Справа № 826/28122/15
Суддя: Літвіна Н. М.
Дата ухвалення: 2017-03-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя-доповідач: Літвіна Н. М.
ПОСТАНОВА

Іменем України

07 березня 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Літвіної Н.М.

суддів Ганечко О.М. Чаку Є.В.

при секретарі Архіповій Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтерспорт» на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 10 січня 2017 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтерспорт» до Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління ДФС України у місті Києві про визнання протиправними та скасування рішення, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом до Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління ДФС у місті Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень відповідача від 16 грудня 2015 року № та № .

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 10 січня 2017 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, позивач - ТОВ «Інтерспорт», звернулось до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким адміністративний позов задовольнити.

Сторони, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, в судове засідання не з'явилися.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні - не обов'язкова, колегія суддів у відповідності до ч. 4 ст. 196 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності представників сторін.

Згідно ст. 41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

З матеріалів справи вбачається, що відповідачем проведено камеральну перевірку з питань дотримання вимог податкового законодавства в частині своєчасності сплати орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності позивачем за період із 30 серпня 2015 року по 02 грудня 2015 року, за результатами якої складено акт від 02 грудня 2015 року № 369/26-55-15-03.

У ході перевірки встановлено порушення ТОВ «Інтерспорт» строків сплати податкових зобов'язань по орендній платі за земельні ділянки державної та комунальної власності, передбачених п. 3 ст. 287 Податкового кодексу України, а саме: термін сплати орендної плати за землю за липень 2015 року 30 серпня 2015 року (1 115 685, 46 грн.). Позивачем сплачена частина місячної частки в сумі 175 096,06 грн. 29 вересня 2015 року, 29 жовтня 2015 року сплачено 225 000,00 грн., 24 листопада 2015 року сплачено 320 000,00 грн.

Позивачу надіслано для підписання акт камеральної перевірки. Згідно повідомлення про вручення поштового відправлення акт отримано позивачем 07 грудня 2015 року.

На підставі вказаного акту перевірки відповідачем 16 грудня 2015 року прийнято податкові повідомлення-рішення:

№ , яким позивачу нараховано штраф у розмірі 10 % грошового зобов'язання, погашеного з затримкою, у розмірі 17509,61 грн. за платежем: орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності;

№ , яким позивачу нараховано штраф у розмірі 20% грошового зобов'язання, погашеного з затримкою, у розмірі 109000,00 грн. за платежем: орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності.

17 грудня 2015 року (а.с. 27) від Державної податкової інспекції в Оболонському районі ГУ ДФС у м. Києві (основне місце реєстрації позивача) надійшов лист №28597/10/26-54-15-03-26 щодо розгляду заперечень позивача.

У даному листі зазначено, що висновки за результатами перевірки позивача, що висловлені у акті від 02 грудня 2015 року №369/26-55-15-03 скасовано через порушення норм чинного законодавства.

Листом від 17 грудня 2015 року з повідомленням про вручення поштового відправлення позивачу надіслано для виконання податкові повідомлення-рішення від 16 грудня 2015 року № та № .

Вважаючи зазначені податкові повідомлення-рішення протиправними, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Приймаючи рішення про відмову в задоволенні позовних вимог суд першої інстанції дійшов висновку, що оскаржувані рішення суб'єкта владних повноважень є правомірними, а підстави для їх скасування відсутні.

Колегія суддів не погоджується з даним висновком виходячи з наступного.

Відповідно до пп. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України органи державної податкової служби мають право проводити перевірки платників податків (крім Національного банку України) в порядку, встановленому цим Кодексом.

У п. 61.1 ст. 61 Податкового кодексу України визначено, податковий контроль - система заходів, що вживаються контролюючими органами з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Способом здійснення такого контролю є, зокрема, перевірки та звірки відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірки щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин, (п.п. 62.1.3 п. 62.2 ст. 62 Податкового кодексу України).

Відповідно до приписів ст. 75 Податкового кодексу України, органи державної податкової служби мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи органу державної податкової служби і проводиться за наявності хоча б однієї з обставин, визначених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 76 Податкового кодексу України (в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин) камеральна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу без будь-якого спеціального рішення керівника такого органу або направлення на її проведення.

Камеральній перевірці підлягає вся податкова звітність суцільним порядком.

Згода платника податків на перевірку та його присутність під час проведення камеральної перевірки не обов'язкова.

Пунктом 3 Прикінцевих положень Закону України від 28 грудня 2014 року №71-VIII «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» встановлено, що у 2015 та 2016 роках перевірки підприємств, установ та організацій, фізичних осіб-підприємців з обсягом доходу до 20 мільйонів гривень за передній календарний рік контролюючими органами здійснюються виключно з дозволу Кабінету Міністрів України, за заявкою суб'єкта господарювання щодо його перевірки, згідно з рішенням суду або вимогами Кримінального процесуального кодексу України.

Зазначене обмеження не поширюється: з 01 січня 2015 року на перевірки суб'єктів господарювання, що ввозять на митну територію України та/або виробляють та/або реалізують підакцизні товари; з 1 січня 2015 року на перевірки дотримання норм законодавства з питань наявності ліцензій, повноти нарахування та сплати податку на доходи фізичних осіб, єдиного соціального внеску, відшкодування податку на додану вартість; з 01 липня 2015 року на перевірки платників єдиного податку другої і третьої (фізичні особи-підприємці) груп, крім тих, які здійснюють діяльність на ринках, продаж товарів у дрібнороздрібній торговельній мережі через засоби пересувної мережі, за винятком платників єдиного податку, визначених пунктом 27 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України, з питань дотримання порядку застосування реєстраторів розрахункових операцій.

Вищевказані положення Закону стосуються перевірок підприємств, установ та організацій, фізичних осіб-підприємців з обсягом доходу до 20 мільйонів гривень за передній календарний рік, тобто за 2014 рік.

Запроваджений цією нормою мораторій поширюється на усі види перевірок, правом на проведення яких наділені контролюючі органи відповідно до п. 75.1 ст. 75 ПК - камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки, незалежно від підстав і порядку їх призначення та проведення.

Аналогічна правова позиція висловлена Вищим адміністративним судом України в ухвалі від 22 червня 2016 року по справі № К/800/53023/15.

Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що згідно даних декларації з податку на прибуток за 2014 рік, наданих ТОВ «Інтерспорт» до Державної податкової інспекції в Оболонському районі ГУ ДФС у м. Києві 25 лютого 2015 року, обсяг доходу товариства за 2014 рік становив 7 527 344 грн.

Отже, спірну камеральну перевірку податкової звітності позивача було проведено контролюючим органом з порушенням заборони, установленої у пункті 3 розділу ІІ Закону України від 28 грудня 2014 року № 71-VII «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи».

Відповідно незаконність цієї перевірки виключає правомірність прийнятих за наслідками її проведення податкових повідомлень-рішень.

Крім того, оскаржувані податкові повідомлення рішення прийняті Державною податковою інспекцією у Печерському районі Головного управління ДФС України у місті Києві на підставі висновків акту перевірки від 02 грудня 2015 року № 369/26-55-15-03, які відповідно до листа ДПІ у Оболонському районі від 14 грудня 2015 року №28597/10/26-15-03-26 скасовано.

З огляду на зазначені вище обставини справи, колегія суддів вважає, що у разі визнання перевірки незаконною така перевірка відсутня як юридичний факт, що виключає наявність у податкового органу компетенції на прийняття податкового повідомлення-рішення; у такому випадку висновки акта перевірки, визнаної протиправною, не повинні оцінюватися судом. Податкові повідомлення-рішення є протиправними та підлягають скасуванню в силу незаконності податкової перевірки та відсутності правових наслідків такої.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 198 КАС за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати її та прийняти нову постанову суду.

Згідно з ч. 1 ст. 202 КАС підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Таким чином, встановивши, що судом першої інстанції неповно з'ясовано обставини в справі та порушено норми матеріального права, колегія суддів вважає за необхідне скасувати постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 10 січня 2017 року та прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог.

Керуючись ст. 41, ч. 4 ст. 196, ст. ст. 160, 196, 198, 202, 205, 206, 212, 254 КАС України суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтерспорт» - задовольнити.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 10 січня 2017 року - скасувати та прийняти нову постанову, якою адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтерспорт» до Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління ДФС України у місті Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 16 грудня 2015 року № та № - задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління ДФС України у місті Києві від 16 грудня 2015 року № та №.

Постанова набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 254 КАС України та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України в порядку і строки, встановлені ст. 212 КАС України.

Головуючий суддя Літвіна Н.М.

Судді Ганечко О.М.

Чаку Є.В.

Повний текст постанови виготовлено 10 березня 2017 року.

Головуючий суддя Літвіна Н. М.

Судді: Ганечко О.М.

Чаку Є.В.