Справа № 191/191/17(2-а/191/60/17)
Суддя: Чумак С.Ю.
Дата ухвалення: 2017-03-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

07 березня 2017 року справа № 191/191/17(2-а/191/60/17)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Чумака С. Ю.,

суддів: Гімона М.М. Юрко І.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Синельниківського обєднаного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на постанову Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27 січня 2017 року у справі 191/191/17 (2-а/191/60/17) за позовом ОСОБА_1 до Синельниківського обєднаного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду, з позовом, в якому просила:

- визнати дії відповідача щодо відмови ОСОБА_1 у проведені перерахунку пенсії державного службовця з 01.12.2015 року і з 01.05.2016 року на підставі заяви від 26.12.2016 року, документів пенсійної справи, довідок про складові заробітної плати по відповідній посаді (посадовий оклад, надбавки за ранг та надбавки за вислугу років) від 23.12.2016 року № 9354/05/52, № 9355/05/52 з розрахунку 90% від сум місячного заробітку без обмежень граничного розміру пенсії;

- зобовязати відповідача провести перерахунок призначеної пенсії державного службовця ОСОБА_1 з 01.12.2015 року, відповідно до Постанови КМУ «Про впорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації» та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» № 1013 від 09.12.2015 року на підставі довідки про складові заробітної плати по відповідній посаді (посадовий оклад, надбавки за ранг та надбавки за вислугу років) від 23.12.2016 року № 9354/05/52 з розрахунку 90% і з 01.05.2016 року у звязку з підвищенням заробітної плати державним службовцям відповідно до Постанови КМУ від 06.04.2016 року № 292 «Деякі питання праці державних службовців» на підставі довідки про складові заробітної плати по відповідній посаді (посадовий оклад, надбавки за ранг та надбавки за вислугу років) від 23.12.2016 року № 9355/05/52 з розрахунку 90 % від сум місячного заробітку і виплатити різницю між фактично отриманою й належною до оплати сумою пенсії з вказаного часу.

Постановою Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області, прийнятою в скороченому провадженні, позовні вимоги задоволено в повному обсязі.

Не погодившись з таким судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог.

Справу розглянуто відповідно до вимог ст. 197 КАС України в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, встановила наступне.

ОСОБА_1 має статус посадової особи державного службовця, працювала в УПФУ в м. Синельникове Дніпропетровської області на посаді головного спеціаліста відділу з призначення пенсій.

З 01.12.2006 року позивач перебуває на обліку у відповідача та отримує пенсію державного службовця відповідно до Закону України «Про державну службу» в розмірі 90 % від суми заробітної плати.

26.12.2016 року позивач звернулася до відповідача із заявою про перерахунок пенсії державного службовця з 01.05.2016 року з урахування довідки № 9354/05/5 від 23.12.2016 року. ( а.с. 11)

Листом від 26.12.2016 року № С-86/02/09 відповідач відмовив позивачу у здійсненні перерахунку пенсії посилаючись на те, що постановою КМУ від 09.12.2015 року № 1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та несення змін до деяких нормативно-правових актів» внесено зміни до Постанови КМУ від 31.05.2000 № 865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії», а саме: виключено пункт 4 зазначеної постанови щодо перерахунку пенсії пенсіонерам, яким пенсію призначено відповідно до Закону України «Про державну службу», у разі підвищення заробітної плати працюючим державним службовцям. (а.с. 10)

Не погоджуючись з вказаним рішенням позивач звернувся до суду.

Задовольняючи позовні вимоги в повному обсязі, суд першої інстанції дійшов висновку, що позивач має право на перерахунок призначеної пенсії державного службовця у звязку з підвищеннями заробітної плати державного службовця відповідної посади та рангу, з якої призначено пенсію.

Колегія суддів вважає вказаний висновок суду першої інстанції помилковим з огляду на наступне.

Для правильного вирішення спору у вказаній категорії справ суду в першу чергу необхідно визначитись, які саме норми законодавства потрібно застосовувати у вказаних правовідносинах і чи не є зміни, які відбулись в законодавстві звуженням досягнутих соціальних гарантій позивача.

З цього приводу колегія суддів зазначає, що досягнутим правом особи в спірних правовідносинах є не факт призначення їй пенсії, а саме наявність у неї права на перерахунок пенсії, оскільки призначення та перерахунок пенсії є різними правовими діями, як за змістом, часом, так і та механізмом їх проведення. Досягненням права на перерахунок пенсії, є не момент призначення особі пенсії, як помилково вважає позивач та з чим погодився суд першої інстанції, а безпосередні обставини, з якими законодавство та певна особа повязують саме перерахунок пенсії, оскільки правовідносини щодо перерахунку пенсії виникають не в момент призначення пенсії, а в момент виникнення підстав для такого перерахунку. Тобто набуття особою права на пенсію не є одночасним набуттям права на перерахунок цієї пенсії в будь-який час в майбутньому за відсутності для цього відповідних законодавчих підстав.

Таким чином, при визначенні, чи виникло у особи право на перерахунок пенсії, необхідно застосовувати норми законодавства, які були чинними саме на момент виникнення обставин, з якими позивач повязує своє право на такий перерахунок.

В даній справі позивач як на підставу для перерахунку їй пенсії державного службовця посилається на постанову Кабінету Міністрів України Постановою Кабінету Міністрів України від 9 грудня 2015 року № 1013 Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів, а також постанову Кабінету Міністрів України від 6 квітня 2016 року № 292 Деякі питання оплати праці державних службовців у 2016 році, що підтверджується також довідками про заробітну плату від 23 грудня 2016 року № 9354/05/52, № 9355/05/52, які позивач подала для перерахунку пенсії та в якій зазначений розмір зарплати станом відповідно на 1 грудня 2015 року та 1 травня 2016 року, у звязку з чим і застосуванню при вирішенні спору підлягають норми, якими вказані правовідносини регулювались саме станом на вказані дати.

Стосовно перерахунку пенсії відповідно до довідки від 23 грудня 2016 року № 9355/05/52 про розмір заробітної плати державного службовця станом на 1 грудня 2015 року колегія суддів зазначає наступне.

Статтею 37-1 Закону України Про державну службу (в редакції, яка діяла на час призначення позивачу пенсії (до набрання чинності Законом України Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України №76-VIII від 28 грудня 2014 року) дійсно було передбачено, що у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв'язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій. Перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

Разом з тим, Законом України Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України № 76-VIII від 28 грудня 2014 року, який набрав чинності 1 січня 2015 року, статтю 37-1 Закону України Про державну службу викладено у новій редакції, відповідно до якої умови та порядок перерахунку призначених пенсій державним службовцям визначаються Кабінетом Міністрів України.

Таким чином, починаючи з 1 січня 2015 року змінилося правове регулювання перерахунку пенсій колишніх державних службовців. Така підстава (умова) для перерахунку раніше призначених пенсій як підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям відсутня в новій редакції статті 37-1 Закону України Про державну службу, а визначення умов перерахунку раніше призначених пенсій делеговано Кабінету Міністрів України.

В подальшому 2 березня 2015 року прийнято ОСОБА_2 України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення № 213-VIII (далі ОСОБА_2 № 213), відповідно до пункту 5 розділу ІІІ Прикінцеві положення якого, у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України "Про державну службу", "Про прокуратуру", "Про судоустрій і статус суддів", "Про статус народного депутата України", "Про Кабінет Міністрів України", "Про судову експертизу", "Про Національний банк України", "Про службу в органах місцевого самоврядування", "Про дипломатичну службу", Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України. ОСОБА_2 набрав чинності з 1 квітня 2015 року.

Вказаний в пункті 5 розділу ІІІ Прикінцеві положення Закону № 213 закон щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах до 1 червня 2015 року прийнятий не був, у звязку з чим з вказаної дати втратили чинність, зокрема, норми Закону України Про державну службу щодо пенсійного забезпечення і відповідно пенсії за цим Законом призначенню та перерахунку не підлягають.

При цьому, колегія суддів вважає безпідставними висновки суду першої інстанції, що вказані положення Закону № 213 стосуються лише призначення пенсії, оскільки за змістом пункту 5 розділу ІІІ Прикінцеві положення Закону № 213, ним скасовані норми стосовно пенсійного забезпечення в цілому, тобто як щодо призначення пенсій, так і їх перерахунку.

Вказані зміни кореспондуються із змінами, що в подальшому внесені в нормативні акти Кабінету Міністрів України, якими визначався порядок здійснення призначення та перерахунку пенсії держслужбовцям.

Так, згідно пункту 4 Постанови Кабінету Міністрів України від 31 травня 2000 року № 865 Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям відповідно до рішень Кабінету Міністрів України заробітна плата для перерахунку пенсії пенсіонерам, яким пенсія призначена з дня набрання чинності Законом України Про державну службу, визначається в такому порядку: 1) пенсіонерам, які на момент перерахунку пенсії продовжують працювати на посаді, з якої призначено пенсію, - на підставі поданої довідки про одержувану заробітну плату на момент перерахунку; 2) іншим пенсіонерам на підставі документів, поданих на час перерахунку, виходячи із сум заробітної плати, яку одержує працюючий державний службовець на відповідній посаді, з якої призначено (перераховано) пенсію, на момент виникнення права на перерахунок.

Отже, вказана норма права передбачала проведення перерахунку пенсій, призначених державним службовцям, у зв'язку з підвищенням розміру заробітної плати працюючим державним службовцям.

Однак, Постановою Кабінету Міністрів України від 9 грудня 2015 року № 1013 Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів до Постанови Кабінету Міністрів України від 31 травня 2000 року № 865 Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії внесено зміни, які застосовуються з 1 грудня 2015 року та якими, зокрема, виключено пункт 4. З цього часу Постанова № 865 не містить норм щодо можливості перерахунку пенсій державним службовцям.

З приводу позовних вимог щодо здійснення перерахунку пенсії державного службовця, починаючи з 01.05.2016 року відповідно до Постанови КМУ від 06.04.2016 року № 292, колегія суддів зазначає наступне.

Прийняття зазначеної Постанови КМУ повязано із набуттям з 1 травня 2016 року чинності Законом України «Про державну службу» від 10.12.2015 року № 889-VIII (далі ОСОБА_2 № 889), про що безпосередньо зазначено в самій постанові.

У звязку з набуттям чинності Законом № 889 положення Закону України Про державну службу від 16.12.1993 року № 3723-ХІІ, на які посилається позивач, втратили чинність, в тому числі втратили чинність норми, якими було врегульовано пенсійне забезпечення державних службовців (за винятком призначення пенсії певним категоріям державних службовців).

Відповідно ж до ст. 90 Закону України Про державну службу від 10 грудня 2015 року № 889-VIII пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

В свою чергу Законом України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування не передбачено такої підстави для перерахунку пенсії як підвищення заробітної плати працюючих державних службовців.

Таким чином, у періоди часу, з яким позивач повязує виникнення у неї права на перерахунок пенсії як державному службовцю, діюче законодавство не передбачало можливості такого перерахунку саме в порядку Закону України Про державну службу.

З огляду на вказане колегія суддів приходить до висновку, що на час звернення позивача до пенсійного органу із заявою про перерахунок пенсії державного службовця у відповідача були відсутні законодавчі підстави для перерахунку пенсії позивачу, у зв'язку з чим відмова відповідача є обґрунтованою та правомірною.

Доводи позивача про неможливість застосування до неї змін в законодавстві щодо перерахунку пенсій держслужбовцям, які відбулись після призначення їй пенсії, у звязку з тим, що останні звужують зміст та обсяг існуючих прав і свобод, є безпідставними, оскільки за приписами Конституції України, розясненнями Конституційного Суду України та правовими позиціями Верховного Суду України (постанова від 1 липня 2014 року у справі № 21-244а14) неможливо звужувати лише вже досягнуті певною особою соціальні гарантії. Тобто не можна звузити чи скасувати ті соціальні гарантії, які ще взагалі особою не досягнуті.

Таким чином, при призначенні позивачу пенсій у 2006 році останній не міг набути право на перерахунок пенсії у 2015, 2016 рока, оскільки підстави для такого перерахунку (а саме, підвищення заробітної плати працюючих державних службовців) ще були відсутні.

Обставини внесення змін в законодавство щодо соціально-економічних прав особи були неодноразовим предметом розгляду Європейським судом з прав людини, який, зокрема, в рішенні від 9 жовтня 1979 року у справі Ейрі проти Ірландії констатував, що здійснення соціально-економічних прав людини значною мірою залежить від становища в державах, особливо фінансового. Такі положення поширюються й на питання допустимості зменшення соціальних виплат, про що зазначено в рішенні цього суду у справі "Кйартан Асмундсон проти Ісландії" від 12 жовтня 2004 року.

Крім того, в ухвалі Європейського Суду з прав людини від 3 червня 2014 року про визнання неприйнятною заяви Великоди до України суд зазначив, що законодавчі норми щодо пенсійного забезпечення можуть змінюватися державою, а положення статті 1 Першого протоколу не встановлює жодних обмежень свободи Договірних держав вирішувати, запроваджувати чи ні будь-які форми системи соціального забезпечення, або обирати тип чи розмір пільг для забезпечення у рамках будь-якої такої системи. (пункти 21, 23).

З цього приводу Конституційний Суд України у Рішенні від 26 грудня 2011 року № 20-рп/2011 також зазначив, що передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними, а розміри соціальних виплат залежать від соціально-економічних можливостей держави; механізм реалізації цих прав може бути змінений державою; зміна механізму нарахування певних видів соціальних виплат та допомоги є конституційно допустимою до тих меж, за якими ставиться під сумнів сама сутність права на соціальний захист.

З огляду на вказане колегія суддів вважає безпідставними доводи позивача про неможливість застосування до неї змін в законодавстві щодо перерахунку пенсій держслужбовцям, які відбулись після її виходу на пенсію, оскільки цими змінами не звужувалось право позивача на перерахунок пенсії у звязку з відсутністю у позивача на момент внесення цих змін такого права.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що постанова суду першої інстанції прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, у зв'язку з чим підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про відмову у задоволенні позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись статтями 195, 197, 198, 202, 205, 207, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Синельниківського обєднаного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області області задовольнити.

Постанову Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27 січня 2017 року у справі 191/191/17 (2-а/191/60/17) скасувати.

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Синельниківського обєднаного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити певні дії відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня постановлення є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий: С.Ю. Чумак

Суддя: М.М.Гімон

Суддя: І.В. Юрко