Справа № 157/1486/16-а,2-а/157/324/16
Суддя: Качмар Володимир Ярославович
Дата ухвалення: 2017-03-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 березня 2017 року №876/807/17

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі :

головуючого судді - Качмара В.Я.,

суддів - Гінди О.М., Ніколіна В.В.,

при секретарі судового засідання - Андрушківа.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 16 грудня 2016 року у справі за його позовом до головного інспектора будівельного нагляду відділу контролю та нагляду за проведенням перевірок Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Волинській області Дубеля Андрія Івановича про скасування постанови,

В C Т А Н О В И В:

У грудні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до головного інспектора будівельного нагляду відділу контролю та нагляду за проведенням перевірок Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Волинській області (далі - Управління) Дубеля А.І. (далі - Інспектор), у якому просив: визнати дії Інспектора незаконними; скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення від 23.11.2016 №340 (далі - Постанова) та закрити провадження по справі.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що позапланова перевірка була проведена відповідачем без належних на це підстав та без врахування того, що відносно позивача уже приймалася аналогічна оскаржуваній постанова, згідно якої на нього було накладене адміністративне стягнення у вигляді штрафу за порушення вимог законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил під час будівництва, а тому він не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності за одне і теж правопорушення. Крім того, вказує, що на усунення відповідних порушень він виконує припис винесений на підставі попередньої постанови та жодних дій щодо самочинного будівництва не здійснює.

Постановою Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 16 грудня 2016 року у справі №157/1486/16-а у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись із ухваленим рішенням, його оскаржив позивач, який покликаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову суду першої інстанції і прийняти нову постанову, якою його позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Апеляційну скаргу мотивує тим, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, Інспектором не враховано характер вчиненого правопорушення, особу порушника, його майновий стан, оскаржувана Постанова є необґрунтованою та не відповідає дійсним обставинам справи.

Відповідач у письмовому запереченні вважає постанову суду першої інстанції обґрунтованою, прийняту з врахуванням всіх обставини справи та такою, що відповідає нормам матеріального та процесуального права. Просить апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а оскаржувану постанову - без змін.

Відповідач просив розглядати справу без його участі.

Позивач в судове засідання не з'явився про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, а тому, апеляційний суд, вважає за можливе провести розгляд справи за його відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, апеляційну скаргу, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що апеляційну скаргу потрібно задовольнити частково з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач у спірних правовідносинах діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені чинним законодавством.

Повністю погодитися з такими висновками суду не можна з таких міркувань.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 14.11.2016 Інспектором було проведено позапланову перевірку законності будівництва господарської будівлі по вул.Жукова,1 в с.Грудки, Камінь-Каширського району, Волинської області, що належить ОСОБА_1 з питань дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил, за результатами якої було складено акт від цієї ж дати (далі - Акт, а.с.48в).

Вказана перевірка була проведена на підставі п.7 «Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України (далі - КМУ) від 23.05.2011 №553 (далі - Порядок), а саме звернення громадянина ОСОБА_3 (а.с.48б) та «Направлення для проведення позапланової перевірки» від 11.11.2016 №626 (далі - Направлення).

В Акті відповідачем було зафіксовано ряд порушень, зокрема встановлено, що позивач самостійно здійснює будівництво будівлі з гаражем без документа на право власності чи користування земельною ділянкою, без будівельного паспорта на забудову земельної ділянки та без подання до Управління повідомлення про початок виконання будівельних робіт, чим порушив вимоги п.1 ч.1 ст.34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» (далі - Закон №3038-VI) та «Порядку виконання підготовчих та будівельних робіт» затвердженого постановою КМУ від 13.04.2011 №466 (в редакції постанови КМУ від 26.08.2015 №747, далі - Порядок-1).

Того ж таки 14.11.2016 відповідачем було складено «Припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил» (далі - Припис), яким ОСОБА_1 зобов'язано усунути виявлені під час перевірки порушення містобудівного законодавства до 01.02.2017 (а.с.48г), а також складено протокол про адміністративне правопорушення (далі - Протокол, а.с.48д-е), яким позивача повідомлено, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться об 11год. 30хв. 23.11.2016.

Усі вищезазначені дії були проведені у присутності позивача. Від отримання та підписання Припису і Протоколу позивач відмовився.

23.11.2016 Інспектором було прийнято Постанову (а.с.48є), якою позивача визнано винним у вчиненні правопорушення передбаченого ч.5 ст.96 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) та накладено штраф у розмірі 5100грн.

Не погодившись із такими діями та Постановою відповідача, ОСОБА_1 звернувся до адміністративного суду із цим позовом.

Згідно з ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Державна архітектурно-будівельна інспекція України (далі - Держархбудінспекція) за змістом статей 6, 7 Закону №3038-VI (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) здійснює управління у сфері містобудівної діяльності, зокрема, контроль за дотриманням законодавства, вимог будівельних норм, державних стандартів і правил, положень містобудівної документації всіх рівнів, вихідних даних для проектування об'єктів містобудування, проектної документації.

Відповідно до ч.2 ст.41 Закону №3038-VI державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку встановленому далі - КМУ.

Абзацом 2 п.1 Порядоку передбачено, що державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється Держархбудінспекцією та її територіальними органами (далі - інспекції).

Відповідно до п.1 та п.2 ч.4 ст.41 Закону №3038-VI, посадові особи органів державного архітектурно-будівельного контролю під час перевірки мають право: безперешкодного доступу до місць будівництва об'єктів та до об'єктів, що підлягають обов'язковому обстеженню; складати протоколи про вчинення правопорушень, акти перевірок та накладати штрафи відповідно до закону.

Пунктом 7 Порядку зазначено, що позаплановою перевіркою вважається перевірка, яка не передбачена планом роботи інспекції.

Підставою для проведення позапланової перевірки є, зокрема, звернення фізичних чи юридичних осіб про порушення суб'єктом містобудування вимог містобудівного законодавства.

Під час проведення позапланової перевірки посадова особа інспекції зобов'язана пред'явити службове посвідчення та направлення для проведення позапланової перевірки.

За змістом п.1 ч.1 ст.34 Закону №3038-VI замовник має право виконувати будівельні роботи після направлення замовником повідомлення про початок виконання будівельних робіт центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю, - щодо об'єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта, які не потребують реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт або отримання дозволу на виконання будівельних робіт згідно з переліком об'єктів будівництва, затвердженим центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування. Форма повідомлення про початок виконання будівельних робіт та порядок його подання визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування.

Замовником в розумінні п.4 ч.1 ст.1 цього Закону може бути - фізична або юридична особа, яка має намір щодо забудови території (однієї чи декількох земельних ділянок) і подала в установленому законодавством порядку відповідну заяву.

Пунктом 2 Порядку-1 визначено, що будівельні роботи - роботи з нового будівництва, реконструкції, технічного переоснащення діючих підприємств, реставрації, капітального ремонту. Будівельні роботи можуть виконуватися замовником після отримання документа, що посвідчує право власності чи користування земельною ділянкою, або договору суперфіцію та: подання замовником за формою згідно з додатком 1 повідомлення про початок виконання будівельних робіт Держархбудінспекції або її територіальному органу за місцезнаходженням об'єкта будівництва - щодо об'єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта, які не потребують реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт або отримання дозволу на виконання будівельних робіт, відповідно до переліку об'єктів, будівництво яких здійснюється після надіслання повідомлення про початок виконання будівельних робіт.

Отже, замовником може бути особа, яка є власником або користувачем земельної ділянки і саме на замовника покладається обов'язок подати повідомлення про початок виконання будівельних робіт Держархбудінспекції або її територіальному органу за місцезнаходженням об'єкта будівництва - щодо об'єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта, які не потребують реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт або отримання дозволу на виконання будівельних робіт, відповідно до переліку об'єктів, будівництво яких здійснюється після надіслання повідомлення про початок виконання будівельних робіт.

За результатами перевірки встановлено, що у позивача відсутні документи на право власності чи право користування земельною ділянкою, на якій самочинно розпочато будівельні роботи з будівництва господарської будівлі з гаражем.

Хто є власником чи користувачем земельної ділянки, на якій самочинно здійснюються будівельні роботи, відповідачем, посадовою особою органу державного архітектурно-будівельного контролю, який має відповідні повноваження, не з'ясовано.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 5 ст.96 КУпАП передбачено відповідальність за виконання будівельних робіт без повідомлення про початок виконання зазначених робіт, а також наведення недостовірних даних у такому повідомленні.

При прийнятті оскаржуваної Постанови Інспектором було встановлено факт порушення ОСОБА_1 вимог п.1 ч.1 ст.34 Закону №3038-VI та абзацу 2 п.5 Порядку-1, однак такі висновки відповідача є безпідставними з огляду на те, що замовником у розумінні п.4 ч.1 ст.1 Закону №3038-VI та суб'єктом правопорушення передбаченого ч.5 ст.96 КУпАП може бути лише юридична особа.

З огляду на вищевказане, суд апеляційної інстанції вважає, що доводи апеляційної скарги частково являються суттєвими і складають підстави для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права в цій частині, які призвели до неправильного вирішення справи

Судом першої інстанції вірно встановлено те, що Інспектор здійснюючи позапланову перевірку об'єкта по вищезазначеній адресі діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені чинним законодавством, оскільки проводилась така перевірка на підставі звернення із наявним Направленням та посвідченням у особи, що здійснювала перевірку, проте судом не враховано того, що за наслідками перевірки Інспектором неправильно були кваліфіковані дії позивача та відповідно накладено не той вид стягнення за вчинене адміністративне правопорушення.

Апеляційний суд акцентує увагу на тому, що відповідно до ч.2 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС), в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на суб'єкта владних повноважень, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Щодо позовних вимог ОСОБА_1 про закриття провадження у справі, то ч.2 ст.162 КАС закріплено, що при задоволенні адміністративного позову суд може прийняти постанову про визнання протиправними рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання не чинним рішення чи окремих його положень.

Стаття 293 КУпАП вказує, що орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень: 1) залишає постанову без зміни, а скаргу без задоволення; 2) скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд; 3) скасовує постанову і закриває справу; 4) змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Системний аналіз наведених вимог законодавства дає можливість апеляційному суду прийти до висновку, що місцевий загальний суд, як адміністративний суд, розглядаючи справу з приводу рішень суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності, не наділений повноваженнями щодо закриття провадження у справах про адміністративні правопорушення, а має право лише перевірити законність та обґрунтованість винесеної Постанови.

Тому, скасування рішення суб'єкта владних повноважень, а саме Постанови є, в даному випаду, належним способом захисту прав позивача, оскільки в повній мірі поновлює його права.

За наведених обставин, суд апеляційної інстанції вважає, що судом першої інстанції допущено порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, що відповідно до п.4 ч.1 ст.202 КАС є підставою для скасування постанови суду першої інстанції та ухвалення нової постанови про часткове задоволення позову.

Керуючись статтями 195, 196, 198, 200, 202, 205, 207, 254 КАС, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 16 грудня 2016 року в частині відмови в задоволенні позову про скасування постанови головного інспектора будівельного нагляду відділу контролю та нагляду за проведенням перевірок Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Волинській області Дубеля А.І. по справі про адміністративне правопорушення від 23 листопада 2016 року №340, скасувати та прийняти нову постанову, якою позов в цій частині задовольнити.

Скасувати постанову головного інспектора будівельного нагляду відділу контролю та нагляду за проведенням перевірок Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Волинській області Дубеля А.І. по справі про адміністративне правопорушення від 23 листопада 2016 року №340.

В решті постанову Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 16 грудня 2016 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів після набрання нею законної сили шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції, а у разі складення в повному обсязі відповідно до ч.3 ст.160 КАС - з дня складення в повному обсязі.

Головуючий суддя В.Я. Качмар

Суддя О.М. Гінда

Суддя В.В. Ніколін

Повний текст виготовлений 13 березня 2017 року.