Справа № 643/16085/16-а
Суддя: Калитка О.М.
Дата ухвалення: 2017-03-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2017 р. Справа № 643/16085/16-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Калитки О. М.

Суддів: Кононенко З.О. , Калиновського В.А.

за участю секретаря судового засідання Калитки О. М.,

за участю позивача ОСОБА_1,

за участю представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м.Харкова на постанову Московського районного суду м. Харкова від 10.01.2017р. по справі № 643/16085/16-а

за позовом ОСОБА_1

до Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м.Харкова

про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити дії,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, ОСОБА_1, звернулася до Московського районного суду м. Харкова з адміністративним позовом до Управління Пенсійного Фонду України в Московському районі м. Харкова, в якому просила суд визнати неправомірним рішення Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова щодо відмови ОСОБА_1 в перерахунку пенсії державного службовця з 01.12.2015 року (враховуючи матеріальну допомогу на вирішення соціально-побутових питань, суму індексації заробітної плати, матеріальну допомогу на оздоровлення, на які нараховувався збір на обовязкове державне пенсійне страхування); зобовязати Управління Пенсійного Фонду України в Московському районі м. Харкова провести ОСОБА_1 перерахунок пенсії державного службовця з 01.12.2015 року у відповідності до Постанови Кабінету міністрів України від 09.12.2015 року №1013 «Про у порядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» із збереженням проценту нарахування пенсії на момент виходу на пенсію 2008 році у розмірі 81 відсотків (враховуючи матеріальну допомогу на вирішення соціально-побутових питань, суму індексації заробітної плати, матеріальну допомогу на оздоровлення, на які нараховувався збір на обовязкове державне пенсійне страхування).

В обґрунтування позову позивач посилалася на те, що при вирішенні питання про перерахунок пенсії державного службовця підлягає застосуванню ст. 37-1 Закону України «Про державну службу», яка була діюча на момент виникнення у позивача права на перерахунок пенсії державного службовця у звязку з підвищенням заробітної плати державних службовців 01.12.2015 року.

Постановою Московського районного суду м. Харкова від 10.01.2016 року у справі № 643/16085/16-а задоволено адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити дії.

Визнано протиправним рішення Управління Пенсійного Фонду України в Московському районі м. Харкова від 22.11.2016 року про відмову в перерахунку пенсії ОСОБА_1.

Зобовязано Управління Пенсійного Фонду України в Московському районі м. Харкова провести ОСОБА_1 перерахунок пенсії як державному службовцю з 01.12.2015 року згідно з постановою Кабінету Міністрів України №1013 від 09.12.2015 року «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» із збереженням відсотку нарахування пенсії в розмірі 81% на момент її призначення у 2008 році, враховуючи матеріальну допомогу на вирішення соціально-побутових питань, суму індексації заробітної плати, матеріальну допомогу на оздоровлення, на які нараховувався збір на обовязкове державне пенсійне страхування.

Відповідач не погодився із рішенням суду та подав апеляційну скаргу, в якій зазначив, що рішення суду першої інстанції прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, просив суд скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог.

Представник відповідача в судовому засіданні вимоги апеляційної скарги підтримав, просив суд скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог.

Позивач в судовому засіданні проти вимог апеляційної скарги заперечувала, просила суд апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника відповідача, позивача, перевіривши рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги відповідно до ст. 195 Кодексу адміністративного судочинства України, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено з матеріалів справи, ОСОБА_1 перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного Фонду України в Московському районі м. Харкова з 2008 року і отримує пенсію за віком як службовець органів місцевого самоврядування. Загальний процент розрахунку від середнього заробітку складає 81 %.

21.11.2016 року ОСОБА_1 звернулася з письмовою заявою до Управління Пенсійного Фонду України в Московському районі м. Харкова про перерахунок пенсії та додала довідку Департаменту у справах сім'ї, молоді та спорту Харківської міської ради № 679 від 15.06.2016 року про заробітну плату, яка подається для перерахунку пенсії непрацюючим державним службовцям та довідку Департаменту у справах сім'ї, молоді та спорту Харківської міської ради № 680 від 15.06.2016 року про складові заробітної плати (за останні 24 календарні місяці роботи або за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією)що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу».

Рішенням Управління Пенсійного Фонду України в Московському районі м. Харкова від 22.11.2016 року ОСОБА_1 було відмовлено в перерахунку пенсії з посиланням на те, що з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії (щомісячне довічне грошове утримання) призначаються відповідно до законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», «Про статус народного депутата України», «Про Кабінет Міністрів України», «Про судову експертизу», «Про Національний банк України», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про дипломатичну службу», Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України, а призначені відповідні пенсії не перераховуються.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що позивач має право на перерахунок пенсії в зв'язку з підвищенням розміру заробітної плати працюючим державним службовцям.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 37 Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 року №3723-XII (в редакції на момент виходу позивача на пенсію) пенсія державним службовцям у частині, що не перевищує розміру пенсії з солідарної системи, що призначається відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" виплачується за рахунок коштів Пенсійного фонду України. Частина пенсії, що перевищує цей розмір, виплачується за рахунок коштів Державного бюджету України. Пенсія державному службовцю виплачується у повному розмірі незалежно від його заробітку (прибутку), одержуваного після виходу на пенсію.

Згідно ст. 26 ЗУ "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення чоловіками 60 років, жінками - 55 років та наявності страхового стажу не менше п'яти років.

У відповідності до статті 37-1 Закону України "Про державну службу" у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв'язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій.

Як вбачається з матеріалів справи, пенсія позивачу призначена з 02.12.2008 року.

Законом України від 28.12.2014 р. № 76-VIII "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України", який набрав чинності 01 січня 2015 року, внесено зміни до статті 37-1 Закону України "Про державну службу" і викладено у такій редакції: "Умови та порядок перерахунку призначених пенсій державним службовцям визначаються Кабінетом Міністрів України".

Законом України від 02.03.2015 № 213 "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" з 01.06.2015 скасовано норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначалися відповідно до Закону України "Про державну службу".

Разом з тим, постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 № 1013 "Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів" скасовано пункт 4 постанови Кабінету Міністрів України від 31.05.2000 № 865 "Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії".

На підставі постанови Кабінету Міністрів України від 14.09.2016 № 622 "Деякі питання пенсійного забезпечення окремих категорій осіб" постанова Кабінету Міністрів України від 31.05.2000 № 865 "Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії" втратила чинність.

Крім цього, форми довідок про заробітну плату (затверджені постановою правління Пенсійного фонду України від 04.09.2013 № 15-1), які надавалися для проведення перерахунку пенсії, виключені постановою правління Пенсійного фонду України від 04.07.2016 № 15-2.

Також, Законом України "Про державну службу" від 10.12.2015 № 889-VІІІ, який набрав чинності з 01.05.2016 року, не передбачено проведення перерахунків раніше призначених пенсій державним службовцям.

З набранням чинності Закону № 889-VІІІ стаття 37-1 Закону "Про державну службу" № 3723-XII втратила чинність, за виключенням статті 37 цього Закону щодо призначення пенсій окремим категоріям осіб.

Відповідно до статті 90 Закону № 889-VІІІ пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється за нормами Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування".

Закон України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 01.01.2007 року не містить такої підстави для перерахунку пенсії, як підвищення заробітної плати працюючих державних службовців.

Отже, враховуючи приписи ст. 90 Закону України "Про державну службу" від 10.12.2015 року та Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 01.01.2007 року, з 01.05.2016 року відсутні підстави для перерахунку пенсії державним службовцям у зв'язку з підвищенням заробітної плати працюючих державних службовців.

Позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії 21.11.2016 року.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що оскільки заяву про перерахунок пенсії подано позивачем після 01.05.2016 року, відповідачем обґрунтовано прийнято рішення про відмову в проведенні такого перерахунку.

Щодо позовних вимог в частині перерахунку пенсії з урахуванням додаткових показників заробітної плати (матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, суми індексації заробітної плати, матеріальної допомоги на оздоровлення), колегія суддів зазначає, що з наданих позивачем копій довідок №476/2 від 28.11.2008 року, № 679 від 15.06.2016 року та № 680 від 15.06.2016 року встановлено, що вказані виплати, на які має нараховуватися збір на обовязкове державне пенсійне страхування, позивачу не нараховувалися.

З огляду на вказане, підстави для визнання дій Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова протиправними зобовязання здійснити перерахунок в цій частині відсутні.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Як вбачається з ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що відповідач як субєкт владних повноважень діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені чинним законодавством, а тому підстави для задоволення позовних вимог відсутні.

Статтею 159 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Враховуючи вище викладене, постанова Московського районного суду м. Харкова від 10.01.2016 року у справі № 643/16085/16-а відповідає вимогам ст. 159 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому підлягає скасуванню.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 202 Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п. 3 ч. 1 ст. 198, п. 4 ч. 1 202, 205, 207, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м.Харкова задовольнити.

Постанову Московського районного суду м. Харкова від 10.01.2017р. по справі № 643/16085/16-а скасувати.

Прийняти нову постанову, якою якою відмовити в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити дії.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання постанови у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)ОСОБА_3
Судді(підпис) (підпис) ОСОБА_4 ОСОБА_5
Повний текст постанови виготовлений 06.03.2017 р.