Справа № 826/5595/16
Суддя: Ісаєнко Ю.А.
Дата ухвалення: 2017-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: №826/5595/16 Головуючий у 1-й інстанції: Кобилянський К.М.
Суддя-доповідач: Ісаєнко Ю.А.
У Х В А Л А

Іменем України

27 лютого 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Ісаєнко Ю.А.;

суддів: Губської Л.В., Федотова І.В.,

за участю секретаря: Левченка А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Солом'янському районі Головного управління ДФС у м. Києві на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 27 жовтня 2016 року у адміністративній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Союз Атлант» до Державної податкової інспекції у Солом'янському районі Головного управління ДФС у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень від 11.11.2015 №, №,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Окружного адміністративного суду м. Києва із адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у Солом'янському районі Головного управління ДФС у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень від 11.11.2015 №, №.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 27 жовтня 2016 року позов задоволено.

Не погоджуючись із вказаною постановою, відповідач подав апеляційну скаргу з підстав неповного з'ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального права, в якій просить скасувати постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 27 жовтня 2016 року та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позову.

В судовому засіданні представник відповідача підтримав вимоги апеляційної скарги та просив їх задовольнити.

Представники позивача у судовому засіданні заперечували проти задоволення апеляційної скарги посилаючись на те, що судом першої інстанції було ухвалене законне та обґрунтоване рішення, а підстави для його зміни чи скасування відсутні.

Заслухавши суддю - доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, постанову суду першої інстанції - без змін, з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, посадовою особою відповідача проведена документальна позапланова виїзна перевірка ПП «Союз Атлант» з питань дотримання вимог податкового законодавства з податку на прибуток за період з 01.01.2013 по 31.12.2014 та податку на додану вартість за період з 01.01.2013 по 31.05.2015 при взаємовідносинах з ТОВ «Агроприладсервіс», ТОВ «Евертон-2012», ТОВ «Ітако Групп-33», ТОВ «Карат 2012», ТОВ «Креатив-Техно», ТОВ «Монада 2012», ТОВ «Ост Креатив Груп», ТОВ «Роял Стоун», ТОВ «Центрбудкомплект»; за результатами перевірки складений акт від 03.11.2015 №38/26-58-22-07-11/34353548.

Актом перевірки встановлені порушення пункту 198.3, пункту 198.6 статті 198 ПК України, що призвело до заниження податкового зобов'язання з податку на додану вартість на загальну суму 1165344,00 грн; пункту 138.2 статті 138, підпункту 139.1.9 пункту 139.1 статті 139 ПК України, що призвело до заниження податку на прибуток на загальну суму 1004487,20 грн.

В обґрунтування заниження податкових зобов'язань контролюючий орган посилається на неправомірне формування позивачем показників витрат та податкового кредиту з податку на додану вартість за рахунок витрат на придбання товарів у постачальників ТОВ «Агроприладсервіс», ТОВ «Евертон-2012», ТОВ «Ітако Групп-33», ТОВ «Карат 2012», ТОВ «Креатив-Техно», ТОВ «Монада 2012», ТОВ «Ост Креатив Груп», ТОВ «Роял Стоун», ТОВ «Центрбудкомплект», які, на думку контролюючого органу, здійснювали діяльність спрямовану на здійснення операцій, пов'язаних з наданням податкової вигоди третім особам у вигляді мінімізації податкових зобов'язань та формування «технічного податкового кредиту».

Так, як зазначено в акті перевірки, такі висновки посадової особи відповідача ґрунтуються на наступних обставинах: відсутність у названих підприємств трудових ресурсів та основних фондів; не підтвердження за даними АІС «Єдиний реєстр податкових накладних» відповідності придбаного та реалізованого контрагентами позивача товару; відсутність станом на момент проведення позапланової виїзної перевірки контрагентів позивача за своїм місцезнаходженням (згідно інформаційних баз даних податкових органів); анулювання свідоцтв про реєстрацію платниками ПДВ вказаних підприємств; наявність протоколів допитів ОСОБА_3 та ОСОБА_4, в яких останні повідомили, що зареєстрували на своє ім'я ТОВ «Монада 2012» і ТОВ «Карат 2012» за грошову винагороду, з подальшою передачею повноважень на ведення діяльності цих товариств ОСОБА_5; наявність витягу з кримінального провадження №0000063, згідно якого встановлено, що ОСОБА_5 та інші невстановлені особи з метою прикриття незаконної діяльності, яка полягла у незаконному формуванні податкового кредиту суб'єктами господарської діяльності реального сектору економіки, в період 2012 -2014 років створили (придбали) суб'єкт підприємницької діяльності - ТОВ «Креатив-Техно», чим вчинили фіктивне підприємництво.

11.11.2015 на підставі акту перевірки відповідачем винесені податкові повідомлення - рішення:

- №, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на прибуток приватних підприємств на загальну суму 1255609,00 грн;

- №, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість на загальну суму 1456680,00 грн.

За результатами адміністративного оскарженні вказаних податкових повідомлень - рішень рішеннями Головного управління ДФС у м. Києві від 18.01.2016 №593/10/26-15-10-06-35 та Державної фіскальної служби України від 24.03.2016 №6431/6/99-66-10-01-01-25 скарги залишені без задоволення, податкові повідомлення - рішення - без змін.

Вважаючи зазначені податкові повідомлення - рішення протиправними позивач звернувся до суду про його скасування.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції, з яким погоджується колегія суддів, виходив з наступного.

Положеннями пункту 138.1 статті 138 ПК України передбачено, що витрати, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування, складаються із витрат операційної діяльності та інших витрат. Витрати операційної діяльності включають собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг та інші витрати беруться для визначення об'єкта оподаткування з урахуванням пунктів 138.2, 138.11 цієї статті, пунктів 140.2 - 140.5 статті 140, статей 142 і 143 та інших статей цього Кодексу, які прямо визначають особливості формування витрат платника податку.

Відповідно до пункту 138.2 статті 138 вказаного Кодексу витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

Згідно підпункту 139.1.9 пункту 139.1 статті 139 ПК України не включаються до складу витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Підпунктом «а» пункту 198.1 статті 198 ПК України передбачено, що право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Згідно пункту 198.3 статті 198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг (у разі здійснення контрольованих операцій - не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу) та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з:

- придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку;

- придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Відповідно до пункту 198.6 статті 198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу. У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Відповідно до частини першої статті 3 ГК України, під господарською діяльністю розуміється діяльність суб'єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

Частиною другої статті 3 цього Кодексу передбачено, що господарська діяльність, яка здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб'єкти підприємництва - підприємцями. Господарська діяльність може здійснюватись і без мети одержання прибутку (некомерційна господарська діяльність).

Відповідно до пункту 44.1 статті 44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства.

Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податку.

Водночас за відсутністю факту придбання товарів чи послуг або в разі, якщо придбані товари чи послуги не призначені для використання у господарській діяльності платника податку відповідні суми не можуть включатися до складу витрат для цілей оподаткування податком на прибуток або податкового кредиту з податку на додану вартість навіть за наявності формально складених, але недостовірних документів або сплати грошових коштів.

При цьому, дослідженню підлягає реальність здійснення господарських операцій платника податку, на підставі яких таким платником були сформовані дані податкового обліку, та приймати на підтвердження даних податкового обліку необхідно лише достовірні первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, позивач є серійним виробником акумуляторних батарей свинцевих стартерних для військової бронетехніки та автотранспорту, що сертифіковані у встановленому законом порядку. Виробництво акумуляторних батарей здійснюється з використанням власних виробничих потужностей, що знаходяться за адресою орендованого приміщення: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Новосілки, вул. Озерна, 20, та згідно затверджених технічних умов (ТУ У 31.4-1:2011 «Батареї акумуляторні»). Протягом періоду, що був предметом перевірки, ПП «Союз Атлант» здійснювало господарську діяльність з виробництва вказаної продукції, що відповідає основному виду діяльності позивача.

Також, судом першої інстанції встановлено, що між позивачем (в особі директора ОСОБА_6), як покупцем, і суб'єктами господарської діяльності - ТОВ «Агроприладсервіс» (в особі директора ОСОБА_7), ТОВ «Евертон-2012» (в особі директора ОСОБА_7), ТОВ «Ітако Групп-33» (в особі директора ОСОБА_5), ТОВ «Карат 2012» (в особі директора ОСОБА_4), ТОВ «Креатив-Техно» (в особі директора ОСОБА_8), ТОВ «Монада 2012» (в особі директора ОСОБА_3), ТОВ «Ост Креатив Груп» (в особі директора ОСОБА_7), ТОВ «Роял Стоун» (в особі директора ОСОБА_9) ТОВ «Центрбудкомплект» (в особі директора ОСОБА_10), як постачальниками, укладені договори поставок товару (свинцевий лист, вироби свинцеві, протикражні засоби.

На підтвердження виконання вимог договорів позивачем надані копії рахунків-фактур; видаткових накладних, згідно яких предметом поставок визначені свинцеві вироби в асортименті (листи, зливки, труби та ін.), фурнітура, домішки сурм'янисті; податкових накладних; виписок банків по особовому рахунку ПП «Союз Атлант» за 2013 - 2014 роки, де наявні відомості про перерахування позивачем сум коштів на користь постачальників в якості оплати за товари згідно виставлених цими контрагентами рахунків-фактур, що також підтверджено актом перевірки; оборотно-сальдових відомостей по рахунку 631 «Розрахунки з вітчизняними постальниками» за період з 01.01.2013 по 31.12.2015 в розрізі по кожному контрагенту-постачальнику, згідно яких на кінець періоду позивачем обліковується дебіторська заборгованість за договором з ТОВ «Агроприладсервіс» у розмірі 200692,80 грн (вартість оплаченого наперед товару) та кредиторська заборгованість перед ТОВ «Монада 2012» у розмірі 5899,23 грн (виникнення вказаної суми заборгованості було зумовлено відсутністю у ПП «Союз Атлант» достатнього обсягу обігових коштів; у питанні погашенні дебіторської заборгованості ПП «Союз Атлант» вжито заходів щодо її стягнення шляхом звернення до Господарського суду Черкаської області із заявою про визнання грошових вимог до боржника ТОВ «Агроприладсервіс» та включення до Реєстру вимог кредиторів у межах справи про банкрутство № 925/853/16).

Як пояснив представник позивача в суді першої та апеляційної інстанції - директор ОСОБА_6, отримання товарів від постачальників за вказаними накладними здійснювалося ним особисто; свинцеві вироби доставлялися постачальниками на склад підприємства по місцю розташування виробництва (Київська область, Києво-Святошинський район, с. Новосілки, вул. Озерна, 20) за їх рахунок з використанням автомобільного транспорту останніх.

Оприбуткування сировини і матеріалів на підприємстві здійснювалося згідно видаткових накладних постачальників. Вказані товарно-матеріальні цінності зберігалися на складі до моменту їх передачі у виробництво продукції шляхом переробки. Кількість свинцевих виробів передавалися у відповідності до технологічних карток на відповідний виріб про що робилися записи в картці складського обліку матеріалів (форма М-12). Ведення таких карток з метою обліку переданих та списаних зі складу товарно-матеріальних цінностей визначено наказом ПП «Союз Атлант» від 03.07.2006 №0307.

Попередньо вказаний товар закуповувався постачальниками у ПП «Герас-98» (не платника ПДВ без оформлення податкових накладних), що підтверджується копією листа-відповіді ПП «Герас-98» від 18.04.2016 №18/4 на запит адвоката Бобошка В.М. (представника позивача) з питання реалізації свинцевих виробів ТОВ «Евертон-2012», ТОВ «Ітако Групп-33», ТОВ «Карат 2012», ТОВ «Креатив-Техно», ТОВ «Ост Креатив Груп» і ТОВ «Центрбудкомплект» та доданих до нього документів (копії договорів поставок, план-схему приміщення за адресою: м. Черкаси, вул. Чехова, 209/1; копію наказу ПП «Союз Атлант» від 03.07.2006 №0307 «Про передачу та списання ТМЦ»; копії технологічних карток на вироби та картки складського обліку матеріалів за 2013 - 2015 роки; роздруківку оборотно-сальдової відомості по рахунку 26 за 2014 рік).

Також, як зазначив представник позивача в суді першої та апеляційної інстанції, придбані у контрагентів-постачальників товари (свинцеві вироби та протикражні засоби (свинцевих пломб і зливків, у складі яких наявний більший вміст свинцю) були використані для виробництва акумуляторних батарей свинцевих стартерних для військової бронетехніки та автотранспорту (а саме зі свинцевих виробів виготовлялися складові акумуляторів - свинцеві платистини ін.). Вироблені акумуляторні батареї обліковувалися на рах. 26 «Готова продукція». Для цього ПП «Союз Атлант» окрім власних виробничих потужностей та трудових ресурсів (більше 10 чоловік), має ліцензію серії АВ №614600 від 05.04.2012 на право придбання, зберігання, реалізацію (відпуск), знищення, використання прекурсорів (списку № 2 таблиці IV) «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів».

На підтвердження фактів наявності у підприємства технічних можливостей для провадження господарської діяльності з виробництва акумуляторних батарей та економічної доцільності на укладання спірних договорів позивач надав копії сертифікатів відповідності на продукцію ПП «Союз Атлант» - акумуляторні батареї свинцеві стартерні; узгоджених та затверджених технічних умов «Батареї акумуляторні»; ліцензії серії АВ № 614600; роздруківку оборотно-сальдової відомості по рахунку 10 «Основні засоби» за період з 01.01.2013 по 31.05.2015; копії договору оренди від 26.07.2010 №39/2010, укладеного між ПП «Союз Атлант» (як орендарем) і ДП дослідне господарство «Новосілки» Інституту садівництва УААН (як орендодавцем) щодо платного строкового користування майданчиком прилеглим до складу мінереральних добрив та отрутохімікатів площею 1000 м2 за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Новосілки, вул. Озерна, 20, для розміщення виробничого приміщення; додаткової угоди та первинних документів до нього; копії затверджених штатних розписів; відомості про кількість виробленої продукції з поставлених спірних партій свинцевих виробів в розрізі по кожному постачальнику сировини; копію наказу ПП «Союз Атлант» від 21.04.2006 про облікову політику підприємства; копії договорів та первинної документації по взаємовідносинам ПП «Союз Атлант» з третіми особами-постачальниками аналогічної та іншої сировини для виробництва продукції, покупцями продукції (в тому числі військовими підприємствами і відомствами), розробниками веб-сайту, виконавцями послуг по розміщення інформації про ПП «Союз Атлант» як виробника продукції; копії фотозабражень технологічного процесу виробництва акумуляторних батарей.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано відхилив посилання відповідача на недоведеність реальності господарських операцій з поставок спірних партій товарів через відсутність у позивача товарно-транспортних накладних на підтвердження транспортування таких товарно-матеріальних цінностей постачальниками, оскільки останні не є документами первинного бухгалтерського обліку, що підтверджують обставини придбання та продажу товарно-матеріальних цінностей.

Щодо посилань відповідача на відсутність у позивача та його контрагентів - постачальників дозволів на виробництво, зберігання, транспортування, використання свинцю або ліцензій на поводження з брухтом свинцю, то дані обставини не є такими, що спростовують факти вчинення господарських операцій та створення відповідної продукції.

Як вбачається з матеріалів справи, суд першої інстанції враховуючи відсутність станом на час розгляду справи вироку суду за результатами розгляду матеріалів кримінального провадження №0000085, з метою повного і всебічного розгляду справи викликав та допитав 14.06.2016 і 14.07.2016 у судових засіданнях в якості свідків ОСОБА_4 (директора ТОВ «Карат-2012»), ОСОБА_9 (директора ТВ «Роял-Стоун»), ОСОБА_7 (директора ТОВ «Ост Креатив Груп», ТОВ «Агроприладсервіс», ТОВ «Евертон-2012») та ОСОБА_5 (директора ТОВ «Ітако Групп-33»).

Зокрема, у відповідних судових засіданнях зазначені особи підтвердили факт фінансово-господарських взаємовідносин між ПП «Союз Атлант» та ТОВ «Агроприладсервіс», ТОВ «Евертон-2012», ТОВ «Ітако Групп-33», ТОВ «Карат 2012», ТОВ «Креатив-Техно», ТОВ «Монада 2012», ТОВ «Ост Креатив Груп», ТОВ «Роял Стоун» і ТОВ «Центрбудкомплект».

Свідки пояснили, що фактично ведення бухгалтерського обліку та вирішення питань організаційного характеру при укладанні договорів і вчиненні господарських операцій здійснювала ОСОБА_5 за дозволом директорів названих товариств як в офіційному, так і неофіційному порядку. ОСОБА_4, ОСОБА_9 та ОСОБА_7 пояснили, що договори та первинні документи по операціях з ПП «Атлант Союз» підписували вони самі, та в деяких випадків ОСОБА_5 з використанням кліше підпису, про що перші були обізнані.

ОСОБА_5 пояснила, що закупівля свинцю у вигляді готових виробів здійснювалося нею у юридичних осіб (ПП «Герос-98», ПП «Універсал») та фізичних осіб-підприємців, які не були платниками ПДВ. Придбані свинець та інші товари зберігалися на території магазину-складу, що орендувався ТОВ «Карат-2012» у м. Черкаси по вул. Чехова. Навантажувальні роботи та транспортування свинцю на адресу ПП «Союз Атланта» здійснювалося в орендованому транспорті та з використанням працівників ТОВ «Карат-2012» та/або інших фізичних осіб у неофіційному порядку; вона підтвердила особисте знайомство з керівником ПП «Союз Атлант» ОСОБА_6, та зазначила, що на прохання останнього організувала для підприємства поставки свинцю для виготовлення продукції.

Також, 14.07.2016 в судовому засіданні представник позивача ОСОБА_6 пояснив, що познайомився з ОСОБА_5, як колишнім працівником конструкторського заводу, задовго до створення ПП «Союз Атлант», яка має достатньо знань і досвіду у галузі технології виготовлення комплектуючої (свинцевої пластини) до акумуляторної батареї. В подальшому після створення власного підприємства, яке спеціалізувалося на виготовлені свинцевих акумуляторних батарей, ОСОБА_6 звернувся до ОСОБА_5 за допомогою у пошуку постачальників сировини для укладання договорів поставок.

Враховуючи наведене, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що господарські операції позивача з зазначеними вище контрагентами здійснювались в межах господарської діяльності, є реальними, та підтверджуються необхідними документами.

Відповідно до частини першої статті 18 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців», якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін.

Судом першої інстанції встановлено, що на дату підписання договору, розрахункових та первинних документів контрагенти позивача не були припинені та були платниками податку на додану вартість.

Крім того, колегія суддів зазначає, що не є обов'язковою передумовою для визнання контролюючими органами правочинів безтоварними (не реальними), які укладалися за ланцюгом між попередніми посередниками, через ланцюг яких декларувався рух товарів чи послуг, нібито придбаних останнім у такому ланцюгу платником податку.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що органом державної податкової служби як суб'єктом владних повноважень не доведено, що зазначені вище правочини є такими, що спрямовані на не реальне настання правових наслідків, що обумовлені ними, відповідно, висновки акту перевірки є необґрунтованими.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про протиправність оскаржуваних податкових повідомлень - рішень та, як наслідок, про задоволення позовних вимог.

Відповідно до частини першої статті 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що постанова суду першої інстанції ухвалена з дотриманням норм матеріального та процесуального права, з повним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи, доводи апеляційних скарг не спростовують висновки суду першої інстанції, у зв'язку з чим підстави для скасування або зміни постанови суду першої інстанції відсутні.

Керуючись ст.ст. 160, 198, 200, 205, 206 КАС України, суд апеляційної інстанції, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Солом'янському районі Головного управління ДФС у м. Києві залишити без задоволення, постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 27 жовтня 2016 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

(Ухвалу у повному обсязі складено 06.03.2017 року)

Головуючий суддя: Ю.А. Ісаєнко

Суддя: Л.В. Губська

Суддя: І.В. Федотов

Головуючий суддя Ісаєнко Ю.А.

Судді: Губська Л.В.

Федотов І.В.