Справа № 826/19166/16
Суддя: Балась Т.П.
Дата ухвалення: 2017-03-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

09 березня 2017 року № 826/19166/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Балась Т.П., розглянувши у порядку письмого провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Державної освітньої установи «Навчально-методичний центр з питань

якості освіти»

про визнання протиправними дій, зобов'язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Державної освітньої установи «Навчально-методичний центр з питань якості освіти» про визнання незаконною відмови у задоволенні запиту позивача на інформацію та зобов'язання повторно розглянути запит.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 08 грудня 2016 року відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду.

В судовому засіданні 26 січня 2017 року оголошено ухвалу про продовження розгляду справи в порядку письмового провадження згідно з частиною 4 статті 122 КАС України.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову з огляду на наступне.

Позивач 28 листопада 2016 року звернувся до Державної освітньої установи «Навчально-методичний центр з питань якості освіти» через електронну пошту із заявою, в якій просив посилаючись на Закон України «Про доступ до публічної інформації» надати йому можливість ознайомитися з усіма наказами відповідача, що стосуються основної діяльності; особового складу (кадрових питань); відряджень за 2015 та 2016 роки, та опрацювати їх у спосіб, визначений пунктом 4 частини 1 статті 14 Закону України «Про доступ до публічної інформації».

Відповідач листом від 02 грудня 2016 року №1144-АК відмовив позивачу з посиланням на те, що запитувана ним інформація не є інформацією про безпосереднє використання бюджетних коштів, а тому не підпадає під дію Закону України «Про доступ до публічної інформації».

Вважаючи таку відмову протиправною, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про доступ до публічної інформації» (далі - Закон) публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб'єктами владних повноважень своїх обов'язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.

Публічна інформація є відкритою, крім випадків, встановлених законом.

Згідно з частиною 1 статті 6 Закону інформацією з обмеженим доступом є: конфіденційна інформація; таємна інформація; службова інформація.

Відповідно до частини 1 статті 13 Закону розпорядниками інформації для цілей цього Закону визнаються:

1) суб'єкти владних повноважень - органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші суб'єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов'язковими для виконання;

2) юридичні особи, що фінансуються з державного, місцевих бюджетів, бюджету Автономної Республіки Крим, - стосовно інформації щодо використання бюджетних коштів;

3) особи, якщо вони виконують делеговані повноваження суб'єктів владних повноважень згідно із законом чи договором, включаючи надання освітніх, оздоровчих, соціальних або інших державних послуг, - стосовно інформації, пов'язаної з виконанням їхніх обов'язків;

4) суб'єкти господарювання, які займають домінуюче становище на ринку або наділені спеціальними чи виключними правами, або є природними монополіями, - стосовно інформації щодо умов постачання товарів, послуг та цін на них.

Згідно з пунктом 3.1. Статуту Державної освітньої установи «Навчально-методичний центр з питань якості освіти», затвердженого наказом Міністерства освіти і науки України від 14 листопада 2016 року № 1364 метою діяльності Центру є:

- забезпечення організації роботи постійно діючого колегіального органу, який забезпечує додержання вимог до ліцензування, атестації та акредитації вищих, професійно-технічних навчальних закладів і закладів післядипломної освіти, підприємств, установ та організацій за напрямами (спеціальностями) та професіями підготовки і перепідготовки фахівців післядипломної освіти;

- методичне забезпечення державної політики щодо якості вищої, професійної та післядипломної освіти у вищих навчальних закладах і професійно-технічних навчальних закладах, науково-методичному забезпеченні та вихованні молоді.

Отже, в розумінні Закону України «Про доступ до публічної інформації» відповідач може бути розпорядником публічної інформації лише як юридична особа, що фінансуються з державного бюджету, при цьому виключно стосовно інформації щодо використання бюджетних коштів.

Враховуючи, що запитувана позивачем інформація не стосується інформації щодо використання бюджетних коштів, відповідач правомірно відмовив ОСОБА_1 у задоволенні заяви від 28 листопада 2016 року.

Згідно зі статтею 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позов є необґрунтованим та таким, що задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позову відмовити.

Постанова набирає законної сили в порядку, встановленому статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України, та може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду в порядку і строки, передбачені статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Т.П. Балась