Справа № 750/5794/16-а
Суддя: Прокопенко О.Б.
Дата ухвалення: 2017-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

6 березня 2017 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України у складі:

судді-доповідачаПрокопенка О.Б.,
суддів:Волкова О.Ф., Кривенди О.В., −
розглянувши заяву ОСОБА_4 про перегляд Верховним Судом України ухвали Вищого адміністративного суду України від 24 листопада 2016 року у справі за позовом ОСОБА_4 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити певні дії та відшкодування моральної шкоди,

в с т а н о в и л а:

Вищий адміністративний суд України ухвалою від 24 листопада 2016 року на підставі пункту 5 частини п'ятої статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України (далі − КАС) відмовив у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_4 на постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 3 листопада 2016 року про відмову в задоволенні позовних вимог.

10 лютого 2017 року, не погоджуючись із ухвалою касаційного суду, ОСОБА_4 звернувся до Верховного Суду України із заявою про її перегляд з підстав, передбачених пунктом 1 та 5 частини першої статті 237 КАС.

Подана заява відповідає вимогам, встановленим статтями 239 та 239-1 КАС.

На обґрунтування заяви додано копії судових рішень Вищого адміністративного суду України від 26 лютого 2013 року, 9 липня та 8 жовтня 2015 року, 9 березня 2016 року (№№ К/9991/62628/12, К/800/24594/13, К/800/55904/14, К/800/43555/15 відповідно), які, на думку заявника підтверджують неоднакове застосування судом касаційної інстанції, зокрема, положення статті 58 Конституції України та Закону України від 28 лютого 1991 року № 796-XII «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (у редакції чинній на час виникнення спірних відносин), що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах, а також постанови Верховного Суду України від 28 жовтня 2014 року та 6 жовтня 2015 року (справи № № 21-287а14, 21-2432а15) − на підтвердження невідповідності оскаржуваного судового рішення викладеному у цих постановах висновку

Проте аналіз зазначених судових рішень не дає підстав для висновку про наявність неоднакового застосування судом норм матеріального права, оскільки прийняття різних за змістом судових рішень зумовлено різними фактичними обставинами, які були встановлені під час розгляду цих справ, перевірка правильності встановлення яких не входить до компетенції Верховного Суду України.

Ухвалення різних за змістом судових рішень матиме місце в разі, коли суд касаційної інстанції у розгляді двох чи більше справ за тотожних предмета спору, підстав позову та за аналогічних обставин і однакового матеріально-правового регулювання спірних правовідносин дійшов протилежних висновків щодо заявлених позовних вимог.

Окрім того, рішення касаційного суду від 9 липня 2015 року, на яке заявник посилається як на підставу для перегляду судового рішення, також не можна вважати таким, що дає передбачені пунктом 1 частини першої статті 237 КАС підстави для допуску справи до провадження та перегляду її Верховним Судом України, оскільки постановою Верховного Суду України від 17 лютого 2016 року (справа № 21-3696а15) скасовано всі судові рішення ухвалені у цій справі та відмовлено позивачу у задоволенні вимог.

Рішення касаційного суду від 9 березня 2016 року, на яке заявник посилається на обґрунтування заяви про перегляд ухвали касаційного суду від 24 листопада 2016 року, не можна вважати таким, що дає передбачені пунктом 1 частини першої статті 237 КАС підстави для допуску справи до провадження та перегляду її Верховним Судом України, з огляду на те, що цим судовим рішенням не розв'язано спір по суті, а скасовано рішення судів попередніх інстанцій та направлено справу на новий розгляд до суду першої інстанції, в силу неповноти встановлення обставин справи, а відтак, це рішення суду касаційної інстанції не містить висновків щодо правомірності застосування норм матеріального права.

Щодо постанов Верховного Суду України, то вони ухвалені за різних встановлених фактичних обставин у справах, тому не вбачається підстав для перевірки відповідності рішення суду касаційної інстанції, про перегляд якого подано заяву, висновкам викладеним у вказаних постановах Верховного Суду України.

За таких обставин колегія суддів не вбачає необхідності у відкритті провадження у цій справі для перегляду ухвали Вищого адміністративного суду України від 24 листопада 2016 року.

Враховуючи викладене та керуючись пунктом 6 Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів», статтями 235-240 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

Відмовити у допуску до провадження справи за позовом ОСОБА_4 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити певні дії та відшкодування моральної шкоди, за заявою ОСОБА_4 про перегляд Верховним Судом України ухвали Вищого адміністративного суду України від 24 листопада 2016 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач О.Б. Прокопенко
Судді: О.Ф. Волков
О.В. Кривенда