Справа № 807/170/17
Суддя: Шешеня О.М.
Дата ухвалення: 2017-03-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 березня 2017 рокум. Ужгород№ 807/170/17

Закарпатський окружний адміністративний суд в особі судді Шешеня О.М., розглянувши справу в порядку письмового провадження за позовною заявою ОСОБА_1 до Міжгірського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Закарпатській області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулася до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Міжгірського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Закарпатській області (далі - відповідач) про визнання протиправною відмови викладеної в листі від 02.02.2017 року №116/14.6.66 щодо анулювання актового запису №49 про розірвання шлюбу, зобов'язання анулювати актовий запис №49 про розірвання шлюбу та зобов'язання відповідача подати у встановлений законом строк звіт про виконання судового рішення.

07.03.2017 року до суду надійшла заява позивача про розгляд справи за її відсутності та за наявними матеріалами справи.

24.02.2017 року до суду надійшла заява представника відповідача про розгляд справи за його відсутності. В поданій заяві представник відповідача наголошував, що заперечує проти позовних вимог про визнання протиправною відмови щодо анулювання актового запису про розірвання шлюбу, оскільки, на задоволення своїх вимог позивачем не було пред'явлено рішення суду про анулювання актового запису, що є підставою для здійснення відповідних дій.

У відповідності до ч. 1 ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч. 4 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Згідно до ч. 6 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи вище викладене, суд вважає за можливе розглянути дану справу в порядку письмового провадження.

Розглянувши подані сторонами документи та матеріали справи, всебічно та повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовна заява підлягає до задоволення частково з наступних підстав.

Судом встановлено, що рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 20.04.2005 року позов позивача про розірвання шлюбу - задоволено та шлюб зареєстрований 30.08.1986 року в Келечинській сільській раді Міжгірського району Закарпатської області за актовим записом №4 між ОСОБА_2 та позивачем - розірвано (а.с. 7).

На підставі рішення Ужгородського міськрайонного суду від 20.04.2005 року, 15.07.2009 року повторно видано Свідоцтво про розірвання шлюбу серії НОМЕР_1 із актовим записом в книзі реєстрації розірвань шлюбів №49 від 23.07.2005 року (а.с. 9).

Однак, ухвалою апеляційного суду Закарпатської області від 04.10.2016 року по справі №712/2-3010/2005 було задоволено заяву позивача про відмову від позову, скасовано рішення Ужгородського міськрайонного суду від 20.04.2005 року, а провадження у справі за позовом позивача до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу закрито (а.с. 8).

Позивач звернувся до відповідача із заявою про анулювання актового запису про розірвання шлюбу №49 від 23.07.2005 року щодо ОСОБА_3 та позивача.

У відповідності до листа від 02.02.2017 року №116/14.6-66 відповідач повідомив позивача, що первинні актові записи цивільного стану анулюються на підставі рішення суду про анулювання актового запису цивільного стану, тому зазначив про необхідність звернення для вирішення даного питання в судовому порядку (а.с. 10).

Закон України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану" від 01.07.2010 року № 2398-VI (далі - Закон України № 2398-VI) визначає правові та організаційні засади державної реєстрації актів цивільного стану.

У відповідності до ч. 1 ст. 2 Закону України № 2398-VI актами цивільного стану є події та дії, які нерозривно пов'язані з фізичною особою і започатковують, змінюють, доповнюють або припиняють її можливість бути суб'єктом цивільних прав та обов'язків.

Згідно з ч. 2. ст. 2 Закону України № 2398-VI державній реєстрації відповідно до цього Закону підлягають народження фізичної особи та її походження, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України № 2398-VI державна реєстрація актів цивільного стану у встановлених законом випадках є обов'язковою. Відомості про народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміну імені, смерть підлягають обов'язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та Єдиного державного демографічного реєстру в обсязі, визначеному Законом України "Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус".

У відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 4 Закону України № 2398-VI органами державної реєстрації актів цивільного стану є відділи державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, головних управлінь юстиції в областях, містах Києві та Севастополі, районних, районних у містах, міських (міст обласного значення), міськрайонних управлінь юстиції (далі - відділи державної реєстрації актів цивільного стану).

Згідно з ч. 1 ст. 9 Закону України № 2398-VI державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону України № 2398-VI державна реєстрація актів цивільного стану проводиться шляхом складення актових записів цивільного стану.

У відповідності до ч. 3 ст. 9 Закону України № 2398-VI актовий запис цивільного стану - це документ органу державної реєстрації актів цивільного стану, який містить персональні відомості про особу та підтверджує факт проведення державної реєстрації акта цивільного стану. Актовий запис цивільного стану складається у двох примірниках. Інформація про персональні дані фізичної особи, що містяться в актовому записі цивільного стану, є конфіденційною і не підлягає розголошенню. Актовий запис цивільного стану є безспірним доказом фактів, реєстрація яких посвідчується, до спростування його в судовому порядку.

Згідно з ч. 5 ст. 9 Закону України № 2398-VI правила проведення державної реєстрації актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання затверджуються Міністерством юстиції України.

Відповідно до ч. 7 ст. 15 Закону України № 2398-VI про державну реєстрацію розірвання шлюбу та про розірвання шлюбу, здійснене в судовому порядку, робиться відмітка в актовому записі про шлюб. У разі розірвання шлюбу в судовому порядку рішення суду, яке набрало законної сили, надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення.

Таким чином, на підставі рішення Ужгородського міськрайонного суду від 20.04.2005 року, повторно 15.07.2009 року було видано Свідоцтво про розірвання шлюбу серії НОМЕР_1.

Однак, ухвалою апеляційного суду Закарпатської області від 04.10.2016 року по справі №712/2-3010/2005 було задоволено заяву позивача про відмову від позову та скасовано рішення Ужгородського міськрайонного суду від 20.04.2005 року. Дана ухвала апеляційного суду Закарпатської області від 04.10.2016 року по справі №712/2-3010/2005 набула законної сили.

Згідно з ч. 1 ст. 24 Закону України № 2398-VI актовий запис цивільного стану анулюється на підставі рішення суду.

Відповідно до ч. 2 Закону України № 2398-VI анулювання актового запису цивільного стану проводиться відділом державної реєстрації актів цивільного стану за місцем його зберігання.

У відповідності до п. 1.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 року № 96/5 (далі - Правила № 96/5) внесення змін до актових записів цивільного стану, які складено органами державної реєстрації актів цивільного стану України, проводиться районними, районними у містах, міськими (міст обласного значення), міськрайонними, міжрайонними відділами державної реєстрації актів цивільного стану головних територіальних управлінь юстиції (далі - відділи державної реєстрації актів цивільного стану) у випадках, передбачених чинним законодавством. У разі відмови у внесенні змін до актових записів цивільного стану у висновку відділу державної реєстрації актів цивільного стану вказуються причини відмови та зазначається про можливість оскарження його у судовому порядку.

Згідно з п. 1.4. Правил № 96/5 анулювання актового запису цивільного стану проводиться відділом державної реєстрації актів цивільного стану за місцем його складання на підставі рішення суду, а у випадках, передбачених статтею 39 Сімейного кодексу України, - висновку відділу державної реєстрації актів цивільного стану, дипломатичного представництва або консульської установи України. Анулювання актового запису про розірвання шлюбу, про смерть у випадках, передбачених статтею 118 Сімейного кодексу України, проводиться відділом державної реєстрації актів цивільного стану, яким було проведено державну реєстрацію цих актів. Розгляд питання про анулювання поновленого або повторно складеного актового запису цивільного стану проводиться за заявою заінтересованої особи або з ініціативи відділу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем виявлення поновленого або повторно складеного актового запису.

Виходячи з вище викладеного суд приходить висновку, щодо наявності встановлених законодавством України підстав, а саме: ухвали апеляційного суду Закарпатської області від 04.10.2016 року, для анулювання актового запису №49 щодо розірвання шлюбу між позивачем та ОСОБА_3.

Отже, позовні вимоги щодо анулювання актового запису №49 щодо розірвання шлюбу між позивачем та ОСОБА_3 підтверджені належними та допустимими доказами і підлягають до задоволення.

Однак, суд приходить висновку, про те що позовні вимоги, щодо визнання протиправною відмови відповідача щодо анулювання актового запису №49 про розірвання шлюбу між позивачем та ОСОБА_3 не підлягають задоволенню виходячи з наступного.

У відповідності до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, відповідно до вимог ч. 1 ст. 24 Закону України № 2398-VI п. 1.4. Правил № 96/5 актовий запис цивільного стану анулюється на підставі рішення суду. Однак, на момент відмови відповідача, згідно листа від 02.02.2017 року №116/14.6-66 щодо анулювання актового запису №49 про розірвання шлюбу було відсутнє рішення суду щодо анулювання даного актового запису.

Також, в позовній заяві позивач просить у порядку ст. 267 КАС України зобов'язати відповідача подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення, однак суд констатує наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 267 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, має право зобов'язати суб'єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

У Рішенні від 30 червня 2009 року № 16-рп/2009 Конституційний Суд України зазначив, що метою судового контролю є своєчасне забезпечення захисту та охорони прав і свобод людини і громадянина, та наголосив, що виконання всіма суб'єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової.

Зокрема, КАС України передбачає загальні і спеціальні способи судового контролю. Загальний спосіб контролю полягає у розгляді скарг на рішення, дії чи бездіяльність державних виконавців.

Так, з аналізу ч. 1 ст. 267 КАС України випливає, що зобов'язання суб'єкта владних повноважень подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення є правом, а не обов'язком суду. Таким чином, питання щодо подання у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення вирішується судом в кожному випадку з урахуванням всіх обставин справи та наявності або відсутності підстав вважати про несвоєчасність виконання рішення суду, що призведе до несвоєчасного забезпечення захисту та охорони прав і свобод людини і громадянина.

Однак, виходячи з матеріалів справи і враховуючи те, що дана постанова не виконується негайно в порядку ст. 256 КАС України, суд приходить висновку про відсутність підстав щодо зобов'язання суб'єкта владних повноважень - відповідача подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

На підставі вище вказаного суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково. Позовні вимоги щодо анулювання актового запису №49 щодо розірвання шлюбу між позивачем та ОСОБА_3 підтверджені належними та допустимими доказами і підлягають до задоволення, в решті позовних вимог слід відмовити.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 19, 94, 104-106, 160, 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1.Позов ОСОБА_1 до Міжгірського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Закарпатській області про визнання протиправною відмови викладеної в листі від 02.02.2017 року №116/14.6.66 щодо анулювання актового запису №49 про розірвання шлюбу, зобов'язання анулювати актовий запис №49 про розірвання шлюбу та зобов'язання відповідача подати у встановлений законом строк звіт про виконання судового рішення - задовольнити частково.

2.Зобов'язати Міжгірський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Закарпатській області анулювати актовий запис №49 щодо розірвання шлюбу між ОСОБА_1 та ОСОБА_4.

3.В решті позовних вимог відмовити.

4.Постанова суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Закарпатський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а у разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 254 КАС України.

Суддя О.М. Шешеня