Справа № 387/168/17
Суддя: Майстер І. П.
Дата ухвалення: 2017-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 387/168/17
Номер провадження по справі 2-аз/387/1/17
У Х В А Л А

13 березня 2017 року смт. Добровеличківка

Суддя Добровеличківського районного суду, Кіровоградської області ОСОБА_1.

розглянувши в залі суду смт. Добровеличківка клопотання Добровеличківської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №1 Добровеличківської районної державної адміністрації Кіровоградської області про забезпечення адміністративного позову Добровеличківської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №1 Добровеличківської районної державної адміністрації Кіровоградської області до Добровеличківської районної ради Кіровоградської області про визнання нечинними рішень суб'єкта владних повноважень, -

В С Т А Н О В И В :

Представники позивача ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в інтересах Добровеличківської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №1 Добровеличківської районної державної адміністрації Кіровоградської області звернулися до суду з адміністративним позовом до Добровеличківської районної ради Кіровоградської області про визнання нечинними рішення оргкомітету щодо визначення опорних шкіл серед загальноосвітніх навчальних закладів Добровеличківського району від 13.10.2016 року, оформлене протоколом № 3 від 13.10.2016 року та рішення одинадцятої сесії сьомого скликання Добровеличківської районної ради Кіровоградської області від 10.02.2017 року №215 "Про визначення опорних шкіл у Добровеличківському районі".

13.03.2017 року представники позивача ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в інтересах Добровеличківської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №1 Добровеличківської районної державної адміністрації Кіровоградської області звернулися до суду із клопотанням про забезпечення адміністративного позову шляхом зупинення дії рішення одинадцятої сесії сьомого скликання Добровеличківської районної ради Кіровоградської області від 10.02.2017 року № 215 "Про визначення опорних шкіл у Добровеличківському районі" до набрання законної сили судового рішення у справі. В обґрунтування клопотання, представники позивача посилались на те, що оскаржуване рішення Добровеличківської районної ради від 10.02.2017 № 215, яким визначено опорні школи району, є одним із етапів створення опорної школи, тобто породжує правові наслідки з моменту його прийняття. На виконання вказаного рішення Добровеличківською районною радою вже підготовлено проект рішення «Про перейменування та реорганізацію навчальних закладів», який міститься на офіційному сайті, підставою для розробки якого є саме оскаржуване рішення ради від 10.02.2017 №215. Разом з тим, на офіційному сайті Добровеличківської районної ради вже опубліковано розпорядження голови районної ради від 24.02.2017 № 8-гр «Про скликання дванадцятої сесії районної ради сьомого скликання» із зазначенням переліку винесених на сесію питань, серед яких за номером 2.24. міститься питання про перейменування та реорганізацію навчальних закладів. Пунктом 1 даного розпорядження передбачено, що вказана сесія скликана на 24.03.2017 о 10:00 годину. Враховуючи викладене, на даний час існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, проект опорної школи якого визнано кращим на обласному рівні, а захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, оскільки для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а саме оскарження рішення Добровеличківської районної ради «Про перейменування та реорганізацію навчальних закладів» у разі його прийняття. Разом з тим, необхідно враховувати явні ознаки протиправності оскаржуваного рішення, зокрема порушення вимог Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», Положення, Методичних рекомендацій, затверджених розпорядженням Кабінету міністрів України від 05.09.2012 року № 675-р, Порядку проведення консультацій з громадськістю з питань формування та реалізації державної політики, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 03.11.2010 № 996. Враховуючи викладене сторона позивача вважає, що є всі підстави для вжиття судом заходів забезпечення адміністративного позову шляхом зупинення дії рішення Добровеличківської районної ради від 10.02.2017 № 215. У разі невжиття заходів забезпечення позову, будуть порушені права позивача із посиланням на Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод, рішення Європейського суду з прав людини у справі «ОСОБА_4 проти України», Жоффр де ля Прадель проти Франції.

Сторони в судове засідання не викликались.

Ознайомившись з клопотанням про забезпечення адміністративного позову вважаю за необхідне у задоволенні клопотання відмовити.

Відповідно до ч. 1 ст. 117 КАС України суд за клопотанням позивача або з власної ініціативи може постановити ухвалу про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також якщо очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

Виходячи з аналізу наведеної норми процесуального права, підставою для вжиття заходів забезпечення позову можуть стати такі обставини: 1) існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі; 2) неможливість захисту прав, свобод та інтересів позивача після набрання законної сили рішенням в адміністративній справі без вжиття таких заходів; 3) необхідність докладання значних зусиль та витрат для відновлення прав позивача у майбутньому; 4) очевидність ознак протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

Таким чином, суд повинен у кожному випадку, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи є хоча б одна з названих обставин, і оцінити, чи не може застосуванням заходів забезпечення позову бути завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

Відповідно до ч. 3, ч. 4 ст. 117 КАС України подання адміністративного позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення суб'єкта владних повноважень, але суд у порядку забезпечення адміністративного позову може відповідною ухвалою зупинити дію рішення суб'єкта владних повноважень чи його окремих положень, що оскаржуються. Ухвала негайно надсилається до суб'єкта владних повноважень, що прийняв рішення, та є обов'язковою для виконання. Адміністративний позов, крім способу, встановленого частиною третьою цієї статті, може бути забезпечено забороною вчиняти певні дії.

Згідно з ч. 5 ст. 117 КАС України не допускається забезпечення позову шляхом: 1) зупинення актів Верховної Ради України, Президента України, Вищої ради юстиції та встановлення для них заборони вчиняти певні дії; 2) зупинення рішень Фонду гарантування вкладів фізичних осіб щодо призначення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та стосовно здійснення тимчасової адміністрації або ліквідації банку, заборони проводити певні дії уповноваженій особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб або Фонду гарантування вкладів фізичних осіб при здійсненні тимчасової адміністрації або ліквідації банку; 3) зупинення рішень уповноваженого центрального органу з питань цивільної авіації щодо призупинення дії або анулювання сертифікатів, схвалень, допусків; 4) зупинення рішень Національного банку України, актів Національного банку України, а також встановлення для Національного банку України заборони або обов'язку вчиняти певні дії.

З матеріалів справи вбачається, що клопотання про забезпечення адміністративного позову мотивоване тим, що на виконання оскаржуваного рішення Добровеличківської районної ради від 10.02.2017 №215 вже підготовлено проект рішення "Про перейменування та реорганізацію навчальних закладів", яке наявне на офіційному сайті, підставою для розробки якого є саме оскаржуване рішення ради. Крім того на офіційному сайті Добровеличківської районної ради опубліковано розпорядження голови районної ради від 24.02.2017 №8-гр, де зазначене питання про перейменування та реорганізацію навчальних закладів.

Враховуючи викладене, позивач вважає, що на даний час існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача, в разі порушення яких необхідно буде докласти значних зусиль для їх відновлення.

Водночас суд зазначає, що правова позиція по даному питанню висловлена в Постанові Пленуму Верховного Суду України № 9 Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову від 22 грудня 2006 року в тій частині, яка стосується загальних положень застосування забезпечення позову, а також у Постанові Пленуму Вищого адміністративного суду України №2 Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства під час розгляду адміністративних справ від 06 березня 2008 року.

За змістом Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року забезпечення позову це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. При розгляді заяв про забезпечення позову суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

У абз. 1, 2 п. 17 зазначеної Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 2 від 06 березня 2008 року, судам роз'яснено необхідність враховувати, що згідно з частинами третьою та четвертою статті 117 КАС України забезпечення позову в адміністративних справах допускається лише у двох формах: 1) зупинення дії рішення суб'єкта владних повноважень чи його окремих положень, що оскаржуються; 2) заборони вчиняти певні дії. Наведений перелік підстав забезпечення позову є вичерпним.

В ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також вказати ознаки, які свідчать про очевидність протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

Проаналізувавши норми процесуального закону, дослідивши матеріали справи вважаю, що позивачем під час подання клопотання про забезпечення адміністративного позову належним чином не обґрунтовано існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди його правам, свободам та інтересам до ухвалення рішення в адміністративній справі, а також те, що для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а тому подане клопотання є необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.

Суд не приймає до уваги доводи позивача про те, що існують очевидні ознаки протиправності рішень та дій відповідача, як суб'єкта владних повноважень, оскільки ці обставини підлягають доказуванню.

Крім того, забезпечуючи позов в такий спосіб, в який просить позивач у клопотанні про забезпечення позову, а саме в частині, що полягає у фактичному блокуванні прийняття рішень Добровеличківської районної ради щодо розвитку освіти в Добровеличківському районі, суд фактично вирішить спір по суті до постановлення рішення у даній справі, тобто зробить передчасний висновок про незаконність оскаржуваних рішень і таким чином вийде за межі підстав забезпечення позову, які передбачені ч. 1 ст. 117 КАС України, що є неприпустимим.

Пленум Верховного Суду України у Постанові № 9 від 22 грудня 2006 року зазначив, що ухвала про забезпечення позову повинна включати мотивувальну частину, де поряд із зазначенням мотивів, із яких суд (суддя) дійшов висновку про обґрунтованість припущення про те, що невжиття заходів забезпечення може в майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення, наводиться посилання на закон, яким суд керувався при постановленні ухвали.

При прийнятті даної ухвали судом також враховується, зазначений спосіб забезпечення позову створить перешкоди в діяльності інших закладів освіти Добровеличківського району, в тому числі щодо тих відносин, які позивачем не оскаржуються і які не є учасниками даного спору.

Відповідно до ч. 1, ч. 6 ст. 118 КАС України клопотання про забезпечення адміністративного позову розглядається не пізніше наступного дня після його одержання й у разі обґрунтованості та терміновості вирішується ухвалою негайно без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі. Ухвала з питань забезпечення адміністративного позову може бути оскаржена. Оскарження ухвали не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Згідно з п. 18 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 2 від 06 березня 2008 року, за змістом статті 118 КАС України ухвала з питань забезпечення позову (про забезпечення адміністративного позову, про заміну одного способу забезпечення адміністративного позову іншим або про скасування заходів забезпечення адміністративного позову та про відмову в забезпеченні позову) може бути оскаржена.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 7, 8, 9, 11, 49, 51, 117, 118, 133, 160, 167, 186 КАС України,

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити в задоволенні клопотання Добровеличківської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №1 Добровеличківської районної державної адміністрації Кіровоградської області про забезпечення адміністративного позову Добровеличківської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №1 Добровеличківської районної державної адміністрації Кіровоградської області до Добровеличківської районної ради Кіровоградської області про визнання нечинними рішень суб'єкта владних повноважень.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду протягом п'яти днів за правилами, встановленими ст.ст. 185-187 КАС України, шляхом подання через Добровеличківський районний суд Кіровоградської області апеляційної скарги.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Копію ухвали направити сторонам по справі.

Суддя Добровеличківського районного суду

Кіровоградської області ОСОБА_1