Справа № 820/6482/16
Суддя: Нуруллаєв І.С.
Дата ухвалення: 2017-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОСОБА_1 окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Харків

27 лютого 2017 р. Справа № 820/6482/16

ОСОБА_1 окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді - Нуруллаєва І.С.

при секретарі судового засідання Мараєвій О.В.,

за участю представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові адміністративну справу за позовом Публічного акціонерного товариства "ФАРМСТАНДАРТ-БІОЛІК" до ОСОБА_1 митниці Державної фіскальної служби про визнання дій незаконними, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Публічне акціонерне товариство "ФАРМСТАНДАРТ-БІОЛІК", звернувся до ОСОБА_1 окружного адміністративного суду з позовом до ОСОБА_1 митниці Державної фіскальної служби, в якому з врахуванням уточнень просить суд визнати дії посадових осіб митного поста Харків-Центральний ОСОБА_1 митниці ДФС, щодо організації митного контролю при оформленні митної декларації типу «ЕК10АА» №807100000/2016/046131 від 18.11.2016 року, а саме: взяття проб (зразків) товарів діагностичних реактивів БІОЛІК Туберкулін ППД-Л розчин для ін'єкцій, виробництва ПАТ ФАРМСТАНДАРТ-БІОЛІК (серії № 14/300075) у кількості 20 ампул по 1 мл на підставі акту про взяття проб (зразків) товарів № 198 від 21.11.2016р., - незаконними.

В обґрунтування позову позивачем зазначено, що митним постом «Харків-Центральний» ОСОБА_1 митниці ДФС при експортному оформленні митної декларації № 807100000/2016/046131 від 18.11.2016р. на вантаж, який належить Публічному акціонерному товариству «ФАРМСТАНДАРТ-БІОЛІК» було затримано товар: діагностичні реактиви БІОЛІК Туберкулін ППД-Л розчин для внутрішньошкірного введення у кількості 20 ампул по 1 мл, про що складено акт про взяття проб (зразків) товарів № 198 від 21.11.2016 р. Вказані дії відповідача є незаконними, протиправними та такими, що порушують права позивача.

Представник відповідача ОСОБА_1 митниці Державної фіскальної служби у наданих до суду письмових запереченнях проти заявленого позову заперечував та зазначив, що за результатами застосування системи управління ризиками, використання якої передбачене ст.ст.320, 337, 361-363 МКУ, серед іншого, була визначена митна формальність взяття проб (зразків) товарів для проведення досліджень (аналізу, експертизи) з метою встановлення характеристик, визначальних для класифікації товарів згідно УКТЗЕД. А взяття проб під час митного оформлення було здійснено на підставі доповідної записки головного державного інспектора м/п «Харків Центральний» ОСОБА_4 від 21.11.2016 №3287/20-70-61/61 щодо отримання дозволу на проведення відбору проб (зразків) товару ПАТ «ФАРМСТАНДАРТ-БЮЛІК», заявленого до митного оформлення за МД №807100000/2015/046131 від 18.11.2016 року за резолюцією т.в.о. начальника м/п «Харків Центральний» ОСОБА_5 Станом на день розгляду справи митне оформлення вказаної митної декларації завершено, а отже позовні вимоги позивача є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Представник позивача в судове засідання прибув. Позовні вимоги підтримав та просив суд задовольнити позов.

Представник відповідача в судове засідання прибув, проти заявленого позову заперечував з підстав викладених в письмових запереченнях проти позову.

Суд заслухавши пояснення сторін, вивчивши доводи позову та заперечень проти нього, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази у їх сукупності дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що Публічне акціонерне товариство "ФАРМСТАНДАРТ-БІОЛІК", , зареєстровано у відповідності до норм діючого законодавства як субєкт господарювання 05.03.1992 року, за видами діяльності КВЕД: 21.20 Виробництво фармацевтичних препаратів і матеріалів, 46.46 Оптова торгівля фармацевтичними товарами, 47.73 Роздрібна торгівля фармацевтичними товарами в спеціалізованих магазинах, 49.41 Вантажний автомобільний транспорт, 72.11 Дослідження й експериментальні розробки у сфері біотехнологій, 72,19 Дослідження й експериментальні розробки у сфері інших природничих і технічних наук, що підтверджено наявною в матеріалах справи копією витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних-осіб та громадських формувань (а.с. 9-16).

ПАТ ФАРМСТАНДАРТ-БІОЛІК 18.11.2016 року до митного поста «Харків-Центральний» ОСОБА_1 митниці ДФС заявлено до оформлення митну декларацію № 807100000/2016/046131 від 18.11.2016 року щодо експортного оформлення на користь одержувача ТОВ «Фармстандарт-УфаВИТА» за зовнішньоекономічним контрактом від 02.02.2016 року №01/7-01/16 товар, а саме: діагностичні реактиви БІОЛІК Туберкулін ППД-Л розчин для внутрішньошкірного введення, 2 ТО/доза по 1 мл (10 доз) в ампулах №30, «in bulk», упаковка картонна (серія №14/300075 - 100 800 амп.).

При експортному оформленні митної декларації № 807100000/2016/046131 від 18.11.2016 року на території «Східний вантажний митний комплекс» (м. Харків, вул. Клочківська, 370) було затримано вказаний товар.

За результатами застосування системи управління ризиками, використання якої передбачене ст..ст.320, 337, 361-363 МКУ, серед іншого, була визначена митна формальність взяття проб (зразків) товарів для проведення досліджень (аналізу, експертизи) з метою встановлення характеристик, визначальних для класифікації товарів згідно УКТЗЕД (а.с 34).

Судом встановлено, що на підставі доповідної записки головного державного інспектора м/п «Харків - Центральний» ОСОБА_4 від 21.11.2016 №3287/20-70-61/61 щодо отримання дозволу на проведення відбору проб (зразків) товару ПАТ «ФАРМСТАНДАРТ-БІОЛІК», заявленого до митного оформлення за МД №807100000/2015/046131 від 18.11.2016 року та за накладеною резолюцією т.в.о. начальника м/п «Харків - Центральний» ОСОБА_5 (а.с. 36) посадовими особами митного органу 21.11.2016 року було здійснено відбір зразків товару по факту його пред'явлення декларантом у присутності уповноваженої особи підприємства.

За результатами взяття посадовими особами м/п «Харків-Центральний» проб (зразків) товару ПАТ «ФАРМСТАНДАРТ-БІОЛІК» було складено Акт №198 про взяття проб (зразків) товарів від 21.11.2016 року (а.с. 38).

Крім того представником відповідача було повідомлено під час судового розгляду справи, що 21.11.2016 до ОСОБА_1 митниці ДФС надійшов лист Управління Служби безпеки України в Харківській області від 18.11.2016 року №70/6-3936, яким повідомлено про здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000197 від 14.09.2016 року з попередньою правовою кваліфікацією кримінального правопорушення, передбаченого ч.2ст.305 КК України та запитано з метою отримання відомостей про факти та обставини, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню, а також недопущення незаконного переміщення через митний кордон України фальсифікованих лікарських засобів здійснити відбір зразків товару для проведення відповідного експертного дослідження у ОСОБА_1 управлінні з питань експертизи та дослідження на предмет встановлення його походження, фактичного найменування, коду товару (а.с. 39).

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до приписів ст. 246 Митного кодексу України, метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.

Частиною першою ст. 248 Митного кодексу України передбачено, що митне оформлення розпочинається з моменту подання органу доходів і зборів декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання органом доходів і зборів від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.

Відповідно до частини першої статті 257 Митного кодексу України декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

При цьому, під митним контролем, відповідно до приписів статті 4 цього Кодексу, слід розуміти сукупність заходів, що здійснюються з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку. Митним оформленням є виконання митних формальностей, необхідних для випуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення.

Положеннями ч.1 ст.320 Митного кодексу України визначено, що форми та обсяг контролю, достатнього для забезпечення додержання законодавства з питань державної митної справи та міжнародних договорів України при митному оформленні, обираються митницями (митними постами) на підставі результатів застосування системи управління ризиками.

Пунктами 1 та 2 ч.1 ст. 336 Митного кодексу України передбачено, що митний контроль здійснюється безпосередньо посадовими особами органів доходів і зборів шляхом, зокрема, перевірки документів та відомостей, які відповідно до статті 335 цього Кодексу надаються органам доходів і зборів під час переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України; митного огляду (огляду та переогляду товарів, транспортних засобів комерційного призначення, огляду та переогляду ручної поклажі та багажу, особистого огляду громадян).

Відповідно до частини першої статті 337 Митного кодексу України, перевірка документів та відомостей, які відповідно до статті 335 цього Кодексу подаються органам доходів і зборів під час переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, здійснюється візуально, із застосуванням інформаційних технологій (шляхом проведення формато-логічного контролю, контролю співставлення, контролю із застосуванням системи управління ризиками) та в інші способи, передбачені цим Кодексом.

Згідно з ч.1-2 ст.361 МКУ управління ризиками - це робота органів доходів і зборів з аналізу ризиків, виявлення та оцінки ризиків, розроблення та практичної реалізації заходів, спрямованих на мінімізацію ризиків, оцінки ефективності та контролю застосування цих заходів. Під ризиком розуміється ймовірність недотримання вимог законодавства України з питань державної митної справи. Органи доходів і зборів застосовують систему управління ризиками для визначення товарів, транспортних засобів, документів і осіб, які підлягають митному контролю, форм митного контролю, що застосовуються до таких товарів, транспортних засобів, документів і осіб, а також обсягу митного контролю.

Згідно ч.1 ст.362 МКУ аналіз ризику - це систематичне використання органами доходів і зборів наявної у них інформації для визначення обставин та умов виникнення ризиків, їх ідентифікації і оцінки ймовірних наслідків недотримання вимог законодавства України з питань державної митної справи. Серед іншого, до об'єктів аналізу ризику належать характеристики товарів, транспортних засобів, шо переміщуються через митний кордон України (ч.2 ст. 362 МКУ).

Приписами ст.. 356 Митного кодексу України передбачено, що взяття проб (зразків) товарів здійснюється посадовими особами органу доходів і зборів в рамках процедур митного контролю та митного оформлення з метою встановлення характеристик, визначальних для: класифікації товарів згідно з УКТ ЗЕД; перевірки задекларованої митної вартості товарів; встановлення країни походження товарів; встановлення належності товарів до наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів, прекурсорів, сильнодіючих чи отруйних речовин; встановлення належності товарів до предметів, що мають художню, історичну чи археологічну цінність; встановлення належності товарів до таких, що виготовлені з використанням об'єктів права інтелектуальної власності, що охороняються відповідно до закону.

Взяття проб (зразків) товарів проводиться уповноваженими посадовими особами органу доходів і зборів на підставі вмотивованого письмового рішення керівника цього органу доходів і зборів або особи, яка виконує його обов'язки.

Як встановлено судовим розглядом підставою для взяття проб товару предявленого до митного оформлення позивача було здійснено у звязку зі здійсненням митних формальностей на підставі доповідної записки головного державного інспектора м/п «Харків Центральний» за резолюцією т.в.о. начальника м/п «Харків Центральний» ОСОБА_5, який у розумінні Митного кодексу України (ч.1 ст.547) є керівником органу доходів і зборів, що підтверджено наказу ОСОБА_1 митниці ДФС №446- І о від 11.11.2016 року (а.с. 37).

При цьому щодо посилань представника позивача на відсутність вмотивованого рішення керівника органу доходів і зборів, суд зазначає, що відповідно до Типової інструкції з діловодства у центральних органах виконавчої влади, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, місцевих органах виконавчої влади, затвердженої ПКМУ від 30.11.2011 № 1242, резолюція - це зроблений посадовою особою напис на документі, який містить стислий зміст прийнятого нею рішення щодо виконання документа, а отже суд вважає резолюцію т.в.о. начальника м/п «Харків Центральний» ОСОБА_5 доказом належного рішення.

Отже, у даному випадку необхідність перевірки документів та відомостей, які подані декларантом під час митного оформлення товарів, а також право на проведення огляду (переогляду) товарів виникає за результатами застосування митним органом системи управління ризиками або в разі отримання офіційної інформації від правоохоронних органів, щодо переміщення товарів, транспортних засобів через митний кордон України здійснюється поза митним контролем або з приховуванням від митного контролю.

При цьому представником відповідача під час судового розгляду справи було вказано, що лист Управління Служби безпеки України в Харківській області від 18.11.2016 року №70/6-3936 не слугував підставою для здійснення митних формальностей, а відібрання зразків (проб) здійснювалось у звязку з необхідністю проведення досліджень та з метою встановлення характеристик для класифікації товарів згідно УКТЗЕД.

Суд також зазначає, що відібрання проб (зразків) здійснено посадовими особи митного органу в присутності представника позивача, про що останнім проставлено власний підпис в акті.

З врахуванням зазначеного суд приходить до висновку про відсутність порушень у діях відповідача щодо організації митного контролю при оформленні митної декларації типу «ЕК10АА» №807100000/2016/046131 від 18.11.2016 року, а саме: взяття проб (зразків) товарів діагностичних реактивів БІОЛІК Туберкулін ППД-Л розчин для ін'єкцій, виробництва ПАТ ФАРМСТАНДАРТ-БІОЛІК (серії № 14/300075) у кількості 20 ампул по 1 мл на підставі акту про взяття проб (зразків) товарів № 198 від 21.11.2016 р.

Крім того, як встановлено судом підприємство позивача під час розгляду даної справи також зверталось із скаргою до Голови Державної фіскальної служби України, в.о. заступника голови Державної фіскальної служби України та Начальника Головного управління внутрішньої безпеки Державної фіскальної служби України на дії (бездіяльність) посадових осіб ОСОБА_1 митниці ДФС щодо незаконності дій посадових осіб ОСОБА_1 митниці ДФС з відібрання зразків взяття проб (зразків) товарів. За наслідками робочої наради, яка відбулася 13.01.2017 року укладено протокол №2 та 16.01.2017 року було завершене митне оформлення товару ПАТ "ФАРМСТАНДАРТ-БІОЛІК" за митною декларацією типу «ЕК10АА» №807100000/2016/046131 від 18.11.2016 року.

Та в подальшому підприємством позивача 19.01.2017 року звернулось із заявою про відкликання власної скарги у звязку з вирішенням наведених в скарзі обставин та відсутністю потреби у заходах реагування.

Отже, суд приходить до висновку, що на разі відсутнє порушення прав та інтересів позивача, що потребує відновлення.

Таким чином, суд приходить до висновку, про правомірність дій посадових осіб митного поста Харків-Центральний ОСОБА_1 митниці ДФС, щодо організації митного контролю при оформленні митної декларації типу «ЕК10АА» №807100000/2016/046131 від 18.11.2016 року, а саме: взяття проб (зразків) товарів діагностичних реактивів БІОЛІК Туберкулін ППД-Л розчин для ін'єкцій, виробництва ПАТ ФАРМСТАНДАРТ-БІОЛІК (серії № 14/300075) у кількості 20 ампул по 1 мл на підставі акту про взяття проб (зразків) товарів № 198 від 21.11.2016р.

Відповідно до частини першої статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Статтею 86 КАС України передбачено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні (ч. 1 ст. 86); ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили (ч. 2 ст. 86); суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності (ч. 3 ст. 86).

Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Будь-яке рішення чи дії субєкта владних повноважень мають бути законними та обґрунтованими, прийнятими чи вчиненими в межах наданих повноважень, мати під собою конкретні обєктивні факти, на підставі яких його ухвалено або вчинено, а суд, відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень, перевіряє чи прийнято такі рішення на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення, з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, своєчасно, тобто протягом розумного строку. Також рішення субєкта владних повноважень не може ґрунтуватися на припущеннях.

З огляду на наведене, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Розподіл судових витрат здійснити в порядку ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.159-163, 167, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П ОС Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного позову Публічного акціонерного товариства "ФАРМСТАНДАРТ-БІОЛІК" до ОСОБА_1 митниці Державної фіскальної служби про визнання дій незаконними відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до ОСОБА_1 апеляційного адміністративного суду через ОСОБА_1 окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови виготовлено 06 березня 2017 року.

Суддя Нуруллаєв І.С.