Справа № 766/13163/16-а
Суддя: Золотніков О.С.
Дата ухвалення: 2017-03-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 березня 2017 р.м.ОдесаСправа № 766/13163/16-а

Категорія: 10.2.4 Головуючий в 1 інстанції: Дорошинська В.Е.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого Золотнікова О.С.,

суддів Осіпова Ю.В. та Скрипченка В.О.,

при секретарі Мадюді В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Херсоні на постанову Херсонського міського суду Херсонської області від 14 листопада 2016 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Херсоні про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в м. Херсоні (далі Управління ПФУ в м. Херсоні). З урахуванням заяви про зміну позовних вимог позивач просив визнати неправомірними дії відповідача щодо відмови позивачу в перерахунку пенсії відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» на підставі довідки прокуратури Херсонської області від 7 липня 2016 року № 18/235 вих.-16 про заробітну плату з розрахунку 70% заробітку та скасувати рішення відповідача за протоколом від 25 жовтня 2016 року № 172. Крім того, позивач просив зобов'язати Управління ПФУ в м. Херсоні здійснити з 22 серпня 2016 року перерахунок пенсії за вислугу років ОСОБА_1 із розрахунку 70% його місячного заробітку, а саме 13462 грн. 70 коп., зазначеного у названій довідці, та виплатити різницю між фактично отриманою та належною до оплати суми пенсії, починаючи з 22 серпня 2016 року (а. с. 30-а).

В обґрунтування позову зазначалось, що ОСОБА_1 з 15 вересня 2014 року перебуває на обліку в Управлінні ПФУ в м. Херсоні та отримує пенсію на підставі ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» у розмірі 70% від суми місячного заробітку. 22 серпня 2016 року позивач звернувся до Управління ПФУ в м. Херсоні із заявою про перерахунок пенсії згідно довідки прокуратури Херсонської області від 7 липня 2016 року № 18/235 вих.-16. Проте, листом відповідача від 20 вересня 2016 року за № 323/Ч-1 позивачу відмовлено в названому перерахунку. На думку позивача, названі дії відповідача по відмові у перерахунку пенсії є протиправними.

Постановою Херсонського міського суду Херсонської області від 14 листопада 2016 року адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено. Визнано протиправними дії відповідача про відмову в перерахунку позивачу пенсії за вислугу років згідно із ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 5 листопада 1991 року № 1789-XII (в редакції від 12 липня 2001 року) на підставі довідки прокуратури Херсонської області від 7 липня 2016 року № 18/235 вих. 16 про заробітну плату, з розрахунку 70% із місячного заробітку. Зобов'язано Управління ПФУ в м. Херсоні з дня звернення, тобто з 22 серпня 2016 року, здійснити позивачу перерахунок пенсії за вислугу років із розрахунку 70% його місячного заробітку - 13462 грн. 70 коп., зазначеного у названій довідці прокуратури Херсонської області, та виплатити різницю між фактично отриманою та належною до оплати суми пенсії, починаючи з 22 серпня 2016 року.

Не погоджуючись з постановленим по справі судовим рішенням, начальник Управління ПФУ в м. Херсоні в апеляційній скарзі зазначає, що судом першої інстанції неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи, а також порушено норми матеріального та процесуального права. Так, на думку апелянта, суд першої інстанції не прийняв до уваги, що на дату звернення позивача за перерахунком пенсії Кабінетом Міністрів України не визначено умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури. У зв'язку з викладеним в апеляційній скарзі ставиться питання про скасування постанови суду першої інстанції з винесенням нової постанови про відмову у задоволенні позовних вимог.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку про необхідність її задоволення.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 15 вересня 2014 року перебуває на обліку в Управлінні ПФУ в м. Херсоні та отримує пенсію на підставі ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» у розмірі 70% від суми місячного заробітку.

22 серпня 2016 року позивач звернувся до Управління ПФУ в м. Херсоні із заявою про перерахунок пенсії згідно довідки прокуратури Херсонської області від 7 липня 2016 року № 18/235 вих.-16.

Листом відповідача від 20 вересня 2016 року за № 323/Ч-1 позивачу відмовлено в перерахунку пенсії.

Обставини справи сторонами не оспорюються.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1, суд першої інстанції виходив з того, що названі вимоги підтверджені матеріалами справи, ґрунтуються на вимогах чинного законодавства та не спростовані відповідачем належними та допустимими доказами.

Проте, з висновком суду першої інстанції про задоволення вимог позивача погодитись не можна.

Так, відповідно до частин 1 та 2 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 5 листопада 1991 року № 1789-XII в редакції, чинній на час призначення пенсії позивачу, прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 21 років 6 місяців, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 11 років 6 місяців, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Пенсія призначається в розмірі 70 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії.

Згідно ч. 13 названої статті Закону (у вказаній вище редакції) обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком.

Частиною 18 ст. 50-1 Закону (у вказаній вище редакції) визначено, що призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.

Таким чином, наведеними нормами було передбачено право осіб, які отримують пенсію згідно Закону України «Про прокуратуру» від 5 листопада 1991 року № 1789-XII, на перерахунок її розміру у зв'язку з підвищенням заробітної плати за відповідною посадою, а також було визначено умови та порядок здійснення такого перерахунку.

Проте, Законом України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» від 28 грудня 2014 року № 76-VIII внесено зміни до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» та частину вісімнадцяту названої статті Закону викладено у такій редакції: «Умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України».

Вказані зміни Конституційним Судом України в установленому порядку неконституційними не визнавалися, а тому є чинними.

Постановою Кабінету Міністрів України від 9 грудня 2015 року № 1013 були врегулюванні лише питання щодо упорядкування структури заробітної плати та її індексації, зокрема, працівникам прокуратури, і не передбачено ані можливості, ані механізму перерахунку пенсії особам, які отримують пенсію на підставі ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру», у зв'язку зі зміною розміру заробітної плати.

Крім того, 15 липня 2015 року набрав чинності Закон України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII, згідно Розділу ХІІ «Прикінцеві положення» якого визнано таким, що втратив чинність із набранням чинності цим Законом, зокрема Закон України «Про прокуратуру» від 5 листопада 1991 року № 1789-XII, крім пункту 8 частини першої статті 15, частини четвертої статті 16, абзацу першого частини другої статті 46-2, статті 47, частини першої статті 49, частини п'ятої статті 50, частин третьої, четвертої, шостої та одинадцятої статті 50-1, частини третьої статті 51-2, статті 53 щодо класних чинів (їх дія поширюється на осіб, яким присвоєно класні чини до набрання чинності цим Законом), статті 55 щодо посвідчення працівника прокуратури, статті 2 у частині підстав звільнення з посади Генерального прокурора України, а також статті 13 щодо функціонування в системі органів прокуратури міських, районних, міжрайонних, районних у містах прокуратур, яка втрачає чинність з 15 грудня 2015 року.

Згідно ч. 20 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII, чинної на момент звернення позивача до Управління ПФУ в м. Херсоні із заявою про перерахунок пенсії, умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України.

Таким чином, на час звернення позивача до Управління ПФУ в м. Херсоні із заявою від 22 серпня 2016 року про перерахунок пенсії, норми законодавства, які визначали право позивача на перерахунок призначеної пенсії у зв'язку з підвищенням заробітної плати за відповідною посадою втратили чинність, а визначення умов та порядку перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури віднесено до повноважень Кабінету Міністрів України. При цьому Кабінетом Міністрів України умови та порядок проведення такого перерахунку визначенні не були.

Апеляційний суд також враховує, що Конституційний Суд України в п. 2.2 рішення від 26 грудня 2011 року № 20-рп/2011 зазначив, що Кабінет Міністрів України повноважний вживати заходів щодо забезпечення прав і свобод людини і громадянина та проводити політику у сфері соціального захисту (пункти 2, 3 статті 116 Конституції України).

В рішенні Конституційного Суду України від 2 березня 1999 року № 2-рп/99 визначено, що згідно з пунктом 6 частини першої статті 92 Конституції України виключно законами України визначаються основи соціального захисту. Здійснення в цілому політики соціального захисту не належить до виключних повноважень Верховної Ради України. Як і політика ціноутворення, політика соціального захисту є складовою частиною внутрішньої соціальної політики держави, і забезпечення її проведення, відповідно до пункту 3 статті 116 Конституції України, здійснюється Кабінетом Міністрів України.

Таким чином, Кабінет Міністрів України є органом, який забезпечує проведення державної політики у соціальній сфері, а Пенсійний фонд України - органом, який реалізує таку політику, в тому числі за рахунок коштів Державного бюджету України.

Крім того, в п. 2 рішення Конституційного Суду України від 9 лютого 1999 року № 1-рп/99 визначено, що за загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у частині першій статті 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Враховуючи, що Закон України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» від 28 грудня 2014 року № 76-VIII є чинним, а також те, що відповідно до чинного на момент виникнення спірних правовідносин Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII визначення умов та порядку перерахунку призначених пенсій покладено на Кабінет Міністрів України, беручи до уваги наведені вище правові позиції Конституційного Суду України, апеляційний суд приходить до висновку, що посилання позивача на звуження його прав та соціальних гарантій є помилковими, оскільки саме Кабінет Міністрів України повноважний вживати заходи щодо забезпечення прав і свобод людини і громадянина та проводити політику у сфері соціального захисту, а наслідки внесення змін до законодавства, що врегульовували правовідносини, пов'язані з пенсійним забезпеченням працівників прокуратури, не відносяться до компетенції відповідача.

Із врахуванням викладеного, на час звернення позивача до Управління ПФУ в м. Херсоні із заявою про перерахунок пенсії були відсутні підстави для перерахунку пенсії ОСОБА_1, що виключає можливість задоволення заявлених по справі позовних вимог.

Оскільки висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, і, крім того, судом порушено норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, постановлене судове рішення на підставі пунктів 3 та 4 ч. 1 ст. 202 КАС України підлягає скасуванню з винесенням нової постанови про відмову у задоволенні вимог позивача.

Керуючись ст. ст. 195, 196, 198, 202, 205, 207, 254 КАС України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Херсоні задовольнити.

Постанову Херсонського міського суду Херсонської області від 14 листопада 2016 року скасувати.

Прийняти нову постанову, якою відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили судовим рішенням апеляційного суду.

Повний текст постанови складено 10 березня 2017 року.

Головуючий: О.С. Золотніков

Судді: Ю.В. Осіпов

В.О. Скрипченко