Справа № 821/167/17
Суддя: Хом'якова В.В.
Дата ухвалення: 2017-03-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2017 р.м. ХерсонСправа № 821/167/17
14 год. 16 хв.

Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді: Хом'якової В.В.,

при секретарі: Перебийніс Н.Ю.,

за участю:

представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 управління Держгеокадастру у Херсонській області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,

встановив:

ОСОБА_2 (далі - позивач) звернулася до суду з вказаним адміністративним позовом до ОСОБА_3 управління Держгеокадастру у Херсонській області (далі - відповідач), у якому просить: визнати протиправними дії ОСОБА_3 управління Держгеокадастру у Херсонській області щодо відмови у наданні ОСОБА_2 у власність (безоплатно) земельної ділянки орієнтованою площею 2,0000 га за адресою вул. Радянська, 2, с. Борозенське Великоолександрівського району Херсонської області, для ведення селянського господарства; зобов'язати Головне управління Держгеокадастру у Херсонській області повторно розглянути заяву ОСОБА_2 про надання у власність (безоплатно) земельної ділянки орієнтованою площею 2,0000 га за адресою вул. Радянська, 2, с. Борозенське Великоолександрівського району Херсонської області, для ведення селянського господарства.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що звернулася до ОСОБА_3 управління Держгеокадастру у Херсонській області із заявою про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність (безоплатно) земельної ділянки орієнтованою площею 2,0000 га за адресою вул. Радянська, 2, с. Борозенське Великоолександрівського району Херсонської області, для ведення селянського господарства, у якій було зазначено цільове призначення земельної ділянки та її розміри, додано графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки та інші документи, визначені Земельним кодексом України. Крім того, у своїй заяві позивач повідомила, що на даній земельній ділянці наявний об'єкт нерухомості - будівля складу, що належить їй на праві приватної власності.

ОСОБА_3 управління Держгеокадастру у Херсонській області № А-12350/0-2527/6-16 від 23.12.2016 року ОСОБА_2 було відмовлено у задоволенні заяви, так як на даній земельній ділянці наявний об'єкт нерухомого майна - будівля складу. Даний об'єкт нерухомого майна не призначений для задоволення особистих потреб, тому не відповідає меті особистого селянського господарства.

Позивач вважає відмову відповідача у задоволенні заяви про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність (безоплатно) земельної ділянки орієнтованою площею 2,0000 га за адресою вул. Радянська, 2, с. Борозенське Великоолександрівського району Херсонської області, для ведення селянського господарства незаконною.

Представник позивача прибув в судове засідання, просить задовольнити позов.

Відповідач надав до суду письмові заперечення, в яких посилається на те, що склад не може використовуватися для ведення особистого селянського господарства, а оформлення земельної ділянки за нецільовим призначенням призведе до порушення норм чинного земельного законодавства України у сфері використання земель сільськогосподарського призначення державної власності. Просив у задоволенні позову відмовити. Представник відповідача в судовому засіданні 23.02.17 заперечував проти позову, додавши, що на земельній ділянці, на яку претендує позивач, знаходиться нерухоме майно (склад) щодо частини якого є майнові претензії сільськогосподарського виробничого кооперативу "Борозенське".

В судове засідання 02.03.17 представник відповідача не прибув, хоч був своєчасно повідомлений про день і час розгляду справи.

Відповідно до ч. 4 ст. 128 КАС України у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Заслухавши представника позивача, дослідивши докази, суд встановив такі обставини.

Позивач звернулася до ОСОБА_3 управління Держгеокадастру у Херсонській області із заявою про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність (безоплатно) земельної ділянки орієнтованою площею 2,0000 га за адресою вул. Радянська, 2, с. Борозенське Великоолександрівського району Херсонської області, для ведення селянського господарства, у якій було зазначено цільове призначення земельної ділянки та її розміри, додано графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки та інші документи, визначені Земельним кодексом України. Вимогу суду надати копію даного звернення відповідач не виконав, але й не заперечує факт такого звернення.

ОСОБА_3 управління Держгеокадастру у Херсонській області № А-12350/0-2527/6-16 від 23.12.2016 року ОСОБА_2 було відмовлено у задоволенні заяви, так як на даній земельній ділянці наявний об'єкт нерухомого майна - будівля складу. Відповідач вважає об'єкт нерухомого майна таким, що не призначений для задоволення особистих потреб, тому не відповідає меті особистого селянського господарства. Додатково зазначено, що ОСОБА_2 може отримати дану земельну ділянку в оренду згідно статті 123 Земельного кодексу України для іншого сільськогосподарського використання.

Таким чином, предметом даного спору є правомірність дій відповідача щодо відмови у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність (безоплатно) земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, а не правомірність відмови у наданні такої земельної ділянки, як помилково зазначено в резолютивній частині позовних вимог.

Вирішуючи спір, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За визначенням ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Правовідносини у сфері забезпечення права на землю громадян, юридичних осіб, територіальних громад та держави, раціонального використання та охорони земель вирішуються Земельним кодексом України. Відповідно до ст. 3 Земельного кодексу України від 24.10.2001 №2768-ІІІ (далі - ЗК України) земельні відносини в Україні регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами. Згідно з п. "а" ч. 3 ст. 22 ЗК України землі сільськогосподарського призначення передаються у власність та надаються у користування: громадянам - для ведення особистого селянського господарства, садівництва, городництва, сінокосіння та випасання худоби, ведення товарного сільськогосподарського виробництва, фермерського господарства. Відповідно до ч. 1 ст. 33 ЗК України громадяни України можуть мати на праві власності та орендувати земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства.

Частиною 1 статті 116 ЗК України передбачено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Згідно зі ст. 121 ЗК України громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності, зокрема для ведення особистого селянського господарства - не більше 2 гектарів.

Відповідно до ч. 6 ст. 118 ЗК України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до ОСОБА_4 міністрів Автономної Республіки Крим. ОСОБА_4 Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Відповідно до ч. 4 ст. 122 ЗК України, центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

Відповідно до п. 1 Положення про Головне управління Держгеокадастру в області, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку; будівництва та житлово-комунального господарства України від 03.02.2015 № 14, Головне управління Держгеокадастру в області (далі - Головне управління) є територіальним органом Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру та йому підпорядковане. Згідно з пп. 12 п. 4 вказаного Положення Головне управління відповідно до покладених на нього завдань: розпоряджається землями державної власності сільськогосподарського призначення в порядку, визначеному чинним законодавством.

Згідно з ч. 7 ст. 118 ЗК України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Отже, законодавцем встановлено виключні підстави, за наявності яких заявникові може бути відмовлено у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки. У такому випадку відмова може бути визнана обґрунтованою лише тоді, коли компетентним суб'єктом владних повноважень встановлюється невідповідність місця розташування об'єкта вимогам, зазначеним у ЗК Україні, які повинні бути затверджені у встановленому законом порядку або вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно - правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно - територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян суб'єктами господарювання, що є виконавцями робіт із землеустрою згідно із законом, у строки, що обумовлюються угодою сторін.

У разі, якщо у місячний строк з дня реєстрації клопотання, Верховна ОСОБА_4 Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, не надав дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або мотивовану відмову у його наданні, то особа, зацікавлена в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності, у місячний строк з дня закінчення зазначеного строку має право замовити розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки без надання такого дозволу, про що письмово повідомляє ОСОБА_4 Автономної Республіки Крим, Раду міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування. До письмового повідомлення додається договір на виконання робіт із землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Дослідивши лист відповідача від 23.12.2016 року № А-12350/0-2527/6-16 щодо розгляду заяви позивача про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність (безоплатно) земельної ділянки, суд встановив, що викладена в ньому позиція (фактично відмова) у надані дозволу, не містить визначених ч. 7 ст. 118 ЗК України, підстав для відмови у задоволенні клопотання про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою та вмотивованої відмови у його наданні, що позбавляє таку відмову ознак правомірності.

Головне управління Держгеокадастру у Херсонській області надало відповідь, яка по суті не відповідає фактичним обставинам, а саме, судом не встановлено "невідповідності місця розташування об'єкта" у розумінні ч. 7 ст. 118 ЗК України.

Наявність на земельній ділянці складу, який належить на праві власності позивачу, не тільки не суперечить , а навпаки, відповідає меті та змісту ведення особистого селянського господарства, оскільки така діяльність пов'язана з виробництвом, переробкою і споживанням сільськогосподарської продукції, необхідністю зберігання сільськогосподарської техніки, інвентарю, обладнання тощо. Жодною законодавчою нормою не заборонено використання будівлі-складу в особистому селянському господарстві.

Доводи відповідача про те, що на склад пред'являє майнові претензії інша юридична особа - СВК "Борозенське", суд не приймає до уваги, оскільки вони не підтверджені належними доказами, ці майнові вимоги не були підставою для відмови у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки.

Крім того суд вважає, що надання дозволу на розробку проекту землеустрою не може порушуватись права іншого суб'єкта господарювання, оскільки такий дозвіл ще не означає право власності на земельну ділянку, а лише засвідчує намір, не більше. Отримання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність не створює права на її отримання у таку власність поза встановленою законодавством процедурою. Згідно з Державним земельним кадастром, земельна ділянка, яка є предметом проекту землеустрою позивача, юридично та фактично вважається вільною.

Головне управління Держгеокадастру в області є територіальним органом Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру та їй підпорядковане. Відповідач при вирішенні питань у галузі земельних відносин, віднесених Конституцією України та законами України до його компетенції, є суб'єктом владних повноважень, який виконує владні управлінські функції, приймаючи при цьому рішення за формою, передбаченою Положеннями про Головне управління Держгеокадастру в області.

Згідно п. 8 Положення про Головне управління Держгеокадастру в області, затверджене наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 26.09.16 № 333, головне управління у межах своїх повноважень видає накази організаційно-розпорядчого характеру. А в п. 10 Положення вказано, що начальник ОСОБА_3 управління, зокрема, здійснює керівництво ОСОБА_3 управлінням, є відповідальним за організацію та результати його діяльності; підписує накази ОСОБА_3 управління.

Суд наголошує, що ст.122 Земельного кодексу України встановлений імперативний припис щодо строку розгляду заяв та видів рішень, які зобов'язаний прийняти за наслідками розгляду таких заяв орган, уповноважений на розпорядження земельними ділянками. Тобто, коли відповідачем вчиняються певні дії на виконання відповідних норм законодавства та здійснення наданих йому повноважень, в тому числі при затвердженні проекту землеустрою або при відмові в його затвердженні, вони повинні мати форму наказу. Відповідь, надана відповідачем у формі листа, не є правомірною. В ході судового розгляду встановлено, що відповідачем не приймалось рішення у формі наказу про відмову позивачу у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою. Отже, суд приходить до висновку, що відповідачем при вирішенні питання про наданні дозволу на розробку проекту землеустрою земельної ділянки не прийнято жодного передбаченого законодавством рішення.

Згідно з частиною першою ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, суд приходить до висновку про протиправність дій ОСОБА_3 управління Держгеокадастру у Херсонській області щодо відмови ОСОБА_2

Оцінка судом обставин справи базується на наданих доказах, їх належності та переконливості, в поєднанні з принципами КАС України. Слід звернути увагу на те, що суд не може перебирати на себе повноваження відповідача, вирішуючи замість нього, які рішення він повинен приймати та перевіряти наявність передбачених ст.122 Земельного кодексу України підстав для відмови у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою, але не позбавлений можливості зобов'язати останнього розглянути спірне питання та прийняти за результатами такого розгляду рішення у відповідності до вимог чинного законодавства.

Положення ст. 9 КАС України передбачає, що суди при вирішенні справи керуються принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Позивач належними доказами підтвердив правомірність своїх вимог, натомість наявні в матеріалах справи докази дають суду підстави для висновку про протиправність дій відповідача.

Позов задовольняється в повному обсязі.

Судові витрати відшкодовуються позивачу за рахунок відповідача.

Керуючись ст.ст.94, 158 - 163, 167 КАС України, суд

постановив:

Адміністративний позов ОСОБА_2 задовольнити.

Визнати протиправними дії ОСОБА_3 управління Держгеокадастру у Херсонській області щодо відмови у наданні ОСОБА_2 дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність (безоплатно) земельної ділянки орієнтованою площею 2,0000 га за адресою вул. Радянська, 2, с. Борозенське Великоолександрівського району Херсонської області, для ведення селянського господарства.

Зобов'язати Головне управління Держгеокадастру у Херсонській області повторно розглянути заяву ОСОБА_2 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність (безоплатно) земельної ділянки орієнтованою площею 2,0000 га за адресою вул. Радянська, 2, с. Борозенське Великоолександрівського району Херсонської області, для ведення селянського господарства, прийнявши рішення відповідно до вимог чинного законодавства.

Стягнути з ОСОБА_3 управління Держгеокадастру у Херсонській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_2 (рнокпп НОМЕР_1) витрати по сплаті судового збору у сумі 1280 грн. (одна тисяча вісімдесят гривень нуль копійок).

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України чи прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови виготовлений та підписаний 06 березня 2017 р.

Суддя Хом'якова В.В.

кат. 6.3