Справа № 826/16562/13-а
Суддя: Горбатюк С.А.
Дата ухвалення: 2017-03-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 березня 2017 року м. Київ К/800/19366/14

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

Головуючого, суддіГорбатюка С.А. (доповідач)
СуддівКравцова О.В.
Мороз Л.Л.
провівши у касаційному порядку попередній розгляд адміністративної справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями "Дока Україна Т.О.В." до Київської регіональної митниці Міндоходів, Головного управління Державної казначейської служби України у м. Києві про визнання протиправними та скасування рішень про визначення митної вартості товарів, визнання недійсними карток відмови у прийнятті митної декларації, а також стягнення з Державного бюджету України надміру сплачених платежів за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями "Дока Україна Т.О.В." на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 19 грудня 2013 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 04 березня 2014 року

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2013 року Товариство з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями "Дока Україна Т.О.В." (далі - ТОВ "Дока Україна Т.О.В.") в Окружному адміністративному суді м. Києва пред'явило позов до Київської регіональної митниці Міндоходів (далі - Київська регіональна митниця), Головного управління Державної казначейської служби України у м. Києві (далі - ГУ ДКС у м. Києві) про визнання протиправними та скасування рішень про визначення митної вартості товарів, визнання недійсними карток відмови в прийнятті митної декларації, а також стягнення з Державного бюджету України надміру сплачених платежів.

Просило:

- визнати протиправними та скасувати рішення Київської регіональної митниці про коригування митної вартості товарів від 06 червня 2013 року №100250000/2013/600044/2, від 17 червня 2013 року №100250000/2013/600153/2, від 26 червня 2013 року №100250000/2013/600233/2;

- визнати протиправними та скасувати картки відмови Київської регіональної митниці від 06 червня 2013 року №100250000/2013/00987, від 17 червня 2013 року №100250000/2013/01101, від 26 червня 2013 року №100250000/2013/01187;

- стягнути з Державного бюджету України на користь позивача через ГУ ДКС у м. Києві суму надміру сплачених сум ввізного мита та податку на додану вартість у загальному розмірі 60 703,92 грн. за митними деклараціями від 06 червня 2013 року №100250000/2013/059295, від 18 червня 2013 року №100250000/2013/060637 та від 26 червня 2013 року №100250000/2013/061676.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 19 грудня 2013 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 04 березня 2014 року, у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій ТОВ "Дока Україна Т.О.В." подало касаційну скаргу.

Посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій та постановити нове рішення про задоволення позову.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що згідно з контрактом купівлі-продажу від 18 січня 2013 року № ІМ-1/2013, укладеного між підприємством "Дока Індастрі Гмбх" (Австрія) та ТОВ "Дока Україна Т.О.В." (Україна), позивач купує новий опалубковий матеріал Дока та бувший у використанні, а також його компоненти, програмне забезпечення та рекламну продукцію.

На виконання умов даного контракту позивачем до митниці подано вантажні митні декларації від 06 червня 2013 року №100250000/2013/059199 (далі - ВМД 1), від 17 червня 2013 року №100250000/2013/060453 (далі - ВМД 2), від 26 червня 2013 року №100250000/2013/061556 (далі - ВМД 3) для митного оформлення імпортованого Підприємством за вказаним вище контрактом товару.

Митна вартість товару позивачем визначена за ціною договору. На підтвердження заявлених відомостей ТОВ "Дока Україна Т.О.В." подані наступні документи: зовнішньоекономічний контракт від 18 січня 2013 року № ІМ-1/2013; інвойси від 14 червня 2013 року №080154835, від 04 червня 2013 року № 080154260, від 24 червня 2013 року № 080155260; СМR ТА-255073, ТА-61137, ТА-61522; довідки про транспортні витрати від 17 червня 2013 року № 17-06/13, від 06 червня 2013 року № 06-06/13, від 26 червня 2013 року № 26-06/13.

За результатами розгляду поданих документів Київська регіональна митниця направила декларанту електронне повідомлення, вказавши при цьому на виявлені у документах розбіжності. Одночасно, декларанту було запропоновано надати наступні додаткові документи: транспортні (перевізні) документи, виписку з бухгалтерської документації, прайс-лист виробника товару; висновок про вартісні характеристики товару, підготовлені спеціалізованою експертною організацією; виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України; довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам; розрахунок ціни (калькуляцію).

З даним повідомленням було ознайомлено митного брокера Борисенка О.В. та проведено процедуру консультацій з останнім. Разом з тим, декларант повідомив про те, що він не має можливості надати перелічені документи, що підтверджується його особистими підписами.

Рішенням про коригування митної вартості товарів від 06 червня 2013 року №100250000/2013/600044/2 з застосуванням шостого (резервного) методу митну вартість товару "вироби з дерева, що використовуються при складанні будівельної опалубки як з'єднувальний елемент в конструкції, просочені антисептичним розчином та пофарбовані…" скориговано з 0,995 євро/кг до 1,9570 євро/кг. (по МД-1).

Згідно з рішенням про коригування митної вартості товарів від 17 червня 2013 року №100250000/2013/600153/2 (по МД-2) митну вартість товарів скориговано: товару № 2/1 "вироби з чорних металів. Устаткування та складові частини збірної опалубки…" - з 2,127 євро/кг до 3,0850 євро/кг; товару № 3/1 "вироби з чорних металів. Піддони зі сталі для перенесення товарів, що використовуються при складанні та транспортуванні будівельної опалубки, такі, що були у використанні…" - з 1,1699 євро/кг до 2,3440 євро/кг; товару № 4/1 "вироби з чорних металів для твердих речовин (не для радіоактивних матеріалів), що використовуються при складанні та транспортуванні будівельної опалубки, такі, що були у використанні…" - з 0,9770 євро/кг до 2,0840 євро/кг; товару № 8/1 "вироби пластмас, що використовуються при складанні будівельної опалубки … " - з 4,4000 євро/кг до 8,7100 євро/кг; товару № 9/1"форми для лиття мінеральних матеріалів…" - з 1,6079 євро/кг до 2,0129 євро/кг; товару №15/1 "вироби з дерева, які використовуються при складанні будівельної опалубки як з'єднувальний елемент в конструкції, просоченої антисептичним розчином та пофарбовані …" - з 0,8888 євро/кг до 1,9570 євро/кг; товар №16/1 "вироби з чорних металів для твердих речовин…" - з 1,7600 євро/кг до 2,0840 євро/кг.

Крім того, рішенням про коригування митної вартості товарів від 26 червня 2013 року №100250000/2013/600233/2 (по ВМД-3) митну вартість товару № 4/1 "вироби з чорного металу, призначені для фіксації чи закріплення складних елементів будівельної опалубки, без вмісту алмазів…" скориговано з 1,7294 євро/кг до 5,0738 євро/кг.

У зв'язку з прийняттям вищевказаних рішень Київською регіональною митницею відмовлено у митному оформленні товару за ВМД 1, ВМД 2 та ВМД 3, а також прийнято картки відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 06 червня 2013 року №100250000/2013/00987, від 17 червня 2013 року №100250000/2013/01101, від 26 червня 2013 року №100250000/2013/01187.

При цьому імпортовані позивачем товари були випущені у вільний обіг за митними деклараціями від 06 червня 2013 року №100250000/2013/059295, від 18 червня 2013 року №100250000/2013/060637, від 26 червня 2013 року №100250000/2013/061676 із наданням позивачем гарантій відповідно до частини сьомої статті 55 Митного кодексу України зі сплатою митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною декларантом, та забезпеченням сплати різниці між сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною декларантом, та сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною митним органом.

Крім того, не погоджуючись з прийнятими митницею рішеннями, у межах строку дії гарантій позивач направив до митного органу додаткові документи, що підтверджується листами від 21 липня 2013 року № 646, від 04 серпня 2013 року

№ 670, від 12 вересня 2013 року № 696.

За результатами їх розгляду Київська регіональна митниця повідомила ТОВ "Дока Україна Т.О.В." про відсутність підстав для перегляду спірних рішень, про що свідчать листи від 29 серпня 2013 року № 14.1/4/24/3947, від 11 вересня 2013 року № 14.1/4-24/4583, від 19 вересня 2013 року № 14.1/2-24/4954.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що неподання позивачем визначених Митницею додаткових документів, а також наявність розбіжностей у поданих позивачем документів підтверджує обґрунтованість сумнівів Київської міжрегіональної митниці щодо формування позивачем митної вартості імпортованого товару, а відтак позовні вимоги є безпідставними.

Суд апеляційної інстанції погодився із висновком суду першої інстанції та залишив постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 19 грудня 2013 року без зміни.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України погоджується із позицією судів першої та апеляційної інстанцій із огляду на наступне.

Відповідно до статті 49 Митного кодексу України (далі - МК України) митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Частиною першою статті 52 МК України визначено, що заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Згідно з частиною другою статті 52 МК України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов'язані заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об'єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; нести всі додаткові витрати, пов'язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації.

Перелік документів, які підтверджують митну вартість товару, визначено у статті 53 МК України. У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи, визначені цією ж статтею.

Відповідно до частини дванадцятої статті 58 МК України той факт, що продавець і покупець пов'язані між собою особи, сам по собі не може бути підставою для розгляду вартості операції як неприйнятної. У таких випадках необхідно розглянути обставини продажу та прийняти вартість операції за умови, що взаємовідносини покупця і продавця не вплинули на ціну оцінюваних товарів.

Згідно з частиною тринадцятою статті 58 МК України за наявності достатніх підстав вважати, що відносини, зазначені у частині дванадцятій цієї статті, вплинули на ціну оцінюваних товарів, орган доходів і зборів повинен надати декларанту або уповноваженій ним особі свої письмові обґрунтування, що такий вплив мав місце.

При цьому частиною шістнадцятою статті 58 МК України визначено, що для цілей цього Кодексу особи вважаються пов'язаними між собою у випадках, зазначених у статті 15 Угоди про застосування статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року.

Відповідно до частини сімнадцятої статті 58 МК України особи, одна з яких є одноосібним агентом, одноосібним дистриб'ютором чи одноосібним концесіонером іншої, як би це не називалося, вважаються пов'язаними для цілей цього Кодексу, якщо вони підпадають хоча б під один із критеріїв, визначених у статті 15 Угоди про застосування статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року.

Згідно з пунктом 4 Угоди про застосування статті VII Генеральної угоди про тарифи й торгівлю 1994 року для цілей цієї Угоди особи вважаються пов'язаними між собою, тільки якщо, зокрема, будь-яка особа безпосередньо чи опосередковано володіє, контролює або утримує 5 чи більше відсотків випущених акцій, що дають право голосу, або акцій обох з них; один з них безпосередньо або опосередковано контролює іншого.

Відповідно до частини вісімнадцятої статті 58 МК України при продажу товарів між пов'язаними особами вартість операції береться за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів за першим методом, якщо декларант покаже, що така вартість є близькою до вартості однієї з нижчезазначених операцій, яка здійснювалася одночасно або майже одночасно з операцією з оцінюваними товарами: вартості операції при продажу непов'язаним покупцям ідентичних або подібних (аналогічних) товарів для експорту в Україну; митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, визначеної згідно з положеннями статті 62 цього Кодексу; митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, визначеної згідно з положеннями статті 63 цього Кодексу.

Частиною дев'ятнадцятою статті 58 МК України передбачено, що у разі здійснення вищезазначених порівнянь враховується наявна у органу доходів і зборів або подана декларантом чи уповноваженою ним особою інформація щодо різниці в комерційних рівнях продажу, кількісних показниках, елементах і витратах, зазначених у частині десятій цієї статті, та витратах, які понесені продавцем при продажу, коли продавець і покупець не пов'язані між собою, і не понесені продавцем при продажу, коли продавець і покупець пов'язані між собою.

Перелік методів визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначено статтею 57 МК України.

Так, визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов'язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу.

При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи.

У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Частиною третьою статті 58 МК України визначено, що кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Як вбачається з графи 33 оскаржуваних рішень Київської регіональної митниці "Обставини прийняття рішення та джерела, що використовувались митним органом для коригування митної вартості" митна вартість імпортованих товарів не може бути визначена за ціною договору щодо товарів, які імпортуються (вартість операції): документи, зазначені у частині другій статті 53 МК України містять неповні дані, неподання декларантом додаткових документів на письмову вимогу митного органу згідно частини третьої статті 53 МК України, зокрема, транспортних (перевізні) документів, виписки з бухгалтерської документації, прас-листів виробника товару; висновку про вартісні характеристики товарів, підготовленого спеціалізованою експертною організацією, інформації біржових організацій щодо вартості сировини, виписки з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України, довідкової інформації щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам, розрахунку ціни (калькуляцію) товару.

Крім того, у митного органу була наявна інформація, викликала сумнівів у правильності визначення митної вартості товару, що також вплинуло на прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом.

Митна вартість товару митним органом визначена із застосуванням резервного методу, з урахуванням вимог статті 64 МК України. Попередні методи не застосовані: метод 1 - відповідно до вимог частини другої статті 58 МК України; методи 2, 3 - у зв'язку з відсутністю цінової інформації на ідентичні та подібні товари; методи 4, 5 - через відсутність основи для віднімання (додавання) вартості. Процедуру консультацій проведено.

За таких обставин, суд першої інстанції, дійшов обґрунтованого висновку, що при визначенні митної вартості товару за 6 методом митниця діяла відповідно до вимог Митного кодексу України, обґрунтувавши послідовність неможливості застосування 1-5 методів визначення митної вартості товару.

Приймаючи рішення про коригування митної вартості товару та видання картки відмови в прийнятті ВМД Київська регіональна митниця діяла в межах повноважень та на підставі закону.

Доводи касаційної скарги не спростовують висновку судів першої та апеляційної інстанцій та встановлених обставин справи.

Згідно з частиною першою статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанції не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Оскільки суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального та процесуального права, підстав для задоволення касаційної скарги немає.

На підставі викладеного, керуючись статтями 220, 220-1, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями "Дока Україна Т.О.В." залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 19 грудня 2013 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 04 березня 2014 року в адміністративній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями "Дока Україна Т.О.В." до Київської регіональної митниці Міндоходів, Головного управління Державної казначейської служби України у м. Києві про визнання протиправними та скасування рішень про визначення митної вартості товарів, визнання недійсними карток відмови в прийнятті митної декларації, а також стягнення з Державного бюджету України надміру сплачених платежів - без зміни.

Ухвала є остаточною, оскарженню не підлягає і може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строк та у порядку, визначеними статтями 237, 238, 2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді Горбатюк С.А.

Кравцов О.В.

Мороз Л.Л.