Справа № 203/28/17(2-а/0203/31/2017)
Суддя: Юрко І.В.
Дата ухвалення: 2017-03-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

07 березня 2017 року справа № 203/28/17(2-а/0203/31/2017)
Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Юрко І.В., суддів: Гімона М.М., Чумака С. Ю.,

секретарі судового засідання: Федосєєвої Ю.В.,

представника позивача ОСОБА_1,

за участі відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 27 січня 2017 року у справі №203/28/17 за позовом ОСОБА_3 до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м.Дніпропетровську Міжрегіонального Головного управління ДФС про визнання протиправним і скасування рішення про накладення адміністративного стягнення, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач 06.01.2017 року звернулась до Кіровського районного суду м.Дніпропетровська з позовом до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м.Дніпропетровську Міжрегіонального Головного управління ДФС, в якому просила визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення від 23.12.2016 року відносно неї і закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Постановою Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 27 січня 2017 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, позивач подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати постанову суду першої інстанції та винести нову постанову про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Представник позивача в судовому засіданні апеляційної інстанції вимоги апеляційної скарги підтримав, просив їх задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні проти вимог апеляційної скарги заперечував, просив рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Позивач в судове засідання апеляційної інстанції не прибула, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином.

Відповідно до частини четвертої статті 196 Кодексу адміністративного судочинства України неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час та місце апеляційного розгляду, та явка яких у відповідності до статті 120 Кодексу адміністративного судочинства України не визнавалась судом обовязковою, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Відповідно до частини першої статті 195 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції може вийти за межі доводів апеляційної скарги в разі встановлення під час апеляційного провадження порушень, допущених судом першої інстанції, які призвели до неправильного вирішення справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, встановила наступне.

Позивач - ОСОБА_3, працює на посаді головного бухгалтера ПАТ «Дніпрометиз».

Спеціалізованою державною податковою інспекцією з обслуговування великих платників у м.Дніпропетровську Міжрегіонального Головного управління ДФС наприкінці 2016 року проведено документальну планову виїзну перевірку ПАТ «Дніпрометиз» з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства України за період з 01.01.2010 року по 31.12.2014 року, за результатами якої 02.12.2016 року складено акт перевірки №197/28-01-14-05393145. Згідно висновків акту перевірки податковим органом виявлено порушення порядку проведення готівкових розрахунків, а саме перевищення граничних сум розрахунків готівкою в січні 2014 року (а.с.4-9).

На підставі вказаного акту перевірки відповідачем 21.12.2016 року складено відносно ОСОБА_3 протокол №014/28-01-14 про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.163-15 КУпАП України (а.с.3).

23.12.2016 року податковим органом прийнято постанову про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.163-15 КУпАП України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1700 грн. (а.с.2).

Не погодившись з постановою про накладення адміністративного стягнення, ОСОБА_3 оскаржила її до суду.

Колегія суддів не може погодитись з висновком суду першої інстанції про відмову в задоволенні позову в повному обсязі з огляду на наступне.

Відповідно до ч.1 ст.163-15 КУпАП порушення порядку проведення готівкових розрахунків за товари (послуги), у тому числі перевищення граничних сум розрахунків готівкою, недотримання установлених законодавством вимог щодо забезпечення можливості розрахунків за товари (послуги) з використанням електронних платіжних засобів, тягне за собою накладення штрафу на фізичну особу - підприємця, посадових осіб юридичної особи від ста до двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Як зазначалось вище, СДПІ з обслуговування великих платників у м.Дніпропетровську за результатами проведення перевірки ПАТ «Дніпрометиз» складено акт №197/28-01-14-05393145 від 02.12.2016 року, висновками якого податковим органом виявлено порушення позивачем порядку проведення готівкових розрахунків, а саме перевищення граничних сум розрахунків готівкою (а.с.4-9).

На підставі вказаного акту перевірки відповідачем 21.12.2016 року складено відносно ОСОБА_3 протокол №014/28-01-14 про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.163-15 КУпАП України (а.с.3).

Наявність вказаного правопорушення та підстави складання протоколу апелянт не оскаржує, а тому в цій частині рішення суду першої інстанції апеляційним судом не переглядається.

Згідно з ч.1 ст.234-2 КУпАП органи доходів і зборів розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема порушенням порядку проведення готівкових розрахунків та розрахунків з використанням електронних платіжних засобів за товари (послуги) (стаття 163-15).

23.12.2016 року податковим органом прийнято постанову про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.163-15 КУпАП України та накладено адміністративне стягнення на позивача у вигляді штрафу в розмірі 1700 грн. (а.с.2).

Апелянт посилається на ту обставину, що податковий орган не мав права застосовувати адміністративне стягнення, оскільки з дня скоєння вказаного правопорушення сплив строк майже три роки, тобто на день прийняття податковим органом постанови (23.12.2016 року) закінчився строк давності притягнення позивача до адміністративної відповідальності за правопорушення, допущене в січні 2014 року.

Відповідно до ч.1 ст.38 КУпАП адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через два місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через два місяці з дня його виявлення, за винятком випадків, коли справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу підвідомчі суду (судді).

Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні позову, зробив висновок, що правопорушення, за яким позивач притягалась до адміністративної відповідальності, є триваючим.

Колегія суддів не може погодитись з таким висновком суду першої інстанції, оскільки скоєння протягом січня 2014 року в різні дні декількох порушень порядку проведення готівкових розрахунків за товари (послуги), може бути розцінено лише як повторність, оскільки кожне таке порушення є закінченим і за кожне з них винна особа може бути своєчасно притягнута до адміністративної відповідальності.

Таким чином, оскільки податковим органом прийнято оскаржувану постанову про притягнення позивача до адмінвідповідальності та накладено адмінстягнення поза строком, передбаченим ст.38 КУпАП, вказана постанова є протиправною та належить скасуванню.

Вимоги апелянта про закриття провадження в адміністративній справі на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП, згідно якого провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за обставин закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу, задоволенню не підлягають, оскільки вказана норма застосовується тим органом, який уповноважений розпочинати та розглядати справи про адміністративні правопорушення.

В даному випадку, у відповідності до ст.234-2 КУпАП, такими органами є органи доходів і зборів, а також від їх імені розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники органів доходів і зборів та їх заступники.

Відповідно до частини першої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Спеціалізованою державною податковою інспекцією з обслуговування великих платників у м.Дніпропетровську Міжрегіонального Головного управління ДФС не доведено правомірність постанови від 23.12.2016 року про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.163-15 КУпАП України.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції не вірно встановлені обставини справи та постанова прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, що у відповідності до ст.202 КАС України є підставою для скасування рішення першої інстанції з прийняттям нової постанови про часткове задоволення позовних вимог.

Керуючись статтями 160, 167, 184, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 27 січня 2017 року у справі №203/28/17 задовольнити частково.

Постанову Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 27 січня 2017 року у справі №203/28/17 скасувати.

Позов ОСОБА_3 до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м.Дніпропетровську Міжрегіонального Головного управління ДФС про визнання протиправним і скасування рішення про накладення адміністративного стягнення задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати постанову Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м.Дніпропетровську Міжрегіонального Головного управління ДФС від 23.12.2016 року про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.163-15 КУпАП України.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складення постанови в повному обсязі.

В повному обсязі постанову складено 09 березня 2017 року.

Головуючий суддя: І.В. Юрко

Суддя: М.М.Гімон

Суддя: С.Ю. Чумак