Справа № 810/2360/16
Суддя: Панова Г. В.
Дата ухвалення: 2016-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 грудня 2016 року м. Київ 810/2360/16

Київський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Панової Г.В., за участю секретаря судового засідання: Волощук Л.В., у присутності

представників сторін:

від позивача ОСОБА_1, ОСОБА_2

від відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Фабрика бакалейних продуктів

до Тетіївської об'єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Київській області

про скасування податкового повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И В:

До Київського окружного адміністративного суду звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «Фабрика бакалейних продуктів» з позовом до Тетіївської об'єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Київській області про скасування податкового повідомлення-рішення від 29.12.2015 № НОМЕР_1.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що не погоджується з висновками ОСОБА_4 від 23.12.2015 № 284/220/34514827 «Про результати документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Фабрика бакалейних продуктів» () з питань дотримання вимог податкового законодавства по взаємовідносинах з ТОВ «Сателіт-Дніпро» () за лютий 2014р., ТОВ «Регіон-Транс» () за квітень 2014р., ТОВ «Будіс Плюс» () за квітень 2014р., ТОВ «Зевс-Буд» () за травень 2014р., ТОВ «Стар ОСОБА_5» () за травень 2014р., ТОВ «ОСОБА_6 ЛТД» () за травень 2014р., ТОВ «Клондайк-ЛТ» , () за липень 2014р., ТОВ «Екологічні ресурси України» () за липень 2014р., ТОВ «Агентство мерчандайзингу «Горизонт» () за жовтень 2014р., ТОВ «Компанія Лакшері Кепітал», () за листопад-грудень 2014р., ТОВ «ЕКО- Сервіс» () за листопад-грудень 2014р., ТОВ «БІЗ ОСОБА_7» () за лютий 2015р., ПП «Інтайм КО» () за лютий 2015р., ТОВ «Ріал ОСОБА_8К.А.У.» () за лютий 2015р., ТОВ «АКТА Компані» () за квітень 2015р., ТОВ «СП Бонум» () за квітень 2015р., ТОВ «Садеко» () за квітень 2015р.» на підставі якого було прийнято оскаржуване податкове повідомлення - рішення і вважає висновки зазначеного ОСОБА_4 необґрунтованими з таких підстав.

Позивач стверджує, що відповідачем зроблено хибні висновки в ОСОБА_4 перевірки, які зводяться до припущень посадових осіб податкового органу щодо не підтвердження реальності господарських операцій Товариства з обмеженою відповідальністю ТОВ "Фабрика бакалейних проудктів" з його контрагентами, протягом перевіряємих періодів, тоді як реальність та правомірність відповідних операцій підтверджується належним чином оформленими первинними та іншими документами.

Також, позивач зазначає, що ним до перевірки були надані всі первинні документи бухгалтерського обліку за перевіряємі періоди, на підставі яких було визначено суму податкового кредиту, однак дані документи не були прийняті до уваги податковим органом.

Позивач стверджує, що господарські операції з підприємствами, що перевірялись мали реальний характер та при здійсненні яких сторонами господарських операцій було дотримано всіх передбачених чинним податковим законодавством вимог, що підтверджується належним чином складеними первинними документами, тому прийняте за результатами розгляду ОСОБА_4 перевірки податкове повідомлення рішення підлягає скасуванню.

У судовому засіданні 14.12.2016 представники позивача позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просили задовольнити адміністративний позов.

Представник відповідача заперечував проти задоволення позову та наполягав, що спірне податкове повідомлення-рішення прийнято правомірно і у відповідності до вимог чинного податкового законодавства. В обґрунтування доводів заперечень посилався на обставини, викладені в ОСОБА_4 перевірки та письмові заперечення.

Заслухавши пояснення представників позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Як встановлено судом, Товариство з обмеженою відповідальністю «Фабрика бакалейних продуктів» є юридичною особою, що зареєстрована 07.09.2006 Сквирською районною державною адміністрацією Київської області, як платник податків на час проведення перевірки перебувало на обліку в Сквирському віділенні Тетіївської обєднаної державної податкової інспекції Київської області.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію платника податку на додану вартість від 28.01.2013 № 200104484 Товариство з обмеженою відповідальністю «Фабрика бакалейних продуктів» зареєстровано платником податку на додану вартість з 24.10.2006.

У період з 08.09.2015 по 18.12.2015 посадовими особами Тетіївської ОДПІ Головного управління ДФС у Київській області проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «Фабрика бакалейних продуктів» () з питань дотримання вимог податкового законодавства по взаємовідносинах з ТОВ «Сателіт-Дніпро» () за лютий 2014р., ТОВ «Регіон-Транс» () за квітень 2014р., ТОВ «Будіс Плюс» () за квітень 2014р., ТОВ «Зевс-Буд» () за травень 2014р., ТОВ «Стар ОСОБА_5» () за травень 2014р., ТОВ «ОСОБА_6 ЛТД» () за травень 2014р., ТОВ «Клондайк-ЛТ» , () за липень 2014р., ТОВ «Екологічні ресурси України» () за липень 2014р., ТОВ «Агентство мерчандайзингу «Горизонт» () за жовтень 2014р., ТОВ «Компанія Лакшері Кепітал», () за листопад-грудень 2014р., ТОВ «ЕКО- Сервіс» () за листопад-грудень 2014р., ТОВ «БІЗ ОСОБА_7» () за лютий 2015р., ПП «Інтайм КО» () за лютий 2015р., ТОВ «Ріал ОСОБА_8К.А.У.» () за лютий 2015р., ТОВ «АКТА Компані» () за квітень 2015р., ТОВ «СП Бонум» () за квітень 2015р., ТОВ «Садеко» () за квітень 2015р.

Результати перевірки оформлені ОСОБА_4 від 23.12.2015 № 284/220/34514827 (далі по тексту ОСОБА_4 перевірки).

ОСОБА_4 зазначеного ОСОБА_4 перевірки було встановлено порушення позивачем положень ст. 188, п. 193.1 ст. 193, п. 198.1, п.198.3, п. 198.6 ст. 198, п. 201.4, п. 201.6,п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI (із змінами та доповненнями), в звязку з віднесенням до складу податкового кредиту сум сформованих за рахунокТОВ «Сателіт-Дніпро» () за лютий 2014р.,ТОВ «Регіон-Транс» () за квітень 2014р., ТОВ «Будіс Плюс» () за квітень 2014р., ТОВ «Зевс-Буд» () за травень 2014р., ТОВ «Стар ОСОБА_5» () за травень 2014р., ТОВ «ОСОБА_6 ЛТД» () за травень 2014р., ТОВ «Клондайк-ЛТ» , () за липень 2014р., ТОВ «Екологічні ресурси України» () за липень 2014р., ТОВ «Компанія Лакшері Кепітал», () за листопад-грудень 2014р., ТОВ «ЕКО- Сервіс» () за листопад-грудень 2014р., ТОВ «БІЗ ОСОБА_7» () за лютий 2015р., ТОВ «АКТА Компані» () за квітень 2015р., ТОВ «СП Бонум» () встановлено заниження податку на додану вартість всього на суму 1 685 411 грн. в т.ч. по періодам: лютий 2014 року в сумі - 306 200 грн., квітень 2014 року в сумі - 208 052 грн., травень 2014 року в сумі - 179 000 грн., липень 2014 року в сумі - 134 667 гри., листопад 2014 року в сумі - 248 625 грн., грудень 2014 року в сумі - 276 907 грн., лютий 2015 року в сумі - 130 000 грн., квітень 2015 року в сумі - 201 960 грн.

Вказаних висновків відповідач дійшов у звязку з наступним.

Як вбачається зі змісту ОСОБА_4 перевірки та матеріалів справи, між ТОВ «Фабрика бакалейних продуктів» та ТОВ «Сателіт Дніпро» було укладено договір про надання послуг від 04.01.2014 № 9, за умовами якого виконавець приймає на себе обовязки, щодо надання рекламно консультаційних та інформаційних послуг з метою організації стимулювання збуту продукції замовника, включаючи: збір інформації та розробку на її основі програми (комплексу заходів) з реклами та стимулювання збуту продукції замовника (пункт 3.6 ОСОБА_4 перевірки).

На підставі первинних документів за наслідком виконання умов договору позивачем було сформовано податковий кредит.

Проте, ОСОБА_9 перевірки містить зауваження відносно того, що за результатами автоматизованого співставлення податкових зобовязань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДФС України розбіжності між задекларованим у додатку 5 податковим кредитом ТОВ «Фабрика бакалейних продуктів» та податковими зобовязаннями ТОВ «Сателіт Дніпро» встановлено за лютий 2014 року на суму 306200,0 грн.

Крім того, в ОСОБА_4 зазначається, що ОСОБА_4 приймання - здачі робіт (послуг) за вказаним договором не містить даних щодо місцязнаходження чи розташування обєктів в яких надавалися послуги з передпродажної підготовки товарів, не зазначено асортименту товарів, відсутні звіти з конкретним розрахунком вартості наданих послуг, у звязку з чим не відповідає вимогам пункту 2 статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 р. № 996-ХІV(із змінами і доповненнями).

Також відповідач вказав, що відповідно до бази даних АІС «Податковий блок», ТОВ «Сателіт Дніпро» маєстан « 28» - «Триває процедура припинення (направлені заперечення органу ДФС)». Види діяльності контрагента позивача не відповідають виду наданих послуг відповідно до спірного договору.

Контролюючий орган в ОСОБА_4 перевірки також зазначив, що враховуючи реєстраційні дані, матеріали податкової звітності та інших документи, що рахуються згідно бази даних АІС «Податковий блок» та проведених заходів ТОВ «Сателіт Дніпро» надавало ТОВ «Фабрика бакалейних продуктів» послуги з технічного обслуговування обладнання, що нехарактерні для його звичайної господарської діяльності, які економічно необгрунтовані у зазначених обсягах, що свідчить про відсутність необхідних умов для реального настання результатів відповідної господарської діяльності.

Враховуючи викладене, відповідач дійшов висновку про не підтвердження здійснення господарських операцій між ТОВ «Фабрика бакалейних продуктів» та ТОВ «Сателіт Дніпро» за лютий 2014 року на суму 1 837 200 грн. в т.ч. ПДВ - 306 200 грн.

Також, під час судового розгляду справи, судом було встановлено, що 09.01.2014 між позивачем та ТОВ «Регіон транс» було укладено договір транспортно експедиційних послуг № 9.

На підставі первинних документів за наслідками виконання умов договору позивачем було сформовано податковий кредит.

Проте, ОСОБА_9 перевірки містить зауваження відносно того, що господарські операції між позивачем та ТОВ «Регіон Транс» здійснювались без укладання договору, а за результатами автоматизованого співставлення податкових зобовязань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДФС України встановлено розбіжності між задекларованим у додатку 5 податковим кредитом ТОВ «Фабрика бакалейних продуктів» та податковими зобовязаннями ТОВ «Регіон-Транс» на суму 137 030 грн.

Крім того, в ОСОБА_4 зазначається, що наданий позивачем ОСОБА_9 здачі - приймання послуг за вказаними господарськими операціями не містить даних щодо факту пошуку, замовлення, бронювання транспортних засобів для перевезення вантажів Замовника, маршруту перевезень, переліку одиниць та характеристики транспортного засобу (марка, державний номерний знак, номер кузова, шасі, рами тощо) яким здійснювались перевезення, відсутні звіти з конкретним розрахунком вартості наданих послуг. Крім того не має первинних документів щодо перевезення товару, що не дає можливості підтвердити фактичний рух товару та його супровід. Товарно-транспортні накладні в ході перевірки не надано, де і як саме відбувалось навантаження товару не встановлено, у звязку з чим не відповідає вимогам пункту 2 статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 р. № 996-ХІV (із змінами і доповненнями).

Відповідно до відомостей АІС «Автомобіль» ДАІ МВС України встановлено, що за ТОВ «Регіон Транс» транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, які можуть здійснювати перевезення вантажів не рахується.

Також, відповідачем зазначено, що відповідно до відомостей бази даних АІС «Податковий блок» кількість працівників згідно довідки № 1-ДФ від 21.04.2014 № 90230738 за 1 квартал 2014 року - 2 особи; встановлено надання послуг, що нехарактерні для звичайної господарської діяльності, відсутністі основні фонди, виробничих засобів, працівників, які змогли б забезпечити надання транспортно-експедиційних послуг з врахування реального часу здійснення операцій, місцезнаходження майна, наявності трудових ресурсів, виробничих активів, які економічно необхідні для здійснення господарських операцій у зазначених обсягах, що свідчить про відсутність необхідних умов для реального настання результатів відповідної господарської діяльності.

Крім того, в ОСОБА_4 зазначено, що в Єдиному реєстрі податкових накладних» не зареєстровані податкові накладні від постачальників ТОВ «Регіон транс», оскільки податкові накладні були виписані насуму не більше 10 000 грн.

Враховуючи викладене, відповідач дійшов висновку про не підтвердження здійснення господарських операцій між ТОВ «Фабрика бакалейних продуктів» та ТОВ «Регіон Транс» за квітень 2014 року на суму 822 180,00 грн. в т.ч. ПДВ - 137 030,0 грн.

Також у спірні періоди між позивачем та ТОВ «Будіс Плюс» було укладено Договір від 12.03.2014 № 14 на ремонт та технічне обслуговування обладнання (пункт 3.7 ОСОБА_4 перевірки).

На підставі первинних документів за наслідками виконання умов договору позивачем було сформовано податковий кредит.

Проте, ОСОБА_9 перевірки містить зауваження відносно того, що за результатами автоматизованого співставлення податкових зобовязань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДФС України встановлено розбіжності між задекларованим у додатку 5 податковим кредитом ТОВ «Фабрика бакалейних продуктів» та податковими зобовязаннями ТОВ «Буді плюс» на суму 71 021,66 грн.

Крім того, в ОСОБА_4 зазначається, що наданий позивачем ОСОБА_9 приймання - здачі робіт (послуг) за вказаним договором, не містить повного переліку обладнання, технічне обслуговування якого проведено, не наведений механізм визначення вартості наданої послуги, не зазначено період проведення такого обслуговування з посиланням на технічну документацію, яка встановлює вимоги до технічного стану обладнання. Крім того не надано графіка регламентних робіт, який передбачено ОСОБА_4 приймання- здачі виконаних робіт, у звязку з чимне відповідає вимогам пункту 2 статті 9 Закону України від 16.07.1999 р. № 996-ХІУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

Згідно відомостей з бази даних АІС «Податковий блок», встановлено, що ТОВ «Будіс Плюс» має стан платника « 8»- в ЄДР внесено запис про відсутність за місцезнаходженням; види діяльності контрагента позивача не відповідають виду наданих послуг відповідно до спірного договору.

Крім того, в ОСОБА_4 зазначено, що в Єдиному реєстрі податкових накладних» не зареєстровані податкові накладні від постачальників ТОВ «Будіс Плюс», оскільки податкові накладні були виписані на суму не більше 10 000 грн.

Враховуючи викладене, відповідач дійшов висновку про не підтвердження здійснення господарських операцій між ТОВ «Фабрика бакалейних продуктів» та ТОВ «Будіс Плюс» за квітень 2014 року на суму 426 129,96 грн. в т.ч. ПДВ - 71 021,66 грн.

В спірний період між позивачем та ТОВ «Зевс Буд» було укладено договір про надання послуг від 30.05.2014 № 5 (консультаційні послуги у сфері питань вимог законодавства по організації виробництва харчових продуктів) (пункт 3.8 ОСОБА_4 перевірки).

На підставі первинних документів за наслідками виконання умов договору позивачем було сформовано податковий кредит.

Проте, ОСОБА_9 перевірки містить зауваження відносно того, що за результатами автоматизованого співставлення податкових зобовязань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДФС України рахуються розбіжності між задекларованим у додатку 5 податковим кредитом ТОВ «Фабрика бакалейних продуктів» та податковими зобовязаннями ТОВ «Зевс-Буд» на суму ПДВ 78 000 грн.

Також в ОСОБА_4 зазначається, що наданий позивачем ОСОБА_9 приймання - здачі робіт (послуг) за вказаним договором, не містить даних щодо місця та дати надання послуг, змісту, тематики, обсягів та асортименту харчових продуктів по яких надано консультації, законодавчі акти згідно яких регламентується та внесено зміни у сфері організації виробництва, не зазначено фахівців та персонал яким надано консультації відсутні звіти з конкретним розрахунком вартості наданих послуг, у звязку з чим не відповідає вимогам пункту 2 статті 9 Закону України від 16.07.1999 р. № 996-ХІУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» із змінами і доповненнями.

Згідно відомостей бази даних АІС «Податковий блок», встановлено, що ТОВ «Зевс-Буд» має стан платника « 7» (до ЄДР внесено запис про відсутність підтвердження відомостей); види діяльності контрагента позивача не відповідають виду наданих послуг відповідно до спірного договору, Довідки форми № 1-ДФ до ДПІ протягом 2014 року не подавалися.

Також відповідач зазначив, що згідно аналізу бази даних АІС «Податковий блок» не виявлено реєстрацію податкових накладних, які були виписані контрагентами-постачальниками на адресу ТОВ «Зевс-Буд».

Враховуючи викладене, відповідач дійшов висновку про не підтвердження здійснення господарських операцій між ТОВ «Фабрика бакалейних продуктів» та ТОВ "Зевс-Буд" за травень 2014 року на суму 468 000 грн. в т.ч. ПДВ -78 000 грн.

У перевіряємий період позивачем було укладено з ТОВ «Стар ОСОБА_5» договір про надання послуг (консультаційні послуги з питань комерційної діяльності й керування) від 29.05.2014 № 14 (пункт 3.9 ОСОБА_4 перевірки).

На підставі первинних документів за наслідками виконання умов договору позивачем було сформовано податковий кредит.

Проте, ОСОБА_9 перевірки містить зауваження відносно того, що за результатами автоматизованого співставлення податкових зобовязань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДФС України рахуються розбіжності між задекларованим у додатку 5 податковим кредитом ТОВ «Фабрика бакалейних продуктів» та податковими зобовязаннями ТОВ «Стар ОСОБА_5» на суму ПДВ 70 666,67 грн.

Також в ОСОБА_4 зазначається, що наданий позивачем ОСОБА_9 приймання - здачі робіт (послуг) за вказаним договором, не містить даних місця, дати та термінів надання послуг; теми; змісту; узгодженого переліку питань та форми (письмова чи усна) по яких буде проведено консультування; кількості спеціалістів та їх фахового направлення. До акту виконаних робіт не надано звіту, розрахунку визначення вартості послуг по конкретній темі, обсягу проведеного консультування, кількості про консультованих спеціалістів тощо, у звязку з чим він не відповідає вимогам пункту 2 статті 9 Закону України від 16.07.1999 р. № 996-ХІУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» із змінами і доповненнями.

Згідно відомостей бази даних АІС «Податковий блок», встановлено, що ТОВ «Стар ОСОБА_5» протягом 2013 року - 2014 року не подавало до ДПІ Довідку форми № 1-ДФ, у звязку з чим, податковий орган не зміг встановити чисельність працівників на підприємстві контрагента позивача.

Також відповідач зазначив, що згідно аналізу бази даних АІС «Податковий блок» не виявлено реєстрацію податкових накладних, які були виписані контрагентами-постачальниками на адресу ТОВ «Стар ОСОБА_5».

Враховуючи викладене, відповідач дійшов висновку про не підтвердження здійснення господарських операцій між ТОВ «Фабрика бакалейних продуктів» та ТОВ «ОСОБА_6 ЛТД» за травень 2014 року на суму 182001,60 грн. в т.ч. ПДВ 30333,60 грн.

Крім того, позивачем було укладено договір про надання послуг від 28.04.2014 № 4 з ТОВ «ОСОБА_6 ЛТД». Предметом договору є надання консультаційних послуг у сфері - збір інформації та розробка на її основі програми (комплексу заходів) з реклами та стимулювання збуту продукції замовника (пункт 3.10 ОСОБА_4 перевірки).

На підставі первинних документів за наслідками виконання умов договору позивачем було сформовано податковий кредит.

Проте, ОСОБА_9 перевірки містить зауваження відносно того, що за результатами автоматизованого співставлення податкових зобовязань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДФС України рахуються розбіжності між задекларованим у додатку 5 податковим кредитом ТОВ «Фабрика бакалейних продуктів» та податковими зобовязаннями ТОВ «ОСОБА_6 ЛТД» на суму ПДВ 30 333,60 грн.

Також в ОСОБА_4 зазначається, що наданий позивачем ОСОБА_9 здачі-приймання робіт (послуг) за вказаним договором, не містить даних щодо місця надання послуг, змісту, тематики, обсягів, термінів, форми (письмова чи усна), кількості спеціалістів, яким надавались послуги, відсутні звіти з конкретним розрахунком вартості наданих послуг, у звязку з чим не відповідає вимогам пункту 2 статті 9 Закону України від 16.07.1999 р. № 996-ХІУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» із змінами і доповненнями.

Згідно відомостей бази даних АІС «Податковий блок», встановлено, що ТОВ «ОСОБА_6 ЛТД» має стан платника « 7» (до ЄДР внесено запис про відсутність підтвердження відомостей); згідно Довідки №1-ДФ від 04.08.2014 № НОМЕР_2 кількість працівників - 1 особа, в наступні звітні періоди розрахунки не подавались.

Крім того, в ОСОБА_4 зазначено, що згідно аналізу «Єдиного реєстру податкових накладних» було встановлено, що ТОВ «ОСОБА_6 ЛТД» в травні задекларовано податковий кредит на підставі податкових накладних отриманих від постачальників, сума ПДВ по яких не перевищує 10 000 грн.

Враховуючи викладене, відповідач дійшов висновку про не підтвердження здійснення господарських операцій між ТОВ «Фабрика бакалейних продуктів» та ТОВ «ОСОБА_6 ЛТД» за травень 2014 року на суму 182 001,60 грн. в т.ч. ПДВ - 30 333,60 грн.

Також позивачем було укладено договір про надання послуг від 01.07.2014 № 19 ТОВ «Клондайк-ЛТ» (пункт 3.11 ОСОБА_4 перевірки).

Предметом договору є надання рекламно консультаційних та інформаційних послуг з метою організації стимулювання збуту продукції замовника, включаючи: збір інформації та розробку на її основі програми (комплексу заходів) з реклами та стимулювання збуту продукції замовника.

На підставі первинних документів за наслідками виконання умов договору позивачем було сформовано податковий кредит.

Проте, ОСОБА_9 перевірки містить зауваження відносно того, що надані позивачем ОСОБА_9 приймання-здачі робіт (послуг) за вказаним договором, не містять даних щодо місцязнаходження чи розташування обєктів реклами, не зазначено на який період розміщено інформативні та рекламні матеріали та яким чином вираховується вартість послуг ( по-годинно, по-добово...), відсутні звіти з конкретним розрахунком вартості наданих послуг у звязку з чим не відповідає вимогам пункту 2 статті 9 Закону України від 16.07.1999 р. № 996-ХІУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» із змінами і доповненнями.

Також, відповідач в ОСОБА_4 перевірки звернув увагу на той факт, що ОСОБА_4 здачі -приймання послуг виписано 4, 8, 14, 17, 21, 24, 28, 30 липня 2014 року при цьому у всіх ОСОБА_4 приймання - здачі робіт (послуг) зазначена однакова номенклатура та визначена різна вартість послуг. Крім того в кожному ОСОБА_4 зазначено: щотижня телефоном надавав Замовникові рекомендації щодо поліпшення асортименту та пакування товарів, що постачаються на території України; щотижня надавав Замовникові послуги мерчандайзингу щодо товарів, що постачаються Замовником на території України; щотижня надав Замовникові рекомендації щодо формування асортиментного переліку товарів, що постачаються Замовником на території України.

У звязку з чим, відповідач зробив висновки, що «…якщо проміжок часу між укладанням ОСОБА_4 виконаних робіт складав менше тижня, то Виконавець вартість послуги порахував двічі, або й тричі надав та Замовник прийняв до оплати…».

Згідно відомостей бази даних АІС «Податковий блок», встановлено, що ТОВ «Клондайк-ЛТ» має стан платника «8» (до ЄДР внесено запис про відсутність за місцезнаходженням); протягом 2014 року не подавалась до ДПІ Довідка форми № 1-ДФ, у звязку з чим, податковий орган не зміг встановити чисельність працівників на підприємстві контрагента позивача.

Крім того, відповідач в ОСОБА_4 зазначив, що з метою уникнення податкового контролю, ТОВ «Клондайк-ЛТ» податкові накладні виписувались на суму ПДВ не більше 10 000 грн.

Враховуючи викладене, відповідач дійшов висновку про не підтвердження здійснення господарських операцій між ТОВ «Фабрика бакалейних продуктів» та ТОВ «Клондайк-ЛТ» за липень 2014 року на суму 400 000,08 грн. в т.ч. ПДВ - 66 666,80 грн.

Крім того, позивачем було укладено договір про надання послуг з підготовки та організації перевезення вантажів автомобільним транспортом по території України від 11.07.2014 № 58 з ТОВ «Екологічні ресурси України». Предметом договору є надання послуг зпошуку, замовлення, бронювання транспортних засобів для перевезення вантажів замовника; супроводу вантажів замовника до моменту передачі їх вантажоотримувачу; організації повернення товаросупровідних документів; організації та проведенні від імені замовника тендерів на комплексне транспортне обслуговування замовника.

На підставі первинних документів за наслідками виконання умов договору позивачем було сформовано податковий кредит (пункт 3.12 ОСОБА_4 перевірки).

Проте, ОСОБА_9 перевірки містить зауваження відносно того, що за результатами автоматизованого співставлення податкових зобовязань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДФС України рахуються розбіжності між задекларованим у додатку 5 податковим кредитом ТОВ «Фабрика бакалейних продуктів» та податковими зобовязаннями ТОВ «Екологічні ресурси України» на суму ПДВ 68 000 грн.

Також в ОСОБА_4 зазначається, що наданий позивачем ОСОБА_9 здачі-приймання робіт (надання послуг) за вказаним договором, не містить даних щодо факту пошук, замовлення, бронювання транспортних засобів для перевезення вантажів Замовника, маршруту перевезень, переліку одиниць та характеристики транспортного засобу (марка, державний номерний знак, номер кузова, шасі, рами тощо) яким здійснювались перевезення, відсутні звіти з конкретним розрахунком вартості наданих послуг. Крім того не має первинних документів щодо перевезення товару, що не дає можливості підтвердити фактичний рух товару та його супровід, у звязку з чим він не відповідає вимогам пункту 2 статті 9 Закону України від 16.07.1999 р. № 996-ХІУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» із змінами і доповненнями.

Згідно відомостей бази даних АІС «Податковий блок», встановлено, що ТОВ «Екологічні ресурси України» протягом 2014 року не подавалась до ДПІ Довідка форми № 1-ДФ, у звязку з чим, податковий орган не зміг встановити чисельність працівників на підприємстві контрагента позивача.

Крім того, в ОСОБА_4 зазначено, що згідно аналізу «Єдиного реєстру податкових накладних» було встановлено, що ТОВ «Екологічні ресурси України» в травні задекларовано податковий кредит на підставі податкових накладних отриманих від постачальників, сума ПДВ по яких не перевищує 10 000 грн.

Враховуючи викладене, відповідач дійшов висновку про не підтвердження здійснення господарських операцій між ТОВ «Фабрика бакалейних продуктів» та ТОВ «Екологічні ресурси України» за липень 2014 року на суму 408 000,00 грн. в т.ч. ПДВ - 68 000 грн.

Також позивачем було укладено договір про розміщення внутрішньої реклами від 03.11.2014 № 387 з ТОВ «Компанія Лакшері Кепітал» (пункт 3.13 ОСОБА_4 перевірки).

Предметом договору є надання послуг з виготовлення та розміщення рекламних та/або інформаційних матеріалів, в приміщеннях спортивних клубів та спортивних майданчиків на території 3 областей.

На підставі первинних документів за наслідками виконання умов договору позивачем було сформовано податковий кредит.

Проте, ОСОБА_9 перевірки містить зауваження відносно того, що надані позивачем ОСОБА_9 приймання - здачі робіт (послуг) за вказаним договором, не містять даних щодо місцязнаходження чи місця розташування спортивних клубів та майданчиків, відсутні звіти з конкретним розрахунком вартості наданих послуг, не зазначено на який період розміщено інформативні та рекламні матеріали та яким чином вираховується вартість послуг ( по-годинно, по- добово...), у звязку з чим вони не відповідають вимогам пункту 2 статті 9 Закону України від 16.07.1999 р. № 996-ХІУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» із змінами і доповненнями.

Також, відповідач в ОСОБА_4 перевірки звернув увагу на той факт, що ОСОБА_4 приймання-здачі послуг виписано 3, 5, 7, 10, 13, 15, 17, 20, 24, 26, 28, 30 листопада 2014 року та 1, 3, 5, 8, 12, 15, 17, 19, 22, 24, 26, 29, 31 грудня 2014 року при цьому у всіх ОСОБА_4 приймання-здачі робіт (послуг) зазначена однакова номенклатура та визначена різна вартість послуг.

Крім того, відповідачем зазначено, що позивачем до перевірки не надано погодження сторонами договору періоду розміщення рекламних та/або інформаційних матеріалів, місце розміщення рекламних та/або інформаційних матеріалів, Звіту про хід та результати послуг.

Також відповідач в ОСОБА_4 зазначив, що з метою уникнення податкового контролю, ТОВ «Компанія Лакшері Кепітал» податкові накладні виписувались на суму ПДВ не більше 10 000 грн.

Враховуючи викладене, відповідач дійшов висновку про не підтвердження здійснення господарських операцій між ТОВ «Фабрика бакалейних продуктів» та ТОВ «Компанія Лакшері Кепітал» за листопад 2014 року на суму 714 676,80 грн в т.ч. ПДВ - 119 112,80 грн. та за грудень 2014 року на суму 833 286,0 грн. в т.ч. ПДВ - 138 881,0 грн.

Крім того, позивачем було укладено договір про розміщення внутрішньої реклами від 03.11.2014 № 401 з ТОВ «Еко - сервіс» (пункт 3.14, 3.16 ОСОБА_4 перевірки).

Предметом договору є надання послуг з передпродажної підготовки продукції з метою організації стимулювання збуту продукції замовника.

На підставі первинних документів за наслідками виконання умов договору позивачем було сформовано податковий кредит.

Проте, ОСОБА_9 перевірки містить зауваження відносно того, що надані позивачем ОСОБА_9 приймання - здачі робіт (послуг) за вказаним договором, не містять даних щодо місцязнаходження чи розташування обєктів в яких надавалися послуги з передпродажної підготовки товарів, не зазначено асортименту товарів, відсутні звіти з конкретним розрахунком вартості наданих послуг, у звязку з чим вони не відповідають вимогам пункту 2 статті 9 Закону України від 16.07.1999 р. № 996-ХІУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» із змінами і доповненнями.

Також, відповідач в ОСОБА_4 перевірки звернув увагу на той факт, що ОСОБА_4 приймання-здачі послуг виписано 3, 5, 6, 8, 10, 12, 14, 17, 19, 21, 24, 26, 28, 30 листопада 2014 року та 2, 4, 8, 10, 12, 15, 17, 19, 22, 23, 24, 26, 29, 31 грудня 2014 року при цьому у всіх ОСОБА_4 приймання - здачі робіт (послуг) зазначена однакова номенклатура та визначена різна вартість послуг.

Крім того в кожному ОСОБА_4 зазначено: щотижня телефоном надавав Замовникові рекомендації щодо поліпшення асортименту та пакування товарів, що постачаються на території України; щотижня надавав Замовникові послуги мерчандайзингу щодо товарів, що постачаються Замовником на території України; щотижня надав Замовникові рекомендації щодо формування асортиментного переліку товарів, що постачаються Замовником на території України.

У звязку з чим, відповідач зробив висновки, що «…якщо проміжок часу між укладанням ОСОБА_4 виконаних робіт складав менше тижня, то Виконавець вартість послуги порахував двічі, або й тричі надав, а та Замовник прийняв до оплати…».

Крім того, відповідач в ОСОБА_4 зазначив, що з метою уникнення податкового контролю, ТОВ «Еко-Сервіс» податкові накладні виписувались на суму ПДВ не більше 10 000 грн.

Враховуючи викладене, відповідач дійшов висновку про не підтвердження здійснення господарських операцій між ТОВ «Фабрика бакалейних продуктів» та ТОВ «Еко-Сервіс» за листопад 2014 року на суму 777 074,40 грн. в т.ч. ПДВ - 129 512,40 грн. та за грудень 2014 року на суму 828 157 грн. в т.ч. ПДВ - 138 026 грн.

Також позивачем було укладено договір про розміщення внутрішньої реклами від 02.01.2015 № 2/15 з ТОВ «ОСОБА_10 ОСОБА_7» (пункт 3.17 ОСОБА_4 перевірки).

Предметом договору є надання послуг з передпродажної підготовки продукції з метою організації стимулювання збуту продукції замовника.

На підставі первинних документів за наслідками виконання умов договору позивачем було сформовано податковий кредит.

Проте, ОСОБА_9 перевірки містить зауваження відносно того, що позивачем до перевірки не надано: договір, податкові накладні, податкову декларацію з ОСОБА_11 виконаних робіт, звіти до ОСОБА_11 виконаних робіт, рахунки-фактури, банківські документи з додатками та інші документи, які б підтвердили здійснення фінансово - господарських операцій з ТОВ «ОСОБА_10 ОСОБА_7».

Крім того, за результатами автоматизованого співставлення податкових зобовязань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДФС України встановлено розбіжності між задекларованим у додатку 5 податковим кредитом ТОВ «Фабрика бакалейних продуктів» та податковими зобовязаннями ТОВ «ОСОБА_10 ОСОБА_7» на суму 130 000 грн.

Також у звязку з тим, що ТОВ «ОСОБА_10 ОСОБА_7» протягом 2014 року не подавалась до ДПІ Довідка форми № 1-ДФ, податковий орган не зміг встановити чисельність працівників на підприємстві контрагента позивача.

Враховуючи викладене, відповідач дійшов висновку про не підтвердження здійснення господарських операцій між ТОВ «Фабрика бакалейних продуктів» та ТОВ «ОСОБА_10 ОСОБА_7» за лютий 2015 року на суму 780 000,00 грн. в т.ч. ПДВ -130 000,00 грн.

З матеріалів справи також вбачається, що позивачем було укладено договір про розміщення внутрішньої реклами від 01.04.2015 № 44 з ТОВ «Акта Компані» (пункт 3.18 ОСОБА_11 перевірки).

Предметом договору є надання маркетингових послуг з метою організації стимулювання збуту продукції.

На підставі первинних документів за наслідками виконання умов договору позивачем було сформовано податковий кредит.

Проте, ОСОБА_9 перевірки містить зауваження відносно того, що надані позивачем ОСОБА_9 здачі-приймання робіт (послуг) за вказаним договором, не містить даних щодо місця надання послуг, змісту, обсягів, у звязку з чим вони не відповідають вимогам пункту 2 статті 9 Закону України від 16.07.1999 р. № 996-ХІУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» із змінами і доповненнями.

Крім того, відповідач зазначив, що позивачем не доведено арифметично, які економічні вигоди має підприємство від отримання таких послуг, а також до ОСОБА_11 не надано звіти з конкретним розрахунком вартості наданих послуг.

Стосовно трудових ресурсів ТОВ «Акта Компані», відповідач зазначив, що у відповідності до даних Довідки № 1-ДФ від 08.07.2015 № НОМЕР_3 поданої за 2 квартал 2015 року на підприємстві працює одна особа.

Також, відповідач в ОСОБА_11 перевірки посилається на відомості з АІС «Податковий блок», щодо ТОВ «Фактум» контрагента-постачальника ТОВ «Акта Компані», відповідно до якої ТОВ «Фактум» має стан 8 до ЄДР внесено запис про відсутність за місцезнаходженням; на підприємстві працює одна особа,

Відповідно до даних АІС «Єдиний реєстр податкових накладних», в ЄРПН не зареєстровані податкові накладні від постачальників ТОВ «Фактум» за квітень 2015 року.

Враховуючи викладене, відповідач дійшов висновку про не підтвердження здійснення господарських операцій між ТОВ «Фабрика бакалейних продуктів» та ТОВ «Акта Компані» за квітень 2015 року на суму 552 000,0 грн. в т.ч. ПДВ 92 000,0 грн.

Також позивачем було укладено договір про розміщення внутрішньої реклами від 01.03.2015 № 36 з ТОВ «СП «Бонум» (пункт 3.19 ОСОБА_11 перевірки).

Предметом договору є надання інформації та консультаційних послуг у сфері питань вимог законодавства по організації виробництва та збуту.

На підставі первинних документів за наслідками виконання умов договору позивачев було сформовано податковий кредит.

Проте, ОСОБА_9 перевірки містить зауваження відносно того, що за результатами автоматизованого співставлення податкових зобовязань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДФС України встановлено розбіжності між задекларованим у додатку 5 податковим кредитом ТОВ «Фабрика бакалейних продуктів» та податковими зобовязаннями ТОВ «СП Бонум» на суму ПДВ 109 960 грн.

Також, відповідач в ОСОБА_11 перевірки зауважив, наданий ОСОБА_11 здачі - приймання послуг за вказаним договором, не містить даних щодо місця надання послуг, змісту, тематики, обсягів, термінів, форми (письмова чи усна), кількості спеціалістів яким надано консультації, у звязку з чим не відповідає вимогам пункту 2 статті 9 Закону України від 16.07.1999 р. № 996-ХІУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» із змінами і доповненнями.

Також у звязку з тим, що ТОВ «СП Бонум» не подавало до ДПІ Довідки форми № 1-ДФ, податковий орган не зміг встановити чисельність працівників на підприємстві контрагента позивача.

Згідно відомостей бази даних АІС «Податковий блок», відповідачем встановлено, що ТОВ «СП Бонум» має стан платника « 8» (до ЄДР внесено запис про відсутність за місцезнаходженням).

Крім того, відповідачем не виявлено в ЄРПН податкових накладних, що виписані ТОВ «СП Бонум».

Враховуючи викладене, відповідач дійшов висновку про не підтвердження здійснення господарських операцій між ТОВ «Фабрика бакалейних продуктів» та ТОВ «СП Бонум» за квітень 2015 року на суму 659 760,0 грн. в т.ч. ПДВ -109 960,00 грн.

ОСОБА_4 перевірки підтверджено здійснення господарських операції позивача з ТОВ «Агентство мерчендайзингу «Горизонт» (код за ЄДРПОУЗ8960523) за жовтень 2014 року на суму 37 181,34 грн. в т.ч. ПДВ 6 196,89 грн.; ТОВ «Ріал ОСОБА_8К.А.У.» (код за ) за лютий 2015 року на суму 194 400,00 грн. в т.ч. ПДВ 32 400 грн.; ПП «Інтайм КО» (код за ) за лютий 2015 року на суму 165 879,96,0 грн. в т.ч. ПДВ 27 646,65 грн.; ТОВ «Садеко» (код за ) за квітень 2015 року на суму 316 008,00 грн. в т.ч. ПДВ - 52 668,00 грн. (а.с. 167 Том I).

На підставі ОСОБА_4 перевірки, відповідачем було прийнято податкове повідомлення - рішення від 29.12.2015 № НОМЕР_1 форми «Р», яким збільшено суму грошового зобовязання за платежем податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт/послуг) (14010100) на суму 2 528 117 грн., з яких 1 685 411 грн. за основним платежем та 842 706 грн. за штрафними санкціями (а.с. 15 Том I).

Не погоджуючись з висновками відповідача та прийнятим рішенням, позивач звернувся до суду.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає про таке.

Відповідно до підпункту 14.1.181. пункту 14.1. статті 4 Податкового кодексу України, податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно розділу V цього Кодексу.

Згідно з пунктом 185.1 статті 185 Податкового кодексу України, об'єктом оподаткування є операції платників податку з: постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з передачі права власності на об'єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об'єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю; постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу; ввезення товарів на митну територію України; вивезення товарів за межі митної території України; постачання послуг з міжнародних перевезень пасажирів і багажу та вантажів залізничним, автомобільним, морським і річковим та авіаційним транспортом.

З метою оподаткування цим податком до операцій з ввезення товарів на митну територію України та вивезення товарів за межі митної території України прирівнюється поміщення товарів у будь-який митний режим, визначений Митним кодексом України.

Згідно з пунктом 188.1 статті 188 Податкового кодексу України, база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної (контрактної) вартості, але не нижче звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (крім податку на додану вартість та акцизного податку на спирт етиловий, що використовується виробниками - суб'єктами господарювання для виробництва лікарських засобів, у тому числі компонентів крові і вироблених з них препаратів (крім лікарських засобів у вигляді бальзамів та еліксирів), а також збору на обов'язкове державне пенсійне страхування на вартість послуг стільникового рухомого зв'язку).

До складу договірної (контрактної) вартості включаються будь-які суми коштів, вартість матеріальних і нематеріальних активів, що передаються платнику податків безпосередньо покупцем або через будь-яку третю особу у зв'язку з компенсацією вартості товарів/послуг. До складу договірної (контрактної) вартості не включаються суми неустойки (штрафів та/або пені), три проценти річних та інфляційні, що отримані платником податку внаслідок невиконання або неналежного виконання договірних зобов'язань.

До бази оподаткування включаються вартість товарів/послуг, які постачаються (за виключенням суми компенсації на покриття різниці між фактичними витратами та регульованими цінами (тарифами) у вигляді виробничої дотації з бюджету та/або суми відшкодування орендодавцю - бюджетній установі витрат на утримання наданого в оренду нерухомого майна, на комунальні послуги та на енергоносії), та вартість матеріальних і нематеріальних активів, що передаються платнику податків безпосередньо отримувачем товарів/послуг, поставлених таким платником податку.

Порядок формування податкового кредиту, підстави його виникнення та порядок визначення сум податку на додану вартість, що підлягають відшкодуванню з Державного бюджету України, встановлено статтею 198 Податкового кодексу України.

Так, пунктом 198.1 статті 198 Податкового кодексу Українивстановлено, що до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Відповідно до пункту 198.2 статті 198 Податкового кодексу України, датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше;

дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг;

дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Згідно з пунктом 198.3 статті 198 Податкового кодексу України, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у звязку з:

придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку;

придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Відповідно до пункту 198.6 статті 198 Податкового кодексу України, не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Пунктом 200.1 статті 200 Податкового кодексу України передбачено, що сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

При цьому, при позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом, а при відємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу), а в разі відсутності податкового боргу - зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (пункти 200.1, 200.2, 200.3 статті 200 Податкового кодексу України).

За приписами пункту 201.1 статті 201 Податкового кодексу України, платник податку зобов'язаний надати покупцю (отримувачу) на його вимогу підписану уповноваженою платником особою та скріплену печаткою податкову накладну, у якій зазначаються, зокрема, в окремих рядках місцезнаходження юридичної особи - продавця або податкова адреса фізичної особи - продавця, зареєстрованої як платник податку.

Згідно з пунктом 201.4 статті 201 Податкового кодексу України, податкова накладна виписується у двох примірниках у день виникнення податкових зобов'язань продавця. Оригінал податкової накладної видається покупцю, копія залишається у продавця товарів/послуг.

Відповідно до пункту 201.6 статті 201 Податкового кодексу України, податкова накладна є податковим документом і одночасно відображається у податкових зобов'язаннях і реєстрі виданих податкових накладних продавця та реєстрі отриманих податкових накладних покупця. Органи державної податкової служби за даними реєстрів виданих та отриманих податкових накладних, наданих в електронному вигляді, повідомляють платника податку про наявність у такому реєстрі розбіжностей з даними контрагентів. При цьому платник податку протягом 10 днів після отримання такого повідомлення має право уточнити податкові зобов'язання без застосування штрафних санкцій, передбачених розділом II цього Кодексу.

Відповідно до пункту 201.7. статті 201 Податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).

У разі якщо частка товарів/послуг, послуг не містить відокремленої вартості, перелік (номенклатура) частково поставлених товарів/послуг зазначається в додатку до податкової накладної у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, та враховується при визначенні загальних податкових зобов'язань.

Згідно з пунктом 201.10 статті 201 Податкового кодексу України, податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Таким чином, право платника податку на податковий кредит пов'язано з виникненням визначеної законом події та наявністю належним чином оформленого документа, який засвідчує суму сплаченого (нарахованого) податку на додану вартість по дійсній операції, пов'язаній з господарською діяльністю платника податку.

У свою чергу, формування податкового кредиту дає право на відшкодування сплаченого до бюджету податку на додану вартість.

Правила податкового обліку визначаються відповідними нормативними документами, що регламентують порядок оподаткування в Україні.

Необхідність підтвердження господарських операцій первинними документами визначена підпунктом 1.2 пункту 1, підпункту 2.1 пункту 2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів і України від 24.05.1995 № 88, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 05.06.1995 за № 168/704, відповідно до якого первинні документи - це письмові свідоцтва, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи: розпорядження та дозволи адміністрації на їх проведення.

Відповідно до статті 9 Закону України від 16.07.1999 № 996-XIV Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Такі первинні документи повинні мати обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, і одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Відповідно до листа Вищого адміністративного суду України від 01.11.2011 № 1936/11/13-11 для зясування обставин реальності вчинення господарської операції судам належить ретельно перевіряти доводи податкових органів про фактичне нездійснення господарської операції, викладені в актах перевірки або підтверджені іншими доказами.

З огляду на те, що відповідач зменшив суму податку на додатну вартість на підставі відомостей з АІС «Податковий блок» щодо контрагентів позивача, судом досліджено дане питання і встановлено наступне.

04.01.2014 між ТОВ «Фабрика бакалейних продуктів» (замовник) та ТОВ «Сателіт Дніпро» (виконавець) було укладено договір про надання послуг № 9 (а.с. 169-171, Том I).

Відповідно до пункту 1.1 вказаного договору, замовник замовляє, а виконавець приймає на себе обовязки, щодо надання замовнику рекламно консультаційних та інформаційних послуг з метою організації стимулювання збуту продукції замовника, включаючи: збір інформації та розробку на її основі програми (комплексу заходів) з реклами та стимулювання збуту продукції замовника, у відповідності до умов цього договору.

Згідно з пунктом 2.2 договору вартість наданих послуг за договором 1 531 000 грн., ПДВ 20 % - 306 200 грн., загальна вартість робіт з ПДВ 1 837 200 грн., та вказується в ОСОБА_4 виконаних робіт.

Оплата по договору проводиться на основі підписаного ОСОБА_4 виконаних робіт. Оплата вартості послуг проводиться в національній валюті України, шляхом банківського переказу на рахунок виконавця (пункт 3.1, 3.2 договору).

На підтвердження реальності вказаних господарських операцій позивач надав ОСОБА_4 здачі приймання послуг від 28.02.2014 на загальну суму з ПДВ 1 837 200 грн., податкову накладну від 28.02.2014 № 682 на загальну суму з ПДВ 1 837 200 грн. (а.с. 172-173 Том I).

В зазначеному ОСОБА_4 здачі приймання послуг від 28.02.2014 зазначено, що виконавцем здійснювався моніторинг споживчого попиту на товари замовника, що їх він реалізує на ринках України, щотижня засобами телефонного звязку надавалися замовникові рекомендації щодо управління запасами товарів, що постачаються замовником та коригування їх обсягів відповідно до попиту споживачів цільового товарного ринку; виконавець щодня телефоном надавав інформацію замовнику про продаж товарів, що постачаються на території України; виконавцем здійснювався моніторинг та аналіз товарообігу замовника, щотижня телефоном надавалися замовникові рекомендації щодо його зростання; виконавець щодня телефоном надавав інформацію замовникові рекомендації щодо поліпшення асортименту та пакування товарів, що постачаються на територію України; виконавець щодня надавав замовникові послуги мерчандайзингу щодо товарів, що постачаються замовником на територію України; виконавець щодня надавав замовникові послуги з розміщення товарів, що постачаються замовником на полицях, поблизу проходів у торгівельних залах;виконавець щодня надавав замовникові послуги з розміщення товарів, що постачаються замовником біля кас у торгівельних залах; виконавець щотижня надавав замовникові рекомендації щодо формування асортиментного переліку товарів, що постачаються замовником на території України.

Розрахунки за отримані послуги здійснювались у безготівковій формі, шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок ТОВ «Сателіт Дніпро» згідно платіжних доручень, які були надані відповідачу при перевірці, що зафіксовано в ОСОБА_4 перевірки (а.с. 74-75 Том I).

Крім того, представниками позивача в додаткових письмових поясненнях до позову були надані пояснення стосовно економічного змісту вказаних операцій та зазначено, що позивач на підставі Ліцензійного договору від 01.01.2013 № лд-02/2013, Ліцензійного договору від 01.02.2013 № лд-03/2013, Свідоцтва на знак для товарів і послуг від 16.10.2006 №67522, Свідоцтва на знак для товарів і послуг від 25.01.2008 № 87068 є виробником продуктів харчування (бакалійна група продуктів харчування) під торговими марками ТМ Жменька та ТМ Сладов та здійснює реалізацію власної продукції під вказаними торговими марками на всій території України.

Для проведення ефективного плану реалізації вказаної продукції позивачем було укладено договір з ТОВ «Сателіт-Дніпро», за наслідком якого контрагентом позивача було підготовлено «Аналіз поведінки споживачів ринку круп України» (а.с. 134-161 Том III).

Також позивачем було зазначено, що з врахуванням вказаного Аналізу, продажі товарів позивача у 2014 році збільшились на 8 107 714,82 грн. у порівнянні з 2013 роком, на підтвердження чого позивач надав звіт по реалізовані продукції за 2013 рік та 2014 рік (а.с. 162-166, Том III).

Стосовно укладеного між позивачемта ТОВ «Регіон транс» договору транспортно експедиційних послуг від 09.01.2014 № 9, суд зазначає наступне (а.с. 189-191 Том III).

Так, відповідно до пункту 1.1 вказаного договору виконавець бере на себе зобовязання за обумовлену плату здійснювати для замовника організацію послуг по: пошуку, замовленню, бронюванню транспортних засобів для перевезення вантажів замовника; супроводу вантажів замовника до моменту передачі їх вантажоотримувачам; організації повернення товаросупровідних документів; організації та проведенні від імені замовника тендерів на комплексне транспортне обслуговування замовника, а замовник належним чином повинен прийняти та оплатити надані послуги виконавця.

Згідно з розділом 2 договору, даний договір передбачає комплекс послуг з обслуговування вантажних перевезень замовника і включає в себе наступні послуги: Виконавець своїми силами здійснює пошук та бронювання транспортних засобів для перевезення вантажів Замовника, та надає відповідну інформацію Замовнику; Після того як Замовник самостійно замовляє транспортний засіб, Виконавець своїми силами або силами субпідрядників здійснює супровідний контроль вантажів Замовника до місця вигризки; Виконавець здійснює контроль за своєчасним та повним поверненням товаросупровідних документів Замовника (контроль за оформленням та передачею документів); Виконавець реєструє в мережі «Інтернет» замовлення на пошук транспорту для перевезення вантажів Замовника, здійснює контроль за постійним оновленням інформації тощо.

Відповідно до пункту 3.1 договору приймання-передача та оплата замовником наданих виконавцем послуг здійснюється на підставі ОСОБА_4 приймання-здачі виконаних послуг і при наявності повного пакету бухгалтерських документів у термін 30 календарних днів з моменту підписання ОСОБА_4 приймання-передачі виконаних послуг та отримання пакету документів для оплати.

Вартість послуг за договором визначається та погоджується сторонами у ОСОБА_4 приймання-передачі виконаних послуг (пункт 3.2 договору).

На підтвердження реальності вказаних господарських операцій позивач надав ОСОБА_4 приймання-здачі робіт (послуг) від 30.04.2014 на загальну суму з ПДВ 822 180 грн., податкову накладну від 30.04.2014 № 529 на загальну суму з ПДВ 822 180 грн. (а.с. 192-193, Том III).

Відповідач не заперечує проти наявності вказаних документів, а навпаки підтверджує це в ОСОБА_4 перевірки (а.с. 77, Том I).

Розрахунки за отримані послуги здійснювались у безготівковій формі, шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок ТОВ «Регіон транс» згідно платіжних доручень, які були надані відповідачу при перевірці, що зафіксовано в ОСОБА_4 перевірки (а.с. 78-79,Том I).

Водночас відповідач зазначаючи, що вказані господарські операції є безтоварними, посилвся на відсутність в штаті контрагента позивача трудових ресурсів, однак суд не погоджується з вказаними твердженнями, оскільки, як вбачається з ОСОБА_4 перевірки, відповідачем на підставі відомостей бази даних АІС «Податковий блок» було встановлено, що ТОВ «Регіон транс» за 1 квартал 2014 року подавалась довідка № 1-ДФ від 21.04.2014 № 90230738, відповідно до якої кількість працівників складає дві особи.

Стосовно тверджень відповідача щодо відсутності товарно-транспортних накладних за вказаним договором, суд зазначає, що контрагент позивача не здійснював перевезення вантажу позивача, а лише знаходив підприємства, які б здійснювали перевезення товарів позивача.

На підтвердження економічного змісту вказаних операцій позивачем було зазначено, що на його балансі відсутні транспортні засоби, однак у звязку з тим, що за договорами поставки самостійно виробленого товару, поставка товару здійснюється за рахунок постачальника (позивача), ТОВ «Фабрика бакалейних продуктів» було укладено спірний договір з ТОВ «Регіон транс».

На підтвердження вказаних пояснень, позивачем для прикладу були надані суду копії договорів дистрибуції продукції, а саме укладених ним з ТОВ «Юніон Трейд Плюс» () від 01.04.2014 № 16/14; з ТОВ «Гермес Таврія» () від 30.04.2014 № 18/14; ТОВ «Партнер Дістрібьюшн» () від 30.04.2014 № 17/14, відповідно до яких, позивач поставляє продукцію в місця зазначені у договорі.

Стосовно укладеного між позивачем та ТОВ «Будіс Плюс» договору на ремонт та технічне обслуговування обладнання від 12.03.2014 № 14, суд зазначає наступне (а.с. 176-179 Том I).

Так, відповідно до пункту 1.1 договору замовник передає: фасувальне обладнення, а виконавець бере на себе обовязок провести діагностику, ремонт, виготовити та встановити деталі, провести пусконалагоджувальні роботи, своїми власними силами, силами субпідрядників, матеріалами і засобами обслуговування, в повному обсязі та у відповідності до технічних вимог».

Загальна вартість замовлення вказується в ОСОБА_4 виконаних робіт, враховуючи гарантійні зобовязання згідно пунктів 5.5 та 5.7 вказаного договору.

На підтвердження реальності вказаних господарських операцій позивач надав ОСОБА_4 приймання-здачі робіт (послуг) від 30.04.2014 на загальну суму з ПДВ 426 129,96 грн., податкову накладну від 30.04.2014 № 686 на загальну суму з ПДВ 426 129,96 грн. (а.с. 180, 181, Том I).

Відповідач не заперечує проти наявності вказаних документів, а навпаки підтверджує це в ОСОБА_4 перевірки (а.с. 85 Том I).

Також судзазначає, що враховуючи відомості ОСОБА_4 перевірки, станом на 09.09.2014 у позивача не рахувалась заборгованість перед ТОВ «Будіс Плюс» (а.с. 78-79, Том I).

Крім того, суд зазначає, що відповідно до довідки № 1-ДФ від 24.04.2014, що була подана ТОВ «Будіс Плюс» за перший квартал 1 квартал 2014 року, кількість працівників складає дванадцять осіб.

На підтвердження економічного змісту вказаних операцій позивачем було зазначено, що на балансі позивача знаходиться виробничо-пакувальне обладнання у кількості 11 одиниць. Вказане обладнання використовується позивачем для виробництва продуктів харчування (бакалійна група продуктів харчування) згідно зареєстрованих ТОВ «Фабрика бакалейних продуктів» технічних умов (ТУУ).

На підтвердження чого, позивачем надано балансову довідку вх. №167 від 07.12.2016 (а.с. 196 Том III).

Для проведення поточного ремонту та модернізації існуючого обладнання позивачем було укладено спірний договір з ТОВ «Будіс Плюс».

Стосовно укладеного між позивачем та ТОВ «Зевс Буд» договору про надання послуг від 30.05.2014 № 5, суд зазначає наступне (а.с. 182-185 Том I).

Так, відповідно до пункту 1.1 договору замовник доручає, а виконавець бере на себе зобовязання надавати замовнику консультаційні послуги у сфері питань вимог законодавства по організації виробництва харчових продуктів.

Консультаційні послуги надаються замовнику за письмовим або усним запитом уповноважених осіб замовника. Місце надання послуг, зміст, тематика, обсяги терміни, форми (письмова чи усна), кількість спеціалістів, які надаватимуть послуги визначаються сторонами в рамках цього договору (пункт 1.3 договору).

Вартість послуг по конкретній темі, порядок і строки розрахунків визначаються сторонами у відповідних ОСОБА_4 виконаних робіт. Увартість послуг входять всі витрати виконавця, повязані з наданням послуг.

На підтвердження реальності вказаних господарських операцій позивач надав ОСОБА_4 приймання-здачі робіт (послуг) від 30.05.2014 на загальну суму з ПДВ 468 000 грн., податкову накладну від 30.05.2014 № 413 на загальну суму з ПДВ 468 000 грн. (а.с. 186, 187 Том I).

Відповідач не заперечує проти наявності вказаних документів, а навпаки підтверджує це в ОСОБА_4 перевірки (а.с. 91 Том I).

На підтвердження економічного змісту вказаних операцій позивачем було зазначено, що головним завданням перед ТОВ «Зевс Буд» по за даним договором було розроблення концепції для впровадження на підприємстві позивача міжнародної системи якості харчових продуктів «FSSC 22000», з можливістю подальшої сертифікації підприємства Позивача міжнародним органом сертифікації.

Виконавцем за даним договором було розроблено індивідуальні методичні рекомендації та спеціалізовану технічну документацію, яка передавалася позивачу в електронному вигляді для адаптації її до вимог внутрішнього виробничого циклу позивача та яка була впроваджена позивачем з 11.04.2014, на підтвердження чого позивачем надано суду вказану інформацію (а.с. 1-182 Том IV).

Також, позивачем було зазначено, що завдяки отриманим рекомендаціям і інформації за вказаним договором ним у 2016 році було успішно пройдено міжнародний аудит та отримано сертифікат міжнародної системи якості харчових продуктів «FSSC 22000» від04.04.2016 № FSSC-IS 179457 (а.с. 183 Том IV).

Стосовно укладеного між позивачем та ТОВ «Стар ОСОБА_5» договору про надання консультаційних послуг з питань комерційної діяльності й керування від 29.05.2014 № 14, суд зазначає наступне (а.с. 188-191 Том I).

Так, відповідно до пункту 1.1 договору замовник доручає, а виконавець бере на себе зобовязання надавати замовнику консультаційні послуги з питань комерційної діяльності й керування.

Консультаційні послуги надаються замовнику за письмовим або усним запитом уповноважених осіб замовника. Місце надання послуг, зміст, тематика, обсяги терміни, форми (письмова чи усна), кількість спеціалістів, які надаватимуть послуги визначаються сторонами в рамках цього договору (пункт 1.2 договору).

Вартість послуг по конкретній темі, порядокі строки розрахунків визначаються сторонами у відповідних ОСОБА_4 виконаних робіт. У вартість послуг входять всі витрати виконавця, повязані з наданням послуг (пункт 2.1 договору).

На підтвердження реальності вказаних господарських операцій позивач надав ОСОБА_4 приймання-здачі робіт (послуг) від 30.05.2014 на загальну суму з ПДВ 424 000 грн., податкову накладну від 30.05.2014 № 109 на загальну суму з ПДВ 424 000 грн. (а.с. 192, 193 Том I).

Відповідач не заперечує проти наявності вказаних документів, а навпаки підтверджує це в ОСОБА_4 перевірки (а.с. 97 Том I).

Позивачем було пояснено, що за вказаним договором ТОВ «Стар ОСОБА_5» було проведено аудит органів управління та фінансового аудиту позивача за результатом чого було складно відповідні аудиторські звіти, які були надані безпосередньо засновникам ТОВ «Фабрика бакалейних продуктів».

Стосовно укладеного між позивачем та ТОВ «ОСОБА_6 ЛТД» договору про надання послуг від 28.04.2014 № 4, суд зазначає наступне (а.с. 194-197 Том I).

Так, відповідно до пункту 1.1 договору замовник доручає, а виконавець бере на себе зобовязання надавати замовнику консультаційні послуги у сфері збір інформації та розробку на її основі програми (комплексу заходів) з реклами та стимулювання збуту продукції замовника.

Консультаційні послуги надаються замовнику за письмовим або усним запитом уповноважених осіб замовника. Місце надання послуг, зміст, тематика, обсяги терміни, форми (письмова чи усна), кількість спеціалістів, які надаватимуть послуги визначаються сторонами в рамках цього договору (пункт 1.2 договору).

Вартість послуг по конкретній темі, порядок і строки розрахунків визначаються сторонами у відповідних ОСОБА_4 виконаних робіт. У вартість послуг входять всі витрати виконавця, повязані з наданням послуг (пункт 2.1 договору).

Після надання послуг виконавець передає замовнику ОСОБА_4 здачі прийняття наданих послуг (пункт 3.2 договору).

Крім того, між позивачем та ТОВ «ОСОБА_6 ЛТД» 28.04.2014 було укладено додаткову угоду № 1.

Відповідно до пункту 1 додаткової угоди № 1 сторони домовились, для підвищення ефективності продажів продукції під ТМ Замовника, покращення конкурентоспроможності продукції під ТМ Замовника, Замовник доручає Виконавцю та оплачує, а Виконавець приймає на себе зобовязання надавати Замовнику послуги з розробки рекламних матеріалів та їх розповсюдження, а саме: 1) розроблення концепції інформаційних листівок «Серія круп в пакетах для варки», «Традиційна серія», «Морська харчова сіль», «Рисові хлібці», «Органічна серія»; 2) виконати друк інформаційних листівок у кількості: «Серія круп в пакетах для варки», «Традиційна серія», «Морська харчова сіль», «Рисові хлібці», «Органічна серія» - по 1000 шт. кожної серії; 3) розповсюдження інформаційних листівок «Серія круп в пакетах для варки», «Традиційна серія», «Морська харчова сіль», «Рисові хлібці», «Органічна серія» в торгівельних залах та територіях, що межують з торгівельними мережами (паркувальних майданчиках, інших місцях масового скупчення людей) тощо.

На підтвердження реальності вказаних господарських операцій позивач надав ОСОБА_4 здачі-приймання робіт (послуг) від 28.05.2014 № ООУ-0528/23 на загальну суму з ПДВ 182 001,60 грн., податкову накладну від 28.05.2014 № 669 на загальну суму з ПДВ 182 001,60 грн. (а.с. 198, 199 Том I).

Відповідач не заперечує проти наявності вказаних документів, а навпаки підтверджує це в ОСОБА_4 перевірки (а.с. 103 Том I).

Також суд зазначає, що враховуючи відомості ОСОБА_4 перевірки, станом на 31.08.2014 у позивача не рахувалась заборгованість перед ТОВ «ОСОБА_6 ЛТД» (а.с. 102 Том I).

Відповідно до довідки № 1-ДФ від 04.08.2014 № НОМЕР_2, що була подана ТОВ «ОСОБА_6 ЛТД», кількість працівників дорівнює одній особі.

На підтвердження економічного змісту, позивачем були надані пояснення, що позивач є виробником продуктів харчування (бакалійна група продуктів харчування) під торговими марками ТМ Жменька та ТМ Сладов та здійснює реалізацію власної продукції під вказаними торговими марками по всій території України. Реалізацію власної продукції позивач здійснює на підставі договорів поставки та/або купівлі-продажу укладених з контрагентами. У відповідності до даних договорів, ТОВ «Фабрика бакалейних продуктів» зобовязана самостійно проводити рекламні акції для збільшення конкурентної спроможності продукції під ТМ «Жменька» та ТМ «Сладов».

Однією з найефективніших рекламних акцій є розповсюдження інформаційних листівок з інформацією про товар та торгову марку виробника в торгівельних залах та територіях, що межують з торгівельними мережами, що і було зроблено за умовами спірного договору.

Також, позивач зазначив, що шляхом електронної переписки сторонами було затверджено технічні завдання на розробку інформаційних листівок «Серія круп в пакетах для варки», «Традиційна серія», «Морська харчова сіль», «Рисові хлібці», «Органічна серія», а також проводився обмін інформацією, що була необхідна для виконання умов договору та вносилися правки у дизайн листівок та їх текстове наповнення (а.с. 190-215, Том IV).

Після досягнення згоди Сторонами щодо концепції інформаційних листівок, ТОВ «ОСОБА_6 ЛТД» було надруковано листівки по 1000 шт. кожної серії та було розповсюджено за умовами договору (а.с. 216-220 Том IV).

Стосовно укладеного між позивачем та ТОВ «Клондайк-ЛТ» договору про надання послуг від 01.07.2014 № 19, суд зазначає наступне (а.с. 200-202 Том I).

Так, відповідно до пункту 1.1 договору замовник доручає, а виконавець бере на себе зобовязання надавати замовнику рекламно-консультаційних та інформаційних послуг з метою організації стимулювання збуту продукції замовника, включаючи: збір інформації та розробку на її основі програми (комплексу заходів)з реклами та стимулювання збуту продукції замовника.

Згідно з пунктом 2.1 договору вартість наданих послуг за договором 400 000,80 грн. у т.ч. ПДВ 20 % - 66 666,80 грн., та вказується в ОСОБА_4 виконаних робіт.

Оплата по договору проводиться на основі підписаного ОСОБА_4 виконаних робіт. Оплата вартості послуг проводиться в національній валюті України, шляхом банківського переказу на рахунок виконавця (пункт 3.1, 3.2 договору).

На підтвердження реальності вказаних господарських операцій позивач надав ОСОБА_4 приймання-здачі послуг від 04.07.2014, 08.07.2014, 14.07.2014, 17.07.2014, 21.07.2014, 24.07.2014, 28.07.2014, 31.07.2014; податкові накладнівід 04.07.2014 № 117, від 08.07.2014 № 197, від 14.07.2014 № 358, від 17.07.2014 № 452, від 21.07.2014 № 537, від 24.07.2014 № 644, від 28.07.2014 № 733, від 31.07.2014 № 836 на загальну суму 400 000,80 грн. у т.ч. ПДВ 20 % - 66 666,80 грн (а.с. 203-218 Том I).

В зазначених ОСОБА_4 здачіприймання послуг вказано, що виконавцем здійснювався моніторинг споживчого попиту на товари замовника, що їх він реалізує на ринках України, щотижня засобами телефонного звязку надавалися замовникові рекомендації щодо управління запасами товарів, що постачаються замовником та коригування їх обсягів відповідно до попиту споживачів цільового товарного ринку; виконавець щодня телефоном надавав інформацію замовнику про продаж товарів, що постачаються на території України; виконавцем здійснювався моніторинг та аналіз товарообігу замовника, щотижня телефоном надавалися замовникові рекомендації щодо його зростання; виконавець щодня телефоном надавав інформацію замовникові рекомендації щодо поліпшення асортименту та пакування товарів, що постачаються на територію України; виконавець щодня надавав замовникові послуги мерчандайзингу щодо товарів, що постачаються замовником на територію України; виконавець щодня надавав замовникові послуги з розміщення товарів, що постачаються замовником на полицях, поблизу проходів у торгівельних залах; виконавець щодня надавав замовникові послуги з розміщення товарів, що постачаються замовником біля кас у торгівельних залах; виконавець щотижня надавав замовникові рекомендації щодо формування асортиментного переліку товарів, що постачаються замовником на території України.

Відповідач не заперечує проти наявності вказаних документів, а навпаки підтверджує це в ОСОБА_4 перевірки (а.с. 108-109, Том I).

Крім того, представниками позивача в додаткових письмових поясненнях до позову були надані пояснення стосовно економічного змісту вказаних операцій та зазначено те, що позивачем перед своїм контрагентом по вказаному договору було поставлено завдання розроблення стратегії посилення продажів бренда ТМ «Сладов», під яким позивач виготовляє та реалізує продукцію.

Виконавцем за даним договором було розроблено «Стратегію посилення бренда «Сладов»», яка складалася з двох частин, перша частина містила аналіз та тенденції ринку, дослідження продукції конкурентів, а друга частина, це операції з ребрендінгу по існуючому бренду «Сладов» (а.с. 1-18 Том V).

Результатом даного дослідження стало збільшення сегментної групи преміального продукту в лінійці бренду «Сладов», редизайн упаковки, перегляд цінової політики бренду «Сладов», що в свою чергу дало можливість посилити конкурентоспроможність бренду та збільшило продажі продуктції, що входять до бренду «Сладов».

Стосовно укладеного між позивачем та ТОВ «Екологічні ресурси України» договору про надання послуг від 11.07.2014 № 58, суд зазначає наступне (а.с. 219-221 Том I).

Так, відповідно до пункту 1.1 вказаного договору виконавець бере на себе зобовязання за обумовлену плату здійснювати плату для замовника організацію послуг по: пошуку, замовленню, бронюванню транспортних засобів для перевезення вантажів замовника; супроводу вантажів замовника до моменту передачі їх вантажоотримувачам; організації повернення товаросупровідних документів; організації та проведенні від імені замовника тендерів на комплексне транспортне обслуговування замовника, а замовник належним чином повинен прийняти та оплатити надані послуги виконавця.

Згідно з розділом 2 договору, даний договір передбачає комплекс послуг з обслуговування вантажних перевезень замовника і включає в себе наступні послуги: Виконавець своїми силами здійснює пошук та бронювання транспортних засобів для перевезення вантажів Замовника, та надає відповідну інформацію Замовнику; Після того як Замовник самостійно замовляє транспортний засіб, Виконавець своїми силами або силами субпідрядників здійснює супровідний контроль вантажів Замовника до місця вигрузки; Виконавець здійснює контроль за своєчасним та повним поверненням товаросупровідних документів Замовника (контроль за оформленням та передачею документів); Виконавець реєструє в мережі «Інтернет» замовлення на пошук транспорту для перевезення вантажів Замовника, здійснює контроль за постійним оновленням інформації тощо.

Відповідно до пункту 3.1 договору приймання-передача та оплата замовником наданих виконавцем послуг здійснюється на підставі ОСОБА_4 приймання-здачі виконаних послуг і при наявності повного пакету бухгалтерських документів у термін 30 календарних днів з моменту підписання ОСОБА_4 приймання-передачі виконаних послуг та отримання пакету документів для оплати.

Вартість послуг за договором визначається та погоджується сторонами у ОСОБА_4 приймання-передачі виконаних послуг (пункт 3.2 договору).

На підтвердження реальності вказаних господарських операцій позивач надав ОСОБА_4 приймання-здачі робіт (послуг) від 31.07.2014 на загальну суму з ПДВ 408 000 грн., податкову накладну від 31.07.2014 № 744 на загальну суму з ПДВ 408 000 грн. (а.с.222-223 Том I).

Відповідач не заперечує проти наявності вказаних документів, а навпаки підтверджує це в ОСОБА_4 перевірки (а.с. 114 Том I).

Також суд зазначає, що враховуючи відомості ОСОБА_4 перевірки, станом на 07.10.2014 у позивача не рахувалась заборгованість перед ТОВ «Екологічні ресурси України» (а.с. 113 Том I).

На підтвердження економічного змісту вказаних операцій позивачем було зазначено, що на його балансі відсутні транспортні засоби, однак у звязку з тим, що за договорами поставки самостійно виробленого товару, поставка товару здійснюється за рахунок постачальника (позивача), ТОВ «Фабрика бакалейних продуктів» було укладено спірний договір з ТОВ «Екологічні ресурси України».

На підтвердження вказаних пояснень, позивачем для ознайомлення суду були надані копії договорів дистрибуції продукції, а саме укладених ним з ТОВ «Парк Інвест» () від 01.06.2014 року № 20/14;з ТОВ «Готама Ко» () від 11.06.2014 року № 23/14; з ФОП ОСОБА_12 (ІНН НОМЕР_4) від 01.07.2014 року № 24/134, відповідно до яких, позивач поставляє продукцію в місця зазначені у договорі.

Стосовно укладеного між позивачем та ТОВ «Компанія Лакшері Кепітал» договору про розміщення внутрішньої реклами від 03.11.2014 № 387, суд зазначає наступне (а.с. 226-221-229 Том I).

Відповідно до пункту 1.1 вказаного договору виконавець зобовязується надати замовнику послуги з виготовлення та розміщення реклами та/або інформаційних матеріалів, в приміщеннях на території трьох областей.

Загальна вартість послуг за цим договором визначається в ОСОБА_4 виконаних робіт, що є невідємними додатками, до цього договору (пункт 3.1 договору).

На підтвердження реальності вказаних господарських операцій позивач надав ОСОБА_4 приймання-здачі послуг від 03.11.2014, 05.11.2014, 07.11.2014, 10.11.2014, 13.11.2014, 15.11.2014, 17.11.2014, 20.11.2014, 24.11.2014, 26.11.2014,28.11.2014, 30.11.2014, 01.12.2014, 03.12.2014, 05.12.2014,08.12.2014, 10.12.2014, 12.12.2014, 15.12.2014,17.12.2014, 19.12.2014, 22.12.2014, 24.12.2014, 26.12.2014, 29.12.2014, 31.12.2014 (а.с. 230-250 Том I, 1-6 Том II); податкові накладні, перелік яких вказаний в ОСОБА_4 перевірки (а.с. 118-119, 129 Том I).

Також, з ОСОБА_4 перевірки вбачається, що на момент проведення спірних господарських операцій на підприємстві ТОВ «Компанія Лакшері Кепітал» працювало 10 осіб (а.с.121 Том I).

Стосовно економічного змісту вказаних операцій, позивачем було зазначено, що позивач є виробником продуктів харчування (бакалійна група продуктів харчування) під торговими марками ТМ Жменька та ТМ Сладов та здійснює реалізацію власної продукції під вказаними торговими марками по всій території України. Реалізацію власної продукції Позивач здійснює на підставі договорів поставки та/або купівлі-продажу укладених з контрагентами. У відповідності до даних договорів, ТОВ «Фабрика бакалейних продуктів» зобовязана самостійно проводити рекламні акції для збільшення конкурентної спроможності продукції під ТМ «Жменька» та ТМ «Сладов».

Слоганом ТМ «Жменька» є словосполучення: «смачна порція здоровя», саме тому, однією з найефективніших рекламних кампаній є розповсюдження інформації про товар та торгову марку позивача в спортивних клубах та спортивних майданчиках по всій території України.

Крім того, позивач повідомив суд, що ним було укладено ліцензійний договір № лд-0109 від 01.09.2012 з ОСОБА_13, заслуженим майстром спорту з художньої гімнастики, олімпійською чемпіонкою (а.с. 40-46 Том IV).

Згідно даного договору ОСОБА_13 передає право використовувати зареєстровану торгівельну марку «ОСОБА_13 рекомендує» позивачу, крім того у відповідності до умов п.27 ліцензійного договору № лд-0109 від 01.09.2012, позивач має право вказувати це у відповідних рекламних матеріалах.

У 2014 році позивачем було розроблено концепцію рекламної кампанії «Що зїсти, щоб схуднути ?» та «Бути у формі - це легко». Суть вказаної рекламної компанії полягала у виготовленні та розповсюдженні рекламних матеріалів індивідуального характеру (спортивна тематика) в спортивних залах та спортивних майданчиках на території трьох областей: Київська область та місто Київ, Львівська область та місто Львів, Одеська область та місто Одеса.

Позивачем було розроблено відповідні рекламні матеріали (брошури формату А4) «Що зїсти, щоб схуднути?» та «Бути у формі це легко» (а.с. 47-50 Том V).

Для розповсюдження вказаних рекламних матеріалів в спортивних залах та спортивних майданчиках на території трьох областей, позивачем було укладено спірний договір.

Також, позивач надав суду копії фото-звітів по кожному регіону: Київська область та місто Київ (а.с. 51-52 Том V), Львівська область та місто Львів (а.с. 53-54 Том V), Одеська область та місто Одеса (а.с. 55-56 Том IV).

Стосовно укладеного між позивачем та ТОВ «ЕКО-Сервіс» договору про надання послуг від 03.11.2014 № 401, суд зазначає наступне (а.с. 7-10 Том II).

Відповідно до пункту 1.1 вказаного договору замовник замовляє, а виконавець приймає на себе обовязки, щодо надання замовнику послуг передпродажної підготовки продукції з метою організації стимулювання збуту продукції замовника, включаючи: моніторинг споживчого попиту на товари замовника; інформацію замовнику про продаж товарів, що постачаються на території України; моніторинг та аналіз товарообігу замовника; рекомендації щодо поліпшення асортименту та пакування товарів, що постачаються на території України; послуги з розміщення товарів, що постачаються замовником, на полицях, поблизу проходів, у торговельних залах; послуги з розміщення товарів, що постачаються Замовником у торговельних залах; рекомендації щодо формування асортиментного переліку товарів, що постачаються замовником на території України, у відповідності до цього договору.

Згідно з пунктом 2.1 договору вартість наданих послуг за договором складає 2 400 000 грн. у т.ч. ПДВ 20 % - 400 000 грн. та вказується в ОСОБА_4 виконаних робіт.

Оплата по договору проводиться на основі підписаного ОСОБА_4 виконаних робіт. Оплата вартості послуг проводиться в національній валюті України, шляхом банківського переказу на рахунок виконавця (пункт 3.1, 3.2 договору).

На підтвердження реальності вказаних господарських операцій позивач надав ОСОБА_4 здачі приймання послуг від 03.11.2014, 05.11.2014, 06.11.2014, 08.11.2014, 10.11.2014, 12.11.2014, 14.11.2014, 17.11.2014, 19.11.2014, 21.11.2014, 24.11.2014, 26.11.2014, 28.11.2014, 30.11.2014, 02.12.2014, 04.12.2014, 08.12.2014, 10.12.2014, 12.12.2014, 15.12.2014, 17.12.2014, 19.12.2014, 22.12.2014, 23.12.2014, 24.12.2014, 26.12.2014, 29.12.2014, 31.12.2014 (а.с. 11-38 Том II); податкові накладні перелік яких вказаний в ОСОБА_4 перевірки (а.с. 124, 135 Том I).

В зазначених ОСОБА_4 здачі приймання послуг вказано, що виконавцем здійснювався моніторинг споживчого попиту на товари замовника, що їх він реалізує на ринках України, щотижня засобами телефонного звязку надавалися замовникові рекомендації щодо управління запасами товарів, що постачаються замовником та коригування їх обсягів відповідно до попиту споживачів цільового товарного ринку; виконавець щодня телефоном надавав інформацію замовнику про продаж товарів, що постачаються на території України; виконавцем здійснювався моніторинг та аналіз товарообігу замовника, щотижня телефоном надавалися замовникові рекомендації щодо його зростання; виконавець щодня телефоном надавав інформацію замовникові рекомендації щодо поліпшення асортименту та пакування товарів, що постачаються на територію України; виконавець щодня надавав замовникові послуги мерчандайзингу щодо товарів, що постачаються замовником на територію України; виконавець щодня надавав замовникові послуги з розміщення товарів, що постачаються замовником на полицях, поблизу проходів у торгівельних залах; виконавець щодня надавав замовникові послуги з розміщення товарів, що постачаються замовником біля кас у торгівельних залах; виконавець щотижня надавав замовникові рекомендації щодо формування асортиментного переліку товарів, що постачаються замовником на території України.

Також, з ОСОБА_4 перевірки вбачається, що на момент проведення спірних господарських операцій на підприємстві ТОВ «ЕКО-Сервіс» працювало 12 осіб (а.с.137 Том I).

На підтвердження економічного змісту вказаних господарських операцій позивач зазначив, що його продукція продається, майже, у всіх торгових мережах України. Однією з торгівельних мереж, в якій представлена продукція Позивача є ТОВ «ЕКО», яке відоме на ринку своєю мережею супермаркетів «ЕКО МАРКЕТ». Поставка продукції у мережу супермаркетів «ЕКО МАРКЕТ» здійснюється позивачем через дистрибютора ПП «ІНТАЙМ КО», на підставі договору дистрибуції №31/13 від 22 вересня 2013 року (а.с.48 Том II).

ТОВ «ЕКО-Сервіс» надавало позивачу послуги передпродажної підготовки продукції з метою організації стимулювання збуту продукції у мережі супермаркетів «ЕКО МАРКЕТ», зокрема надавалися послуги мерчандайзингу, що включає в себе викладку продукції на відповідних полицях у належному місці в торговельному залі мережі супермаркетів «ЕКО МАРКЕТ», контроль за наявністю на полицях в торговельних залах товарів Замовника; послуги моніторингу строків придатності товару в торговельному залі, а також логістичні послуги щодо переміщення товару Замовника безпосередньо в торгівельних залах мережі супермаркетів «ЕКО МАРКЕТ».

Вищевказані послуги, що надавалися ТОВ «ЕКО-Сервіс» на підставі спірного договору слугували збільшенню обсягів продажу товарів Позивача, а тому є такими, що призначені для використання у господарській діяльності платника податків, та підлягають до включення вартості таких послуг до складу витрат, та до віднесення до податкового кредиту сум ПДВ, що сплачені при придбанні таких послуг.

Стосовно укладеного між позивачем та ТОВ «БІЗ ОСОБА_7» договору про надання послуг від 02.01.2015 № 2/15, суд зазначає наступне (а.с. 63 Том V).

Відповідно до пункту 1.1 вказаного договору замовник замовляє, а виконавець приймає на себе обовязки, щодо надання замовнику послуг передпродажної підготовки продукції з метою організації стимулювання збуту продукції замовника, включаючи: моніторинг споживчого попиту на товари замовника; інформацію замовнику про продаж товарів, що постачаються на території України; моніторинг та аналіз товарообігу замовника; рекомендації щодо поліпшення асортименту та пакування товарів, що постачаються на території України; послуги з розміщення товарів, що постачаються замовником, на полицях, поблизу проходів, у торговельних залах; послуги з розміщення товарів, що постачаються Замовником у торговельних залах; рекомендації щодо формування асортиментного переліку товарів, що постачаються замовником на території України, у відповідності до цього договору.

Згідно з пунктом 2.1 договору вартість наданих послуг за договором 780 000 грн. у т.ч. ПДВ 20 % - 130 000 грн. та вказується в ОСОБА_4 виконаних робіт.

Оплата по договору проводиться на основі підписаного ОСОБА_4 виконаних робіт. Оплата вартості послуг проводиться в національній валюті України, шляхом банківського переказу на рахунок виконавця (пункт 3.1, 3.2 договору).

На підтвердження реальності вказаних господарських операцій позивач надав ОСОБА_4 приймання-здачі послуг від 27.02.2015; податкову накладну від 27.02.2015 року (а.с. 65-66 Том V).

Також, позивачем були надані пояснення, що вказані документи були надані відповідачу до перевірки, однак працівники контролюючого органу не взяли їх до уваги.

Стосовно укладеного між позивачем та ТОВ «Акта Компані» договору про надання послуг від 01.04.2015 № 44, суд зазначає наступне (а.с. 96-98 Том II).

Відповідно до пункту 1.1 вказаного договору замовник замовляє, а виконавець приймає на себе обовязки, щодо надання замовнику маркетингових послуг з метою організації стимулювання збуту продукції замовника, включаючи: маркетингове дослідження умов поліпшення ведення бізнесу в умовах загострення політичної ситуації; збір інформації та розробку на її основі програми (комплексу заходів) з реклами та стимулювання збуту продукції замоника, у відповідності до договору.

Згідно з пунктом 2.1 договорувартість наданих послуг за договором складає 552 000 грн. у т.ч. ПДВ 20 % - 92 000 грн. та вказується в ОСОБА_4 виконаних робіт.

Оплата по договору проводиться на основі підписаного ОСОБА_4 виконаних робіт. Оплата вартості послуг проводиться в національній валюті України, шляхом банківського переказу на рахунок виконавця (пункт 3.1, 3.2 договору).

На підтвердження реальності вказаних господарських операцій позивач надав ОСОБА_4 здачі-приймання робіт послуг від 30.04.2015; податкову накладну від 30.04.2015 року, які вказані в ОСОБА_4 перевірки та проти наявності яких відповідач не заперечує (а.с. 143 Том I).

Також, з ОСОБА_4 перевірки вбачається, що на момент проведення спірних господарських операцій на підприємстві ТОВ «Акта Компані» працювала одна особа (а.с.145 Том I).

Крім того, позивачем були надані суду пояснення, що головним завданням, яке ставилося позивачем перед виконавцем по даному договору було розроблення комплексу заходів по запуску нового продукту позивача - рисові хлібці ТМ «Жменька».

Виконавцем за даним договором було розроблено індивідуальний комплекс заходів по запуску нового продукту ТОВ «Фабрика бакалейних продуктів» - рисові хлібці ТМ «Жменька» для дистрибюторів по всій території України (а.с. 67-86 Том V).

Стосовно укладеного між позивачем та ТОВ «СП Бонум» договору про надання послуг від 01.03.2015 № 36, суд зазначає наступне (а.с. 99-102 Том II).

Так, відповідно до пункту 1.1 договору замовник доручає, а виконавець бере на себе зобовязання надавати замовнику інформаційні та консультаційні послуги усфері питань вимог законодавства по організації виробництва та збуту.

Консультаційні та інформаційні послуги надаються замовнику за письмовим або усним запитом уповноважених осіб замовника. Місце надання послуг, зміст, тематика, обсяги терміни, форми (письмова чи усна), кількість спеціалістів, які надаватимуть послуги визначаються сторонами в рамках цього договору (пункт 1.2 договору).

Вартість послуг по конкретній темі, порядок і строки розрахунків визначаються сторонами у відповідних ОСОБА_4 виконаних робіт. У вартість послуг входять всі витрати виконавця, повязані з наданням послуг.

На підтвердження реальності вказаних господарських операцій позивач надав ОСОБА_4 здачі-приймання (послуг) від 30.04.2015 на загальну суму з ПДВ 659 760 грн. (а.с. 103 Том II), податкову накладну від 30.04.2015 № 12 на загальну суму з ПДВ 659 760 грн., що підтверджується ОСОБА_4 перевірки (а.с. 150 Том I).

Позивач надав пояснення, що він письмово звернувся до ТОВ «СП Бонум» з проханням надати копії звітів, додаткових документів тощо, однак на дату 14.12.2016 року відповіді не отримав.

Суми податку на додану вартість, що сплачена позивачем за вказаними договорами позивач включив до податкового кредиту за перевіряємий період.

Однак, податковий орган в ОСОБА_4 перевірки обґрунтовуючи свої висновки стосовно не підтвердження реальності господарських операцій посилається, як на основну підставу не на первинні бухгалтерські документи, що вказані вище, а на той факт, що контрагенти позивача, а саме: ТОВ «Сателіт Дніпро» за даними автоматизованої системи «Податковий блок» з 26.06.2014 має « 28» стан триває процедура припинення (направлені заперечення органу ДФС).

У свою чергу, суд з даного приводу зазначає, що господарські операції між позивачем та його контрагентом за спірним договором відбувалися в лютому 2014 року про що свідчать надані позивачем документи, а відповідачем у свою чергу не було надано доказів про те, що станом на лютий місяць 2014 року контрагент позивача припинив свою діяльність.

Щодо тверджень податкового органу відносно того, шо ТОВ «Регіон Транс» надавало позивачу не характерні послуги для свого виду діяльності, суд зазначає, що під час розгляду справи було встановлено, що ТОВ «Регіон Транс» не здійснював перевезення, а тільки знаходив підприємства, які можуть надати послуги з перевезення продукції позивача, тому з даними твердженнями відповідача суд не погоджується.

Відносно висновків відповідача, що ТОВ «Будіс Плюс», ТОВ «Клондайк-ЛТ» та ТОВ «СП Бонум» за даними автоматизованої системи «Податковий блок» мають « 8» стан - до ЄДР внесено запис про відсутність за місцезнаходженням, а ТОВ «Зевс-Буд» та ТОВ «ОСОБА_6 ЛТД» мають стан « 7» - до ЄДР внесено запис про відсутність підтвердження відомостей, слід зазначити про таке.

Вказана інформація не може свідчити, про те що господарські операції між позивачем та його контрагентами мають безтоварний характер, оскільки відповідачем не надано суду жодних доказів, які б підтверджували той факт, що зазначені товариства в спірний період не здійснювати господарську діяльність в правовому полі.

Стосовно посилань відповідача на той факт, що ТОВ «Зевс-Буд», ТОВ «ОСОБА_6 ЛТД», ТОВ «Стар ОСОБА_5», ТОВ «Клондайк-ЛТ», ТОВ «Екологічні ресурси України», ТОВ «Еко-Сервіс», ТОВ «ОСОБА_10 ОСОБА_7» та ТОВ «СП Бонум» не подавався звіт форми 1-ДФ, суд зазначає, що відповідно до статті 61 Конституції України, юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

Крім того, зі змісту рішення Європейського суду з прав людини від 09.01.2007 року у справі "Інтерсплав проти України", випливає, що якщо державні органи мають інформацію про зловживання в системі оподаткування конкретною компанією, вони повинні застосовувати відповідні заходи саме до цього суб'єкта, а не розповсюджувати негативні наслідки на інших осіб при відсутності зловживання з їх боку. Європейський суд та національне законодавство чітко визначає правило індивідуальної відповідальності платника податків. Тобто, добросовісний платник податків не має зазнавати негативних наслідків через порушення з боку його контрагентом.

Враховуючи наведену норму Конституції України та зміст рішення Європейського суду з прав людини від 09.01.2007 року, суд дійшов висновку, що за вказане порушення мають нести відповідальність контрагенти позивача, а не позивач.

З аналізу наданих сторонами документів та враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що відповідачем не надано суду жодних доказів того, що контрагенти позива станом на час оформлення та здійснення спірних господарських операцій, не мали цивільну правоздатність та не були платниками податку на додану вартість.

Крім вказаного, відповідач в ОСОБА_4 перевірки обґрунтовуючи свої висновки посилається на те, що контрагентами позивача було виписано на адресу позивача податкові накладні, які не були зареєстровані в ЄРПН.

З даного приводу суд зазначає, що відповідно до пункту 11 підрозділу 2 розділу XX Податкового кодексу України реєстрація податкових накладних платниками податку на додану вартість - продавцями в Єдиному реєстрі податкових накладних запроваджується для платників цього податку, у яких сума податку на додану вартість в одній податковій накладній становить: понад 1 мільйон гривень - з 1 січня 2011 року; понад 500 тисяч гривень - з 1 квітня 2011 року; понад 100 тисяч гривень - з 1 липня 2011 року; понад 10 тисяч гривень - з 1 січня 2012 року.

До платників податку, для яких на дату виписки накладної цим підрозділом не запроваджено обов'язковість реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних, не застосовуються норми абзаців восьмого і дев'ятого пункту 201.10 статті 201 цього Кодексу.

З 1 лютого 2015 року реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних підлягають всі податкові накладні та розрахунки коригування до податкових накладних (у тому числі які не надаються покупцю, виписані за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування) незалежно від розміру податку на додану вартість в одній податковій накладній/розрахунку коригування.

Враховуючи той факт, що податкові накладні контрагенти позивача виписували на адресу позивача до 1 лютого 2015 року, суд дійшов висновку, що контрагенти позивача не реєструючи вказані податкові накладні в ЄРПН діяли в межах закону, що діяв на час здійснення господарських операцій.

Крім того, податковий орган в ОСОБА_4 перевірки обґрунтовуючи свої висновки стосовно не підтвердження реальності господарських операцій за вказаними договорами посилається, як на основну підставу не на податкові накладні, що вказані вище, а на той факт, що в наданих позивачем ОСОБА_9 приймання - здачі робіт (послуг) за вказаними договороми, не містить повного переліку обладнання, технічне обслуговування якого проведено, не наведений механізм визначення вартості наданої послуги, не зазначено період проведення такого обслуговування з посиланням на технічну документацію, яка встановлює вимоги до технічного стану обладнання; не містить даних щодо місця та дати надання послуг, змісту, тематики, обсягів та асортименту харчових продуктів по яких надано консультації, законодавчі акти згідно яких регламентується та внесено зміни у сфері організації виробництва, не зазначено фахівців та персонал яким надано консультації відсутні звіти з конкретним розрахунком вартості наданих послуг.

З даного приводу суд зазначає, що відповідно до листа Вищого адміністративного суду від 01.11.2011 року № 1936/11/13-11 «… сама собою наявність або відсутність окремих документів, а так само помилки у їх оформленні не є підставою для висновків про відсутність господарської операції якщо з інших даних вбачається, що фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобовязаннях платника податків у звязку з його господарською діяльністю мали місце.».

З огляду на зазначене, беручи до уваги достатній і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності та той факт, що позивачем були надані документи, які підтверджують отримання економічного змісту від проведених господарських операцій, висновок податкового органу про відсутність реальності правочинів, укладених між позивачем та його контрагентами постачальниками (робіт/послуг), суд вважає безпідставним та таким, що ґрунтується виключно на припущеннях посадових осіб податкового органу.

Таким чином, на момент укладання правочину та його виконання позивачем та його контрагентами, було дотримано усіх вимог чинного законодавства.

В матеріалах справи наявні належним чином засвідчені копії первинних бухгалтерських документів, які дають змогу вважати про реальність господарських операцій між позивачем та його контрагентами.

Відтак, у ході судового розгляду справи позивачем спростовано висновки відповідача щодо відсутності реальних операцій, шляхом надання належних та допустимих доказів, які підтверджують факт здійснення господарських операцій за вказаними договорами.

Згідно первинних бухгалтерських документів та податкових накладних позивачем правомірно включено відповідні суми до складу податкового кредиту з податку на додану вартість за відповідні періоди.

Відповідно до статей 11 і 71 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд вживає передбачені законом заходи, необхідні для з'ясування всіх обставин у справі. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідач, в свою чергу, жодних доказів на підтвердження правомірності прийнятого оскаржуваного податкового-повідомлення рішення суду не надав. Доводів позивача відповідач належним чином не спростував.

З огляду на зазначене, судом встановлено, що висновки викладені в ОСОБА_4 перевірки не відповідають дійсності, не мають доказової сили за відсутності доведення факту нереальності господарських операцій та є лише носіями певної інформації, яка є суто субєктивною думкою податкових органів.

Частина 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України визначає, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Такий підхід узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини. Так, у пункті 110 рішення від 23.07.2002 у справі Компанія Вестберґа таксі Актіеболаґ та Вуліч проти Швеції Суд визначив, що …адміністративні суди, які розглядають скарги заявників стосовно рішень податкового управління, мають повну юрисдикцію у цих справах та повноваження скасувати оскаржені рішення. Справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення податкових штрафів має саме податкове управління .

За таких обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, беручи до уваги не доведеність відповідачем безтоварності операцій за укладеними договорами між позивачем та його контрагентами за перевіряємі періоди; правомірності сформованого податкового кредиту по господарським операціям з контрагентами, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог та скасування оскаржуваного податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до частини 1 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав стороною, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, витрати позивача, повязані зі сплатою судового збору у сумі 37 921 грн. 75 коп., підлягають відшкодуванню позивачу з Державного бюджету України за рахунок бюджетних асигнувань Тетіївської об'єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Київській області.

Керуючись статтями 11, 14, 69, 70, 71, 158 - 163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України,

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов задовольнити.

2. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення Тетіївської об'єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Київській області № НОМЕР_1 від 29.12.2015

3. Стягнути з Державного бюджету України за рахунок асигнувань Тетіївської об'єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Київській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Фабрика бакалейних продуктів судові витрати у сумі 37 921 (тридцять сім тисяч девятсот двадцять одна) грн. 75 коп.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано в установлені строки. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Київський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Панова Г. В.

Дата виготовлення і підписання повного тексту постанови - 19 грудня 2016 р.