Справа № 621/2976/15-а
Суддя: Спаскін О.А.
Дата ухвалення: 2017-03-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

01 березня 2017 р.Справа № 621/2976/15-а

Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Спаскіна О.А.

Суддів: Любчич Л.В. , Сіренко О.І.

за участю секретаря судового засідання Медяник А.О.

представника відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду заяву Управління Пенсійного фонду України в Зміївському районі Харківської області про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Зміївського районного суду Харківської області від 09.11.2016р. по справі № 621/2976/15-а

за позовом ОСОБА_2

до Управління Пенсійного фонду України в Зміївському районі Харківської області

про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Зміївського районного суду Харківської області від 09.11.2016р. задоволено позов ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Зміївському районі Харківської області про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії.

На зазначену постанови суду Управлінням Пенсійного фонду України в Зміївському районі Харківської області подано апеляційну скаргу. Скаржником пропущено строк на апеляційне оскарження, встановлений ст. 186 КАС України.

Водночас з апеляційною скаргою подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження.

В обґрунтування заяви про поновлення пропущеного процесуального строку заявник зазначив, що Управлінням Пенсійного фонду України в Зміївському районі Харківської області своєчасно подавалась апеляційна скарга до суду, але була повернута у зв'язку з тим, що не відповідала вимогам ч. 6 ст. 187 Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки не була оплачена судовим збором.

У зв'язку з тим, що з 1 січня 2017 року відповідно до пункту 18 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір" органи Пенсійного фонду України звільнені від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях заявник 30.01.2017р. подав апеляційну скаргу та просить визнати причини пропуску процесуального строку поважними і поновити строк на апеляційне оскарження.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, представника відповідача, перевіривши доводи заяви про поновлення пропущеного процесуального строку, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що подана заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.2 ст.186 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Матеріали справи не містять інформації про те, коли Управлінням Пенсійного фонду України в Зміївському районі Харківської області було отримано копію постанови Зміївського районного суду Харківської області від 09.11.2016 р., проте, в матеріалах справи наявний супровідний лист з якого вбачається, що копія даного рішення надіслана відповідачу 21 листопада 2016 року (а.с.159).

28 листопада 2016 року Управлінням Пенсійного фонду України в Зміївському районі Харківської області було подано апеляційну скаргу на зазначену постанову, тобто у строк встановлений ч. 2 ст. 186 КАС України.

25 січня 2017 року ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду зазначена апеляційна скарга була залишена без руху з підстави порушення частини 6 статті 187 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме: до апеляційної скарги не додано документ про сплату судового збору. Скаржнику надано строк для усунення недоліків скарги - десять календарних днів з моменту отримання копії даної ухвали (а.с. 195-196).

25 січня 2017 року ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду апеляційну скаргу на постанову Зміївського районного суду Харківської області від 09.11.2016 р. по справі № 621/2976/15-а було повернуто заявнику (а.с.200).

Відповідно до ч. 3 ст. 189 КАС України до апеляційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 187 цього Кодексу, застосовуються правила статті 108 цього Кодексу.

Згідно з ч. 6 ст. 108 КАС України повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Аналізуючи вище викладене колегія суддів не заперечує права відповідача повторно звернутись до суду з апеляційною скаргою, однак з дотриманням вимог ст. 186-187 КАС України.

Повторно з апеляційною скаргою відповідач звернувся лише 02 лютого 2017 року (а.с. 63-65), тобто майже через місяць після повернення апеляційної скарги.

Подаючи апеляційну скаргу повторно, відповідач просить поновити строк на апеляційне оскарження, мотивуючи свою заяву тим, що з 1 січня 2017 року відповідно до пункту 18 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір" органи Пенсійного фонду України звільнені від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях, тому тільки в 2017 році він подав апеляційну скаргу.

Наведені скаржником у заяві про поновлення строку апеляційного оскарження підстави не можуть бути визнані поважними, з огляду на таке.

Статтею 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Статтею 13 Кодексу адміністративного судочинства України особам, які беруть участь у справі, а також особам, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси чи обов'язки, забезпечується право на апеляційне та касаційне оскарження рішень адміністративного суду у випадках та порядку, встановлених цим Кодексом.

Частина перша статті 185 Кодексу адміністративного судочинства України надає право сторонам та іншим, зазначеним у ній суб'єктам, оскаржити в апеляційному порядку судові рішення суду першої інстанції.

Частиною 2 ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Аналіз наведеного законодавства дозволяє дійти висновку, що особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо не погоджуються із ухваленим судовим рішенням суду першої інстанції, можуть скористатися правом його оскарження в апеляційному порядку, яке повинно бути реалізовано у встановлений вказаним Кодексом строк.

Частина друга статті 49 Кодексу адміністративного судочинства України покладає на осіб, які беруть участь у справі, обов'язок добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов'язки.

Відповідно до ч. 1 ст. 102 КАС України процесуальний строк може бути поновлений судом за клопотанням особи, яка бере участь у справі у разі його пропущення з поважних причин.

Отже, особи, які беруть участь у справі, мають право оскаржити судові рішення у встановлений Кодексом строк. Кодекс адміністративного судочинства України передбачає можливість поновлення пропущеного строку лише у разі його пропуску з поважних причин.

В контексті наведеної норми поважними причинами пропуску строку на апеляційне оскарження можуть бути визнані лише такі обставини, які є об'єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення сторони та пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення сторонами справи певних процесуальних дій, які повинні бути підтверджені належними доказами.

Відповідно до вимог Закону України "Про судовий збір", з урахуванням змін, внесених Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору", на момент первинного подання апеляційної скарги суб'єкти владних повноважень зобов'язані сплачувати судовий збір.

Зі змісту заяви скаржника не вбачається, що наведені підстави є достатніми для його задоволення. Невиконання вимог ухвали про залишення апеляційної скарги без руху не є поважною причиною пропуску строку апеляційного оскарження, оскільки не є такою, що не залежить від волі особи, яка подає скаргу, і не надає такій особі права у будь-який необмежений час після сплину строку апеляційного оскарження реалізовувати право на апеляційне оскарження судового рішення.

Як зазначено вище, відповідач, всупереч вимогам ч. 6 ст. 187 Кодексу адміністративного судочинства України, не здійснив сплату судового збору у встановленому порядку та розмірі при зверненні до суду з апеляційною скаргою вперше.

Враховуючи викладене, наведені у заяві про поновлення строку на апеляційне оскарження підстави пропуску такого строку не є поважними.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Устименко проти України" від 06.10.2015 Європейський суд з прав людини наголосив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов'язкового рішення лише з метою потворного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами.

Європейський суд постановив, що якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності. Хоча саме національним судам, перш за все, належить виносити рішення про поновлення строку оскарження, їх свобода розсуду не є обмеженою. Суди повинні обґрунтовувати відповідне рішення. У кожному випадку національні суди повинні встановити, чи виправдовують причини поновлення строку оскарження втручання у принцип res judicata, особливо коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів стосовно часу або підстав для поновлення строків.

Отже, беручи до уваги вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що у даному випадку зазначені відповідачем причини значного пропуску строку оскарження не виправдовують втручання у принцип остаточності рішення.

У даному випадку не вбачається обставин, які об'єктивно перешкоджали скаржнику реалізувати своє право на подання належним чином оформленої апеляційної скарги протягом установленого законодавством терміну чи подати клопотання про поновлення такого строку із зазначенням поважних причин, підтверджених доказами, для поновлення строку.

З огляду на зазначене, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення заяви скаржника та поновлення пропущеного процесуального строку на апеляційне оскарження постанови Зміївського районного суду Харківської області від 09.11.2016 року.

Керуючись 100-102, 160, 167, 186 Кодексу адміністративного судочинства, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

В задоволенні заяви Управління Пенсійного фонду України в Зміївському районі Харківської області про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Зміївського районного суду Харківської області від 09.11.2016р. по справі № 621/2976/15-а за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Зміївському районі Харківської області про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня виготовлення її повного тексту, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя ОСОБА_3
Судді ОСОБА_4 ОСОБА_5

Повний текст ухвали виготовлений 06.03.2017 р.