Справа № 513/1195/16-а
Суддя: Кожокар Т. Я.
Дата ухвалення: 2017-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 513/1195/16-а
Провадження № 2-а/513/15/17
Саратський районний суд Одеської області
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 лютого 2017 року Саратський районний суд Одеської області у складі: судді Кожокар Т.Я., при секретарі Райчевої Т.М., за участю: представника позивача ОСОБА_1, представника відповідача Швеця І.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Сарата справу за адміністративним позовом ОСОБА_3 до управління Пенсійного фонду України в Саратському районі Одеської області про визнання дій протиправними та зобов'язання призначити пенсію на пільгових умовах,

В С Т А Н О В И В:

у листопаді 2016 року позивач звернувся до суду з даним позовом до відповідача про визнання дій протиправними та зобов'язання призначити пенсію за віком на пільгових умовах. Позов обґрунтував тим, що з липня 1976 року по червень 1993 року він працював газоелектрозварником на різних підприємствах, про що є відповідні записи у його трудовій книжці. ІНФОРМАЦІЯ_2 йому виповнилось 55 років, тому у березні 2014 року звернувся до відповідача з приводу призначення пільгової пенсії. Працівники відповідача роз'яснили, що для призначення пенсії на пільгових умовах йому не вистачає уточнюючої довідки з СБМУ-33 «Одесбуд». Оскільки керівництво СБМУ-33 відмовило йому у видачі уточнюючої довідки, він був змушений звернутися з позовом до Малиновського районного суду м. Одеси з з приводу неправомірних дій підприємства. Вимоги позивача були задоволенні та у червні 2016 року позивачу було видано уточнюючу довідку.

02 червня 2016 року позивачу було призначено пенсію за віком на пільгових умовах на підставі п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Пенсія була виплачена йому за червень, липень та серпень 2016 року. Рішенням № 487 від 03 жовтня 2016 року відповідач повідомив позивача про відмову у призначенні пенсії на пільгових умовах та необхідністю повернути отриману пенсію, оскільки запис у трудовій книжці є виправлення, уточнююча довідка не оформлена належним чином, відсутні данні про проведення атестації робочих місць.

ОСОБА_4 вважає рішення відповідача незаконним та протиправним, оскільки у його трудовій книжці зазначені всі періоди роботи за професією газоелектрозварник зі шкідливими та важкими умовами праці. На день введення в дію Закону України «Про пенсійне забезпечення» він мав 17 років пільгового стажу, який давав йому право на призначення пенсії без надання додаткових уточнюючих довідок.

Позивач просив: визнати протиправним та скасувати рішення управління Пенсійного фонду України в Саратському районі Одеської області №487 від 03 жовтня 2016 року про відмову у призначенні йому пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2; зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Саратському районі Одеської області призначити йому пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п."б" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 року №1173, з 02 червня 2016 року, зарахувавши до пільгового стажу період його навчання в ПТУ №4 с. Тарутино Одеської області та період строкової служби у Збройних силах СРСР; стягнути з відповідача на його користь 10000 гривень компенсації моральної шкоди.

Під час судового розгляду представник позивача зменшила позовні вимоги, відмовилась від підтримання вимоги щодо стягнення з відповідача моральної шкоди у розмірі 10000 гривень, в іншій частині позов просила здовольнити та надала пояснення відповідно до поданої заяви.

Представник відповідача позов не визнав, заперечував проти його задоволення, посилаючись на законність рішення про відмову у призначенні позивачу пенсії на пільгових умовах. Зазначив, що трудова книжка позивача не містить відомостей, достатніх для призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах: не зазначено характер роботи, яку виконував позивач, не зазначено чи був ОСОБА_4 постійно зайнятий на роботах зі шкідливими і важкими умовами праці, відсутня інформація про атестацію робочих місць.

Заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законів України.

Частиною 1 статті 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття, з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Пунктом «б» ст. 13 Законом України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи зокрема б) працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Підпунктом 1 пункту 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визначено, що пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України "Про пенсійне забезпечення".

Згідно пункту 10 зазначеного Порядку, для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену п. 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637.

Пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. У тих випадках коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючи довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Згідно копії паспорта позивач ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 досяг 55 річного віку (а.с.6).

Відповідно до копії трудової книжки, ОСОБА_4 працював на різних роботах, які входять до Списку №2, зокрема: з 16.07.1976 року по 03.05.1978 року , з 21.05.1980 по 20.08.1981 року газоелектрозварником в СБМУ-33 тресту «Одеспромбуд, з 11.09.1981 по 01.03.1982 року газоелектрозварником на Саратському хлібозаводі, з 03.03.1982 по 19.07.1982 року газоелектрозварником Саратського районного міжгосподарського виробничого енергетичного підприємства, з 26.08.1982 по 01.06.1993 року газоелектрозварником в СБМУ-33 тресту «Одеспромбуд (а.с.8-11).

З оригіналу пенсійної справи ОСОБА_3, наданої відповідачем та вивченої під час судового розгляду встановлено, що 02 червня 2016 року позивач звернувся до управління Пенсійного фонду України в Саратському районі із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2. Позивачу була призначена пенсія відповідно до п. "б" ст. 13 Закона України "Про пенсійне забезпечення" та виплачена за червень, липень, серпень 2016 року.

Рішенням управління Пенсійного фонду України в Саратському районі Одеської області від 03 жовтня 2016 року ОСОБА_3 відмовлено у призначенні пенсії за за віком на пільгових умовах за Списком № 2 відповідно до ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (а.с.12).

Статею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка.

Трудова книжка позивача містить записи про періоди його роботи зі шкідливими та важкими умовами праці (газоелектрозварником), виправлені записи застережені відповідними посадовими особами.

Крім того, уточнюючою довідкою №27 від 04 липня 2016 року, виданою СБМУ-33 треста «Одеспромбуд» підтверджено, що ОСОБА_3 працював на зазначеній посаді з 16 липня 1976 року по 03 травня 1978 року, з 21 травня 1980 року по 20 серпня 1981 року, з 26 серпня 1982 року по 01 січня 1992. Станом на 01.01. 1992 року (день ведення в дію Закону України «Про пенсійне забезпечення») позивач мав пільговий стаж 13 років 04 місяці 14 днів (аркуш 36 оригіналу пенсійної справи).

Відповідно до ст. 100 Закону України «Про пенсійне забезпечення», особам, які працювали до введення в дію цього Закону на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, передбачених раніше діючим законодавством, пенсії за віком призначаються на таких умовах:

а) особам, які мають на день введення в дію цього Закону повний стаж на зазначених роботах, що давав право на пенсію на пільгових умовах, пенсії в розмірах, передбачених цим Законом, призначаються відповідно до вимог за віком і стажем, встановлених раніше діючим законодавством.

Пунктом З наказу Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 року № 383 «Про затвердження Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах» при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи.

Згідно з п.8 зазаначеного порядку, при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до ст. 100 Закону України «Про пенсійне забезпечення» застосовується «Список №2 производства, цехов, прфесий и должностей, работа в которіх дает право на государственную пенсію на льготніх условиях и в льотних раз мерах», затверджені постановою ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 року №1173.

Крім того, відповідно до копії трудової книжки, копії атестату №154 (а.с.40-41 оригіналу пенсійної справи), ОСОБА_3 з 01.09.1974 по 15.07.1976 роки навчався в ПТУ № 4 с. Тарутино Одеської області та отримав кваліфікацію електрогазозварника.

Згідно ч.1 ст. 38 Закону України «Про професійно-технічну освіту» час навчання у професійно-технічному навчальному закладі зараховується до трудового стажу учня, слухача, у тому числі в безперервний і в стаж роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників, якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією не перевищує трьох місяців.

Тому, період навчання позивача в ПТУ № 4 с. Тарутино Одеської області з 01.09.1974 по 15.07.1976 роки повинен бути зарахований до його пільгового стажу.

З копії військового квітка НО № 4142047 вбачається, що з 03.05.1978 по 20.05.1980 року позивач проходив строкову службу у збройних силах СРСР (а.с.37).

Частиною 1 статті 8 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» встановлено, час проходження строкової військової служби зараховується до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що передбачала право на пенсію на пільгових умовах до введення в дію Закону України «Про пенсійне забезпечення» або на пенсію за віком на пільгових умовах до набрання чинності Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

До дня призову на строкову військову службу - 03.05.1978 року, позивач працював за отриманою спеціальністю газоелектрозварника в СБМУ-33 треста «Одеспромбуд», тому період строкової служби у Збройних силах з 03.05.1978 по 20.05.1980 року повинен бути зарахований до його пільгового стажу.

Станом на день звернення із заявою до відповідача про призначення пенсії на пільгових умовах ОСОБА_3 досяг віку 55 років, мав страховий стаж більше 30 років, стаж його роботи зі шкідливими та важкими умовами праці станом на 01.01.1992 року складав 17 років 04 місяці 14 днів.

Наданими ОСОБА_4 документами підтверджено, що позивач працював на посадах зі шкідливими та важкими умовами праці, що дає йому право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 производства, цехов, прфесий и должностей, работа в которіх дает право на государственную пенсію на льготніх условиях и в льотних раз мерах», затверджені постановою ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 року №1173, та відповідно до п. «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», з дня звернення із заявою про призначення пенсії.

Доводи представника відповідача в частині того, що позивачем не надано уточнюючих довідок на підтвердження характеру виконуваної роботи зі шкідливими умовами праці суд вважає необґрунтованими, уточнююча довідка є в пенсійній справі.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу про адміністративне судочинство України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачем не надано належних та допустимих доказів щодо правомірності прийнятого рішення, тому суд вважає, що позов підлягає задоволенню, рішення управління пенсійного фонду України в Саратському районі Одеської області від 03 жовтня 2016 року №487 про відмову у призначенні ОСОБА_3 пенсії за віком на пільгових умовах є протиправним та підлягає скасуванню.

Відповідно до ч.1 ст. 94 КАС України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, пов'язані з оплатою судового збору у розмірі 640 гривень.

Керуючись ст. 46 Конституції України, Законами України «Про пенсійне забезпечення», «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», ст.ст. 6-14, 71, 94, 159-163, 167, 186 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

позов задовольнити. Визнати протиправним та скасувати рішення управління Пенсійного фонду України в Саратському районі Одеської області №487 від 03 жовтня 2016 року про відмову у призначенні ОСОБА_3 пенсії за віком на пільгових умовах.

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Саратському районі Одеської області призначити ОСОБА_3 пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п."б" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 року №1173, з 02 червня 2016 року, зарахувавши до пільгового стажу ОСОБА_3 період навчання в ПТУ №4 с. Тарутино Одеської області та період строкової служби у Збройних силах СРСР.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань управління Пенсійного фонду України в Саратському районі Одеської області на користь ОСОБА_3 витрати на оплату судового збору у розмірі 640 (шістсот сорок) гривень.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного адміністративного суду Одеської області через Саратський районний суд Одеської області, протягом десяти днів з дня її проголошення.

Суддя Т. Я. Кожокар