Справа № 649/104/17
Суддя: Соловйов В. В.
Дата ухвалення: 2017-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 649/104/17
Провадження №2-а/649/4/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 лютого 2017 року Великолепетиський районний суд Херсонської області у складі:

головуючого Соловйова В.В.

секретаря судового засідання Пенської Ю.О.

за участю: представника позивача ОСОБА_1

представників відповідача: Сінькевич А.М.

Онищук А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Велика Лепетиха адміністративну справу за позовом ОСОБА_4 до Великолепетиського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Херсонської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії мотивуючи свої позовні вимоги тим, що з 25.04.2013 року вона перебуває на обліку в Горностаївському відділі обслуговування громадян Великолепетиського об'єднаного управління Пенсійного фонду України та отримує пенсію за віком, відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року. На виконання поданої нею заяви про призначення пенсії за віком від 25.04.2013 року відповідачем фактично переведено її з одного виду пенсії - за вислугу років, призначену згідно п. «є» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 року, на іншу - за віком, згідно ст. 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року. Розрахунок розміру пенсії здійснено із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузі економіки України за 2007 рік, який складає 1 097,45 грн. У зв'язку із призначеним розміром пенсії, вона звернулася до відповідача із заявою про надання роз'яснення відносно того, чи застосовано при нарахуванні пенсії за віком показник середньої заробітної плати за 2010-2012 роки, тобто за три роки, що передують року звернення за призначенням пенсії за віком, та якщо його не застосовано, то здійснити її перерахунок, але відповідач у своєму листі №3156/06 від 21.12.2016 року відмовив їй у проведенні перерахунку призначеної пенсії із застосуванням показника середньої заробітної плати за 2010-2012 роки з посиланням на ч. 3 ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року, відповідного до якої, переведення з одного виду пенсії на іншій здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (доходу) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на іншій в пенсійні справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду. За бажанням пенсіонера при переведені з одного виду пенсії на інший пенсійний орган може врахувати заробітну плату за періоди страхового стажу зазначені в ч. 1 ст. 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення попереднього виду пенсії. Позивач вважає, що вищевказана відмова відповідача є неправомірною та такою, що порушує її права на соціальний захист, гарантовані Конституцією України. Позивач зазначила, що з 03.09.2007 року по 01.11.2010 року вона працювала на посаді методиста комунального закладу «Районний Будинок дитячої творчості». З 05.09.2000 року перебувала на обліку в Горностаївському відділі обслуговування громадян Великолепетиського об'єднаного управління Пенсійного фонду України, як одержувач пенсії за вислугу років, відповідно до п. «є» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 року, як працівник освіти. У зв'язку із переведенням її на посаду директора комунального закладу «Районний Будинок дитячої творчості» з 01.11.2010 року, виплату пенсії було припинено. Після досягнення пенсійного віку, встановленого Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року та маючи необхідний загальний страховий стаж, з 2013 року вона отримала право на первинне призначення пенсії за віком, згідно із вказаним Законом. У зв'язку із чим, 25.04.2013 року вона звернулась до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком у відповідності до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року. Разом із тим, згідно відповіді Великолепетиського об'єднаного управління Пенсійного фонду України №3156/06 від 21.12.2016 року вона має право на пенсію за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати за календарний рік, що передував року звернення за призначенням попереднього виду пенсії (за вислугою років), оскільки здійснюється не нове призначення пенсії, а перехід на інший вид пенсії за іншим законом. З аналізу положень ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року вбачається, що необхідною умовою для переведення пенсіонера з одного виду пенсії на іншій є отримання особою одного із видів пенсії на час переведення. Проте, виплата їй пенсії за вислугу років була припинена ще у 2010 році, рішення про її поновлення відповідачем не приймалось, що унеможливлює застосування до спірних правовідносин статтю 45 вищевказаного Закону. Крім того, відповідно до ст. 5 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року, даний Закон регулює відносини, що виникають між суб'єктами системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону. Крім того, в ч. 3 ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року, мова йде про переведення з одного виду пенсії на інший, які передбачені ст. 9 зазначеного Закону (за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника), в той час як у спірних правовідносинах має місце перехід з пенсії за вислугою років на пенсію за віком на умовах, визначених Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року. Тобто умови й порядок обчислення цих пенсій визначені різними законодавчими актами. Також, ч. 3 ст. 45 «Про загальнообов'язкове державне пенсійного страхування» від 09.07.2003 року передбачено, що при переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, вказані в ч. 1 ст. 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії. Разом із тим, вона не надавала згоду на врахування показника середньої заробітної плати, який враховувався під час призначення попереднього виду пенсії (за вислугою років), тому у відповідача були відсутні правові підстави застосовувати показник середньої заробітної плати за 2007 рік при призначенні їй пенсії за віком. Враховуючи, що на протязі 2010-2013 років вона не отримувала пенсію за вислугу років, а посада методиста, яку вона займала в період з 03.09.2007 року по 01.11.2010 року взагалі не входить до категорії працівників освіти, - відсутні підстави для застосування до спірних відносин ч. 3 ст. 45 «Про загальнообов'язкове державне пенсійного страхування» від 09.07.2003 року. Таким чином, право на призначення пенсії за віком у неї виникло вперше. Вважає, що дії Великолепетиського об'єднаного управління Пенсійного фонду України щодо призначення їй пенсії за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати за 2007 рік, грубо порушують передбачене ст. 46 Конституції України право на соціальний захист. Позивач просить суд: визнати неправомірними дії Великолепетиського об'єднаного управління Пенсійного фонду України щодо призначення їй ОСОБА_4, пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року, із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузі економіки України за 2007 рік; зобов'язати Великолепетиське об'єднане управління Пенсійного фонду України здійснити перерахунок та виплату раніше призначеної їй ОСОБА_4, пенсії за віком, відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, тобто за 2010-2012 роки, з урахуванням раніше виплачених сум починаючи з 25.04.2013 року, а також стягнути з Великолепетиського об'єднаного управління Пенсійного фонду України на її користь за рахунок бюджетних асигнувань сплачений судовий збір.

24.02.2017 року представник відповідача надав до суду заперечення на позов, у якому зазначив, що Великолепетиське об'єднане управління Пенсійного фонду України Херсонської області не погоджується з позовними вимогами Позивача, вважає їх такими, що суперечать чинному законодавству та не підлягають задоволенню, оскільки Позивач перебуває на обліку в Горностаївському відділі обслуговування громадян управління Фонду з 22.05.1995 року як одержувач пенсії по інвалідності внаслідок загального захворювання інвалідам 3 групи, з 05.09.2000 року - як одержувач пенсії за вислугу років, з 25.04.2013 року - як одержувач пенсії за віком. Законом України від 25.03.2015 року №213-VIII „Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" тимчасово на період з 01.04.2015 року по 31.12.2015 року у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, передбачено підвищення розміру пенсії, обчисленого відповідно до статті 28 Закону. Перерахунок пенсії проводиться з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму. Законом України „Про Державний бюджет України на 2015 рік" встановлено прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність з 01.09.2015 року у розмірі 1074,00 грн. Відповідно до п. 3 ст. 45 Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон) переведення з одного виду пенсії на інший провадиться з дня подання заяви з усіма необхідними документами. Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року №22-1 (зі змінами), зареєстрованого Міністерством юстиції України 27.12.2005 року №1566/11846 (далі - Порядок) визначено перелік документів, необхідних для призначення (перерахунку) пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший. Для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 1 липня 2000 року, незалежно від перерв із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення попереднього виду пенсії. При переведенні позивача на пенсію за віком у 2013 році невірно застосовано показник середньої заробітної плати по Україні, для розрахунку було взято показник середньої заробітної плати в середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні з якої сплачені страхові внески за попередні три роки (2010-2012) - 2368,7 грн., а так як це не було нове призначення, а перехід з виду на вид, необхідно було застосувати середню заробітну плату працівників, зайнятих у галузях економіки України, за календарний рік, що передує року звернення за призначенням пенсії (2007 рік - 1197,91 грн.). Відповідно до ст. 40 Закону для обчислення пенсії враховано заробіток за період роботи з 01.07.2000 по 04.09.2000, з 27.09.2004 по 31.12.2004, з 01.09.2007 по 31.03.2015 (за даними системи персоніфікованого обліку). При індивідуальному коефіцієнті заробітної плати 1,42845 за вищезазначені періоди та коефіцієнті страхового стажу 0,45675 за 33 роки 10 місяців 14 днів трудової діяльності, обчисленому відповідно до ст. 25 Закону розмір пенсії Позивача з 01.09.2015 року склав 1097,45 грн. Пенсія призначена та виплачується відповідно до вимог чинного законодавства України, а тому представник відповідача просить суд у задоволенні позовних відмовити в повному обсязі.

У відкритому судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позов підтримав у повному обсязі та просить суд його задовольнити.

Представник відповідача Сінькевич А.М. у судовому засіданні позов не визнала, підтримала раніше подане заперечення та просить суд у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

У відкритому судовому засіданні представник відповідача Онищук А.В. позов не визнала та підтримала раніше подане заперечення. Просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Вислухавши пояснення сторін та вивчивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Відповідно до статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних та юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку у тому числі органів державної влади. У справах щодо оскарження рішень суди перевіряють чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 6 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб"єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси. У випадках, установлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб.

Згідно ст. 11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частинами 1, 2 ст. 71 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб"єкта владних повноважень обов"язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З огляду на положення наведеної процесуальної норми, виходячи із суті позовних вимог, під час розгляду даної справи відповідачу належить довести правомірність своїх дій та бездіяльності.

Судом встановлено, що ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 перебуває на обліку в Горностаївському відділі обслуговування громадян Великолепетиського об'єднаного управління Пенсійного фонду України з 05.09.2000 року - як одержувач пенсії за вислугу років, яка була призначена відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення», як працівнику освіти.

25.04.2013 року позивач звернулася до відповідача з заявою про призначення пенсії за віком у відповідності до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та з вказаного часу їй була призначена відповідна пенсія у розмірі 2368,70 грн.

Але, своїм листом від 21.12.2016 року за вих №3156/06 Великолепетиське об'єднане управління Пенсійного фонду України Херсонської області повідомило ОСОБА_7 про те, що при переведенні її на пенсію за віком в 2013 році було невірно застосовано показник середньої заробітної плати по Україні, оскільки для розрахунку було взято показник середньої заробітної плати в середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачені страхові внески за попередні три роки (2010-2012 роки) - 2368,70 грн., а так як це було не нове призначення, а перехід з виду на вид, необхідно було застосувати показник середньої заробітної плати по Україні за 2007 рік - 1197,91 грн., та відповідно до статті 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» для обчислення пенсії враховано заробіток за періоди роботи з 01.07.2000 по 04.09.2000, з 27.09.2004 по 31.12.2004, та з 01.09.2007 по 31.03.2015 (за даними системи персоніфікованого обліку). Отже, при індивідуальному коефіцієнті заробітної плати 1,42845 за вищевказані періоди та коефіцієнті страхового стажу 0,45675 (з урахуванням кратності 1,35) за 33 роки 10 місяців 14 днів трудової діяльності, обчисленому відповідно до статті 25 Закону, розмір пенсії позивача з 01.09.2015 року склав 1097,45 грн.

Відповідно до ст. 5 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", даний Закон регулює відносини, що виникають між суб'єктами системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону.

Згідно ст. 9 даного Закону передбачено, що відповідно до цього Закону за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов'язаного з роботою, інвалідності з дитинства); 3) пенсія у зв'язку з втратою годувальника. Таким чином, питання щодо виплати пенсії за вислугою років не входять до правового поля Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", а регулюються Законом України "Про пенсійне забезпечення".

Враховуючи той факт, що позивач жодним із видів загально передбаченої пенсії не користувалася раніше, то право па пенсію за віком виникло вперше (а не відбувся перехід з одного виду пенсії на інший). Дана позиція висвітлена в постанові Верховного Суду України від 19 березня 2013 року справа№21-31а13.

Згідно ч. 2 ст. 40 Закону №1058, заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де: Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс - середня заробітна плата (дохід) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики.

Приписами ч. 3 ст. 45 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" передбачено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату та інших документів про страховий стаж, заробітну плату та інших документів про страховий стаж, заробітну плату та інших документів із застосуванням показника середньої заробітної плати, який враховувався під час призначення пенсії або попереднього перерахунку. За бажанням пенсіонера при переведені з одного виду пенсії на інший пенсійний орган може врахувати заробітну плату за періоди страхового стажу зазначені в ч. 1 ст. 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення попереднього виду пенсії.

Крім того, суд виходить з того, що в ч. 3 ст. 45 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" мова йде про переведення з одного виду пенсії на інший вид пенсії, які передбачені ст. 9 зазначеного Закону (за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника), в той час як у спірних правовідносинах має місце перехід на інший вид пенсії за іншим Законом (призначення пенсії за віком відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення», як працівнику освіти, яким пенсія за віком не передбачена), тому положення ч. 3 ст. 45 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" в частині переведення з одного виду пенсії на інший до спірних відносин не підлягають застосуванню, а показник "середня заробітна плата працівників, зайнятих у галузях економіки України, за календарний рік, що передує року звернення за призначенням пенсії" застосовується виключно при призначенні пенсії та залишається незмінним під час здійснення перерахунку пенсії на підставі ч. 4 ст. 42 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

В цьому випадку пенсія призначається із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії.

Відповідно до ч. 1 ст. 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставах яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Належних та допустимих доказів на підтвердження правомірності своїх дій при здійсненні призначення пенсії за віком позивачу відповідачем під час розгляду справи не надано, а заперечення відповідача спростовано приведеними вище доводами та висновками суду.

Виходячи з вищевикладеного, суд вважає, що відповідач, як суб'єкт владних повноважень, по відношенню до позивача діяв не на підставі та не в межах повноважень та способу, що передбачені Конституцією та законами України, а тому є підстави для визнання неправомірними дії Великолепетиського об'єднаного управління Пенсійного фонду України щодо призначення ОСОБА_4, пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року, із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузі економіки України за 2007 рік, а також для зобов"язання Великолепетиське об'єднане управління Пенсійного фонду України здійснити перерахунок та виплату раніше призначеної ОСОБА_4, пенсії за віком, відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, тобто за 2010-2012 роки, з урахуванням раніше виплачених сум починаючи з 25.04.2013 року, а тому позов ОСОБА_4 підлягає задоволенню.

Оскільки позовні вимоги позивача задоволенні то відповідно до ст. 94 КАС України на користь позивача підлягають стягненню з Державного бюджету України понесені судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 640 грн. 00 коп.

На підставі: Конституції України, Закону України «Про пенсійне забезпечення», Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", та ст.ст. 2, 11, 71, 94, 162, 163, 171-2 Кодексу Адміністративного Судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_4 до Великолепетиського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати неправомірними дії Великолепетиського об'єднаного управління Пенсійного фонду України щодо призначення ОСОБА_4, пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року, із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузі економіки України за 2007 рік.

Зобов"язати Великолепетиське об'єднане управління Пенсійного фонду України здійснити перерахунок та виплату раніше призначеної ОСОБА_4, пенсії за віком, відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, тобто за 2010-2012 роки, з урахуванням раніше виплачених сум починаючи з 25.04.2013 року

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_4 судовий збір в розмірі 640 (шістсот сорок) гривень 00 копійок.

Постанова суду може бути оскаржена через Великолепетиський районний суд до Одеського апеляційного адміністративного суду. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів після її проголошення.

Головуючий підпис

КОПІЯ ВІРНА

Суддя В.В. Соловйов

Секретар с/з Ю.О. Пенська