Справа № П/808/175/14(СН/808/19/16)
Суддя: Добродняк І.Ю.
Дата ухвалення: 2017-02-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

28 лютого 2017 рокусправа № П/808/175/14(СН/808/19/16)
Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Добродняк І.Ю

суддів: Бишевської Н.А. Семененка Я.В.

за участю секретаря судового засідання: Кязимова Д.В.

за участю:

позивача: - ОСОБА_1

відповідача: - не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі

апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Шевченківському районі м. Запоріжжя Головного управління Державної фіскальної служби у Запорізькій області

на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 02 серпня 2016 року

у справі № П/808/175/14(СН/808/19/16)

за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

до Державної податкової інспекції у Шевченківському районі м. Запоріжжя Головного управління Державної фіскальної служби у Запорізькій області

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Державної податкової інспекції у Шевченківському районі м. Запоріжжя Головного управління Державної фіскальної служби у Запорізькій області, в якому просила визнати незаконним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 23.12.2013 № про застосування до позивача штрафних(фінансових) санкцій в розмірі 6800 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення прийнятого на підставі матеріалів Вільнянського РВ ГУМВС в Запорізькій області, складених за фактом продажу 03.09.2013 алкогольних напоїв неповнолітній особі, проте ані позивачем особисто, ані її співробітниками в цей день алкогольні напої (пиво) неповнолітнім особам не реалізовувались. Зазначає, що відповідно до матеріалів зібраних співробітниками міліції продаж пива здійснювався громадянкою ОСОБА_2, яка станом на 03.09.2013 не перебувала у трудових відносинах з ФОП ОСОБА_1 та не могла здійснювати реалізацію будь-якої продукції в магазині позивача «Вітамін». Крім того, станом на 03.09.2013 реалізація розливного пива взагалі не здійснювалась, оскільки у зв'язку з закінченням сезону продажу вказаної продукції розливне обладнання було законсервовано співробітниками постачальника пивної продукції ТОВ «Запорізька пивна компанія».

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 02.08.2016 позов задоволено.

Постанову суду мотивовано тим, що відповідачем не доведено порушення позивачем п.2 ч.1 ст.15-3 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», а надані до матеріалів справи письмові докази спростовують твердження контролюючого органу.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просить скасувати постанову суду першої інстанції та постановити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову. Відповідач зазначає, що до відповідача від Вільнянського РВ ГУМВС України в Запорізькій області надійшли адміністративні матеріали, відповідно до яких встановлено факт реалізації ОСОБА_2, яка працює в магазині «Вітамін» у ФОП ОСОБА_1, бокала пива неповнолітній особі. Факт продажу пива марки «Оболонь» підтверджено поясненнями ОСОБА_2, яка підписала протокол про скоєне адміністративне правопорушення, прийняла участь у засідання адміністративної комісії при виконавчому комітеті Михайлівської сільської ради та сплатила адміністративний штраф. Посилання позивача, що 03.09.2016 розливне обладнання було в неробочу стані спростовуються фактом визнання ОСОБА_2 винною на засіданні адміністративної комісії та факт сплати нею штрафу адміністративного штрафу. Суд першої інстанції критично оцінив найперші докази скоєння порушення та підтвердження фактичних обставин справи, але прийняв в якості доказів матеріали, що були складені значно пізніше протоколу, пояснень та постанови адміністративної комісії.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про час і місце судового засідання відповідач повідомлений судом належним чином.

Позивач в судовому засіданні проти задоволення апеляційної скарги заперечує, просить залишити постанову суду першої інстанції без змін.

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги, внаслідок наступного.

Як встановлено судом, підтверджено матеріалами справи, позивач - ОСОБА_1 зареєстрована як фізична особа-підприємець (т.1, а. с.9, 39), мала ліцензію на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями серія НОМЕР_3 (дійсна з 16.06.2013 по 16.06.2014) за місцем здійснення діяльності: АДРЕСА_1 (т.1, а. с.40).

03.09.2013 співробітниками Вільнянського РВ ГУМВС України в Запорізькій області у магазині «Вітамін», що належить позивачу, встановлено факт продажу продавцем ОСОБА_2 неповнолітньому громадянину ОСОБА_3 бокалу пива ємністю 0,5 л., чим порушено вимоги статті 15-3 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів».

За встановленим фактом 03.09.2013 співробітниками Вільнянського РВ ГУМВС України в Запорізькій області складено протокол про адміністративне правопорушення ЗП №125243 відносно громадянки ОСОБА_2

На підставі зазначеного протоколу Адміністративною комісією при виконавчому комітеті Михайлівської сільської ради Вільнянського району Запорізької області ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.2 ст.156 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у вигляді штрафу в розмірі 527,00 грн., про що 23.10.2013 складено постанову про адміністративне правопорушення.

Згідно банківської виписки від 07.11.2013 гр.ОСОБА_2 сплачено суму штрафу у розмірі 527 грн. (т.1, а. с.46).

Відповідачем - ДПІ у Шевченківському районі м.Запоріжжя на підставі зазначених протоколу та постанови винесено податкове повідомлення-рішення форми «С» від 23.12.2013 № НОМЕР_1, яким до ФОП ОСОБА_1 на підставі п.п.54.3.3 п.54.3 ст.54 ПК України та ст.17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» за порушення, встановлене ст.15-3 вказаного Закону застосовано штрафні (фінансові) санкції в розмірі 6800 грн. (т.1, а. с.10).

З огляду на фактичні обставини справи, норми законодавства, що регулюють спірні правовідносини, апеляційний суд погоджується з судом першої інстанції про протиправність оскаржуваного податкового повідомлення-рішення.

За приписами п.2 ч.1 ст.15-3 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» від 19.12.95 № 481/95-ВР (в редакції на момент виникнення спірних відносин) забороняється продаж пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових та тютюнових виробів: особам, які не досягли 18 років.

За порушення вимог ст.15-3 цього Закону передбачена відповідальність суб'єктів господарювання у вигляді штрафу відповідно до ч.2 ст.17 цього Закону № 481/95-ВР у розмірі - 6800 гривень.

Відповідно до ч.1 ст.16 Закону № 481/95-ВР контроль за дотриманням норм цього Закону здійснюють органи, які видають ліцензії, а також інші органи в межах компетенції, визначеної законами України.

Згідно п.п.54.3.3 п.54.3 ст.54 ПК України контролюючий орган зобов'язаний самостійно визначити суму грошових зобов'язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо: згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов'язань з окремого податку або збору, застосування штрафних (фінансових) санкцій та пені, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган.

Вказаний спір розглядається у порядку адміністративного судочинства, за правилами Кодексу адміністративного судочинства України, частиною 2 статті 71 якого обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення покладається саме на відповідача (якщо він заперечує проти адміністративного позову).

За визначенням, наведеним у ст.69 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Згідно ч.ч.1, 4 ст.70 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування.

Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Отже, наявність порушення ФОП ОСОБА_1 п.2 ч.1 ст.15-3 Закону № 481/95-ВР, за яке спірним податковим-рішенням до підприємця застосовано штраф на підставі ст.17 вказаного Закону № 481/95-ВР, підлягає доведенню відповідачем шляхом надання суду належним доказів такого порушення.

При цьому притягнення гр. ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності та визнання нею факту продажу неповнолітній особі бокалу пива не є обставинами, які відповідно до ст.72 КАС України звільняють відповідача від доказування правомірності прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення щодо позивача.

Як вбачається з матеріалів справи, при здійсненні діяльності в торговому павільйоні «Вітамін» позивач використовує зареєстрований в установленому порядку реєстратор розрахункових операцій, ФН НОМЕР_2.

У п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» від 06.07.95 № 265/95-ВР суб'єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг зобов'язані: проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій з роздрукуванням відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок.

Належними доказами у контексті спірних правовідносин мають бути первинні бухгалтерські документи, які підтверджують факт здійснення господарської операції: продажу суб'єктом господарювання - ФОП ОСОБА_1 (або уповноваженою нею особою), бокалу пива ємністю 0,5 л неповнолітньому ОСОБА_3 у місці здійснення господарської діяльності цим підприємцем.

Між тим, як вірно встановлено судом першої інстанції, докази відповідача ґрунтуються виключно на матеріалах, зібраних співробітниками Вільнянського РВ ГУМВС України в Запорізькій області щодо притягнення гр.ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності на підставі ч.2 ст.156 КУпАП, зокрема, на письмових поясненнях осіб - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (т.1, а. с.35, 37).

Проте, вказані письмові пояснення без їх документального підтвердження самі по собі не можуть бути беззаперечними доказами вини ФОП ОСОБА_1 у порушенні ст.15-3 Закону № 481/95-ВР.

Крім того, вказані письмові пояснення ОСОБА_2 та ОСОБА_3 містять певні розбіжності щодо місця реалізації розливного пива неповнолітній особі, оскільки згідно письмових пояснень ОСОБА_3 03.09.2013 він знаходився у с.Вільноандріївка на вул.Дніпровська, біля торгівельного кіоску поблизу магазину «Вітамін», де вирішив підійти до даного кіоску і попросити реалізатора продати йому пиво «Оболонь» світле ємністю 0,5 л (т.2, а. с.37).

Отже, з письмових пояснень ОСОБА_3 вбачається, що ним придбано розливне пиво у кіоску поблизу магазину «Вітамін», а згідно письмових пояснень ОСОБА_2 реалізація нею пива неповнолітній особі здійснена на робочому місці в магазині «Вітамін».

Також відповідачем не надано, до протоколу ЗП № 125243 від 03.09.2013 про адміністративне правопорушення не додано розрахункового документу (фіскального чеку тощо), який би свідчив про здійснення господарської операції з продажу у магазині ФОП ОСОБА_1 пива ємністю 0,5 л неповнолітньому ОСОБА_3

З наявних в матеріалах справи документів вбачається, що відповідно до фіскальних чеків реєстратора розрахункових операцій за 03.09.2013 в цей день продаж бокалу пива ємністю 0,5 л марки «Оболонь світле» не здійснювався.

Крім того, в матеріалах справи міститься інша первинна бухгалтерська документація підприємця, а саме: товарно-транспортні накладні та видаткові накладні за липень-серпень 2013 року, згідно яким пиво позивачем придбавалось виключно в пляшках (т.2, а.с.40-61).

Відповідно до наданої ТОВ «Запорізька пивна компанія» інформації (лист № 400 від 07.04.2016) розливне обладнання ТМ «Оболонь», яке встановлено у ФОП ОСОБА_1, у період з 20.08.2013 по 01.04.2014 було законсервоване спеціалістами ТОВ «Запорізька пивна компанія» і розконсервація вказаного обладнання в період з 20.08.2013 по 01.04.2014 не проводилась (т.2, а. с.10).

Наведене в сукупності свідчить, що відповідачем всупереч вимог ч.2 ст.71 КАС України не доведено належними та допустимими доказами факт продажу 03.09.2013 розливного пива неповнолітньому ОСОБА_3 у місці здійснення господарської діяльності ФОП ОСОБА_1

За таких обставин, апеляційний суд, як і суд першої інстанції, вважає безпідставним застосування відповідачем до ФОП ОСОБА_1 штрафу у сумі 6800 грн. за порушення, встановлене ст.15-3 Закону № 481/95-ВР, на підставі податкового повідомлення-рішення від 23.12.2013 № НОМЕР_1.

Суд першої інстанції під час розгляду справи в повному обсязі дослідив обставини, які мають значення для справи, ухвалив законне та обґрунтоване рішення про задоволення позовних вимог ФОП ОСОБА_1

Передбачені статтею 202 КАС України підстави для скасування постанови суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення відсутні.

Керуючись ст.ст.198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Шевченківському районі м. Запоріжжя Головного управління Державної фіскальної служби у Запорізькій області залишити без задоволення.

Постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 02 серпня 2016 року у справі № П/808/175/14 (СН/808/19/16) залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до касаційного суду в порядку, встановленому ст.212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: І.Ю. Добродняк

Суддя: Н.А. Бишевська

Суддя: Я.В. Семененко