Справа № 336/7153/16-а
Суддя: Артемова Л. Г.
Дата ухвалення: 2017-03-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №336/7153/16-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 березня 2017 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запорожжя у складі:

Головуючого судді: Артемової Л.Г.,

при секретарі: Аксьоновій О.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора патрульної поліції роти №1 батальйону Управління патрульної поліції м.Чернівці Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Підгурської Іванна Дмитрівни про визнання протиправною та скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, закриття провадження у справі, мотивуючи свої вимоги тим, що постановою відповідача від 15 листопада 2016 р. серії АР№ 0874244 його визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу за те, що 15 листопада 2016 р. о 00 годин 01 хвилин по вулиці Шептицького, водій транспортного засобу «Chevrolet Aveo SF69Y» проїхав під знак 3.2.1 «В'їзд заборонено», чим порушив п. 8.4 В Правил дорожнього руху України, чим скоїв правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП. Позивач вказує, що правил дорожнього руху він не порушував, під знак 3.21 «В'їзд заборонено» не проїжджав. Не зважаючи на це, відповідач винесла постанову у справі про адміністративне правопорушення, в якій вказала, що правопорушення скоєне в районі дому № 13 на вулиці А. Шептицького, але автомобіль, яким він керував, інспектор вперше побачила при виїзді на вулицю Головну, біля буд. № 26, в районі будинку №1 на вулиці А. Шептицького, що знаходиться від так званого місця скоєння правопорушення майже за кілометр. Крім того, відповідачем при винесенні постанови у справі про адміністративне правопорушення не було роз'яснено прав, передбачених статтею 268 КУпАП та ст.63 Конституції України. Також відповідач безпідставно відмовила в задоволенні клопотання про перенесення місця та часу розгляду справи у зв'язку з необхідністю скористатися правовою допомогою, не ознайомила позивача з фото,- або відео- фіксацією так званого правопорушення. Відсутні також й свідки вказаних у спірній постанові подій. Поряд із цим, відповідачем застосовано штраф у розмірі, який не передбачено санкцією ч. 1 ст. 122 КУпАП. Просить суд визнати протиправною й скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення, а провадження у справі закрити на підставі п. 1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Представник позивача за довіреністю ОСОБА_4 згідно з заявою просить задовольнити позов, розглядати справу без проведення фіксації процесу технічними засобами, в порядку письмового провадження.

Відповідач до суду не з'явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась судом належним чином, причин неявки суду не повідомила, витребуваних матеріалів на надала.

Оскільки у судове засідання прибули не всі учасники процесу, суд з урахуванням приписів ч. 1 ст. 41, ч. 4 ст. 122, ч. 6 ст. 128 КАС України вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача в порядку письмового провадження.

Дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами в межах заявлених позовних вимог, суд дійшов висновку про необхідність частково задовольнити адміністративний позов з наступних підстав.

Відповідно до вимог частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, відповідно до частини 3 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

В межах розгляду даної справи суд дійшов висновку, що відповідачем не доведено правомірності прийнятої постанови, з таких підстав.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до змісту постанови про адміністративне правопорушення від 15 листопада 2016 р. серії АР № 0874244, прийнятої відповідачем, 15 листопада 2016 р. о 00 годин 01 хвилин по вулиці Шептицького (місто не зазначено), водій транспортного засобу ОСОБА_1 (ім'я позивача згідно з паспортом - ОСОБА_1) «Chevrolet Aveo SF69Y» проїхав під знак 3.21 «В'їзд заборонено», чим порушив п. 8.4в Правил дорожнього руху України, чим скоїв правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП. До ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі, ймовірно 512,55 (255) гривень (зазначено нечітко).

Згідно зі ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її вточній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Частиною 1 статті 122 КУпАП передбачено, що перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Згідно зіст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до п. 8.4 в Правил дорожнього руху України забороняється проїзд на знаки, які запроваджують обмеження в русі.

Згідно п.п 3.21 п. 3 Правил дорожнього руху України знак «В'їзд заборонено» забороняє в'їзд усіх транспортних засобів з метою: запобігання зустрічному руху транспортних засобів на ділянках доріг з одностороннім рухом; запобігання виїзду транспортних засобів назустріч загальному потоку на дорогах, позначених знаком 5.8; організації відокремленого в'їзду і виїзду на майданчиках, що використовуються для стоянки транспортних засобів, майданчиках відпочинку, автозаправних станцій тощо; запобігання в'їзду на окрему смугу руху, при цьому знак 3.21 повинен застосовуватись разом з табличкою 7.9; запобігання в'їзду на дороги, що безпосередньо простягаються у межах прикордонної смуги до державного кордону і не забезпечують пересування до встановлених пунктів пропуску через державний кордон (крім сільськогосподарської техніки, інших транспортних засобів і механізмів, задіяних у провадженні відповідно до законодавства і за наявності відповідних на те законних підстав сільськогосподарської діяльності або інших робіт, ліквідації надзвичайних ситуацій та їх наслідків, а також транспортних засобів Збройних Сил, Національної гвардії, СБУ, Держприкордонслужби, ДМС, ДФС, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту, Національної поліції і органів прокуратури під час виконання оперативних та службових завдань).

Таким чином, адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 122 КУпАП настає у разі порушення водієм вимог дорожніх знаків.

Однак, відповідачем не надано суду доказів того, що позивач здійснив проїзд під знак 3.21 «В'їзд заборонено», чим порушив п. 8.4в Правил дорожнього руху України. Поряд із цим, позивач вказує у позові, що він не порушував вимог п. 8.4 в Правил дорожнього руху України, не здійснював проїзд під проїзд під знак 3.21 «В'їзд заборонено». Ці твердження позивача відповідними доказами відповідачем спростовані не були.

Таким чином, враховуючи, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності в силу вимог ч. 2 ст. 71 КАС України покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову, що встановлює презумпцію вини суб'єкта владних повноважень, рішення, дії чи бездіяльність якого оскаржуються і повідомлені позивачем обставини справи про рішення, дії, бездіяльність відповідача - суб'єкта владних повноважень відповідають дійсності, доки відповідач, їх не спростує, суд дійшов висновку про обґрунтованість доводів позивача.

Що стосується посилання позивача на процесуальні порушення розгляду справи про адміністративне правопорушення з боку відповідача, то відповідачем, який є суб'єктом владних повноважень, не надано доказів дотримання ним передбаченої законом процедури розгляду справи.

Слід зауважити, що в порушення ст. 283 КУпАП нечітко відображено ім'я особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності та розмір штрафу, який, через внесення виправлень, можна трактувати двояко.

Підсумовуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про те, що відповідач не довів правомірності прийнятої постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, внаслідок чого оскаржувану постанову слід визнати протиправною й скасувати.

Щодо закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, то така позовна вимога не може бути задоволена судом, оскільки відповідно до ст. 247 КУпАП закривати провадження у справі про адміністративне правопорушення може лише орган, який розглядає справу про адміністративне правопорушення, а не адміністративний суд який перевіряє правомірність такої постанови.

З огляду на викладене, адміністративний позов підлягає частковому задоволенню.

Керуючисьст.ст. 1, 2, 4, 5, 6, 10, 11, 14, 15, 17, 23, 48, 58, 69-71, 79, 86, 87, 94, 98, 104, 105, 111, 112, 114, 121-122, 160-163, 171-2, 185, 186, 254 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії АР №087244 від 15 листопада 2016 року, винесену інспектором роти №1 батальйону Управління патрульної поліції в м. Чернівці Департаменту патрульної поліції лейтенантом поліції Підгурською Іванною Дмитрівною, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення .

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Постанова суду є остаточною та оскарженню не підлягає.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України N 3-рп/2015 від 08.04.2015 року у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень частини другої статті 171-2 КАС України положення частини другої статті 171-2 КАС України, визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова суду, якщо вона не скасована, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня отримання її копії шляхом подання апеляційної скарги через Шевченківський районний суд м.Запоріжжя, із одночасним надісланням особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції..

Суддя Л.Г. Артемова