Справа № 619/3574/16-а
Суддя: Бенедик А.П.
Дата ухвалення: 2017-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2017 р.Справа № 619/3574/16-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Бенедик А.П.

Суддів: Донець Л.О. , Мельнікової Л.В.

за участю секретаря судового засідання Дорошенко Д.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Дергачівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області на додаткову постанову Дергачівського районного суду Харківської області від 30.01.2017р. по справі №619/3574/16-а

за позовом ОСОБА_1

до Дергачівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області

про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до суду із адміністративним позовом до Дергачівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області, в якому просив:

- визнати протиправними дії відповідача щодо відмови здійснити перерахунок пенсії відповідно до ст.ст.51, 56, 57 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»;

- зобов'язати відповідача здійснити збільшення його пенсії відповідно до ч.2 ст. 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (шляхом розрахунку відповідно до п.1 ст.27 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування») на 1 процент заробітку, який був розрахований при визначенні розміру пенсії, за кожний рік роботи понад 20 років стажу, але не вище 75% цього заробітку, починаючи з 02.09.2016 року.

Постановою Дергачівського районного суду Харківської області від 11.11.2016 року позов задоволено.

Визнано протиправними дії Дергачівського об'єднаного управління пенсійного фонду України Харківської області щодо відмови здійснити перерахунок пенсії позивачу відповідно до статей 51, 56, 57 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Зобов'язано Дергачівське об'єднане управління пенсійного фонду України Харківської області здійснити збільшення пенсії позивачу відповідно до ч. 2 ст. 56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" на 1% заробітку, який був розрахований при визначенні розміру пенсії, за кожний рік роботи понад 20 років стажу, але не вище 75% цього заробітку, починаючи з 02 вересня 2016 року.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 551,20 грн.

Вказана постанова відповідно до положень ч. 3 ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) набрала законної сили.

Позивач звернувся до суду із заявою, в якій просив про прийняття додаткового судового рішення по вказаній справі, яким визначити, що здійснення збільшення пенсії відповідно до пункту 2 статті 56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" необхідно провести шляхом розрахунку (перерахунку) пенсії відповідно до п. 1 ст. 27 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" на 1 процент заробітку, який був розрахований при визначенні розміру пенсії, за кожний рік роботи понад 20 років стажу, але не вище 75 процентів цього заробітку, починаючи з 02.09.2016 року.

В обґрунтування поданої заяви посилається на те, що при ухваленні постанови фактично залишилась не вирішеною вимога, з приводу якої досліджувалися докази, а саме: щодо необхідності розрахунку пенсії відповідно до п. 1 ст. 27 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Додатковою постановою Дергачівського районного суду Харківської області від 30.01.2017 року задоволено заяву позивача.

Доповнено постанову Дергачівського районного суду Харківської області від 11.11.2016 року по справі № 619/3574/16-а, виклавши абзац другий резолютивної частини зазначеної постанови в наступній редакції: "Зобов'язати Дергачівське об'єднане управління пенсійного фонду України Харківської області здійснити збільшення пенсії позивачу відповідно до ч. 2 ст. 56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" шляхом розрахунку (перерахунку) пенсії відповідно до п.1 ст. 27 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсій не страхування» на 1% заробітку, який був розрахований при визначенні розміру пенсії, за кожний рік роботи понад 20 років стажу, але не вище 75% цього заробітку, починаючи з 02 вересня 2016 року».

Не погодившись із судовим рішенням, Дергачівським об'єднаним управлінням пенсійного фонду України Харківської області подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану додаткову постанову та винести рішення, яким відмовити позивачу.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги посилається на порушення судом першої інстанції при прийнятті рішення норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Вказує, що задовольняючи заяву, суд першої інстанції дійшов до помилкового висновку про наявність встановлених законом підстав для ухвалення додаткового судового рішення про зобов'язання відповідача здійснити збільшення пенсії позивачу відповідно до ч. 2 ст. 56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" шляхом розрахунку (перерахунку) пенсії відповідно до п.1 ст. 27 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсій не страхування» на 1% заробітку, який був розрахований при визначенні розміру пенсії, за кожний рік роботи понад 20 років стажу, але не вище 75% цього заробітку, починаючи з 02 вересня 2016 року.

Позивач правом надання письмових заперечень на апеляційну скаргу не скористався.

Представники сторін про дату, час та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином.

Колегія суддів визнала за можливе розглянути справу з урахуванням положень ч. 1 ст. 41 та ч. 4 ст. 196 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи заяву, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки судом не вирішено всі позовні вимоги, які були заявлені, зокрема, щодо збільшення пенсії відповідно до п.2 ст.56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" шляхом розрахунку відповідно до п.1 ст.27 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", то наявні встановлені законом підстави для ухвалення додаткового судового рішення.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 168 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою особи, яка брала участь у справі, чи з власної ініціативи прийняти додаткову постанову чи постановити додаткову ухвалу у випадках, якщо: 1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення; 3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Постановою Пленуму Вищого адміністративного суду України від 20.05.2013 р. №7 надано роз'яснення щодо застосування норм ст. 168 КАС України.

Так, за правилами статті 168 КАС України, суд будь - якої інстанції може за заявою особи, яка брала участь у справі, чи з власної ініціативи прийняти додаткову постанову чи постановити додаткову ухвалу лише у випадках, передбачених частиною першою статті 168 Кодексу адміністративного судочинства України. Таке судове рішення він ухвалює в тому провадженні, в якому й ухвалювалось основне судове рішення. Додаткове судове рішення не може змінювати суті основного рішення або містити висновки про права й обов'язки осіб, які не брали участі у справі. Додатковими судовими рішеннями є додаткова постанова чи додаткова ухвала, якими вирішуються окремі правові вимоги, котрі не вирішені основним рішенням, та за умови, якщо з приводу позовних вимог досліджувались докази (для постанов) або вирішені не всі клопотання (для ухвал). Крім того, додаткові постанови (ухвали) можуть прийматись (постановлятися), якщо судом при ухваленні основного судового рішення не визначено способу його виконання або не вирішено питання про судові витрати.

Як було встановлено під час розгляду справи, підставою для звернення із заявою про ухвалення додаткового судового рішення, слугувало посилання позивача на той факт, що судом першої інстанції під час ухвалення судового рішення по справі не було вирішено питання з приводу заявлених вимог щодо необхідності розрахунку пенсії відповідно до п. 1 ст. 27 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Перевіряючи обґрунтованість даних вимог, колегія суддів зазначає, що згідно зі статтею 15 Закону України "Про пенсійне забезпечення" умови, норми та порядок пенсійного забезпечення громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, визначаються Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" або їм надається право на одержання пенсій на підставах, передбачених цим Законом.

Тобто, цією нормою надано право обирати умови, норми та порядок пенсійного забезпечення.

Відповідно до частини другої статті 56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", право на пенсію в повному розмірі мають громадяни, віднесені до категорій 1, 2, 3, 4 за умови стажу роботи не менш як: чоловіки - 20 років, жінки - 15 років, із збільшенням пенсії на один процент заробітку за кожний рік роботи понад встановлений цим пунктом стаж, але не вище 75 процентів заробітку.

Аналіз викладеного положення закону свідчить про те, що воно визначає особливі норми та умови пенсійного забезпечення громадян, які постраждали від Чорнобильської катастрофи.

Водночас порядок перерахунку пенсій Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" не встановлений, що є підставою для застосування судом при розгляді цього публічно-правового спору аналогії закону на підставі частини сьомої статті 9 КАС України.

Ознакам, передбаченим вказаною процесуальною нормою, відповідає абзац 2 частини першої статті 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсій не страхування», зі змісту якого випливає, що за кожний повний рік страхового стажу понад установлений законом мінімальний трудовий стаж, необхідний для призначення пенсії за віком, остання збільшується на 1 % визначеної законом її розрахункової величини.

Відповідно до частини другої статті 27 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсій не страхування», за бажанням застрахованої особи частина розміру пенсії за віком за період страхового стажу, набутого до дня набрання чинності цим Законом, може бути визначена відповідно до раніше діючого законодавства, а частина розміру пенсії за період страхового стажу, набутого після набрання чинності цим Законом, - відповідно до цього Закону.

Для громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, ця розрахункова величина має пільговий характер і визначена в частині другій статті 56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", як сума заробітку за кожний рік роботи понад установлений цим пунктом стаж роботи.

Таким чином, особам, яким призначена пенсія на підставі Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", перерахунок пенсії має здійснюватися за кожний повний рік стажу роботи понад установлений для них мінімальний трудовий стаж для призначення пенсії (15 років - для жінок і 20 років - для чоловіків) шляхом збільшення пенсії на 1 % заробітку за рік.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України у постановах від 7 липня 2015 року (справа N 21-727а15) та від 20 вересня 2016 року (справа № 21-1255а16).

В силу ч.2 ст. 161 КАС України, при виборі правової норми, що підлягає застосуванню до спірних правовідносин, суд зобов'язаний враховувати висновки Верховного Суду України, викладені у рішеннях, прийнятих за результатами розгляду заяв про перегляд судового рішення з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 237 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст. 244-2 КАС України, рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про наявність у позивача права на збільшення пенсії відповідно до ч. 2 ст. 56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" на 1 % заробітку, який був розрахований при визначенні розміру пенсії, за кожний рік роботи понад 20 років стажу, але не вище 75 % цього заробітку.

Разом з тим, судом першої інстанції під час ухвалення рішення вирішено не всі питання, які були поставлені у позовних вимогах.

Так, позивач при зверненні до суду просив зобов'язати відповідача здійснити йому збільшення пенсії відповідно до п.2 ст.56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" шляхом розрахунку відповідно до п.1 ст.27 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсій не страхування», що не було враховане судом першої інстанції.

Колегія суддів відмічає, що за приписами ч.1 ст.57 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", обчислення середньомісячного заробітку провадиться відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Відповідно до ч.1 ст.27 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", розмір пенсії за віком визначається за формулою: П = Зп х Кс, де: П - розмір пенсії, у гривнях; Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи, визначена відповідно до статті 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, у гривнях; Кс - коефіцієнт страхового стажу застрахованої особи, визначений відповідно до статті 25 цього Закону.

Беручи до уваги, що Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсій не страхування» передбачено можливість обирати умови, норми та порядок пенсійного забезпечення для осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, колегія суддів вважає, що позовні вимоги про застосування при перерахунку пенсії. норм ч.1 ст.27 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсій не страхування» є обґрунтованими.

З урахуванням аналізу ст. 168 КАС України, колегія суддів зазначає, що чинне законодавство передбачає можливість прийняття додаткового рішення, якщо щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, не ухвалено рішення.

Враховуючи наведене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо наявності встановлених законом підстав для ухвалення додаткового судового рішення.

Відповідно до ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним та обґрунтованим.

Колегія суддів вважає, що додаткова постанова Дергачівського районного суду Харківської області від 30.01.2017р. по справі №619/3574/16-а відповідає вимогам ст. 159 КАС України, а тому відсутні підстави для її скасування та задоволення апеляційних вимог апелянта, відповідача у справі.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду-без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. 160, 167, 168, 195, 196, 197, 198, 200, п. 1 ч. 1 205, 206, 209, 254, 267 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Дергачівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області залишити без задоволення.

Додаткову постанову Дергачівського районного суду Харківської області від 30.01.2017р. по справі №619/3574/16-а за позовом ОСОБА_1 до Дергачівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Бенедик А.П.
Судді(підпис) (підпис) Донець Л.О. Мельнікова Л.В.
Повний текст ухвали виготовлений 09.03.2017 р.