Справа № 760/21035/15-а
Суддя: Загородній А.Ф.
Дата ухвалення: 2017-03-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 березня 2017 року м. Київ К/800/1389/16

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

головуючого судді - Загороднього А.Ф.,

суддів: Заїки М.М., Кобилянського М.Г.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні касаційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу Солом'янського районного суду м. Києва від 01 грудня 2015 року

та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 24 грудня 2015 року

у справі № 2-а/760/777/15

за позовом ОСОБА_1

до Інспектора патрульної служби роти № 4 батальйону № 1 управління патрульної служби Міністерства внутрішніх справ України м. Києві рядового міліції Топоренка Романа Олеговича

третя особа: ОСОБА_3

про визнання дій протиправними, -

встановив:

У листопаді 2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до інспектора патрульної служби роти №4 батальйону №1 управління патрульної служби Міністерства внутрішніх справ України м. Києві рядового міліції Топоренка Р.О., третя особа: ОСОБА_3 про визнання дій протиправними та скасування протоколу про адміністративне правопорушення від 15 жовтня 2015 року, серія АП2№345042 складеного інспектором патрульної служби Топоренком Р.О.

Ухвалою Солом'янського районного суду м. Києва від 01 грудня 2015 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 24 грудня 2015 року, відмовлено у відкритті провадження у справі.

Позивач, не погоджуючись з вказаними ухвалами судів першої та апеляційної інстанцій звернулася з касаційною скаргою, в якій посилаючись на допущені судами порушення норм процесуального права, просить їх скасувати, а матеріали позову направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Перевіривши доводи касаційної скарги, ухвали судів першої та апеляційної інстанцій щодо застосування судами норм процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Відмовляючи у відкритті провадження в адміністративній справі, суд першої інстанції, з висновками якого погодився і апеляційний суд, вказав, що спір виник у зв'язку з складанням відповідачем протоколу про адміністративне правопорушення щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності, тому вказаний позов не є адміністративним, оскільки відповідачем при складанні адміністративного протоколу здійснювалися не владні повноваження, а процесуальні, які повинні бути розглянуті при розгляді справ про адміністративне правопорушення.

Разом з тим, протокол про адміністративне правопорушення не є рішенням суб'єкта владних повноважень у розумінні Кодексу адміністративного судочинства України, а складається уповноваженою особою за наслідками вчинення адміністративного правопорушення у порядку та випадках, встановлених Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Колегія суддів вказує на правомірність та обґрунтованість зазначених висновків судів попередніх інстанцій та вбачає за доцільне зазначити про таке.

Так, відповідно до частини 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Згідно з частиною 2 статті 2 КАС України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Згідно ст. 255 КУпАП складати протокол про адміністративне правопорушення мають право уповноважені на те посадові особи, представники громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Вичерпний перелік осіб, які мають право на складання протоколу про адміністративне правопорушення, регламентується.

У протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання. При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснюються його права і обов'язки, передбачені статтею268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Тобто, як вірно враховано судами, питання розгляду та надання оцінки всім доказам, в тому числі і самому протоколу про адміністративне правопорушення здійснюється під час розгляду питання про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Наявними у справі підтверджується, що протокол про адміністративне правопорушення серії АП2 №345042 щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП розглядається судом першої інстанції, за наслідками розгляду якого виноситься постанова суду.

Крім цього, протокол про адміністративне правопорушення встановлює лише виявлення порушення, однак, не породжує будь-яких правових наслідків для позивача, не встановлює його прав і обов'язків позивача, а тому не може бути предметом розгляду в порядку адміністративного судочинства.

У відповідності до пункту 1 частини 2 статті 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Відповідно пункту 1 частини 1 статті 109 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Таким чином, судова колегія дійшла висновку, що судом першої та апеляційної інстанцій повно і правильно встановлені фактичні обставини справи, характер правовідносин сторін і вірно застосовані до них норми процесуального права. Доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують. За таких обставин підстав для задоволення касаційної скарги судова колегія не вбачає.

Керуючись статтями 220, 2201, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ухвалив:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Ухвалу Солом'янського районного суду м. Києва від 01 грудня 2015 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 24 грудня 2015 року залишити без змін.

Ухвала може бути переглянута Верховним Судом України у порядку, строки та з підстав, передбачених главою третьою розділу ІV Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий А.Ф. Загородній

Судді М.М. Заїка

М.Г. Кобилянський