №655 і предметом якого є податки, збори, винесено обвинувальний вирок, що набрав законної сили, в якому встановлена несплата податкових зобов'язань або винесена ухвала про закриття кримінального провадження за нереабілітуючими підставами з цього питання, податкове повідомлення-рішення за результатами такої перевірки приймається контролюючим органом протягом 10 робочих днів з дня, наступного за днем отримання цим контролюючим органом відповідного судового рішення (обвинувальний вирок, ухвала про закриття кримінального провадження за нереабілітуючими обставинами), що набрало законної сили.

У зв'язку з цим загальний порядок прийняття податкових повідомлень-рішень, передбачений пунктом 86.8 статті 86 розділу II Кодексу, застосовується за результатами перевірок, які проводяться у межах кримінальних проваджень про кримінальні правопорушення, розпочатих після набрання чинності вказаним Законом.

Щодо перевірок, які проводяться (проводились) у межах кримінальних проваджень про кримінальні правопорушення, розпочатих до набрання чинності Законом №655, то у цьому випадку податкові повідомлення-рішення за результатами перевірок:

- розпочатих та закінчених до 01 вересня 2015 року,

- розпочатих до, але закінчених після 01 вересня 2015 року, а також розпочатих та закінчених після 01 вересня 2015 року, приймаються протягом 10 робочих днів з дня, наступного за днем отримання відповідного судового рішення (обвинувальний вирок, ухвала про закриття кримінального провадження за нереабілітуючими підставами), що набрало законної сили.

Як свідчать матеріали справи, ДПІ у Голосіївському районі ГУ ДФС у м. Києві винесено податкове повідомлення-рішення № по вказаному акту перевірки - 03.12.2015, без урахування вищезазначених норм Податкового кодексу України, а відтак згідно рішення податкового органу, порушень вимог податкового законодавства за період з 25.06.2014 по 31.08.2015 у господарській діяльності ТОВ «БУД-ІН-ВЕСТ» не встановлено.

Виходячи із вищенаведеного та враховуючи, що період господарських взаємовідносин між ТОВ «ІНФОКС» та ТОВ «БУД-ІН-ВЕСТ» (з 01.11.2014 по 30.11.2014) співпадає із періодом господарської діяльності ТОВ «БУД-ІН-ВЕСТ» з 25.06.2014 по 31.08.2015, яка визнана правомірною, то випливає висновок, що порушень податкового законодавства у господарських взаємовідносин між ТОВ «ІНФОКС» та ТОВ «БУД-ІН-ВЕСТ» (з 01.11.2014 по 30.11.2014) також не існує.

Крім того, на підтвердження фактичного виконання робіт зі сторони ТОВ «БУД-ІН-ВЕСТ» позивачем надано до суду належним чином оформлені первинні документи на 401 аркуші.

При цьому, суд зауважує, що відповідач не наведено жодних зауважень щодо складених позивачем первинних документів.

Суд звертає увагу на те, що в матеріалах справи містяться докази того, що контрагенти позивача на момент укладення договорів були зареєстровані як платники ПДВ, та мали свідоцтво платника ПДВ, яке видано в установленому законом порядку.

Судова практика вирішення податкових спорів виходить з презумпції добросовісності платників та інших учасників правовідносин у сфері економіки. У зв'язку з цим, презюмується, що дії платника, результатом яких є отримання податкової вигоди, вважаються економічно виправданими, а відомості, які містяться у податковій та бухгалтерській звітності платника, - достовірними.

Доводи контролюючого органу про отримання платником необґрунтованої податкової вигоди мають ґрунтуватись на сукупності доказів, що безспірно підтверджують існування обставин, які виключають право платника, зокрема, на формування податкового кредиту.

Відсутність у розпорядженні контролюючого органу документів суб'єкта господарювання або необізнаність контролюючого органу про його діяльність не є безумовною підставою для висновку про нікчемність всіх угод, укладених таким суб'єктом господарювання, а тим більше для висновку про настання у зв'язку з цим несприятливих наслідків для його контрагентів.

За таких обставин суд вважає, що у позивача правомірно виникло право на формування податкового кредиту.

Крім того, суд звертає увагу на принцип індивідуальної юридичної відповідальності, що закріплений ст. 61 Конституції України.

При цьому, практика Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» № 3477 від 23 лютого 2006 року, є джерелом права, свідчить про те, що якщо державні органи мають інформацію про зловживання в системі оподаткування конкретною компанією, вони повинні застосовувати відповідні заходи саме до цього суб'єкта, а не розповсюджувати негативні наслідки на інших осіб при відсутності зловживання з їх боку (Рішення Європейського Суду від 09 січня 2007 року у справі «Інтерсплав проти України»).

Вказане узгоджується з конституційним принципом індивідуальності юридичної відповідальності.

Отже, виходячи із меж заявлених позовних вимог, зважаючи на вище викладені норми та з'ясовані обставини, суд вважає, що оскаржуване рішення відповідачем прийняте протиправно, а відтак підлягає скасуванню.

Згідно з ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, із системного аналізу вище викладених норм та з'ясованих судом обставин вбачається, що позов ТОВ «ІНФОКС» до Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління ДФС у місті Києві про визнання протиправними дій та рішень, скасування рішень є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню повністю.

Відповідно до ч.1 ст.94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справ виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 69-71, 94, 158-163, 167 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю «Інфокс» задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення ДПІ у Шевченківському районі Головного управління ДФС у м. Києві від 10.08.2015 року №.

Присудити на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ІНФОКС» () здійснений ним судовий збір в розмірі 89066 грн.. (вісімдесят дев'ять тисяч шістдесят шість грн.) 75 коп. за рахунок бюджетних асигнувань державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління ДФС у місті Києві ().

Постанова, відповідно до ч. 1 статті 254 КАС України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня отримання копії постанови за правилами, встановленими статтями 185-187 КАС України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя Є.В. Аблов