Справа № 826/8634/16
Суддя: Качур І.А.
Дата ухвалення: 2017-02-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

28 лютого 2017 року № 826/8634/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Качура І.А., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Львівської міської ради до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, треті особи без самостійних вимог на предмет спору: Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики, Переяслав-Хмельницька міська рада Київської області, Конотопська міська рада Сумської області, Славутська міська рада Хмельницької області, Бориспільська міська рада Київської області, Білоцерківська міська рада Київської області, Чернівецька міська рада, Боярська міська рада, Миколаївська міська рада, Запорізька міська рада, Дніпропетровська міська рад, Українська міська рада Обухівського району Київської області, Рівненська міська рада, Кам'янська міська рада, Департамент транспортної інфраструктури виконавчого органу? Київської міської ради (Київської міської Державної адміністрації), Коломийська міська рада Івано-Франківської області, Калуська міська рада, Вінницька міська рада, Обухівська міська рада Київської області, Кіровоградська міська рада, Близнюківська селищна рада, Новоград-Волинська міська рада, Чорноморська міська рада про визнання протиправною та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду м. Києва звернулась Львівська міська рада (далі по тексту також - позивач) з позовом до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі також - відповідач, НКРЕКП), треті особи без самостійних вимог на предмет спору: Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики, Переяслав-Хмельницька міська рада Київської області, Конотопська міська рада Сумської області, Славутська міська рада Хмельницької області, Бориспільська міська рада Київської області, Білоцерківська міська рада Київської області, Чернівецька міська рада, Боярська міська рада, Миколаївська міська рада, Запорізька міська рада, Дніпропетровська міська рад, Українська міська рада Обухівського району Київської області, Рівненська міська рада, Кам'янська міська рада, Департамент транспортної інфраструктури виконавчого органу? Київської міської ради (Київської міської Державної адміністрації), Коломийська міська рада Івано-Франківської області, Калуська міська рада, Вінницька міська рада, Обухівська міська рада Київської області, Кіровоградська міська рада, Близнюківська селищна рада, Новоград-Волинська міська рада, Чорноморська міська рада в якому просить суд:

- визнати протиправною та скасувати постанову Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №3141 «Про внесення змін до Порядку диференціювання за годинами доби тарифів на електроенергію, яка використовується для зовнішнього освітлення населених пунктів, затвердженого постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України, від 22 жовтня 2004 року №1030».

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначає, що оскаржувана постанова є протиправною, тобто такою, що прийнята незаконно, всупереч меті, з якою надані повноваження НКРЕКП, необґрунтовано, упереджено, недобросовісно, нерозсудливо, непропорційно та несвоєчасно, тобто всупереч частині 3 статті 2 КАС України. Позивач зазначає, що оскаржувана постанова є незаконною, у зв'язку з тим, що постанова вносить зміни в рішення іншого органу влади, правонаступником якого відповідач. При цьому, оскаржувана постанова була прийнята відповідачем всупереч Конституції України і не на підставі закону. Просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Відповідач проти позову заперечив з підстав, викладених в письмових запереченнях, що долучені до матеріалів справи.

Третя особа - Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики проти позову заперечила, з підстав необґрунтованості позовних вимог, що викладені у письмових запереченнях.

Треті особи на стороні відповідача підтримали правову позицію позивача та просили задовольнити адміністративний позов.

Враховуючи вищевикладене, судом відповідно до вимог ч. 6 ст. 128 КАС України ухвалено про подальший розгляд справи в порядку письмового провадження.

Розглянувши подані матеріали, заслухавши пояснення присутніх сторін у судовому засіданні, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті судом встановлено наступне.

Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг вид 28.12.2015 року №3141 «Про внесення змін до Порядку диференціювання за годинами доби тарифів на електроенергію, яка використовується для зовнішнього освітлення населених пунктів, затвердженого постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України, від 22 жовтня 2004 року № 1030» відповідно до Закону України «Про електроенергетику», Указу Президента України від 10 вересня 2014 року № 715 «Про затвердження Положення про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики ja комунальних послуг», а також на підставі підпункту 2 пункту 3 витягу з протоколу засідання Кабінету Міністрів України від 25 листопада 2015 року №131, НКРЕКП змінила єдиний Роздрібний тариф відповідного класу напруги, замінивши коефіцієнт "0,25" на "0,6" у межах зон доби, визначених Порядком диференціювання за годинами доби визначених Порядком диференціювання за годинами доби тарифів на електроенергію, яка використовується для зовнішнього освітлення населених пунктів, затвердженого постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України, від 22 жовтня 2004 року № 1030.

Позивач вважає вказану постанову протиправною, оскільки підвищений тариф збільшує витрати з місцевого бюджету, що у свою чергу, негативно впливає на благоустрій громади, а тому звернувся до суду за захистом своїх законних прав та інтересів.

Вирішуючи спір по суті, суд керується положеннями законодавства чинного на час прийняття оскаржуваної постанови та звертає увагу на наступне.

Правові засади державного регулювання у сфері комунальних послуг врегульовано Законом України «Про державне регулювання у сфері комунальних послуг» від 09.07.2010 № 2479-VI (далі - Закон № 2479-VI).

Так, відповідно до ч. 1 ст. 2 вказаного закону органом державного регулювання у сфері комунальних послуг є національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг.

Порядок організації діяльності національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг, визначається Законом України «Про природні монополії» (ч. 2 ст. 2 Закону № 2479-VI).

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 3 Закону № 2479-VI завданням національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг, є здійснення державного регулювання діяльності суб'єктів природних монополій та суб'єктів господарювання на суміжних ринках шляхом формування і забезпечення прогнозованості цінової і тарифної політики на ринках, які перебувають у стані природної монополії, та суміжних ринках у сфері теплопостачання і централізованого водопостачання та водовідведення, перероблення та захоронення побутових відходів, сприяння впровадженню стимулюючих методів регулювання цін.

Водночас, частиною 1 ст. 4 Закону України «Про природні монополії» від 20.04.2000 № 1682-III (далі - Закон № 1682-III) визначено, що державне регулювання діяльності суб'єктів природних монополій у сферах, визначених у статті 5 цього Закону, здійснюється національними комісіями регулювання природних монополій, які утворюються і функціонують відповідно до цього Закону.

В свою чергу, згідно ч. 1 ст. 11 Закону № 1682-III (з роз'ясненнями Рішення Конституційного Суду України від 08.07.2008 р. N 14-рп/2008, у редакції Закону України від 07.10.2010 р. N 2592-VI), національні комісії регулювання природних монополій (далі - комісії) є державними колегіальними органами, які утворюються та ліквідуються Президентом України.

Комісії підпорядковуються Президенту України, підзвітні Верховній Раді України та діють на підставі положень, що затверджуються Президентом України.

Так, Указом Президента України від 10 вересня 2014 року №715/2014 на виконання Закону України «Про природні монополії», «Про електроенергетику», «Про державне регулювання у сфері комунальних послуг» затверджено Положення про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - Положення), відповідно до пункту 3 якого, основними завданнями НКРЕКП, зокрема, є державне регулювання діяльності суб'єктів природних монополій та суб'єктів господарювання, що провадять діяльність на суміжних ринках, у сферах електроенергетики, теплопостачання, централізованого водопостачання та водовідведення, на ринках природного газу, нафтового (попутного) газу, газу (метану) вугільних родовищ та газу сланцевих товщ (далі - природний газ), нафти та нафтопродуктів, а також перероблення та захоронення побутових відходів; забезпечення проведення цінової і тарифної політики у сферах електроенергетики, теплопостачання, централізованого водопостачання та водовідведення, перероблення та захоронення побутових відходів, у нафтогазовому комплексі, сприяння впровадженню стимулюючих методів регулювання цін.

Вказаним Положенням передбачено, НКРЕКП відповідно до покладених на неї завдань, серед іншого, розробляє і затверджує: правила користування тепловою енергією; правила приєднання до теплових та водопровідних мереж і типові договори, передбачені такими правилами, правила надання і погодження технічних умов на підключення до мереж (споруд) електро- та теплоенергетики.

Відповідно до п. 7 Положення №715/2014 НКРЕКП установлює: тарифи на теплову енергію, що виробляється на теплоелектроцентралях, ТЕС, АЕС та когенераційних установках і установках з використанням нетрадиційних або поновлюваних джерел енергії; тарифи на комунальні послуги для суб'єктів природних монополій та суб'єктів господарювання на суміжних ринках, ліцензування діяльності яких здійснюється НКРЕКП.

НКРЕКП для забезпечення виконання покладених на неї завдань і функцій має право приймати з питань, що належать до компетенції НКРЕКП, нормативно-правові акти,

Таким чином, НКРЕКП, як національна комісія регулювання природних монополій, що утворена та функціонує відповідно до Закону України «Про природні монополії», наділена повноваженнями по встановленню тарифів на електроенергію, яка використовується для зовнішнього освітлення населених пунктів.

Тобто, відповідач для забезпечення виконання покладених на нього завдань і функцій, у тому числі по встановленню тарифів на електроенергію, яка використовується для зовнішнього освітлення населених пунктів, має право приймати нормативно - правові акти (постанови) з питань, що належать до компетенції останнього.

Разом з цим, суд відхиляє доводи позивача відносного того, що оскаржувана постанова прийнята за відсутності повноважень у відповідача на час прийняття останньої та з перевищення ним повноважень, з огляду на наступне.

Указом Президента України від 27.08.2014 №693/2014 «Про ліквідацію Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики» ліквідовано Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики, Указом Президента України від 27.08.2014 №692/2014 "Про ліквідацію Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг" ліквідовано Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг, та відповідно до Указу Президента України від 27.08.2014 №694/2014 «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг» утворено Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг.

Вказані укази на час виникнення спірних правовідносин є чинними і, відповідно, підлягають обов'язковому виконанню на території України.

При цьому, слід враховувати, що, хоча, формально НКРЕКП не визначена правонаступником НКРЕ та Нацкомпослуг, проте, виходячи з покладених на неї завдань та функцій, до неї перейшли всі повноваження останніх, а тому НКРЕКП, з огляду на принцип безперервності здійснення державної влади та її стабільності, є функціональним правонаступником ліквідованої НКРЕ та Нацкомпослуг.

З огляду на викладене, суд вважає безпідставними доводи позивача про відсутність у НКРЕКП компетенції та повноважень на встановлення тарифів на електроенергію, яка використовується для зовнішнього освітлення населених пунктів.

Так, відповідно до статті 1 17 Конституції України та статті 49 ЗУ «Про Кабінет Міністрів України» Кабінет Міністрів України в межах своєї компетенції видає постанови і розпорядження, які є обов'язковими до виконання.

Відповідно до Закону України «Про Кабінет Міністрів України» Кабінет Міністрів України є вищим органом у системі органів виконавчої влади.

Статтею 2 Закону України «Про Кабінет Міністрів України» передбачено, що до основних завдань Кабінету Міністрів України належать, зокрема, забезпечення державного суверенітету та економічної самостійності України, здійснення внутрішньої та зовнішньої політики держави, виконання Конституції та законів України, актів Президента України.

Стаття 4 Закону України «Про Кабінет Міністрів України» визначає, що Кабінет Міністрів України у своїй діяльності керується Конституцією України, цим Законом, іншими законами України, а також указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України.

Кабінет Міністрів України відповідно до Конституції України та цього Закону затверджує Регламент Кабінету Міністрів України, який визначає порядок проведення засідань Кабінету Міністрів України, підготовки та прийняття рішень, інші процедурні питання його діяльності.

При цьому, згідно зі статтею 20 Закону України «Про Кабінет Міністрів України» Кабінет Міністрів України у сфері економіки та фінансів, зокрема, забезпечує проведення державної економічної політики, здійснює прогнозування та державне регулювання національної економіки; забезпечує розроблення і виконання загальнодержавних програм економічного та соціального розвитку.

Відповідно до статей 21,38 Закону України «Про Кабінет Міністрів України» Кабінет Міністрів України спрямовує і координує роботу міністерств та інших центральних органів виконавчої влади, які забезпечують проведення державної політики у відповідних сферах суспільного і державного життя, виконання Конституції та законів України, актів Президента України, додержання прав і свобод людини та громадянина.

Кабінет Міністрів України відповідно до Конституції та законів України взаємодіє з Національним банком України, іншими державними органами, а саме НКРЕКП, з питань, що належать до його компетенції.

Крім того, відповідно до вимог статей 41, 46 Закону України «Про Кабінет Міністрів України» Кабінет Міністрів України відповідно до Конституції та законів України здійснює свої повноваження шляхом прийняття рішень на його засіданнях більшістю голосів від посадового складу Кабінету Міністрів України, визначеного відповідно до статті 6 цього Закону.

Організаційною формою роботи Кабінету Міністрів України є його засідання.

Засідання Кабінету Міністрів України стенографується, його рішення оформлюється протоколом, який є офіційним документом.

Протокол засідання надсилається членам Кабінету Міністрів України, Президенту України та Верховній Раді України, а також може надсилатися іншим суб'єктам відповідно до Регламенту Кабінету Міністрів України.

Кабінет Міністрів України на основі та на виконання Конституції і законів України, актів Президента України, постанов Верховної Ради України, прийнятих відповідно до Конституції та законів України, видає обов'язкові для виконання акти - постанови і розпорядження.

Разом з тим, відповідно до пункту 23 Регламенту Кабінету Міністрів України, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 18.07.2007 № 950, Кабінет Міністрів з окремих питань, вирішення яких не потребує прийняття актів Кабінету Міністрів, може приймати рішення, що фіксуються у протоколі засідання (протокольні рішення).

Згідно з пунктом 27 Регламенту Кабінету Міністрів України, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 18.07.2007 № 950, акти Кабінету Міністрів надсилаються Секретаріатом Кабінету Міністрів заінтересованим центральним і місцевим органам виконавчої влади, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, іншим державним органам, державним господарським об'єднанням, підприємствам, установам та організаціям не пізніше ніж протягом двох робочих днів з моменту їх підписання.

Протокольні рішення Кабінету Міністрів доводяться до виконавців у формі витягів з протоколу засідання протягом одного робочого дня з моменту підписання протоколу.

Так, відповідно до пункту 2 Розпорядження Кабінету Міністрів України від 20.10.2004 № 761-р «Про заходи щодо поліпшення освітлення населених пунктів» НКРЕ мала підготувати у двотижневий строк разом з Мінпаливенерго пропозиції щодо встановлення порядку диференціювання за годинами доби тарифів на електричну енергію, яка використовується для зовнішнього освітлення.

Так, на виконання пункту 2 розпорядження Кабінету Міністрів України від 20.10.2004 № 761-р НКРЕ було прийнято постанову від 22.10.2004 № 1030 «Про Порядок диференціювання за годинами доби тарифів на електроенергію, яка використовується для зовнішнього освітлення населених пунктів», якою встановлено, що розрахунки за електричну енергію, яка відпускається на потреби зовнішнього освітлення, здійснюються за тарифом 5 коп. за 1 кВт-год. (без ПДВ) у межах зон доби, наведених у таблиці постанови.

При цьому, постановою НКРЕ від 21.02.2008 № 199 були внесені зміни до постанови НКРЕ від 22.10.2004 № 1030, відповідно до яких слова та цифри "тарифом 5 коп. за 1 кВт-год. (без ПДВ)" замінено словами та цифрами "єдиним роздрібним тарифом відповідного класу напруги із застосуванням коефіцієнта 0,25".

Разом з тим, відповідно до підпункту 2 пункту 3 витягу з протоколу засідання Кабінету Міністрів України від 25.11.2015 № 131, Міненерговугілля має запропонувати НКРЕКП опрацювати в установленому порядку питання стосовно проведення розрахунків з постачальниками електричної енергії за електричну енергію, яка відпускається на потреби зовнішнього освітлення населених пунктів, за єдиним роздрібним тарифом відповідного класу напруги із застосуванням коефіцієнта 0,6 у межах зон доби, диференційованих залежно від періоду у якому проводяться такі розрахунки.

Так, на виконання рішення засідання Кабінету Міністрів України від 25.11.2015 та пункту 2 розпорядження Кабінету Міністрів України від 20.10.2004 № 761-р «Про заходи щодо поліпшення освітлення населених пунктів» Міністерство енергетики та вугільної промисловості України листом від 26.11.2015 № 01/13-3278 звернулось до НКРЕКП з проханням внести зміни до Порядку диференціювання за годинами доби тарифів на електроенергію, яка використовується для зовнішнього освітлення населених пунктів, затвердженого постановою НКРЕ від 22.10.2004 № 1030, а саме у пункт 1 зазначеного Порядку цифри « 0,25» замінити на « 0,60».

З урахуванням викладеного 28.12.2015 НКРЕКП було правомірно прийнято постанову №3141 «Про внесення змін до Порядку диференціювання за годинами доби тарифів на електроенергію, яка використовується для зовнішнього освітлення населених пунктів, затвердженого постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України, від 22 жовтня 2004 року № 1030», якою в абзаці першому пункту 1 Порядку диференціювання за годинами доби тарифів на електроенергію, яка використовується для зовнішнього освітлення населених пунктів, затвердженого постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України, від 22 жовтня 2004 року № 1030, цифри « 0,25» замінено цифрами « 0,6».

Згідно Конституції України, ЗУ «Про Кабінет Міністрів України» рішення Кабінету Міністрів України є обов'язковими в тому числі і для НКРЕКП.

Підпунктом 2 пункту 2 розділу VI Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про засади функціонування ринку електричної енергії України» (далі - Закон) передбачено, що НКРЕКП має до 1 січня 2015 року здійснити необхідні заходи для застосування ринкових цін на електричну енергію для всіх категорій споживачів, крім визначених груп побутових споживачів. Крім того, відповідно до підпункту 1 пункту 2 Закону Кабінет Міністрів України має до 1 липня 2017 року визначити групи побутових споживачів, ціни на електричну енергію для яких регулюються НКРЕКП.

Пунктом 2 розділу XII Угоди про Коаліцію депутатських фракцій «Європейська Україна» у Верховній Раді України восьмого скликання, яка підписана Політичною партією «Народний фронт», «Блок Петра Порошенка», «Об'єднання «Самопоміч», «Радикальна партія Олега Ляшка» та «Всеукраїнське об'єднання «Батьківщина», передбачена поступова ліквідація перехресного субсидіювання (багаторівневої тарифної системи) шляхом встановлення цін і тарифів для всіх споживачів, включаючи населення, на економічно обґрунтованому рівні та одночасне здійснення переходу до адресних дотацій соціально вразливим верствам населення (протягом 2015-2017 років), приведення відпускних цін на газ власного видобутку для державних газовидобувних компаній до економічно обґрунтованого рівня з покриттям необхідних інвестиційних витрат, а також законодавче запровадження мораторію на встановлення нових пільгових цін і тарифів для окремих галузей промисловості, споживачів електричної енергії та газу.

Крім того, пунктом 7 Програми діяльності Кабінету Міністрів України, яку схвалено постановою Верховної Ради України від 11 грудня 2014 року № 26-УІІІ, передбачена ліквідація крос-субсидій, перехід до ринкових тарифів на природний газ та електроенергію, із синхронним запровадженням механізмів компенсацій для малозабезпечених верств населення.

Таким чином, зміни, передбачені, зокрема, в постанові НКРЕКП від 28.12.2015 № 3141 мали на меті, у тому числі, виконання Коаліційної угоди, якою передбачено поступова ліквідація перехресного субсидіювання (багаторівневої тарифної системи) шляхом встановлення цін і тарифів для всіх споживачів, включаючи населення, на економічно обґрунтованому рівні, а тому постанова НКРЕКП від 28.12.2015 №3141 прийнята в рамках наданих їй повноважень.

Таким чином, за підсумком наведеного, суд дійшов до висновку, що постанова Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №3141 «Про внесення змін до Порядку диференціювання за годинами доби тарифів на електроенергію, яка використовується для зовнішнього освітлення населених пунктів, затвердженого постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України, від 22 жовтня 2004 року №1030» прийнята уповноваженим суб'єктом владних повноважень, у відповідності до вимог чинного законодавства, а тому є правомірною.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову.

Оскільки, адміністративний позов задоволенню не підлягає, то судові витрати позивачу відшкодуванню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 94, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні позовних вимог Львівської міської ради відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі в Окружний адміністративний суд міста Києва апеляційної скарги на постанову протягом десяти днів з дня її проголошення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає до Київського апеляційного адміністративного суду.

Якщо апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений ст. 186 КАС України, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку.

Суддя І.А. Качур