Справа № 754/15335/16-а
Суддя: Панченко О. М.
Дата ухвалення: 2017-03-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Номер провадження 2-а/754/133/17
ПОСТАНОВА

Іменем України

07 березня 2017 року Деснянський районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судді - Панченко О.М.

при секретарі - Полярній М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора УПП роти №3 батальйону №2 м. Києва Прокопенка Євгенія Михайловича про визнання протиправною та скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2016 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеним адміністративним позовом.

В позовних вимогах позивач просить визнати поважними причини пропуску строку на оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення та поновити йому такий строк, оскільки він знаходився у робочому відрядженні в строки 22.10.2016 - 30.11.2016 року; визнати протиправною та скасувати постанову серії АР№ 285060 від 21.10.2016 року про адміністративне правопорушення через відсутність в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Свою позовну заяву позивач обґрунтовує тим, що 21.10.2016 року інспектором поліції Прокопенком Є.М. відносно нього було складено постанову про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП, серії АР №302129, згідно якої на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255.00 грн. Як зазначає позивач, він ПДР України не порушував та вважає дії інспектора неправомірними.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Пояснив, що 21 жовтня 2016 року його було зупинено працівниками патрульної поліції, до нього підійшов інспектор і сказав, що він порушив дію знака 5.16, тим самим порушив ПДР. Він запитав інспектора про те, де саме знаходиться вказаний дорожній знак, на що відповідач відповів, що такий знак знаходиться на перехресті. Він не погодився з цим, оскільки такого знаку на перехресті не було, що він і пояснив інспектору патрульної поліції. Всупереч цьому не надавши доказів порушення ним правил дорожнього руху інспектор записав його дані та пішов складати постанову про накладення на нього адміністративного стягнення. Після цього не роз»ясніючи йому його прав запропонував підписати постанову. Дану постанову вважає незаконною, оскільки при її винесенні інспектором не було роз»яснено йому його права передбачені Конституцією України, постанову складено без його участі, після чого її було надано на підпис нічого при цьому не пояснюючи, тому був вимушений звернутися до суду за захистом свого порушеного права.

Відповідач інспектор патрульної поліції Прокопенко Є.М. в судове засідання не з»явився двічі, повідомлявся належним чином про день та час розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив.

Вислухавши думку позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог за наступних підстав.

Судом встановлено, що 21.10.2016 року відповідачем по справі інспектором поліції Прокопенком Є.М. відносно позивача було складено постанову про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП, серії АР №302129, згідно якої на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255.00 грн. Як зазначає позивач, він ПДР України не порушував та вважає дії інспектора неправомірними.

Частина 1 статті 122 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за перевищення водіями транспортних засобів встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки…та тягнуть за собою накладення штрафу від 15 до 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно положень ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до вимог ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Тому, суд, враховуючи пояснення позивача в судовому засіданні та надані письмові докази приходить до висновку, що вчинення позивачем ОСОБА_1 адміністративного правопорушення не підтверджується жодним доказом, окрім постанови про адміністративне правопорушення, складеної відповідачем.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати, зокрема: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до положень ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно з ч. 6 ст. 71 КАС України, якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надає докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 24 Постанови "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" від 23 грудня 2005 року з подальшими змінами та доповненнями, зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Отже, оскільки відповідач в судове засідання доказів на підтвердження правомірності своїх дій суду не надав, тому суд приходить до висновку про скасування постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП.

Водночас, суд не вбачає підстав для закриття провадження у адміністративній справі, оскільки у відповідності до ч.1 ст. 222 КУпАП суд не наділений повноваженнями закривати провадження у адміністративній справі за порушення ч.1 ст.122 КУпАП.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 247, 251, 252, 280, 288, 293 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст.ст. 2, 10, 11, 70, 71, 159-163, 167, 171-2 КАС України, суд -

постановив:

Визнати поважними причини пропуску строку на оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення та поновити ОСОБА_1 такий строк.

Визнати протиправною та скасувати постанову серії АР№ 285060 від 21.10.2016 року про адміністративне правопорушення через відсутність в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

В іншій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Судові витрати по справі компенсуються за рахунок коштів з Державного Бюджету України.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Деснянський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня її оголошення.

Суддя О.М. Панченко