Справа № 175/4799/16-а (2-а/175/115/16)
Суддя: Шлай А.В.
Дата ухвалення: 2017-02-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

28 лютого 2017 року справа № 175/4799/16-а (2-а/175/115/16)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Шлай А.В.

суддів: Чабаненко С.В. Прокопчук Т.С.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровському районі Дніпропетровської області на постанову Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 05 січня 2017 року по справі № 175/4799/16-а(2-а/175/115/16) за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровському районі Дніпропетровської області про визнання дій протиправними, зобов'язання здійснити перерахунок пенсії державного службовця, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 13 грудня 2016 року звернулась до суду з адміністративним позовом, в якому просила визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровському районі Дніпропетровської області щодо не проведення перерахунку пенсії як державному службовцю з 01.12.2015 року та зобовязати здійснити з 01.12.2015 року перерахунок пенсії державного службовця в розмірі 90% від сум заробітної плати вказаної у довідці №1340 від 08.08.2016 року.

Постановою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 05 січня 2017 року адміністративний позов задоволено частково. Суд визнав протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровському районі Дніпропетровської області щодо не проведення перерахунку пенсії ОСОБА_1 як державному службовцю з 13.06.2016 року та зобов'язав здійснити з 13.06.2016 року перерахунок пенсії державного службовця в розмірі 90% від сум заробітної плати вказаної у довідці №1340 від 08 серпня 2016 року, яка видана виконавчим комітетом Слобожанської селищної ради. Цією ж постановою суд залишив без розгляду позовні вимоги про визнання протиправними дій відповідача, зобовязання вчинити дії за період з 01 грудня 2015 року по 12 червня 2016 року.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржувану постанову та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні адміністративного позову. Заявник апеляційної скарги посилається на те, що заяву про перерахунок пенсії у звязку з підвищенням заробітної плати державним службовцям позивачем було подано після 01.05.2016 року, тобто після набрання чинності Законом України «Про державну службу» від 10.12.2015 року. Відповідачем прийнято рішення про відмову в проведенні перерахунку пенсії обґрунтовано та на підставі діючого на момент звернення зазначеного Закону, а отже є правомірним.

Позивач у поданих до суду письмових запереченнях на апеляційну скаргу просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржену постанову суду першої інстанції без змін, як таку, що ухвалена з правильним застосуванням норм матеріального та дотриманням норм процесуального права.

На підставі частини 1 статті 197 Кодексу адміністративного судочинства України справа розглянута у порядку письмового провадження.

Колегія суддів, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, дійшла висновку про задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції на підставі досліджених письмових доказів, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровському районі Дніпропетровської області з 12.02.2010 року та отримує пенсію державного службовця на підставі Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» у розмірі 90% складових заробітної плати державного службовця. 01 грудня 2016 року ОСОБА_1 звернулася до Управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровському районі Дніпропетровської області із заявою про перерахунок пенсії у зв'язку із підвищенням розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, долучивши до заяви довідку виконавчого комітету Слобожанської селищної ради №1340 від 08 серпня 2016 року (а.с.7-8). Листом № 4755/02/22 від 09.12.2016 року Управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровському районі Дніпропетровської області відмовило позивачу у перерахунку пенсії у зв'язку з підвищенням розміру заробітної плати працюючим державним службовцям через відсутність на те законодавчих підстав (а.с. 9).

Вважаючи вказану відмову відповідача протиправною, ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом.

Вирішуючи спірні правовідносини та задовольняючи позов, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що позивач має право на перерахунок пенсії у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а отже дії відповідача щодо відмови у перерахунку позивачу пенсії згідно статті 37-1 Закону України «Про державну службу», яка була чинна на момент призначення пенсії, є протиправними. Суд першої інстанції в обгрунтування прийнятого рішення посилається на правову позицію викладену у постанові Верховним Судом України від 10.02.2015 року №21-630а та рішенні Конституційного Суду України від 03.06.2013 року №1-2/2013, відповідно до якої громадяни мають право на соціальний захист, зміст та обсяг якого не може бути зменшено шляхом внесення змін до законодавства.

Колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Статтею 37-1 Закону України «Про державну службу» №3723-XII від 16 грудня 1993 року (в редакції, що була чинна на час призначення позивачу пенсії) передбачалось, що у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв'язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій. Перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

Таким чином, зазначена правова норма передбачала таку підставу (умову) для перерахунку раніше призначених пенсій як підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям.

Проте, Законом України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність деяких законодавчих актів України» №76-VIII від 28.12.2014 року, який набрав чинності 01 січня 2015 року, статтю 37-1 Закону України «Про державну службу» викладено у новій редакції, відповідно до якої умови та порядок перерахунку призначених пенсій державним службовцям визначаються Кабінетом Міністрів України.

Починаючи з 01 січня 2015 року змінилося правове регулювання перерахунку пенсій колишніх державних службовців. Така підстава (умова) для перерахунку раніше призначених пенсій, як підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, відсутня, а визначення умов перерахунку раніше призначених пенсій делеговано Кабінету Міністрів України.

Згідно пункту 4 Постанови Кабінету Міністрів України від 31 травня 2000 року № 865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії», у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям відповідно до рішень Кабінету Міністрів України заробітна плата для перерахунку пенсії пенсіонерам, яким пенсія призначена з дня набрання чинності Законом України «Про державну службу», визначається в такому порядку:

1) пенсіонерам, які на момент перерахунку пенсії продовжують працювати на посаді, з якої призначено пенсію, - на підставі поданої довідки про одержувану заробітну плату на момент перерахунку;

2) іншим пенсіонерам - на підставі документів, поданих на час перерахунку, виходячи із сум заробітної плати, яку одержує працюючий державний службовець на відповідній посаді, з якої призначено (перераховано) пенсію, на момент виникнення права на перерахунок.

Отже, вказана норма права передбачала проведення перерахунку пенсій, призначених державним службовцям, у зв'язку з підвищенням розміру заробітної плати працюючим державним службовцям.

Однак, Постановою Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2015 року № 1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» до Постанови Кабінету Міністрів України від 31 травня 2000 року № 865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії» внесено зміни, які застосовуються з 01 грудня 2015 року та якими, зокрема, виключено пункт 4.

01 травня 2016 року набрав чинності Закон України «Про державну службу» № 889-VIII від 10 грудня 2015 року.

Згідно Прикінцевих та Перехідних положень Закону України «Про державну службу» втратив чинність Закон України «Про державну службу» №3723-XII від 16 грудня 1993 року (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами), крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 розділу XI Закону України «Про державну службу» №889-VIII від 10 грудня 2015 року.

Відповідно до статті 90 Закону України "Про державну службу" від 10.12.2015 року №889-VIII пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

В свою чергу, Законом України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» не передбачено такої підстави для перерахунку пенсії, як підвищення заробітної плати працюючих державних службовців.

Таким чином, у період часу, з якого суд першої інстанції зобовязав здійснити Управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровському районі Дніпропетровської області перерахунок пенсії, а саме - з 13.06.2016 року, такої підстави (умови) перерахунку раніше призначених пенсії як підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям законодавством визначено не було.

З огляду на наведене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що на час звернення позивача із заявою про перерахунок пенсії державного службовця у відповідача були відсутні законодавчі підстави для її задоволення, у зв'язку з чим відмова Управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровському районі Дніпропетровської області є обґрунтованою та правомірною.

Доводи позивача, з якими фактично погодився суд першої інстанції, щодо необхідності, при вирішенні питання про наявність у особи права на перерахунок раніш призначеної пенсії, застосовувати положення Закону, які діяли на момент призначення пенсії, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки «право на призначення пенсії» та «право на перерахунок пенсії» не є тотожними за юридичним змістом і підстави для їх виникнення є різними. Оскільки такої підстави для перерахунку пенсії, як підвищення заробітної плати працюючим державним службовцям, на момент звернення позивача до відповідача, не існувало, то останній обґрунтовано вказав на відсутність у позивача права на перерахунок пенсії.

Стосовно висновку суду першої інстанції з посиланням на положення Конституції України, зокрема, що при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод, які особа вже набула, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Відповідно до частини 1 статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Як встановлено вище, відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» на час призначення позивачеві пенсії за вислугу років пенсія державним службовцям призначається у відповідному відсотковому розмірі від сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування. За правилами статті 37-1 Закону України «Про державну службу» перерахунок раніше призначених пенсій здійснювався у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям.

З прийняттям Закону України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» 28.12.2014 року №76-VIII встановлена статтею 37-1 Закону України «Про державну службу» умова перерахунку призначених пенсій державним службовцям виключена.

При цьому, вказані положення Закону № 76-VIII неконституційними не визнано, вказана норма є чинною, а відтак обов'язковою до виконання, в тому числі, відповідачем.

Також апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що у Рішенні від 26.12.2011 №20-рп/2011 Конституційний Суд України встановив, що передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. Крім того, такі заходи можуть бути обумовлені необхідністю запобігання чи усунення реальних загроз економічній безпеці України, що згідно з частиною першою статті 17 Конституції України є найважливішою функцією держави.

Згідно частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Щодо правового висновку, викладеному у постанові Верховного Суду України від 10.02.2015 у справі № 21-630а14, колегія суддів зазначає, що останній стосувався умов пенсійного забезпечення військовослужбовців, визначених статтею 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» № 2262-XII від 09.04.1992 року.

Проте, в даній справі суд розглядав інші правовідносини, які регулюються, у тому числі, Законом України № 76-УІІІ, який, як зазначалось вище, неконституційним не визнавався.

Судом першої інстанції при ухваленні оскарженої постанови також порушені норми процесуального закону Кодексу адміністративного судочинства України. Так, за приписами статті 158 цього Кодексу судове рішення, яким суд вирішує спір по суті, викладається у формі постанови. При вирішенні справи по суті суд може задовольнити адміністративний позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково ( частини 1 статті 162 Кодексу). Проте, з питання залишення позовної заяви без розгляду судом окремим документом викладається ухвала (стаття 155 та частина 4 статті 160 Кодексу).

Відповідно до статті 202 Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи та порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

З урахуванням зазначеного, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції ухвалено рішення при неповному з'ясуванні обставин справи, з порушенням норм матеріального та процесуального права, які призвели до ухвалення помилкового рішення, у звязку з чим апеляційна скарга підлягає задоволенню, оскаржена постанова - скасуванню із прийняттям нового рішення про відмову у задоволенні адміністративного позову за наведених вище підстав.

Керуючись статтями 195-196, 198, 202, 207 Кодексу адміністративного судочинства України суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровському районі Дніпропетровської області - задовольнити.

Постанову Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 05 січня 2017 року по справі № 175/4799/16-а (2-а/175/115/16) - скасувати.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 - відмовити.

Постанова суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня її складення у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий: А.В. Шлай

Суддя: С.В. Чабаненко

Суддя: Т.С. Прокопчук