Справа № 820/5506/16
Суддя: Мельнікова Л.В.
Дата ухвалення: 2017-03-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

07 березня 2017 р.Справа № 820/5506/16

Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Мельнікової Л.В.

суддів - Бенедик А.П. , Донець Л.О.

за участю секретаря судового засідання - Дорошенко Д.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Харкові клопотання Центральної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області про відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 16.12.2016 року по справі по № 820/5506/16

за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче об'єднання «Ю Бі Сі - ПРОМО»

до Центральної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області

про скасування податкових повідомлень-рішень, -

В с т а н о в и л а:

Центральною об'єднаною державною податковою інспекцією м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області (далі по тексту Центральна ОДПІ м. Харкова) в апеляційному порядку оскаржено постанову Харківського окружного адміністративного суду від 16.12.2016 року по справі по № 820/5506/16.

Скаржником заявлено клопотання про відстрочення сплати судового збору до ухвалення судового рішення у справі.

Клопотання обґрунтовано тим, що територіальні органи ДФС України є установами, що фінансуються з Державного бюджету України, кошторис яких складається один раз на рік, де повинні бути передбачені усі необхідні видатки органу, необхідні для його належного функціонування та виконання покладених на нього завдань. З посиланням по приписи ст. 19-1 Податкового кодексу України відзначає, що об'єктивно ДФС України та його територіальні органи не можуть передбачити скільки у наступному році буде проведено перевірок, скільки буде донараховано за їх результатами грошових зобов'язань та застосовано штрафних санкцій, скільки платників податків будуть оскаржувати здійснені донарахування у судовому порядку, та, як наслідок, скільки необхідно такому органу ДФС України коштів на сплату судового збору за подання апеляційних скарг. Скаржник зазначає, що незабезпечення реалізації територіальними органами ДФС України права на апеляційне та касаційне оскарження рішень адміністративних судів позбавить можливості скасувати незаконні та необґрунтовані судові рішення, якими скасовані нараховані податкові зобов'язання та штрафні санкції, що негативно вплине на процес забезпечення надходжень до Державного бюджету України. З посиланням на приписи ст. 88 ч. 1 ст. 13 Кодексу адміністративного судочинства України відзначає, що відстрочення та розстрочення сплати судового збору направлено на забезпечення доступності до правосуддя та реалізацію права таких осіб на судовий захист, в тому числі бюджетних інтересів держави Україна.

На підтвердження свого матеріального становища скаржником 07.03.2017 року надано довідку Головного управління ДФС у Харківській області від 12.01.2017 року № 14/20-40-05-29 про тимчасову відсутність грошових коштів на сплату судового збору, довідку Управління фінансування, бухгалтерського обліку та звітності - головного бухгалтера ГУ ДФС у харківській області № 362/20-40-05-73 від 28.12.2016 року, службову записку № 45/20-40-05-29 від 01.02.2017 року, лист Департаменту адміністративного оскарження та судового супроводження ДФС України вх. № 547/8 від 03.02.2017 року (т. 4 а.с. 117-121).

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши доводи заявленого клопотання та перевіривши наведені в клопотанні обставини, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для його задоволення.

Колегія суддів зазначає, що гарантією реалізації права на судовий захист в аспекті доступу до правосуддя є встановлення законом помірного судового збору для осіб, які звертаються до суду. Це відповідає Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам щодо заходів, що полегшують доступ до правосуддя‚ від 14 травня 1981 року № R (81) 7: „В тій мірі, в якій судові витрати становлять явну перешкоду доступові до правосуддя, їх треба, якщо це можливо, скоротити або скасувати" (підпункт 12 пункту D).

Отже, сплата судового збору за подання заяв, скарг до суду є складовою доступу до правосуддя.

Згідно із ч. 2 ст. 5 Кодексу адміністративного судочинства України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ч.ч. 1 та 2 ст. 87 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрат складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюється законом.

Правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України "Про судовий збір" (тут і далі, в редакції, що є чинною на час подання апеляційної скарги).

Положеннями ч. 1 ст. 88 Кодексу адміністративного судочинства України, які кореспондуються з приписами ч. 1 та ч. 2 ст. 8 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що єдиною підставою для зменшення розміру належних для оплати судових витрат, звільнення від їх оплати, відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, довідка про доходи, про склад сім'ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім'ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка контролюючого органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо).

При цьому, особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий/фінансовий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Інформуючи про свій фінансовий стан, скаржник надав суду довідку Головного управління ДФС у Харківській області від 12.01.2017 року № 14/20-40-05-29 про тимчасову відсутність грошових коштів на сплату судового збору, довідку Управління фінансування, бухгалтерського обліку та звітності - головного бухгалтера ГУ ДФС у Харківській області № 362/20-40-05-73 від 28.12.2016 року, службову записку № 45/20-40-05-29 від 01.02.2017 року, лист Департаменту адміністративного оскарження та судового супроводження ДФС України вх. № 547/8 від 03.02.2017 року (т. 4 а.с. 117-121).

Колегія суддів відзначає, що надані документи не є безспірним свідченням неможливості сплатити судовий збір виходячи з наступного.

В довідці Управління фінансування, бухгалтерського обліку та звітності - головного бухгалтера ГУ ДФС у Харківській області № 362/20-40-05-73 від 28.12.2016 року Управлінням повідомлено, що станом на 28.12.2016 року залишки коштів та невикористані бюджетні призначення для сплати судового збору відсутні. Тобто даний документ стосується фінансового стану відповідача в 2016 році.

Довідка Головного управління ДФС у Харківській області від 12.01.2017 року №14/20-40-05-29, містить інформацію про відсутність коштів для сплати судового збору на перший квартал 2017 року. Водночас з зазначеним, слід звернути увагу на ту обставину, що відповідно з доданим листом від 03.02.2017 року № 547/8, ДФС України повідомляє про розподіл коштів між територіальними органами ДФС на січень-березень та, в якому зазначено про те, що на органи ДФС Харківської області передбачені видатки на сплату судового збору у лютому місяці 2017 року у сумі 967, 100 тис. грн. Крім того, з наданої службової записки № 45/20-40-05-29 від 01.02.2017 року вбачається, що кошторисом на 2017 рік територіальним органам ДФС у Харківській області затверджено бюджетних коштів за КЕКВ 2800 (призначених для сплати судового збору) - 34.000.700 грн.

Враховуючи викладене, вказані обставини, у доданих апелянтом доказах, не можуть слугувати підтвердженням об'єктивної неможливості сплати судового збору.

Крім того, колегія суддів відзначає, що заявником не надано доказів стосовно вжиття відповідних заходів щодо виділення з Державного бюджету України коштів на витрати, що пов'язані зі сплатою судового збору.

Колегія суддів зазначає, що у ст. 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, у тому числі й органів державної влади.

У зв'язку із цим, колегія суддів вважає, що обставини, пов'язані з фінансуванням установи чи організації з Державного бюджету України та відсутністю у ньому коштів, призначених для сплати судового збору, не можуть вважатися достатньою підставою для звільнення від такої сплати.

Крім того, пунктом 2 Прикінцевих положень Закону України від 22.05.2015 року № 484-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору" Кабінет Міністрів України зобов'язано забезпечити відповідне фінансування державних органів, які позбавляються пільг щодо сплати судового збору.

Аналогічна позиція щодо обов'язку контролюючого органу сплачувати судовий збір на умовах, визначених Законом України «Про судовий збір» в чинній редакції, висловлена Верховним Судом України.

Таким чином, враховуючи наведене, колегія суддів вважає що обставини, викладені скаржником у клопотанні не знайшли свого підтвердження, відтак в його задоволенні слід відмовити.

В порядку, визначеному ч. 1 ст. 41 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Керуючись ст. 88 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

У задоволенні клопотання Центральної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області про відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 16.12.2016 року по справі по № 820/5506/16 - відмовити.

Ухвала Харківського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Повний текст ухвали виготовлено та підписано 10.03.2017 року.

Головуючий суддя (підпис)Мельнікова Л.В.
Судді(підпис) (підпис) Бенедик А.П. Донець Л.О.