Справа № 802/253/17-а
Суддя: Дончик Віталій Володимирович
Дата ухвалення: 2017-03-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

01 березня 2017 р. Справа № 802/253/17-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Дончика Віталія Володимировича,

за участю:

секретаря судового засідання: Медвідь І.О.

представника позивача: ОСОБА_1

представника відповідача: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Головного управління Національної поліції у Вінницькій області про визнання протиправною відмови, зобов`язання вчинити певні дії

в с т а н о в и в :

03.02.2017 року до Вінницького окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_3 (далі позивач) з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції у Вінницькій області (далі - відповідач), в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції у Вінницькій області, щодо відмови у прийнятті та не подання до Міністерства внутрішніх справ України у 15-ти денний строк з дня реєстрації заяви, висновку щодо виплати грошової допомоги разом з підтвердними документами, які додані до заяви, ОСОБА_3;

- зобов'язати Головне управління Національної поліції у Вінницькій області у 15-ти денний строк з дня реєстрації заяви ОСОБА_3 подати до Міністерства внутрішніх справ України висновок щодо виплати грошової допомоги ОСОБА_3, у зв'язку із встановленням йому III групи інвалідності, відповідно до статті 23 Закону України Про міліцію від 20.12.1990 року №565-ХІІ, а також Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 року № 850.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 21.06.2016 року його, майора поліції, інспектора-чергового Козятинського відділення поліції Калинівського відділу Головного управління Національної поліції у Вінницькій області, було звільнено зі служби в Національній поліції, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 77 Закону України Про Національну поліцію (через хворобу за рішенням медичної комісії про непридатність до служби в поліції).

Відповідно до довідки до акта огляду медико-соціальної експертної комісії серії 12 ААА № 569315 від 23.08.2016 року, позивачу встановлена III група інвалідності (захворювання, пов'язане з проходженням служби в органах внутрішніх справ).

Враховуючи встановлення позивачу інвалідності ІІІ групи, з метою отримання одноразової грошової допомоги, він звертався до Головного управління Національної поліції у Вінницькій області із заявою про прийняття його заяви та доданих документів та направлення до Міністерства внутрішніх справ висновку щодо виплати грошової допомоги, проте отримав відмову від прийняття таких документів. Зокрема, листом Головного управління Національної поліції у Вінницькій області від 14.11.2016 року № 2275/05/29-16, позивача повідомлено, що у відповідності до постанови Кабінету Міністрів України від 16.09.2015 року № 730 Про утворення територіальних органів Національної поліції та ліквідацію територіальних органів Міністерства внутрішніх справ Головне управління Національної поліції у Вінницькій області не являється правонаступником УМВС України у Вінницькій області, і тому не має правових підстав для застосування Закону України Про міліцію.

Проте, позивач вважає, що відноситься до категорії осіб яким передбачена виплата одноразової грошової допомоги, відповідно до статті 23 Закону України Про міліцію.

На думку позивача вказана відмова є протиправною та такою, що суперечить нормам чинного законодавства, а тому, на підставі вищевикладеного, просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив суду адміністративний позов задовольнити повністю, з підстав наведених у позовній заяві.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечувала щодо задоволення позовних вимог та просила суд відмовити у задоволенні даного позову, з підстав викладених у своїх письмових запереченнях, в яких, зокрема, зазначено, що в даних правовідносинах не може бути застосовано положення Закону України Про міліцію, оскільки позивач звернувся із заявою про призначення і виплату одноразової грошової допомоги, в звязку із встановлення йому інвалідності, після втрати чинності Закону України Про міліцію (після 07.11.2015 року).

Крім того, представник відповідача зауважила, що Порядок та умови призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності працівника міліції встановлені постановою Кабінету Міністрів України № 850 від 21.10.2015 року. Разом з тим, оскільки ОСОБА_3 був звільнений саме зі служби в поліції, то підстав до застосування вказаного нормативного акта на даний момент не має.

Водночас, представник відповідача вказала, що Порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, затверджено наказом Міністерства внутрішніх справ України від 11.01.2016 року № 4.

Заслухавши пояснення представника позивача, заперечення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, надавши їм юридичну оцінку, суд прийшов до висновку про відсутність підстав для задоволення адміністративного позову, виходячи з наступного.

Так, в ході розгляду справи судом встановлено, що 21.06.2016 року майора поліції ОСОБА_3, інспектора-чергового Козятинського відділення поліції Калинівського відділу Головного управління Національної поліції у Вінницькій області, було звільнено зі служби в Національній поліції, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 77 Закону України Про Національну поліцію (через хворобу за рішенням медичної комісії про непридатність до служби в поліції).

Відповідно до довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААА № 569315 від 18.08.2016 року, позивачу встановлена III група інвалідності (захворювання, пов'язане з проходженням служби в органах внутрішніх справ).

З метою отримання одноразової грошової допомоги, в звязку з встановленням інвалідності, 08.12.2016 року позивач звернувся до Головного управління Національної поліції у Вінницькій області із заявою з додатками, в якій просив прийняти його заяву та додані до неї документи та направити до Міністерства внутрішніх справ України висновок щодо виплати йому грошової допомоги, у зв'язку із встановленням йому III групи інвалідності, відповідно до статті 23 Закону України Про міліцію від 20.12.1990 року №565-ХІІ, а також Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 року № 850.

Однак, листом від 13.01.2017 року № 35/05/29-17, Головне управління Національної поліції у Вінницькій області повідомило ОСОБА_3 про повернення наданих ним документів щодо призначення та виплати одноразової допомоги.

В даному листі вказано, що у відповідності до постанови Кабінету Міністрів України від 16.09.2015 року № 730 Про утворення територіальних органів Національної поліції та ліквідацію територіальних органів Міністерства внутрішніх справ Головне управління Національної поліції у Вінницькій області не являється правонаступником УМВС України у Вінницькій області, і тому не має правових підстав для застосування Закону України Про міліцію .

Більш того, зазначено, що відповідно до пункту 4 статті 100 Закону України Про Національну поліцію, одноразова грошова допомога призначається і виплачується за останнім місцем проходження служби поліцейським.

Одночасно, даним листом проінформовано, що порядок призначення та отримання поліцейським одноразової грошової допомоги, розміри та підстави за якими здійснюється призначення та виплата, регулюються положеннями статей 97-101 Закону і реалізується в порядку та на умовах, визначених наказом МВС від 11.01.2016 року № 4.

Випадки за якими призначається одноразова грошова допомога поліцейським, яким інвалідність встановлено внаслідок захворювання, поранення (контузії, травми або каліцтва) пов`язаних з виконанням службових обов`язків або проходженням служби в органах внутрішніх справ, статтею 97 Закону не передбачені.

Виплата одноразової грошової допомоги поліцейським, втрата працездатності яких пов`язана з проходженням служби в органах внутрішніх справ, буде можлива після внесення відповідних змін до ст.. 97 Закону за рахунок асигнувань, передбачених у Державному бюджеті на зазначені цілі для Національної поліції України.

Позивач вважає, що відмова у прийняті документів та не правлення до Міністерства внутрішніх справ України висновку про виплату йому одноразової грошової допомоги, є протиправною бездіяльністю відповідача, в зв`язку з чим звернувся з даним адміністративним позовом до суду за захистом своїх прав.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Частиною 6 статті 23 Закону України "Про міліцію" № 565-XII від 20.12.1990 року (чинного до 05.11.2015 року) встановлено, що у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного працівнику міліції під час виконання ним службових обов'язків, яке призвело до встановлення йому інвалідності, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності I групи, 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності II групи, 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності III групи в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України. Визначення ступеня втрати працездатності працівником міліції у період проходження служби в органах внутрішніх справ у кожному випадку ушкодження здоров'я здійснюється в індивідуальному порядку відповідно до законодавства.

Відповідно до статті 23 Закону України Про міліцію, Кабінет Міністрів України постановою № 850 від 21.10.2015 року затвердив Порядок та умови призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції (далі Порядок №850).

В пункті 1 Порядку № 850 визначено, що цей Порядок та умови визначають механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції.

Положеннями підпункту 2 пункту 2 Порядку № 850 від 21.10.2015 року передбачено, що днем виникнення права на отримання грошової допомоги у разі встановлення працівнику міліції інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності є дата встановлення втрати працездатності, що зазначена в довідці медико-соціальної експертної комісії.

Відповідно до підпункту 2 пункту 3 Порядку № 850, грошова допомога призначається і виплачується у разі встановлення працівникові міліції інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання ним службових обов'язків, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення із служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, у розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, у разі встановлення інвалідності II групи.

07 листопада 2015 року набрав чинності Закон України Про Національну поліцію, яким визначено правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України.

Пунктом 5 Розділу ХІ Прикінцеві та Перехідні положення Закону України Про Національну поліцію визнано такими, що втратили чинність, зокрема, Закон України Про міліцію.

При цьому, пунктом 15 Розділу ХІ Прикінцеві та Перехідні положення Закону України Про Національну поліцію визначено, що працівники міліції, які на день набрання чинності цим Законом мали календарну вислугу не менше 5 років та продовжили службу в Міністерстві внутрішніх справ України або поліції (їх територіальних органах, закладах та установах) на посадах, що заміщуються державними службовцями (а в навчальних, медичних закладах та науково-дослідних установах - на будь-яких посадах), після досягнення вислуги років, що дають право на пенсійне забезпечення відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", мають право на пенсійне забезпечення згідно із Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

За колишніми працівниками міліції, у тому числі пенсіонерами, а також членами їхніх сімей, іншими особами зберігаються пільги, компенсації і гарантії, передбачені цим Законом для колишніх поліцейських, членів їхніх сімей, інших осіб.

Право на отримання одноразової грошової допомоги, інших виплат, передбачених Законом України "Про міліцію", зберігається і здійснюється в порядку, що діяв до набрання чинності Законом України "Про Національну поліцію".

Зазначені норми Перехідних положень Закону України Про Національну поліцію, на переконання суду, спрямовані на відновлення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей та не можуть бути застосовані до осіб, які набули статусу поліцейського, соціальні гарантії яких визначені Законом України "Про Національну поліцію" незалежно від того з яким періодом пов`язана обставина, що дає право на отримання одноразової грошової допомоги.

В той же час, в частині другій статті 97 Закону України "Про Національну поліцію" визначено, що Порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського встановлюється Міністерством внутрішніх справ України.

При цьому, згідно ч. 4 ст. 100 Закону України "Про Національну поліцію", одноразова грошова допомога призначається і виплачується за останнім місцем проходження служби поліцейським.

Як слідує з матеріалів справи, 18.08.2016 року позивача було обстежено Вінницьким обласним центром МСЕК №1 та встановлено йому ІІІ групу інвалідності, що підтверджується довідкою серії 12 ААА № 569315 від 23.08.2016 року.

Разом з тим, як встановлено судом, 21.06.2016 року ОСОБА_3 звільнено зі служби в Національній поліції.

Тобто, останнім місцем проходження служби позивачем є орган Національної поліції.

При цьому, як встановлено судом, згідно довідки до акта огляду медико-соціальної експертної комісії серії 12 ААА № 569315 від 23.08.2016 року, позивачу встановлена III група інвалідності, в зв`язку з захворюванням, пов`язаним з проходженням служби в органах внутрішніх справи.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 11.01.2016 року № 4 (зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 29.01.2016 року за № 163/28293) затверджені Порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського (далі Порядок № 4).

Згідно п. 1 Порядку № 4, ці Порядок та умови визначають механізм оформлення і виплати одноразової грошової допомоги (далі ОГД) у разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського.

Підпунктом 4 пункту 5 Порядку № 4 визначено, що значення термінів, що визначають випадки, за якими призначаються ОГД у разі загибелі (смерті), інвалідності чи втрати працездатності поліцейського пов`язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ обставина, яка виникла внаслідок отриманого поліцейським захворювання або поранення (контузії, травми або каліцтва) під час проходження служби в органах внутрішніх справ.

Як слідує з матеріалів справи, ІІІ групи інвалідності встановлена ОСОБА_3 після проходженням служби в Національній поліції на посаді інспектора-чергового Калинівського відділу Козятинського відділення поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області.

А тому, не зважаючи на те, що інвалідність позивачу встановлена в зв`язку з захворюванням, пов`язаним саме з проходженням служби в органах внутрішніх справи, при зверненні до Головного управління Національної поліції у Вінницькій області щодо виплати одноразової грошової допомоги позивач повинен був керуватись Порядком та умовами виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, затверджених Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 11.01.2016 року № 4 та звертатись з пакетом документів, визначених у даному Порядку.

Враховуючи те, що при зверненні до Головного управління Національної поліції у Вінницькій області позивачем було подано пакет документів, визначених Порядком № 850, у останнього не було правових підстав для їх прийняття та вчинення дій щодо призначення та виплати ОСОБА_3 одноразової грошової допомоги.

Тобто, для реалізації права на отримання одноразової грошової допомоги, позивачу потрібно було звернутись до Головного управління Національної поліції у Вінницькій області на умовах та з переліком документів, визначених Порядком № 4.

З приводу вказаного варто зазначити, що згідно з частиною 2 статті 11 КАС України суд розглядає адміністративну справу не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки у разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

В даному випадку, суд не в змозі вийти за межі позовних вимог, оскільки, як слідує зі змісту позовної заяви та пояснень наданих під час судового розгляду справи представником позивача, позивач наполягає на тому, щоб його заява розглядалась у відповідності до ст. 23 Закону України Про міліцію та у спосіб, визначений Порядком та умовами призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 850 від 21.10.2015 року.

Відмовляючи в задоволенні адміністративного позову суд також керувався наступним.

Частина друга статті 19 Конституції України зобов'язує органи державної влади діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Відповідно до положень, закріплених статтею 11 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно ст. 86 КАС України оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Разом з тим, ч. 2 ст. 71 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто, з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто, протягом розумного строку.

В судовому засіданні встановлено, що дії відповідача, повязані з предметом даного позову, відповідають критеріям щодо правомірності в контексті статті 2 КАС України, а тому підстав для задоволення позову в суду не має.

Відповідно до ч. 5 ст. 94 КАС України, у разі відмови у задоволенні позовних вимог позивача, звільненого від сплати судових витрат, а також залишення адміністративного позову без розгляду судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок Державного бюджету України.. Зважаючи на відсутність в матеріалах справи документів на підтвердження відповідних судових витрат, судові витрати компенсації не підлягають.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163, 167, 255, 257 КАС України, суд -

п о с т а н о в и в :

В задоволенні адміністративного позову відмовити.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Дончик Віталій Володимирович