Справа № 162/408/13-а (2-а/162/37/2013)
Суддя: Штульман І.В.
Дата ухвалення: 2017-03-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"01" березня 2017 р. м. Київ К/800/19558/14

Вищий адміністративний суд України в складі колегії суддів:

головуючого: Штульман І.В. (доповідач),
суддів: Олексієнка М.М.,
Рецебуринського Ю.Й., -

розглянувши в касаційній інстанції в порядку письмового провадження справу за позовом ОСОБА_4 до Управління Пенсійного фонду (далі - УПФ) України в Любешівському районі Волинської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання здійснити перерахунок пенсії, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 17 вересня 2013 року, -

в с т а н о в и в :

У квітні 2013 року ОСОБА_4 звернулася в суд з позовом, у якому просила: визнати неправомірними дії УПФ України в Любешівському районі Волинської області щодо відмови в проведенні розрахунку для збільшення пенсії на 1% заробітку за кожний повний рік роботи понад установлений мінімальний трудовий стаж; зобов'язати відповідача провести перерахунок та виплату їй пенсії відповідно до вимог пункту 2 статті 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28 лютого 1991 року № 796-ХІІ (далі - Закон № 796-ХІІ).

Постановою Любешівського районного суду Волинської області від 30 квітня 2013 року позов задоволено. Визнано неправомірними дії УПФ України в Любешівському районі Волинської області щодо відмови в проведенні розрахунку на збільшення пенсії ОСОБА_4 на 1% заробітку за кожний рік роботи понад мінімальний стаж 15 років. Зобов'язано відповідача провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_4 з 2 жовтня 2012 року відповідно до вимог пункту 2 статті 56 Закону № 796-ХІІ із збільшенням пенсії на 1% заробітку за кожний рік роботи понад встановлений стаж 15 років.

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 17 вересня 2013 року скасовано постанову Любешівського районного суду Волинської області від 30 квітня 2013 року та прийнято нову постанову, якою у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням суду апеляційної інстанції, ОСОБА_4 звернулася до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального права, просить скасувати постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 17 вересня 2013 року та залишити в силі постанову Любешівського районного суду Волинської області від 30 квітня 2013 року.

Відповідачем подано письмове заперечення на зазначену касаційну скаргу, просить таку залишити без задоволення, а рішення суду апеляційної інстанції - без змін.

Касаційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

За змістом частини 2 статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що ОСОБА_4 має статус особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, 1 категорії, що підтверджується посвідченням НОМЕР_1 від 21 жовтня 1997 року.

Позивач перебуває на обліку в УПФ в Любешівському районі Волинської області та отримує пенсію за віком, призначену за її заявою на підставі Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV). У період з 14 жовтня 1997 року по 3 серпня 2001 року ОСОБА_4 отримувала пенсію по інвалідності, призначену відповідно до Закону № 796-ХІІ.

У 2013 році ОСОБА_4 звернулася до відповідача із заявою про перерахунок розміру її пенсії з урахуванням понаднормативного стажу роботи відповідно до пункту 2 статті 56 Закону № 796-ХІІ.

УПФ в Любешівському районі Волинської області відмовлено у задоволенні зазначеної заяви з посиланням на відсутність правових підстав для здійснення перерахунку пенсії та повідомлено, що пенсія позивачеві обчислена згідно вимог чинного законодавства.

Вирішуючи спір суд першої інстанції дійшов висновку, що особам, яким призначена пенсія на підставі Закону № 796-ХІІ, перерахунок пенсії має здійснюватися за кожний повний рік стажу роботи понад встановлений для них мінімальний трудовий стаж для призначення пенсії (чоловіки - 20 років, жінки - 15 років) шляхом збільшення пенсії на 1% заробітку за рік.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції і відмовляючи у задоволенні позову апеляційний суд виходив з того, що оскільки ОСОБА_4 отримує пенсію за віком відповідно до Закону № 1058-IV, її перерахунок може проводитися за правилами цього Закону, а положення пункту 2 статті 56 Закону № 796-ХІІ в цьому випадку застосуванню не підлягають.

Проте, з таким висновком суду апеляційної інстанції не можна погодитися з огляду на наступне.

Закон № 796-XII визначає основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров'я та створює єдиний порядок визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення.

Відповідно до частини 2 статті 27 Закону № 1058-IV за бажанням застрахованої особи частина розміру пенсії за віком за період страхового стажу, набутого до дня набрання чинності цим Законом, може бути визначена відповідно до раніше діючого законодавства, а частина розміру пенсії за період страхового стажу, набутого після набрання чинності цим Законом, - відповідно до цього Закону.

Тобто, цією нормою надано право обирати умови, норми та порядок пенсійного забезпечення, які встановлені загальним Законом № 1058-IV або спеціальним Законом № 796-ХІІ.

Як установили суди, ОСОБА_4 обрала умови, норми та порядок пенсійного забезпечення, встановлені спеціальним Законом № 796-XII.

Згідно пункту 2 статті 56 Закону № 796-XII право на пенсію в повному розмірі мають громадяни, віднесені до категорії 1, 2, 3, 4, за умови стажу роботи не менш як: чоловіки - 20 років, жінки - 15 років, із збільшенням пенсії на 1% заробітку за кожний рік роботи понад встановлений цим пунктом стаж, але не вище 75% заробітку, а громадянам, які відпрацювали за списком № 1, чоловіки - 10 років і більше, жінки - 7 років 6 місяців і більше - не вище 85% заробітку.

У зв'язку з цим для громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, порядок обчислення стажу роботи має пільговий характер та визначений в пункті 2 статті 56 Закону № 796-ХІІ.

Аналіз викладеного положення Закону свідчить про те, що воно визначає особливі норми та умови пенсійного забезпечення громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

У відповідності до абзацу 2 частини 1 статті 28 Закону № 1058-IV за кожний повний рік страхового стажу понад 35 років чоловікам і 30 років жінкам пенсія за віком збільшується на 1% розміру пенсії, обчисленої відповідно до статті 27 цього Закону, але не більш як на 1% мінімального розміру пенсії за віком, зазначеного в абзаці першому цієї частини.

Для громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, ця розрахункова величина має пільговий характер і визначена в пункті 2 статті 56 Закону № 796-XII як сума заробітку за кожний рік роботи понад установлений цим пунктом стаж роботи.

Таким чином, особам, яким призначена пенсія на підставі Закону № 796-ХІІ, перерахунок пенсії має здійснюватися за кожний повний рік стажу роботи понад установлений для них мінімальний трудовий стаж для призначення пенсії (15 років - для жінок і 20 років - для чоловіків) шляхом збільшення пенсії на 1% заробітку за рік.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 20 вересня 2016 року № 21-1255а16.

Виходячи з викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що постанова Любешівського районного суду Волинської області від 30 квітня 2013 року прийнята відповідно до вимог чинного законодавства і скасована постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 17 вересня 2013 року помилково.

Відповідно до статті 226 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції скасовує судове рішення суду апеляційної інстанції та залишає в силі рішення суду першої інстанції, яке ухвалено відповідно до закону і скасоване або змінене помилково.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 226, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

у х в а л и в :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 - задовольнити.

Постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 17 вересня 2013 року - скасувати.

Постанову Любешівського районного суду Волинської області від 30 квітня 2013 року у справі за позовом ОСОБА_4 до Управління Пенсійного фонду України в Любешівському районі Волинської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання здійснити перерахунок пенсії - залишити в силі.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, і може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строк та у порядку, визначеними статтями 237-2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: Штульман І.В.

Судді: Олексієнко М.М.

Рецебуринський Ю.Й.