Справа № 159/5016/16-а,2-а/159/84/17
Суддя: Гуляк Василь Васильович
Дата ухвалення: 2017-03-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2017 року № 876/1625/17
Львівський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Гуляка В.В.

суддів: Судової-Хомюк Н.М., Коваля Р.Й.

за участі секретаря судового засідання: Омеляновської Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 об`єднаного управління Пенсійоного фонду України на постанову Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 17 січня 2017 року в адміністративній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 об`єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області про зобов'язання вчинити дії,

встановив:

У грудні 2016 року позивач ОСОБА_2 звернулась в суд із адміністративним позовом до відповідача ОСОБА_1 обєднаного УПФ України, в якому просила зобов'язати відповідача провести з 01.12.2015 року перерахунок розміру призначеної позивачу пенсії згідно ст. 21 ЗУ «Про службу в органах місцевого самоврядування» та ст. 37-1 ЗУ «Про державну службу» №3723-ХІІ (в редакції, що діяла на дату призначення пенсії) з врахуванням підвищення з 01.12.2015 р. відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 р. №1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів», якою встановлено нові розміри посадових окладів (тарифних ставок, ставок заробітної пати) працівників установ, закладів та організацій окремих галузей бюджетної сфери в розмірі 80 відсотків від суми заробітної плати працюючого службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи в органах місцевого самоврядування, у звязку з підвищенням з 01.12.2015 р. посадового окладу працюючого службовця.

Відповідач позову не визнав, у суді першої інстанції подав заперечення, просив відмовити у задоволенні адміністративного позову.

Постановою Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 17.01.2017 року адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправними дії ОСОБА_1 обєднаного управління Пенсійного Фонду України, що полягають у непроведенні перерахунку призначеної ОСОБА_2 пенсії у звязку з підвищенням заробітної плати секретаря Велицької сільради Ковельського району Волинської області. Зобовязано Ковельське обєднане управління Пенсійного Фонду України провести з 01.01.17 р. перерахунок та виплату пенсії державного службовця, призначеної в розмірі 80 відсотків заробітної плати державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі ОСОБА_2 з врахуванням підвищення з 01.12.15 р. заробітної плати секретаря Велицької сільради Ковельського району Волинської області відповідно до довідки № 288, виданої Велицькою сільрадою Ковельського району Волинської області 13.12.16 р.. В задоволенні решти вимог відмовлено.

З цією постановою суду першої інстанції від 17.01.2017 року не погодився відповідач та оскаржив її в апеляційному порядку. Вважає апелянт, що оскаржена постанова суду винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому підлягає скасуванню з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

В обґрунтування апеляційних вимог апелянт зазначає, що статтею 37-1 Закону України «Про державну службу» №3723-ХІІ в редакції Закону України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність деяких законодавчих актів України» від 28.12.2014 року № 76-VIII, який набрав чинності з 01.01.2015 року, визначено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій державним службовцям визначаються Кабінетом Міністрів України. Кабінетом Міністрів України Постановою від 14.09.2016 р. № 622 затверджено порядок призначення пенсії деяким категоріям осіб. В даній постанові не передбачено проведення перерахунку пенсії державним службовцям. Дана постанова застосовується з 01.05.2016 р.. ОСОБА_3, чинним законодавством України скасовано право на перерахунок пенсії державних службовців, відсутні підстави для проведення перерахунку призначеної пенсії позивачу.

За результатами апеляційного розгляду апелянт просить скасувати оскаржену постанову суду від 17.01.2017 року та прийняти нову, якою відмовити у задоволенні адміністративного позову.

Суд апеляційної інстанції заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави та межі апеляційної скарги, вважає, що дану апеляційну скаргу слід задоволити частково.

Так, судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що позивач перебуває на обліку в ОСОБА_1 обєднаному УПФ України Волинської області та з 08.09.2011 року отримує пенсію за віком згідно Закону України «Про державну службу».

15.12.2016 року позивач звернулась до ОСОБА_1 обєднаного УПФ України Волинської області із заявою про перерахунок пенсії у зв'язку із збільшенням з 01.12.2015 р. посадового окладу державного службовця за аналогічними займаній нею до виходу на пенсію посадою та рангом. Одночасно надала інформаційну довідку про складові заробітної плати на посаді секретаря Велицької сільської ради Ковельського району Волинської області від 13.12.2016 р. № 288 (а.с. 11, 12).

Листом від 26.12.2016 р. № 320/С-01 позивачу відмовлено у перерахунку пенсії, оскільки чинним законодавством не передбачено права на перерахунок пенсії державних службовців/посадових осіб місцевого самоврядування (а.с. 10).

Суд апеляційної інстанції не може погодитися з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для часткового задоволення адміністративного позову, виходячи з наступного.

Відповідно до частини другої статті 37 Закону України «Про державну службу» (далі - ОСОБА_3 № 3723-XII), в редакції, чинній на момент призначення позивачу пенсії, на одержання пенсії державних службовців мають право особи, які досягли встановленого законодавством пенсійного віку, за наявності страхового стажу для чоловіків - не менше 25 років, для жінок - не менше 20 років, у тому числі стажу державної служби - не менше 10 років, та які на час досягнення пенсійного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менше 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, - незалежно від місця роботи на час досягнення пенсійного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі.

Згідно з частиною четвертою статті 37 Закону № 3723-XII, в редакції, чинній на момент призначення позивачу пенсії, за кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на один відсоток заробітку, але не більше 90 відсотків заробітної плати.

Відповідно до статті 37-1 Закону № 3723-XII, в редакції, чинній на момент призначення позивачу пенсії, у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв'язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій.

Перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховується збір на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

З метою вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії Кабінет Міністрів України 31.05.2000 року прийняв постанову № 865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітної плати для обчислення пенсії», згідно з пунктами 4 та 5 якої, в редакції, чинній на момент призначення позивачу пенсії, у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям відповідно до рішень Кабінету Міністрів України (для службовців Національного банку України відповідно до рішень його Правління) після набрання чинності Законом України від 16.01.2003 року № 432-IV «Про внесення змін до Закону України «Про державну службу» заробітна плата для перерахунку пенсії пенсіонерам, яким пенсія призначена з дня набрання чинності Законом України «Про державну службу», за винятком працюючих, визначається на підставі документів, поданих на час перерахунку, виходячи із сум заробітної плати, яку одержує працюючий державний службовець на відповідній посаді, з якої призначено (перераховано) пенсію, на момент виникнення права на перерахунок.

Перерахунок пенсій провадиться з місяця підвищення розміру заробітної плати працюючого державного службовця на підставі поданої заяви та довідок, виданих державними органами за останнім місцем роботи. Форма довідки про заробітну плату, що подається для призначення (перерахунку) пенсії державним службовцям, затверджується правлінням Пенсійного фонду України за погодженням з Міністерством праці та соціальної політики.

У подальшому, вказані правові норми зазнали змін як щодо права особи на отримання пенсії, так і щодо її розміру у відсотках до заробітку та порядку її призначення та перерахунку.

Так, з 01.01.2015 року стаття 37-1 Закону № 3723-XII була чинною в редакції Закону України від 28.12.2014 року № 76-VIII «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність деяких законодавчих актів України», згідно з якою умови та порядок перерахунку призначених пенсій державним службовцям визначаються Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 1 змін, що вносились до постанов Кабінету Міністрів України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 року № 1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів», яка набрала чинності 15.12.2015 року, у постанові Кабінету Міністрів України від 31.05.2000 року № 865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітної плати для обчислення пенсії» пункт 4 виключено, абзац перший пункту 5 викладено в такій редакції: «Форма довідки про заробітну плату, що подається для призначення пенсії державним службовцям, затверджується правлінням Пенсійного фонду України за погодженням з Міністерством соціальної політики».

Відтак, з 01.01.2015 року в Законі № 3723-XII, а з 15.12.2015 року в постанові Кабінету Міністрів України від 31.05.2000 року № 865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітної плати для обчислення пенсії» відсутні норми, які б регламентували умови та порядок перерахунку пенсій державним службовцям.

Окрім цього, з 01.05.2016 року набрав чинності новий ОСОБА_3 України «Про державну службу» від 10.12.2015 року № 889-VIII (далі - ОСОБА_3 № 889-VIII), яким встановлено інші правила щодо пенсійного забезпечення державних службовців.

Зокрема, згідно із статтею 90 Закону № 889-VIII, пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», який не містить норм щодо перерахунку пенсій, аналогічних тим, що втратили чинність.

ОСОБА_3 відповідно до ст. 21 ЗУ «Про службу в органах місцевого самоврядування», пенсійне забезпечення посадових осіб місцевого самоврядування, які мають стаж служби в органах місцевого самоврядування та/або державної служби не менше 10 років, здійснюється у порядку, визначеному законодавством України про державну службу, то вищевказані норми поширюються на дані правовідносини.

Крім цього, 01.04.2015 року набрав чинності ОСОБА_3 України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року № 213-VIII (далі - ОСОБА_3 № 213-VIII), пунктом п'ятим Прикінцевих положень якого передбачено, що у разі неприйняття до 01.06.2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 01.06.2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються, зокрема, відповідно до Закону № 3723-XII.

ОСОБА_3 № 213-VIII чинний, а до 01.06.2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, прийнято не було, то, відповідно, з вказаної дати скасовано норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначаються, зокрема, відповідно до Закону № 3723-XII.

Вирішуючи питання застосування вказаних вище норм права у часі, суд зазначає, що правовідносини щодо перерахунку пенсій регулюються нормами права, чинними на момент виникнення права на такий перерахунок.

Позивач вважає, що право на перерахунок пенсії виникло в неї з 01.12.2015 року у зв'язку із підвищенням заробітної плати згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 року № 1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів».

Враховуючи те, що на момент коли, як вважає позивач, в неї виникло право на перерахунок пенсії в законодавстві були відсутні норми, які б регламентували умови та порядок проведення такого перерахунку, у відповідача не було правових підстав для здійснення її перерахунку.

Таким чином, оскільки не проведення позивачу перерахунку та виплати пенсії з 01.12.2015 р. в розмірі 80% заробітної плати працюючого службовця органів місцевого самоврядування відповідної посади, визначені у статті 37-1 Закону № 3723-XII, зумовлені не протиправними діями відповідача, а прийняттям законодавцем нових правових норм, які не містять норм щодо перерахунку пенсій, аналогічних тим, що втратили чинність, то відсутні підстави для визнання протиправними дій відповідача.

Також слід зазначити, що Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 09.10.1979 року у справі «Ейрі проти Ірландії» констатував, що здійснення соціально-економічних прав людини значною мірою залежить від становища в державах, особливо фінансового. Такі положення поширюються і на питання допустимості зменшення соціальних витрат, про що зазначено в рішенні цього суду від 12.10.2004 року у справі «Кйартан Асмундсон проти Ісландії».

Конституційний Суд України в рішенні від 25.01.2012 р. № 3-рп/2012 зазначив, що одним з визначальних елементів у регулюванні суспільних відносин у соціальній сфері є додержання принципу пропорційності між соціальним захистом громадян та фінансовими можливостями держави, а також гарантування кожному достатнього життєвого рівня. Конституційний Суд України виходив із того, що додержання конституційних принципів соціальної і правової держави, верховенства права, обумовлює здійснення законодавчого регулювання суспільних відносин на засадах справедливості та розмірності з урахуванням обов'язку держави забезпечувати гідні умови життя кожному громадянину України. Отже, передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість її фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. Крім того, такі заходи можуть бути обумовлені необхідністю запобігання чи усунення реальних загроз економічній безпеці України.

Як видно з матеріалів справи, судом першої інстанції, в порушення вищевказаних норм права, прийнято рішення про часткове задоволення позовних вимог, за відсутності підстав для такого, а отже оскаржене рішення суду підлягає скасуванню як незаконне.

Крім того, суд апеляційної інстанції враховує ту обставину, що позивачем частково пропущено встановлений ст.99 КАС України шестимісячний строк звернення до адміністративного суду із відповідним позовом.

З цього приводу суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що позивач звернулась із розглядуваним позовом до суду 27.12.2016 року та не навела поважних причин пропуску строку звернення до суду із вимогами про перерахунок пенсії за період із 01.12.2015 року по 26.06.2016 року. Тому, пропуск шестимісячного строку звернення до адміністративного суду є підставою для залишення без розгляду позовних вимог за період з 01.12.2015 року по 26.06.2016 року включно.

З врахуванням наведеного вище, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що постанову суду першої інстанції від 17.01.2017 року слід скасувати та прийняти нову постанову суду про залишення без розгляду частини позовних вимог та відмову в задоволенні решта позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 41 ч.1, 160 ч.3, 195, 196, 198, 202, 203, 205, 207, 254 КАС України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 об`єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області задоволити частково.

Постанову Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 17 січня 2017 року в адміністративній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 об`єднаного управління Пенсійоного фонду України Волинської області про зобов'язання вчинити дії скасувати та прийняти нову постанову.

Позовні вимоги ОСОБА_2 про зобов'язання вчинити дії за період з 01 грудня 2015 року по 26 червня 2016 року включно залишити без розгляду.

У задоволенні решта позовних вимог ОСОБА_2 про зобов'язання вчинити дії відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення.

На постанову протягом двадцяти днів після набрання нею законної сили може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий: В.В. Гуляк

Судді: Н.М. Судова-Хомюк

ОСОБА_4

Повний текст постанови виготовлено 06.03.2017 року.