Справа № 820/5741/16
Суддя: Пасічник С.С.
Дата ухвалення: 2017-03-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

09 березня 2017 року м. Київ К/800/6699/17

Суддя Вищого адміністративного суду України Пасічник С.С., перевіривши касаційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 08 лютого 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Центральної об'єднаної державної податкової інспекції міста Харкова Головного управління ДФС у Харківській області про визнання протиправними та скасування вимог,

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з вказаним адміністративним позовом, в якому просив визнати нечинними та скасувати винесені Центральною об'єднаною державною податковою інспекцією міста Харкова Головного управління ДФС у Харківській області вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 29.02.2016р. №Ф-16426-17, від 30.04.2016р. №Ф-16426-17, від 31.07.2016р. №Ф-16426-17, якими йому донараховано єдиний соціальний внесок. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що він є фізичною особою-підприємцем і перебуває на спрощеній системі оподаткування, також він є пенсіонером за віком та отримує пенсію, призначену відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», водночас 16 вересня 2015 року він досяг 60-ти років, тобто загального пенсійного віку, з якого призначається пенсія за віком на підставі статті 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», а відтак згідно із Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» звільнений від сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 14 листопада 2016 року позов задоволено.

Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 08 лютого 2017 року рішення суду першої інстанції скасовано та відмовлено у задоволенні позовних вимог.

Не погоджуючись з прийнятими рішеннями, ОСОБА_1 подав касаційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Разом з тим, дослідивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, у відкритті провадження за касаційною скаргою необхідно відмовити з наступних підстав.

Скасовуючи вимоги органу ПФУ, суд першої інстанції зазначав, що оскільки позивач досяг віку, з якого призначається пенсія за віком відповідно до статті 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», то він звільняється від сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування на підставі частини четвертої статті 4 Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування».

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та відмовляючи у задоволенні позовних вимог, апеляційний суд виходив з того, що право чоловіків на пенсію за віком, що передбачене частиною першою статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та частиною першою статті 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» у редакціях, чинних на час вчинення спірних відносин, пов'язується, зокрема, з досягненням 60 років.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» особи офіцерського складу, прапорщики і мічмани, військовослужбовці надстрокової служби та військової служби за контрактом, особи, які мають право на пенсію за цим Законом при наявності встановленої цим Законом вислуги на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ і в державній пожежній охороні, службі в Державній службі спеціального зв'язку та захисту інформації України, в органах і підрозділах цивільного захисту, податкової міліції, Державної кримінально-виконавчої служби України мають право на довічну пенсію за вислугу років.

Відповідно до пункту «б» статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» право на пенсію за вислугу років мають особи офіцерського складу, прапорщики і мічмани, військовослужбовці надстрокової служби та військової служби за контрактом, особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, звільнені зі служби за вислугу років, за віком, за станом здоров'я, у зв'язку із скороченням штатів або організаційними заходами і які на день звільнення досягли 45-річного віку, а ті з них, що є інвалідами війни, - незалежно від віку, і мають загальний трудовий стаж 25 календарних років і більше, з яких не менше 12 календарних років і 6 місяців становить військова служба або служба в органах внутрішніх справ.

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 4 Закону «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», платниками єдиного внеску є фізичні особи-підприємці, у тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування, та члени сімей цих осіб, які беруть участь у провадженні ними підприємницької діяльності.

За приписами частини четвертої статті 4 цього Закону, особи, зазначені у пункті 4 частини першої цієї статті, які обрали спрощену систему оподаткування, звільняються від сплати за себе єдиного внеску, якщо вони є пенсіонерами за віком або інвалідами та отримують відповідно до закону пенсію або соціальну допомогу. Такі особи можуть бути платниками єдиного внеску виключно за умови їх добровільної участі у системі загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Отже, виходячи з наведених приписів закону, фізичні особи-підприємці, що обрали спрощену систему оподаткування та яким призначено пенсію за вислугу років на підставі Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», не звільняються від сплати за себе єдиного внеску на підставі частини четвертої статті 4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування».

Аналогічний висновок щодо застосування норм матеріального права міститься, зокрема, у постанові Верховного Суду України від 17 березня 2015 року (справа №21-95а15).

Таким чином, висновок суду апеляційної інстанції про те, що позивач не звільняться від сплати за себе єдиного внеску відповідно до частини четвертої статті 4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» й правомірність формування відповідачем вимог про сплату боргу, якими ОСОБА_1 донараховано зобов'язання зі сплати єдиного внеску, є правильним.

Відповідно до пункту 5 частини п'ятої статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, зокрема, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

За змістом цієї норми касаційна скарга повинна містити посилання на помилкове та/або неправильне застосування норм матеріального права при вирішенні справи та/або порушення судами норм процесуального права (а у разі оскарження судового рішення по суті - пояснення, яким чином такі порушення вплинули на правильність вирішення справи).

Виходячи із змісту касаційної скарги та оскаржуваних судових рішень, дана касаційна скарга є необґрунтованою, оскільки не містить належних доводів в підтвердження незаконності прийнятого судом апеляційної інстанції рішення, а тому, з врахуванням наведених приписів пункту 5 частини п'ятої статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України, не викликає необхідності перевірки судом касаційної інстанції матеріалів справи, що в свою чергу, є підставою для відмови у відкритті касаційного провадження у справі.

Керуючись статтями 211, 214 Кодексу адміністративного судочинства України,

у х в а л и л а :

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 08 лютого 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Центральної об'єднаної державної податкової інспекції міста Харкова Головного управління ДФС у Харківській області про визнання протиправними та скасування вимог.

Додані до касаційної скарги матеріали повернути особі, яка її подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя

Вищого адміністративного суду України С.С. Пасічник