Справа № 804/898/17
Суддя: Захарчук-Борисенко Наталія Віталіївна
Дата ухвалення: 2017-02-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 лютого 2017 р. Справа № 804/898/17
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Захарчук Борисенко Н.В., розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпрі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до відповідача 1: Відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, відповідача 2: Державного нотаріального архіву в Дніпропетровській області про скасування державної реєстрації, -
01.02.2017 ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1, позивач) звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до відповідача 1: Відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції (далі відповідач 1), відповідача 2: Державного нотаріального архіву в Дніпропетровській області (далі відповідач 2), в якому просить скасувати державну реєстрацію заборони щодо квартири АДРЕСА_1, реєстраційний номер обтяження 4848884.
В обґрунтування позову позивач зазначив, що він є власником квартир 239 в будинку 5, що знаходиться на бульварі Рубіновому в м. Дніпрі та право власності зареєстровано Бюро технічної інвентаризації 19.08.1999. Проте, під час укладання договору дарування, зясувалось, що вказана квартира знаходиться під забороною, зареєстрованою 23.04.2007 за №48488884 Державним нотаріальним архівом в Дніпропетровській області за заявою невідомої особи від 25.11.1996. Позивач вважає, що не було підстав для внесення до реєстру запису щодо наявного обтяження, оскільки жодних застережень на адресу позивача щодо належного йому майна не надходило. З вказаних підстав позивач просить скасувати державну реєстрацію заборони щодо вказаної квартири.
Представник відповідача 1 не надав заперечення проти позову, у судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.
Представник відповідача 2 надав письмову заяву про розгляд справи без участі представника.
Відповідно до ч.6 ст.128 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.
Таким чином, суд ухвалив розглянути справу без участі сторін відповідно до положень ст.128 КАС України в письмовому провадженні.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, відповідно до договору купівлі продажу АВВ № №720850 від ОСОБА_2 є власником квартири 239 в будинку 5, яка знаходиться на бульварі Рубіновому в м. Дніпрі.
Право власності на зазначену квартиру зареєстроване за ОСОБА_1 19.08.1999.
Під час укладання договору дарування було встановлено, що вказана квартира знаходиться під забороною, зареєстрованою 23.01.2007 за №4848884 Державним нотаріальним архівом в Дніпропетровській області за заявою невідомої особи від 25.11.1996.
Відповідно до довідки Державного нотаріального архіву в Дніпропетровській області №379/01-21 від 21.12.2016, будь яка інформація відносно підстави для накладення заборони на зберігання не передавалась та рекомендовано звернутись до суду.
Аналізуючи виниклі правовідносини суд зазначає наступне.
Згідно із ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про нотаріат» (далі Закон) нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов'язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії. передбачені Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності.
Статтею 2 Закону встановлено, що правовою основою діяльності нотаріату є Конституція України, цей Закон, інші законодавчі акти України.
Нотаріуси або посадові особи, які вчиняють нотаріальні дії, у своїй діяльності керуються законами України, постановами Верховної Ради України, указами і розпорядженнями Президента України, постановами і розпорядженнями Кабінету Міністрів України, наказами Міністра юстиції України, нормативними актами обласних. Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій (стаття 7 Закону № 3425- XII).
Згідно з наказом Міністерства юстиції України від 03.03.2004р. № 20/5 «Про затвердження Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» державні нотаріуси вчиняють дії з накладення заборони відчуження житлового будинку, будівлі, садиби, квартири, дачі, садового будинку, гаража, земельної ділянки, іншого нерухомого та рухомого майна, майнових прав (підп. 11 п. 2 наказу).
При цьому нотаріуси зобов'язані здійснювати свої професійні обов'язки відповідно до Закону України «Про нотаріат» і складеної присяги, сприяти фізичним та юридичним особам у здійсненні їх прав та захисті законних інтересів, роз'яснювати права й обов'язки, попереджати про наслідки нотаріальних дій, що вчиняються для того, щоб юридична необізнаність не могла їм зашкодити, зберігати в таємниці відомості, одержані ними у зв'язку з вчиненням нотаріальних дій, відмовляти у вчиненні нотаріальної дії у разі її невідповідності законодавству України або чинним міжнародним договорам, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України (п.8 наказу).
Так, пунктом 250 Розділу «Накладення та зняття заборони щодо відчуження нерухомого майна (майнових прав на нерухоме майно) і транспортних засобів, що підлягають державній реєстрації» наказу № 20/5 визначено випадки в яких накладається заборона щодо відчуження майна, зокрема за повідомленням банку (фінансової установи), іншої юридичної особи про видачу фізичній особі позики на будівництво, капітальний ремонт чи купівлю житлового будинку, квартири; при посвідченні договору застави, ренти житлового будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, земельної ділянки, іншого нерухомого майна, якщо це передбачено договором; при посвідченні договору довічного утримання (догляду); при посвідченні договору дарування з обов'язком передати майно у майбутньому, якщо це передбачено договором; при видачі свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям фізичної особи, оголошеної померлою (строком на п'ять років); при одержанні повідомлення про смерть особи, що за життя склала спільний заповіт подружжя; при одержанні повідомлення про набрання чинності рішенням суду про позбавлення батьків дитини батьківських прав або відібрання дитини без позбавлення батьківських прав; при посвідченні спадкового договору; за постановою державного виконавця про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження; в усіх інших випадках, передбачених законом.
Пунктом 251 цього ж Розділу встановлено, що накладання заборони провадиться шляхом вчинення напису про це на повідомленні установи банку, іншої юридичної особи про видачу позички на будівництво, капітальний ремонт чи купівлю житлового будинку, квартири та на повідомленні про набрання чинності рішенням суду про позбавлення батьків дитини батьківських прав або відібрання дитини без позбавлення батьківських прав. Один примірник повідомлення з написом нотаріуса про надходження заборони надсилається відповідній установі банку або іншій юридичній особі, що видали позичку, відповідному органу опіки та піклування, за місцем проживання дитини, а другий - залишається у справах нотаріуса. Накладання заборони за спадковим договором, договором ренти, довічного утримання (догляду), застави житлового будинку, будівлі, садиби, квартири, дачі, садового будинку, гаража, земельної ділянки, іншого нерухомого майна, а також при видачі свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям фізичної особи, оголошеної померлою, провадиться шляхом відповідного напису про це на договорі або свідоцтві про право на спадщину. Накладання заборони при одержанні повідомлення про смерть особи, що за життя склала спільний заповіт подружжя, провадиться нотаріусом за місцем відкриття спадщини.
Згідно із ст.35 Закону України «Про нотаріат» державні нотаріуси в державних нотаріальних архівах видають дублікати і засвідчують вірність копій і виписок з документів, які зберігаються у справах цих архівів.
Отже, всупереч вказаним нормам законодавства, чинних на час вчинення нотаріальної дії, безпідставно проведено реєстрацію заборони відчуження на підставі заяви б/н від 25.11.1996.
Статтею 317 ЦК України - передбачено, що власникові належать право володіння, користування та розпорядження своїм майном.
Відповідно до ст. 391 ЦК України - власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні їм права користування та розпорядження своїм майном.
Згідно з положенням про Єдиний реєстр заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 09.06.1999 р. №31/5 (зі змінами, далі - Положення), державні нотаріальні контори, державні нотаріальні архіви та приватні нотаріуси визначені реєстраторами Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна.
Відповідно до п. 78 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень державна реєстрація припинення обтяжень речових прав на нерухоме майно у результаті зняття нотаріусом заборони проводиться нотаріусом, яким знято заборону.
Зважаючи на те, що наявність заборони на відчуження нерухомого майна позивача призводить до порушення майнових прав позивача та враховуючи той факт, що у Державного нотаріального архіву в Дніпропетровській області відсутні будь які документи про підстави накладення заборони, суд вважає за необхідне задовольнити позов щодо скасування державної реєстрації заборони щодо квартири АДРЕСА_1, реєстраційний номер обтяження 4848884.
Відповідно до ст. 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.
Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу, а суд згідно ст.86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.
Таким чином, враховуючи вищевикладене, позовні вимоги підлягають задоволенню.
Згідно з ч.1 ст.94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.
Керуючись ст.ст.122, 128, 158 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Адміністративний позов ОСОБА_1 до відповідача 1: Відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, відповідача 2: Державного нотаріального архіву в Дніпропетровській області про скасування державної реєстрації задовольнити.
Скасувати державну реєстрацію заборони щодо квартири АДРЕСА_1, реєстраційний номер обтяження 4848884.
Присудити на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1) судовий збір в розмірі 641, 00 грн. пропорційно за рахунок бюджетних асигнувань Відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції та Державного нотаріального архіву в Дніпропетровській області.
Постанова суду набирає законної сили відповідно до вимог ст.254 КАС України та може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд в порядку та строки, передбачені ст.186 КАС України.

Суддя (підпис) Постанова не набрала законної сили станом на 28.02.2017 р. Суддя З оригіналом згідно Помічник судді ОСОБА_3 ОСОБА_3 ОСОБА_4