Справа № 815/6005/16
Суддя: Харченко Ю. В.
Дата ухвалення: 2017-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/6005/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2017 року м.Одеса

У залі судових засідань №29

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

Судді Харченко Ю.В.

При секретарі Рудченко О.І.

Розглянувши в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Іллічівської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління державної фіскальної служби в Одеській області про визнання протиправними та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) №Ф від 15.09.2016р., рішення № від 15.09.2016р., та податкових повідомлень-рішень від 03.10.2016р. №, №,

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернулась до Одеського окружного адміністративного суду з позовом, у якому просить суд визнати протиправними та скасувати вимогу Іллічівської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління державної фіскальної служби в Одеській області про сплату боргу (недоїмки) №Ф від 15.09.2016р., рішення Іллічівської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління державної фіскальної служби в Одеській області № від 15.09.2016р., та податкові повідомлення-рішення Іллічівської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління державної фіскальної служби в Одеській області від 03.10.2016р. №, №, посилаючись на те, що під час проведення позапланової невиїзної документальної перевірки ФОП ОСОБА_1, головним державним ревізором-інспектором відділу контрольно-перевірочної роботи управління податків зборів з фізичних осіб Іллічівської ОДШ ГУ ДФС в Одеській області ОСОБА_2 безпідставно в Акті позапланової невиїзної перевірки ФОП ОСОБА_1 здійснено посилання на інформацію, отриману в ході проведення фактичної перевірки іншого платника податків, а саме власника кафе «Сіті», тобто Орендодавця ТОВ «Камбіо Сіті». Крім того, позивач наголошує, що в акті перевірки не доведено факту використання ФОП ОСОБА_1 праці найманих працівників та виплати їм заробітної плати без оформлення договорів трудового найму, та без перерахувань до відповідних фондів обовязкових платежів. Також, на думку позивача, пояснення ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, та ОСОБА_6, не можуть бути належним підтвердженням факту порушення позивачем податкового законодавства в частині донарахування податку на доходи фізичних осіб, оскільки вони мають суб'єктивний характер, та за своєю суттю є показаннями свідків у справі, які можуть бути використані судом лише в разі попередження осіб про юридичну відповідальність за надання неправдивої інформації.

Відповідач Іллічівська обєднана державна податкова інспекція Головного управління державної фіскальної служби в Одеській області з позовними вимогами не погоджується, та вважає їх необґрунтованими з підстав, викладених у письмових запереченнях на адміністративний позов (від 12.12.2016р. вхід.№33323/16), наголошуючи, зокрема, на правомірності винесення оскаржуваних вимоги про сплату боргу (недоїмки) №Ф від 15.09.2016р., рішення № від 15.09.2016р., та податкових повідомлень-рішень від 03.10.2016р. №, №, оскільки Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 використовувалась праця найманих працівників, а саме ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, та виплачувалась їм заробітна плата без оформлення договорів трудового найму, та без перерахувань до відповідних фондів обовязкових платежів, що призвело до порушення вимог ст.ст.162, 163, п.п.164.1.2 ст.164, п.167.1 ст.167, ст.168, ст.171, п.176.2 ст.176 Податкового кодексу України, в наслідок чого донараховано податок на доходи фізичних осіб, що сплачуються податковим агентами з доходів платника у вигляді заробітної плати у сумі 14139,84грн.; п.п.1.1, п.п.1.3, п.п.1.4 п.16-1 підрозділу 10 розділу XX Перехідних положень п.168.1 ст.168. ст.171, п.176.2 ст.176 Податкового кодексу України, у звязку з чим донараховано військовий збір у сумі 1237,65грн.; п.п.1 ст.4, п.2 ст.6, п.4 ст.6, п.1 ст.7, п.1 ст.8, п.8 ст.8, п.8 ст.9 Закону України „Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування", внаслідок чого донараховано єдиний внесок, нарахований роботодавцем на суми заробітної плати, винагород за договорами ЦПХ, допомоги по тимчасовій непрацездатності у сумі 24124грн.

Відповідно до ч.6 ст.128 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Таким чином, з урахуванням того, що від повноважних представників позивача ОСОБА_7, та ОСОБА_8 до суду надійшло клопотання (вхід.№5987/17 від 27.02.2017р.) про розгляд справи за їх відсутності в порядку письмового провадження, а також зважаючи на відсутність потреби у витребуванні додаткових доказів, виклику у судове засідання свідка, експерта, судом ухвалено рішення щодо розгляду даної адміністративної справи в порядку письмового провадження, відповідно до ч.6 ст.128 КАС України.

Дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази в сукупності, та системно проаналізувавши приписи чинного законодавства, суд встановив наступне.

Як встановлено судом, та вбачається з матеріалів справи, у період з 05.09.2016р. по 07.09.2016р. на підставі вимог п.п.20.1.4 п.20.1 ст.20, п.п.75.1.2 п.75.1 ст.75, п.п.78.1.13 п.78.1 ст.78, п.79.2 ст.79 Податкового кодексу України, ст.13 Закону України „Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування", Наказу Іллічівської ОДПІ ГУ ДФС в Одеський області №318 від 01.09.2016р., та направлення Іллічівської ОДПІ ГУ ДФС в Одеській області №01-045/475 від 05.09.2016року, головним державним ревізор-інспектором відділу контрольно-перевірочної роботи управління податків і зборів з фізичних осіб Іллічівської ОДПІ ГУ ДФС в Одеській області ОСОБА_2 проведено позапланову невиїзну перевірку діяльності фізичної особи підприємця ОСОБА_1 в частині дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

За наслідками вказаної перевірки Іллічівською обєднаною державною податковою інспекцією Головного управління державної фіскальної служби в Одеській області складено Акт №1592/10/15-03-13-01/НОМЕР_1 від 15.09.2016р. «Про результати позапланової невиїзної перевірки фізичної особи підприємця ОСОБА_1 в частині дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) за період з 01.05.2015р. по 30.06.2016р.», у висновках якого наголошено на порушення Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 вимог ст.ст.162, 163, п.п.164.1.2 ст.164, п.167.1 ст.167, ст.168, ст.171, п.176.2 ст.176 Податкового кодексу України, внаслідок чого донараховано податок на доходи фізичних осіб, що сплачуються податковим агентами з доходів платника у вигляді заробітної плати у сумі 14139,84грн.; п.п.1.1, п.п.1.3, п.п.1.4 п.16-1 підрозділу 10 розділу XX Перехідних положень п.168.1 ст.168. ст.171, п.176.2 ст.176 Податкового кодексу України в наслідок чого донараховано військовий збір у сумі 1237,65грн.; п.п.1 ст.4, п.2 ст.6, п.4 ст.6, п.1 ст.7, п.1 ст.8, п.8 ст.8, п.8 ст.9 Закону України „Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" внаслідок чого донараховано єдиний внесок, нарахований роботодавцем на суми заробітної плати, винагород за договорами ЦПХ, допомоги по тимчасовій непрацездатності у сумі 24124грн.

На підставі складеного Акта перевірки №1592/10/15-03-13-01/НОМЕР_1 від 15.09.2016р. Іллічівською обєднаною державною податковою інспекцією Головного управління державної фіскальної служби в Одеській області винесено Рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним фіскальним органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску № від 15.09.2016р., Вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ф- від 15.09.2016р., податкові повідомлення-рішення від 03.10.2016р. №, №.

Не погодившись з означеними Рішенням Іллічівської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління державної фіскальної служби в Одеській області про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним фіскальним органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску № від 15.09.2016р., Вимогою Іллічівської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління державної фіскальної служби в Одеській області про сплату боргу (недоїмки) №Ф- від 15.09.2016р., та податковими повідомленнями-рішеннями Іллічівської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління державної фіскальної служби в Одеській області від 03.10.2016р. №, №, позивач Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернулась до Одеського окружного адміністративного суду з позовною заявою про визнання їх протиправними та скасування.

Так, на думку суду, оскаржувані позивачем Рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним фіскальним органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску № від 15.09.2016р., Вимога про сплату боргу (недоїмки) №Ф- від 15.09.2016р., податкові повідомлення-рішення від 03.10.2016р. №, №, винесено Іллічівською обєднаною державною податковою інспекцією Головного управління державної фіскальної служби в Одеській області правомірно, та з урахуванням положень чинного законодавства, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

В силу п.1 ч.3 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія), з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Зокрема, як встановлено судом, та вбачається з наявних у матеріалах справи документів, 04.01.2016р. між ТОВ «Камбіо сіті» (Орендодавець) та ФОП ОСОБА_1 (Орендар) укладено Договір оренди, згідно умов котрого Орендодавець зобов'язується передати, а Орендар зобов'язується прийняти у тимчасове користування, за плату: робоче місце - кухонне приміщення, з відповідними допоміжними підсобними і побутовими приміщеннями, оснащеними необхідним інвентарем та обладнанням, забезпеченого необхідними енергоносіями; робоче місце - реалізація готових страв закритого і відкритого залу для відвідувачів, із забезпеченням персоналу для обслуговування клієнтів Орендаря; загальною площею 106,0квм., яке знаходиться за адресою: Одеська область, м Чорноморськ, вул.Пляжна,1, кафе «СІТІ». Об'єкт Оренди знаходиться в технічно справному стані і є придатним для організації діяльності Орендаря.

З матеріалів справи вбачається, що 04.01.2016р. між ТОВ «Камбіо сіті» (Орендодавець) та ФОП ОСОБА_1 (Орендар) підписано Акт приймання-передачі приміщення, відповідно до якого ТОВ «Камбіо сіті» (Орендодавець) передало, а ФОП ОСОБА_1 (Орендар) прийняла робоче місце - кухонне приміщення, з відповідними допоміжними підсобними і побутовими приміщеннями, оснащеними необхідним інвентарем та обладнанням, забезпеченого необхідними енергоносіями; робоче місце - реалізація готових страв закритого і відкритого залу для відвідувачів, із забезпеченням персоналу для обслуговування клієнтів Орендаря; загальною площею 106,0квм., яке знаходиться за адресою: Одеська область, м Чорноморськ, вул.Пляжна,1, кафе «СІТІ».

Як встановлено судом, та зазначено в Акті перевірки Іллічівської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління державної фіскальної служби в Одеській області №1592/10/15-03-13-01/НОМЕР_1 від 15.09.2016р., на виконання Наказу Іллічівської ОДПІ ГУ ДФС в Одеській області №257 від 26.07.2016р. «Про проведення фактичної перевірки», фахівцями податкового органу проведено фактичну перевірку кафе «Сіті», розташованого за адресою: Одеська область, м.Чорноморськ, вул.Пляжна,1, в частині дотримання роботодавцями законодавства щодо укладання трудових договорів, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами), в межах якої опитано найманих працівників, які на момент перевірки виконували трудові функції, а саме: ОСОБА_3 - працює на посаді повара з травня 2015року, відповідно до пояснень котрого його заробітна плата складає 3700грн. на місяць; ОСОБА_4 - працює на посаді шеф-повара з травня 2015року, відповідно до пояснень його заробітна плата складає 4000грн. на місяць; ОСОБА_5 Рафаєлович- працює на посаді повара з січня 2016року, відповідно до пояснень котрого його заробітна плата складає 4000грн. на місяць; ОСОБА_6 Володимирович- працює на посаді повара з 15.07.2016р., відповідно до пояснень заробітну плату на момент перевірки не отримував.

Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_3 працює у ФОП ОСОБА_1 на посаді повара су-шефа з травня 2015року, за що отримує заробітну плату в сумі 3700грн. на місяць; ОСОБА_4 працює у ФОП ОСОБА_1 на посаді шеф-повара з травня 2015року, за що отримує заробітну плату в розмірі 4000грн. на місяць; ОСОБА_5 працює у ФОП ОСОБА_1 на посаді повара з січня 2016року, за що отримує заробітну плату в розмірі 4000грн. на місяць, що, серед іншого, підтверджується наявними у матеріалах справи письмовими поясненнями вказаних працівників, отриманими фахівцями контролюючого органу в межах проведення фактичної перевірки ТОВ «КАМБІО СІТІ».

Згідно з положеннями статті 21 Кодексу законів про працю України трудовий договір це угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов'язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов'язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Частинами 3, 4 статті 24 Кодексу законів про працю України визначено, що укладення трудового договору оформляється наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу про зарахування працівника на роботу. Трудовий договір вважається укладеним і тоді, коли наказу чи розпорядження не було видано, але працівника фактично було допущено до роботи.

Відповідно до пункту 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 1992року №9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» фактичний допуск до роботи вважається укладенням трудового договору незалежно від того, чи було прийняття на роботу належним чином оформлене, якщо робота провадилась за розпорядженням чи з відома роботодавця.

Отже, з урахуванням наведеного, судом встановлено, що про існування між працівником та роботодавцем трудових відносин свідчить наявність або відсутність юридичного факту, з яким закон пов'язує їх виникнення, а саме - допуску працівника до виконання роботи з відома роботодавця.

Таким чином, оскільки, як вбачається з вищевикладеного, ФОП ОСОБА_1 допущено ОСОБА_3 (з травня 2015року), ОСОБА_4 (з травня 2015року), ОСОБА_5 (січня 2016року) до виконання роботи, на думку суду, у даному випадку, в межах спірного періоду, наявні трудові відносини між працівниками та роботодавцем.

Відповідно до п.163.1 ст.163 Податкового кодексу України об'єктом оподаткування резидента є загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід.

Пунктом 164.1 статті 164 Податкового кодексу України передбачено, що загальний оподатковуваний дохід - будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду.

Згідно з підпунктом 164.2.1 пункту 164.2 статті 164 Податкового кодексу України до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включаються доходи у вигляді заробітної плати, нараховані (виплачені) платнику податку відповідно до умов трудового договору (контракту).

Відповідно до п.162.1 ст.162 Податкового кодексу України платниками податку з доходів фізичних осіб є податкові агенти.

В силу підпункту 168.1.1 пункту 168.1 статті 168 Податкового кодексу України податковий агент, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку (в тому числі фізична особа-підприємець), зобов'язаний утримувати податок із суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену в статті 167 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 176.2 статті 176 Податкового кодексу України особи, які відповідно до цього Кодексу мають статус податкових агентів, зокрема, зобов'язані: своєчасно та повністю нараховувати, утримувати та сплачувати (перераховувати) до бюджету податок з доходу, що виплачується на користь платника податку та оподатковується до або під час такої виплати за її рахунок; подавати у строки, встановлені цим Кодексом для податкового кварталу, податковий розрахунок суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, а також суми утриманого з них податку до контролюючого органу за місцем свого розташування.

За приписами статей 110 та 113 Податкового кодексу України платники податків, податкові агенти та/або їх посадові особи несуть відповідальність у разі вчинення порушень, визначених законами з питань оподаткування та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи. Застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) не звільняє платників податків від обов'язку сплатити до бюджету належні суми податків та зборів, контроль за справлянням яких покладено на контролюючі органи, а також від застосування до них інших заходів, передбачених цим Кодексом.

Так, судом встановлено, що за результатами перевірки правильності нарахування та утримання податку з доходів фізичних осіб при виплаті доходів ОСОБА_3 фахівцем контролюючого органу встановлено, що за період з 01.05.2016р. по 30.06.2016р. працівником отримано дохід: згідно даних платника у суму 1800грн., згідно даних перевірки 7400грн.; утримано податок на доходи фізичних осіб: згідно даних платника у суму 199,98грн., згідно даних перевірки 1332грн.; різниця по сплаті податку на доходи фізичних осіб складає 1132,02грн.

Також, за наслідками перевірки правильності нарахування та утримання податку з доходів фізичних осіб при виплаті доходів ОСОБА_4 фахівцем контролюючого органу встановлено, що за період з 01.05.2015р. по 31.12.2015р. працівником отримано дохід: згідно даних платника у суму 0грн., згідно даних перевірки 32000грн.; утримано податок на доходи фізичних осіб: згідно даних платника у суму 0грн., згідно даних перевірки 4800грн.; різниця по сплаті податку на доходи фізичних осіб складає 4800грн.; за період з 01.01.2016р. по 30.06.2016р. працівником отримано дохід: згідно даних платника у суму 2040грн., згідно даних перевірки 24000грн.; утримано податок на доходи фізичних осіб: згідно даних платника у суму 367,20грн., згідно даних перевірки 4320грн.; різниця по сплаті податку на доходи фізичних осіб складає 3952,80грн.

До того ж, за результатами перевірки правильності нарахування та утримання податку з доходів фізичних осіб при виплаті доходів ОСОБА_9 фахівцем контролюючого органу встановлено, що за період з 01.01.2016р. по 30.06.2016р. працівником отримано дохід: згідно даних платника у суму 1050грн., згідно даних перевірки 24000грн.; утримано податок на доходи фізичних осіб: згідно даних платника у суму 64,98грн., згідно даних перевірки 4320грн.; різниця по сплаті податку на доходи фізичних осіб склала 4255,02грн.

Таким чином, з урахуванням наведено, судом встановлено, що у звязку з використанням, в межах спірного періоду, ФОП ОСОБА_1 праці найманих працівників, а саме ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, та виплати їм заробітної плати, без оформлення договорів трудового найму, платником податку не сплачено податок на доходи фізичних осіб у загальному розмірі 14139,84грн.

Згідно з підпунктами 1,3, 1.4, пункту 16-1 підрозділу 10 розділу ХІ Перехідних положень Податкового кодексу України, тимчасово до набрання чинності рішенням Верховної Ради України про завершення реформи Збройних Сил України, встановлюється військовий збір, платниками якого є особи, визначені пунктом 162.1 статті 162 цього Кодексу.

Так, платниками військового збору є особи, визначені п. 162.1 ст. 162 Податкового кодексу України, а саме - фізичні особи - резиденти, які отримують доходи як з джерела їх походження в Україні, так і іноземні доходи.

Відповідно до ст. 163 Податкового кодексу України, об'єктом оподаткування військового збору є доходи з джерела їх походження в Україні, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання).

Отже, об'єктом оподаткування військового збору, є розмір доходу, з якого справляється податок на доходи фізичних осіб, при цьому базою оподаткування по відношенню до позивача є загальний розмір заробітної плати.

Як встановлено судом, та зазначено в Акті перевірки №1592/10/15-03-13-01/НОМЕР_1 від 15.09.2016р., за результатами перевірки правильності нарахування та утримання військового збору при виплаті платникам податків доходів фахівцем податкового органу встановлено, що за період з 01.05.2016р. по 31.07.2016р. ОСОБА_3 отримано дохід: згідно даних платника у суму 1800грн., згідно даних перевірки 7400грн.; утримано військового збору: згідно даних платника у суму 27грн., згідно даних перевірки 111грн.; різниця по сплаті військового збору складає 84грн.; за період з 01.05.2015р. по 31.07.2016р. ОСОБА_4 отримано дохід: згідно даних платника у суму 2040грн., згідно даних перевірки 56000грн.; утримано військового збору: згідно даних платника у суму 30,60грн., згідно даних перевірки 840грн.; різниця по сплаті військового збору складає 809,40грн.; за період з 01.01.2016р. по 31.07.2016р. ОСОБА_9 отримано дохід: згідно даних платника у суму 1050грн., згідно даних перевірки 24000грн.; утримано військового збору: згідно даних платника у суму 15,75грн., згідно даних перевірки 360грн.; різниця по сплаті військового збору складає 344,25грн.

Отже, беручи до уваги наведене, судом зясовано, що у звязку з використанням, в межах спірного періоду, ФОП ОСОБА_1 праці найманих працівників, а саме ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, та виплати їм заробітної плати, без оформлення договорів трудового найму, платником податку не сплачено військовий збір у загальному розмірі 1237,65грн.

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати визначено Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин), відповідно до абзацу 3 пункту 1 частини 1 статті 4 якого платниками єдиного внеску є фізичні особи-підприємці, зокрема ті, які використовують працю інших осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством про працю, чи за цивільно-правовим договором (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою-підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності, відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців).

Для вказаних платників єдиний внесок нараховується на суму нарахованої заробітної плати за видами виплат, які включають основну та додаткову заробітну плату, інші заохочувальні та компенсаційні виплати, у тому числі в натуральній формі, що визначаються відповідно до Закону України "Про оплату праці", та суму винагороди фізичним особам за виконання робіт (надання послуг) за цивільно-правовими договорами (пункт 1 частини 1 статті 7 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування").

Пунктом 1 частини 2 статті 6, та частиною 8 статті 9 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" передбачено, що платник єдиного внеску зобов'язаний у повному обсязі обчислювати і сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця. При цьому платники, зазначені у пункті 1 частини першої статті 4 цього Закону, під час кожної виплати заробітної плати (доходу, грошового забезпечення), на суми якої (якого) нараховується єдиний внесок, одночасно з видачею зазначених сум зобов'язані сплачувати нарахований на ці виплати єдиний внесок у розмірі, встановленому для таких платників (авансові платежі). Кошти перераховуються одночасно з отриманням (перерахуванням) коштів на оплату праці (виплату доходу, грошового забезпечення), у тому числі в безготівковій чи натуральній формі.

Згідно з частиною 3 статті 9 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" обчислення єдиного внеску органами доходів і зборів у випадках, передбачених цим Законом, здійснюється на підставі актів перевірки правильності нарахування та сплати єдиного внеску, звітності, що подається платниками до органів доходів і зборів, бухгалтерських та інших документів, що підтверджують суми виплат (доходу), на суми яких (якого) відповідно до цього Закону нараховується єдиний внесок.

Таким чином, беручи до уваги вищевикладене, а також те, що в межах спірного періоду Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 використовувалась праця найманих працівників, а саме ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, та виплачувалась їм заробітна плата без оформлення договорів трудового найму, фахівцем контролюючого органу нараховано платнику податку єдиний внесок на загальнообовязкове державне соціальне страхування у загальному розмірі 23292грн., та утримано єдиного внеску в сумі 832грн. (23292грн. + 832грн. = 24124грн.).

Відповідно до пункту 3 частини 11 статті 25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" за донарахування органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску накладається штраф у розмірі 5 відсотків зазначеної суми за кожний повний або неповний звітний період, за який донараховано таку суму, але не більш як 50 відсотків суми донарахованого єдиного внеску.

У звязку з чим, на виконання вимог п.3 ч.11 ст.25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування", Іллічівською обєднаною державною податковою інспекцією Головного управління державної фіскальної служби в Одеській області нараховано Фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 штрафну санкцію у розмірі 8812,30грн.

Відтак, з урахуванням вище окресленого, суд дійшов висновку щодо правомірності та обґрунтованості винесення Іллічівською обєднаною державною податковою інспекцією Головного управління державної фіскальної служби в Одеській області оскаржуваних рішень, а саме: Вимоги про сплату боргу (недоїмки) №Ф від 15.09.2016р., Рішення № від 15.09.2016р., та податкових повідомлень-рішень від 03.10.2016р. №, №, оскільки Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 використовувалась праця найманих працівників, а саме ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, та виплачувалась їм заробітна плата без оформлення договорів трудового найму, та без перерахувань до відповідних фондів обовязкових платежів.

При цьому, судом відхиляються, та не приймаються до уваги посилання позивача - Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на те, що перевіряючий безпідставно посилався в Акті позапланової невиїзної перевірки ФОП ОСОБА_1 на інформацію, отриману в ході проведення фактичної перевірки іншого платника податків, а саме власника кафе «Сіті», тобто Орендодавця ТОВ «Камбіо Сіті», оскільки контролюючі органи, в силу приписів підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України, здійснюють контроль, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами), у тому числі, за результатами перевірок інших платників податків.

Також, на думку суду, не заслуговують на увагу твердження позивача відносно того, що пояснення ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, та ОСОБА_6 не можуть бути належним підтвердженням факту порушення ФОП ОСОБА_1 вимог податкового законодавства в частині донарахування податку на доходи фізичних осіб, оскільки жодних доказів, які б спростовували викладене у письмових поясненнях вищеозначених працівників, позивачем суду не надано.

Таким чином, беручи до уваги вищевикладене, суд не вбачає законодавчо передбачених підстав для задоволення позовних вимог Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 щодо визнання протиправними та скасування вимоги Іллічівської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління державної фіскальної служби в Одеській області про сплату боргу (недоїмки) №Ф від 15.09.2016р., рішення Іллічівської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління державної фіскальної служби в Одеській області № від 15.09.2016р., та податкових повідомлень-рішень Іллічівської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління державної фіскальної служби в Одеській області від 03.10.2016р. №, №.

Вищевикладене спростовує твердження позивача, наведені у позовній заяві, та письмових поясненнях.

Частиною 1 статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а частиною 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України зазначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Згідно з ч.1 ст.69 та ч.ч.1,4 ст.70 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Відповідно до ч.ч.1,3 ст.86 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Згідно зі ст.159 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відтак, беручи до уваги наведене, та оцінюючи надані сторонами по справі письмові докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Іллічівської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління державної фіскальної служби в Одеській області про визнання протиправними та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) №Ф від 15.09.2016р., рішення № від 15.09.2016р., та податкових повідомлень-рішень від 03.10.2016р. №, №, не обґрунтовані, документально не підтверджені, не ґрунтуються на положеннях чинного законодавства, отже задоволенню не підлягають.

У звязку з тим, що у задоволенні позовних вимог відмовлено повністю, витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача, відповідно до положень ст.94 КАС України.

Керуючись ст.ст.2, 4, 7-9, 11, 12, 69, 71, 94, ч.6 ст.128, ст.ст.158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Іллічівської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління державної фіскальної служби в Одеській області про визнання протиправними та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) №Ф від 15.09.2016р., рішення № від 15.09.2016р., та податкових повідомлень-рішень від 03.10.2016р. №, №, відмовити повністю.

Постанова може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили в порядку, передбаченому приписами ст.254 КАС України.

Суддя Харченко Ю.В.