Справа № 445/266/17
Суддя: Пилип'як П. В.
Дата ухвалення: 2017-03-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 445/266/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 березня 2017 року Золочівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Пилип'яка П. В.,

при секретарі Мацайло О.М.

за участю:

представника позивача Сабаля О.З.

представника відповідача Матвеюк О.П.

розглянувши у відкритому судовому засідання у м. Золочеві справу за адміністративним позовом Золочівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Львівської області до Золочівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області про визнання протиправною та скасування постанови про повернення виконавчого документа та зобов'язання винести постанову про закінчення виконавчого провадження,

в с т а н о в и в :

позивач звернувся із адміністративним позовом до відповідача про визнання протиправною та скасування постанови від 25.01.2017 (виконавче провадження №52902781) про повернення виконавчого документа стягувачу та зобов'язання винести постанову про закінчення виконавчого провадження №52902781, згідно з п.9 ч.1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження».

Адміністративний позов обґрунтовує тим, що 16.11.2016 Золочівським районним відділом ДВС ГТУЮ у Львівській області відкрито виконавче провадження №52902781 з примусового виконання виконавчого листа Золочівського районного суду Львівської області від 07.11.2016 у справі №445/1925/16-а. Золочівським об'єднаним управлінням ПФУ Львівської області, в частині звернення постанови до негайного виконання, прийнято розпорядження від 07.11.2016 за №145237 про нарахування ОСОБА_3 пенсії за вислугу років з 27.09.2016. Листом від 25.01.2017 за №490/10-19 було повідомлено Золочівський районний відділ ДВС ГТУЮ у Львівській області про виконання рішення суду, а саме про фактичну виплату пенсійних виплат за період з 27.09.2016 по 26.10.2016 у загальному розмірі 2751,64 грн., який отриманий органом ДВС 25.01.2017. Даним листом управління просило закінчити виконавче провадження згідно з п.9 ч.1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження». Проте, 25.01.2017 державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу, на підставі заяви ОСОБА_3 про повернення виконавчого листа Золочівського районного суду Львівської області від 07.11.2016 у справі №445/1925/16-а без виконання.

В судовому засіданні представник позивача просив позов задовольнити з мотивів, викладених в ньому.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечила, надала відзив на позовну заяву, в якому зазначила, що 25.01.2017 надійшла письмова заява стягувача про повернення виконавчого листа Золочівського районного суду Львівської області від 07.11.2016 у справі №445/1925/16-а стягувачу. Зазначає, що на момент надходження повідомлення Золочівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Львівської області від 25.01.2017 №490/10-19 про фактичне виконання даного виконавчого документа, виконавче провадження було завершене на підставі п.1 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження». Також, представник відповідача вказує, що заява стягувача зареєстрована у Золочівському районному відділі ДВС за вхідним номером 213, а повідомлення боржника за вхідним номером 221. Просить відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

Заслухавши пояснення представників сторін, з'ясувавши дійсні обставини справи та оцінивши докази у їх сукупності, суд приходить до наступного.

Постановою заступника начальника Золочівського районного відділу ДВС ГТУЮ у Львівській області Матвеюк О.П. від 16.11.2016 відкрито виконавче провадження №52902781 з примусового виконання виконавчого листа Золочівського районного суду Львівської області від 07.11.2016 у справі №445/1925/16-а, яким зобов'язано Золочівське об'єднане управління Пенсійного Фонду України Львівської області провести перерахунок та виплачувати з 27.09.2016 року пенсію за вислугу років ОСОБА_3 відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 №1789-ХІІ (в редакції Закону України №2663-111 від 12.07.2001) із розрахунку 90 % від суми місячного (чинного) заробітку, який згідно довідки прокуратури Львівської області № 18/1081 від 16.06.2016 року про заробітну плату, складає 11101 гривня 08 копійок, без обмежень розміру пенсії, з наступним проведенням перерахунку пенсії у зв'язку із підвищенням заробітної плати працівникам органів прокуратури, виходячи із місячного заробітку за відповідною посадою, з якої призначено пенсію, та виплачувати пенсію довічно. Постанову суду в частині зобов'язання Золочівського об'єднаного управління Пенсійного Фонду України Львівської області здійснити перерахунок та виплатити пенсію за вислугу років ОСОБА_3 з урахуванням уже виплачених сум, в межах суми виплат за один місяць допустити до негайного виконання.

Золочівським об'єднаним управлінням ПФУ Львівської області в частині звернення постанови до негайного виконання, 07.11.2016 прийнято розпорядження за №145237 про нарахування ОСОБА_3 пенсії за вислугу років з 27.09.2016.

Листом від 25.01.2017 за №490/10-19 Золочівське об'єднане управління ПФУ Львівської області було повідомлено Золочівський районний відділ ДВС ГТУЮ у Львівській області про виконання рішення суду, а саме про фактичну виплату пенсійних виплат за період з 27.09.2016 по 26.10.2016 у загальному розмірі 2751,64 грн., який отриманий органом ДВС 25.01.2017. Даним листом управління просило закінчити виконавче провадження, згідно з п.9 ч.1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження».

25.01.2017 стягувач ОСОБА_3 звернувся із заявою до Золочівського районного відділу ДВС ГТУЮ у Львівській області про повернення без виконання виконавчого листа від 07.11.2016 у справі №445/1925/16-а, виданого Золочівським районним судом у Львівській області, на підставі п.1 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження».

Постановою заступника начальника Золочівського районного відділу ДВС ГТУЮ у Львівській області Матвеюк О.П. від 25.01.2017, виконавчий лист від 07.11.2016 у справі №445/1925/16-а, виданий Золочівським районним судом у Львівській області, повернуто стягувачу на підставі п.1 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження».

Згідно з п.1 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувачу, якщо стягувач подав письмову заяву про повернення виконавчого документа. Частиною 3 вказаної статті передбачено, що у разі повернення виконавчого документа з підстав, передбачених частиною першою цієї статті, стягувачу повертаються невикористані суми внесеного ним авансового внеску. На письмову вимогу стягувача виконавцем надається звіт про використання авансового внеску. У разі повернення виконавчого документа стягувачу на підставі пунктів 1, 3, 11 частини першої цієї статті арешт з майна знімається. Згідно з ч.5 ст.37 даного Закону повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред'явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 12 цього Закону.

Відповідно до п.9 ч.1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом. Згідно з ч.3 вказаної статті у разі фактичного виконання рішення виконавчий документ надсилається разом із постановою про закінчення виконавчого провадження до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав.

Частиною 1 статті 40 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що у разі закінчення виконавчого провадження (крім офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв'язку із закінченням виконавчого провадження.

Виконавче провадження, щодо якого винесено постанову про його закінчення, не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

Згідно з ч.4 ст.19 Закону України «Про виконавче провадження» сторони зобов'язані невідкладно, не пізніше наступного робочого дня після настання відповідних обставин, письмово повідомити виконавцю про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником.

Судом встановлено, що стягувач на момент подання заяви про повернення виконавчого листа без виконання володів інформацією про фактичне виконання рішення боржником, оскільки згідно листа ПАТ «Державний ощадний банк України» від 08.02.2017 №18 зарахування коштів на рахунок стягувача відбулось 24.01.2017, але подав до Золочівського районного відділу ДВС ГТУЮ у Львівській області заяву про повернення виконавчого листа від 07.11.2016 у справі №445/1925/16-а без виконання, на підставі п.1 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження».

Згідно з ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За таких обставин суд вважає, що постанова від 25.01.2017 про повернення виконавчого документа стягувачу у виконавчому провадженні №52902781 є необґрунтованою, оскільки виносячи таку постанову державний виконавець не врахував усіх обставин, що мають значення для справи, зокрема не перевірив чи відбулось фактичне виконання рішення, а тому позовні вимоги у даній частині є підставними та підлягають задоволенню.

Щодо вимоги про зобов'язання винести постанову про закінчення виконавчого провадження, суд зазначає, що задоволення зазначеної вимоги, означатиме втручання у дискрецію (вільний розсуд) діяльності суб'єкта владних повноважень, з огляду на наступне.

Згідно з Рекомендацією № R (80) 2 Комітету Міністрів державам-членам стосовно реалізації адміністративними органами влади дискреційних повноважень від 11 березня 1980 року, під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду - тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Отже, дискреційним повноваженням є повноваження, яке надає певний ступінь свободи адміністративному органу при прийняті рішення, тобто, коли у межах, які визначені законом, адміністративний орган має можливість самостійно (на власний розсуд) обрати один з кількох варіантів рішення.

Суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень на відповідність закріпленим ч. 3 ст. 2 КАС України критеріям, не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб'єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями.

Принцип розподілу влади заперечує надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень - єдиним критерієм здійснення правосуддя є право. Тому завданням адміністративного судочинства завжди є контроль легальності.

Іншими словами, під дискреційним повноваженням розуміють таке повноваження, яке надає певний ступінь свободи адміністративному органу при прийнятті рішення, тобто, коли у межах, які визначені законом, адміністративний орган має можливість самостійно (на власний розсуд) вибрати один з кількох варіантів рішення.

За встановлених у справі обставин, зобов'язання відповідача прийняти конкретне рішення означало б втручання суду у дискреційні повноваження, що виходить за межі завдань адміністративного судочинства, а отже у задоволенні вказаної вимоги слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 8, 9, 11, 17, 18, 71, 99, 105, 159, 160, 161, 162, 163, КАС України, суд,

п о с т а н о в и в :

адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати постанову Золочівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області від 25.01.2017 про повернення виконавчого документа стягувачу у виконавчому провадженні №52902781.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Золочівський районний суд Львівської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня отримання копії постанови.

Суддя П. В. Пилип'як