Справа № 2а/2570/3975/2011
Суддя: Д'яков В.І.
Дата ухвалення: 2011-08-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2а/2570/3975/2011
ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 серпня 2011 р. м. Чернігів

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді - Дякова В.І.,

при секретарі - Дурицькій К.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чернігові справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління Міністерства надзвичайних ситуацій України в Чернігівській області про визнання бездіяльності неправомірною та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

26.07.2011 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до управління Міністерства надзвичайних ситуацій України в Чернігівській області, в якому просить: визнати бездіяльність відповідача щодо несвоєчасної видачі належного йому форменого одягу під час проходження служби цивільного захисту та не нарахування і невиплати йому грошової компенсації після звільнення за не отриманий ним формений одяг; зобовязати відповідача нарахувати та виплатити йому грошову компенсацію за не отриманий ним формений одяг. Свої вимоги мотивує тим, що в порушення вимог Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» за час перебування на службі він не отримував належний йому формений одяг і на момент звільнення відповідачем не був виданий йому формений одяг. У звязку з цим, вважає, що відповідачем порушені його права щодо невиплати при звільненні грошової компенсації за не отриманий формений одяг.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, посилаючись на обставини викладені в позові.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив в їх задоволенні відмовити, надав заперечення в яких зазначив, що положення Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та сімей» щодо грошової компенсації замість неодержаного речового майна стосується лише військовослужбовців. Оскільки, ОСОБА_1, не був військовослужбовцем, то відповідно і права на отримання грошової компенсації замість неодержаного форменого одягу не мав. У звязку з цим, відповідач просив суд відмовити в задоволенні адміністративного позову.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення сторін, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом встановлено, що наказом по особовому складу від 23.06.2011 року № 240 о/с капітана служби цивільного захисту ОСОБА_1 звільнено у відставку за станом здоровя та виключено з усіх видів забезпечення. 13.07.2011 року позивач звернувся до начальника управління Міністерства надзвичайних ситуацій України в Чернігівській області з заявою щодо виплати йому грошової компенсації за не отриманий ним формений одяг. На дану заяву відповідачем надана відповідь про те, що відповідно до положень постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження опису та зразків форменого одягу і відповідних знаків розрізнення особового складу органів і підрозділів цивільного захисту і норм забезпечення форменим одягом» звільненим особам рядового та начальницького складу недоотриманий на момент звільнення форменний одяг не видається і грошова компенсація не нараховується.

Пунктом 2 розділу XIV Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про правові засади цивільного захисту» установлено, що органи і підрозділи цивільного захисту є правонаступниками органів і підрозділів державної пожежної охорони та військ Цивільної оборони України та утворюються на їх базі.

Порядок проходження служби в органах і підрозділах цивільного захисту визначається Законом України «Про правові засади цивільного захисту» та Положенням про проходження служби цивільного захисту особами рядового і начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту, яке затверджується Кабінетом Міністрів України.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 звільнений згідно з Положенням про проходження служби цивільного захисту особами рядового і начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про військовий обов'язок і військову службу» від виконання військового обов'язку громадяни України звільняються на підставах, визначених цим Законом.

Посилання позивача на положення Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» щодо отримання військовослужбовцями грошової компенсації замість неодержаного речового майна є не обґрунтованими, оскільки, ОСОБА_1 проходив службу в органах цивільного захисту та не був військовослужбовцем.

Крім того, відповідно до ст. 48 Закону України «Про правові засади цивільного захисту» особовий склад органів і підрозділів цивільного захисту забезпечується за рахунок коштів, що виділяються на їх утримання з Державного бюджету України, форменим одягом, а також відповідними знаками розрізнення, але Законом не передбачений порядок компенсації за не отримане речове майно.

Розрахунок із звільненими в запас або відставку особами рядового та начальницького складу можливий тільки речовим майном на підставі наказу МНС від 18.05.2006 року № 301 «Про заходи щодо виконання постанов Кабінету Міністрів України від 23 серпня 2005 р. №795 та від 13 березня 2006 р. № 278». Строки носіння речового майна, не отриманого з вини рядового та начальницького складу упродовж року з дня його належності, обчислюються з дня його фактичної видачі. Враховуючи вищенаведене, згідно з існуючими нормами забезпечення розрахунок можливий тільки речовим майном.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач, як субєкт владних повноважень, довів правомірність своїх дій.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до управління Міністерства надзвичайних ситуацій України в Чернігівській області є безпідставними, необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 122, 158 - 163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до управління Міністерства надзвичайних ситуацій України в Чернігівській області про визнання бездіяльності неправомірною та зобов'язання вчинити певні дії, відмовити.

Постанова набирає законної сили та може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду у порядок і строки, передбачені статтями 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Д'яков В.І.