Справа № 640/7975/15-а
Суддя: Лях М. Ю.
Дата ухвалення: 2017-03-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 640/7975/15-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.03.2017 року Київський районний суд м. Харкова у складі :

головуючого - судді Лях М.Ю.,

при секретарі Хомінської Т.В.,

за участю представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Головного управління Пенсійного фонду України, ОСОБА_4 обласного військового комісаріату, третя особа - ОСОБА_4 університет повітряних сил імені ОСОБА_5 про визнання дій (бездіяльності) протиправними, зобовязання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

В квітні 2015 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (далі - ГУ ПФУ в Харківській області) , ОСОБА_4 обласного військового комісаріату (далі - ОСОБА_4 ОВК), після неодноразового уточнень позовних вимог остаточно просив:

- визнання протиправними дій ГУ ПФУ в Харківській області щодо обчислення та виплати пенсії позивачу без урахування грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, одноразової грошової допомоги при звільненні відповідно до довідки про додаткові види грошового забезпечення для обчислення пенсії від 05.10.2015 року та такими , що порушують права позивача як людини які передбачені статтею 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав та основоположних прав людини;

- зобовязання ГУ ПФУ в Харківській області перерахувати та виплачувати розмір раніше призначеної пенсії з урахуванням грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, одноразової грошової допомоги при звільненні відповідно до довідки про додаткові види грошового забезпечення для обчислення пенсії від 05.10.2015 року з 05.05.2015 року;

- зобовязання ГУ ПФУ в Харківській області здійснити виплату різниці пенсії за минулий час з 05.05.2015 року :

- визнання протиправної бездіяльності ГУ ПФУ в Харківській області щодо не нарахування та не виплати компенсацію втрати частини доходу у звязку з порушенням строків виплати частини основного розміру пенсії з 01.09.2008 року;

- зобовязання ГУ ПФУ в Харківській області нарахувати та виплатити компенсацію втрати частини доходу з 01.09.2008 року за методикою відповідно до ст. 3 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у звязку з порушенням строку їх виплати

- зобовязання ГУ ПФУ в Харківській області подати протягом 15 днів з дня набрання постановою законної сили звіт про виконання судового рішення відповідно до частини 1 статті 267 КАС України.

Справа розглядалася судами неодноразово, ухвалою Вищого адміністративного суду України від 14.04.2016 року скасовано постанову Київського районного суду м. Харкова від 18.05.2015 року та ухвалу ОСОБА_4 апеляційного адміністративного суду від 09.07.2015 року, справу направлено на новий судовий розгляд.

В обґрунтування позовних вимог зазначав, що він проходив військову службу в Збройних Силах України. Як особа, звільнена з військової служби, позивач перебуває на пенсійному обліку в ГУ ПФУ в Харківській області та отримує пенсію за вислугою років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». При обчисленні розміру пенсії позивача ГУ ПФУ в Харківській області не врахувало фактично отриману ним у складі грошового забезпечення грошову допомогу, а саме: на оздоровлення, матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань, індексацію та одноразову грошову допомогу при звільненні, з яких сплачувались страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Крім того, на виконання судових рішень про перерахунок пенсії позивача ГУ УПФУ провело перерахунок пенсії за період з 01.09.2008 по 31.12.2013 року за рішенням Харківського районного суду Харківської області від 04.04.2011 року по справі №2-а-825/11 в розмірі 47656,84 грн., що підтверджується листом відповідача, проте зазначені кошти виплачені лише позивачу 04.11.2016 року , а тому відповідно до Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у звязку з порушенням строку їх виплати» має право на компенсацію втрати частини доходу. У звязку з чим позивач звернулась з адміністративним позовом до суду за захистом своїх прав та законних інтересів.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1, який діє на підставі довіреності підтримав заявлені позовні вимоги, просила задовольнити позов в повному обсязі на підставах, викладених ним в адміністративному позові.

В судовому засіданні представник відповідача ГУ ПФУ в Харківській області ОСОБА_2, яка діє на підставі довіреності, заперечувала проти задоволення заявлених вимог, просила відмовити в задоволенні вимог в повному обсязі за недоведеністю та необґрунтованістю, з урахуванням наявних письмових пояснень.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_4 обласного військового комісаріату ОСОБА_6, яка діє на підставі довіреності не зявилась, була належним чином повідомлена про дату, час та місце судового розгляду, будучи раніше присутньою в судовому засіданні заперечувала проти заведених вимог, просила відмовити в задоволенні позову з урахуванням наданих письмових заперечень.

В судове засідання представник третьої особи ОСОБА_4 університет повітряних сил імені ОСОБА_5 ОСОБА_7, який діє на підставі довіреності не зявився, був належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду, причини не явки суду не повідомив, у звязку з чим суд вважає за можливими розглянути справу за його відсутністю, на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів, з урахуванням пояснень наданих представниками сторін під час судового розгляду справи.

Суд, заслухавши думки присутніх сторін, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, всебічно та повно зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, обєктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, приходить до наступного.

Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що позивач ОСОБА_3 є пенсіонером Збройних Сил України, перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Харківській області та з 01 листопада 2007 року йому призначено пенсію за вислугу років на підставі Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб від 09 квітня 1992 року № 2262-XII (далі - Закон № 2262).

Згідно з довідкою про додаткові види грошового забезпечення для обчислення пенсії, виданої Об'єднаним науково-дослідним інститутом Збройних Сил України 01 листопада 2007 року № 13, середньомісячна сума додаткових видів грошового забезпечення позивача за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням становить 2508,40 грн., у тому числі: надбавка 100% - 497,00 грн.; надбавка за роботу, яка передбачає доступ до державної таємниці 15% - 33,00 грн.; надбавка за наукову ступінь та вчене звання 25% - 55,00 грн.; надбавка за безперервну службу - 971,55 грн.; премія - 951, 85 грн.( арк. справи 22)

Відомості про отримання позивачем грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, індексації та одноразової грошової допомоги при звільненні у вказаній довідці відсутні.

Згідно довідки ОСОБА_4 університету повітряних сил імені ОСОБА_5 від 05.10.2015 року позивачу в 2006 році нарахована матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань в сумі 355 грн. та грошова допомога на оздоровлення 2740,38 грн., в 2007 році нарахована матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань в сумі 355 грн. та грошова допомога на оздоровлення 2740,38 грн. нарахована матеріальна допомога при звільненні 53060,14 грн. (арк. справи 139)

Згідно з частиною 3 статті 43 Закону № 2262-XII (у редакції, що діяла на час призначення позивачу пенсії) пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення за останньою штатною посадою перед звільненням, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством.

Частиною 3 цієї ж статті Закону (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 7 постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їх сімей» (далі - постанова № 393) пенсії обчислюються з таких видів грошового забезпечення: відповідних окладів за посадою, військовим (спеціальним) званням (для осіб рядового і начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту щомісячної надбавки за спеціальне звання) та відсоткової надбавки за вислугу років у розмірах, установлених за останньою штатною посадою, займаною перед звільненням; щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення, крім щомісячних надбавок (доплат), установлених особам, які мають право на пенсію за вислугу років згідно із законодавством і залишені за їх згодою та в інтересах справи на службі) та премії. Розмір щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням.

Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їхніх сімей визначені Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20 грудня 1991 року № 2011-ХІІ (далі - Закон № 2011), згідно з яким військовослужбовцям у зв'язку з особливим характером військової служби, яка пов'язана із захистом Вітчизни, надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.

Відповідно до частини 1 статті 9 Закону № 2011 держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Частиною другою цієї статті визначено, що до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

Постановою Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2007 року № 1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу» (далі - постанова № 1294) упорядковано структуру та умови грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та затверджено схеми посадових окладів і додаткових видів грошового забезпечення за категоріями військовослужбовців (пункт 3 цієї постанови).

Згідно зі схемою додаткових видів грошового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України (щомісячних та одноразових, додаток № 25 до постанови № 1294) до одноразових віднесені такі види грошового забезпечення: винагорода, призначення та виплата якої пов'язана з обсягом та складностями роботи, що виконується під час проходження військової служби; матеріальна допомога на початкове обзаведення (вид матеріального забезпечення військовослужбовців, передбачений статтею 9-1 Закону № 2011), а також одноразова матеріальна допомога військовослужбовцям строкової військової служби.

Законом №2011 гарантовано право військовослужбовців, крім військовослужбовців строкової служби, на щорічну основну відпустку із збереженням грошового, матеріального забезпечення та наданням допомоги на оздоровлення у розмірі місячного грошового забезпечення (частина 1 статті 10-1 цього Закону).

Умови, розмір та порядок виплати військовослужбовцям зазначеної допомоги визначені постановою № 1294 та Інструкцією про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 11 червня 2008 року № 260 (зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 14 липня 2008 року за № 638/15329; далі - Інструкція № 260).

Так, розмір грошової допомоги на оздоровлення визначається виходячи з посадового окладу, окладу за військовим званням та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (крім винагород та морського грошового забезпечення), на які військовослужбовець має право за займаною ним штатною посадою на день вибуття в щорічну основну відпустку (підпункт 3 пункту 5 постанови № 1294, підпункт 30.4 пункту 30 розділу ХХХ Інструкції).

Наведеними нормативними актами також регламентовано умови та порядок виплати військовослужбовцям матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань.

Розмір матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань установлюється за рішенням Міністра оборони України виходячи з наявного фонду грошового забезпечення, передбаченого в кошторисі Міністерства оборони України (підпункт 3 пункту 5 постанови № 1294, підпункти 33.1, 33.3 пункту 33 розділу ХХХІІІ Інструкції). Одноразова грошова допомога при звільненні передбачена статтею 15 Закону № 2011.

Отже зазначені допомоги є одноразовими додатковими видами грошового забезпечення, які відповідно до частини другої статті 9 Закону № 2011 відносяться до складу грошового забезпечення військовослужбовців.

З аналізу наведених норм матеріального права слідує, що грошова допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, індексація та одноразова грошова допомога при звільненні, з яких сплачено страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, відносяться до складу грошового забезпечення військовослужбовців, з розміру якого обчислюється пенсія. Такий висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України, викладеною у постанові від 10 березня 2015 року (справа № 21-70а15), яка є обов'язковою для врахування в судовій практиці, враховуючи положення частини 1 статті 244-2 КАС України.

Пенсійний фонд не заперечує про звернення позивача із довідкою ОСОБА_4 університету повітряних сил імені ОСОБА_5 від 05.10.2015 року про перерахунок пенсії, проте зазначає на відсутність правових підстав для перерахунку призначеної пенсії, та зазначає, що перерахунок пенсії вже здійснено на виконання судового рішення від 04 квітня 2011 року. Проте як вбачається із судового рішення по справі №2034/2-а-825/11 в даному випадку предметом позову було оскарження дій ГУ УПФУ в Харківській області та арківського обласного військомісаріату щодо не здійснення перерахунку пенсії позивача у зв»язку з прийняттям постанови Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 року №1294, та наказу Міністра оборони України від 28 липня 2008 року № 377 , тобто ці вимоги не є аналогічними вимогам по даній справі .

Суд приймає до уваги доводи позивача проте, що про порушення своїх прав, а саме про не врахування до перерахунку пенсії додаткових видів грошового забезпечення йому стало відомо з карткового рахунку в листопаді 2016 року, після виплати перерахованої пенсії, а тому підстави вважати пропущеним строк звернення до суду - відсутні. Крім того, пенсійні виплати мають періодичний характер, позивач вважаючи, що відповідачем при призначенні пенсії не враховані всі види грошового забезпечення, які він отримував до звільнення просить здійснити перерахунок пенсії на підставі довідки про додаткові види грошового забезпечення для обчислення пенсії від 05.10.2015 року не з моменту призначення пенсії а з 05.05.2015 року.

Щодо інших позовних вимог суд зазначає наступне.

Частиною другою статті 46 Закону № 1058-IV, яка регламентує виплату пенсій за минулий час, передбачено, що нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів. При цьому компенсація втрати частини пенсії у зв'язку з порушенням строків її виплати пенсіонерам здійснюється згідно із законом.

Питання, пов'язані зі здійсненням компенсації громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, врегульовані Законом № 2050-ІІІ та Порядком, затвердженим Кабінетом Міністрів України для реалізації згаданого Закону.

Відповідно до статей 1, 2 Закону України № 2050-ІІІ підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи), така компенсація провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії, соціальні виплати, стипендії, заробітна плата (грошове забезпечення) та інші.

З вищенаведеного вбачається, що дія зазначених нормативних актів поширюється на підприємства, установи та організації всіх форм власності і господарювання та застосовується у всіх випадках порушення встановлених термінів виплати грошових доходів, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи), та стосується усіх доходів, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру (пенсії, соціальні виплати, стипендія, заробітна плата).

Основною умовою для виплати громадянину передбаченої статтею 46 Закону № 1058-IV, статтею 2 Закону № 2050-ІІІ та Порядком компенсації є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів (у тому числі пенсії). При цьому компенсація за порушення строків виплати такого доходу проводиться незалежно від порядку і підстав його нарахування: самим підприємством, установою чи організацією (у цій справі - органом ПФУ) добровільно чи на виконання судового рішення.

Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 18.11.2014 року у справі №21-518а14.

Як вбачається з матеріалів справи, постановою Харківського районного суду Харківської області від 04 квітня 2011 року позов позивача до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, ОСОБА_4 обласного військового комісаріату про перерахунок пенсії, року задоволено частково: зобов'язано Головне Управління Пенсійного фонду України в Харківській області направити до ОСОБА_4 обласного військового комісаріату на позивача «Список осіб, пенсії яких підлягають перерахунку» з 01 вересня 2008 року; зобов'язано ОСОБА_4 обласний військовий комісаріат підготувати довідку про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії, виходячи з розміру посадового окладу 1 740 грн.; зобов'язано Головне Управління Пенсійного фонду України в Харківській області провести перерахунок призначеної пенсії за вислугу років виходячи з розміру посадового окладу 1 740 грн., починаючи з 01 вересня 2008 року по 04 квітня 2011 року та виплатити призначені суми.

Постановою ОСОБА_4 апеляційного адміністративного суду від 02 листопада 2011 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове про відмову у задоволенні позову. Ухвалою Вищого адміністративного суду від 29 січня 2014 року касаційну скаргу позивача задоволено частково, скасовано постанову ОСОБА_4 апеляційного адміністративного суду від 02 листопада 2011 року, а постанову Харківського районного суду Харківської області від 04 квітня 2011 року змінено та в абзаці п'ятому резолютивної частини виключено посилання на кінцеву дату проведення перерахунку пенсії - 04 квітня 2011 року. В решті рішення суду першої інстанції залишено без змін.

На виконання зазначеного судового рішення відділом примусового виконання рішень УДВС ГУЮ у Харківській області відкрито виконавче провадження за №42433400. На виконання постанови УДВС ГУЮ у Харківській області ГУ УПФУ у Харківській області було проведено перерахунок пенсії позивачу, доплата за період з 01.09.2008 року по 31.12.2013 року склала 47656,84 грн. , проте нарахована сума доплати виплачена позивачеві лише 04.11.2016 року , що не заперечується сторонами, а тому суд вважає що позивач має право на компенсацію втрати частини доходу проте не з 01.09.2008 року, як зазначає в адміністративному позову, а з моменту ухвалення постанови Вищого адміністративного суду України №2034/2-а-825/11 - 29 січня 2014 року по день фактичної сплати 4.11.2016 року.

Посилання відповідача, що затримка з виплати належних коштів позивачу відбулася не з вини ГУ УПФУ суд вважає необґрунтованими, оскільки відповідач як суб'єкт владних повноважень зобов'язаний виконувати гарантії, передбачені Законом України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати». З огляду на викладене суд приходить до висновку про часткове задоволення адміністративного позову позивача.

Крім того, суд зазначає, що завдання адміністративного судочинства обумовлюється його особливостями, які відрізняють його від інших видів судочинства. Завдання відображає спрямованість адміністративного судочинства, тобто його кінцеву мету. Адміністративне судочинство спрямоване на захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб людини та інтересів юридичних осіб незалежно від категорії справ, що підлягають розгляду та суд повинен виходити із необхідності гарантування дотримання прав свобод та інтересів фізичних осіб людини та інтересів юридичних осіб від порушень з боку субєкта владних повноважень.

Відповідно до частини першої статті 267 Кодексу адміністративного судочинства України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, має право зобов'язати суб'єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення. З аналізу вказаної норми вбачається, що питання про надання звіту про виконання постанови вирішує суд, який прийняв судове рішення по суті спору не на користь суб'єкта владних повноважень. Цій нормі кореспондують положення абзацу 6 п. 4 ч. 1 ст. 163 Кодексу адміністративного судочинства України, згідно з яким постанова складається з резолютивної частини із зазначенням встановленого судом строку для подання суб'єктом владних повноважень - відповідачем до суду звіту про виконання постанови, якщо вона вимагає вчинення певних дій (перебіг цього строку починається з дня набрання постановою законної сили або після одержання її копії, якщо постанова виконується негайно).

З огляду на обставини справи суд вважає за доцільним зобовязати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області протягом одного місяця з дня набрання чинності надати звіт про виконання судового рішення.

На підставі викладеного, керуючись статтею 19 Конституції України, статтями 2, 4, 8, 11, 17, 18, 69, 71, 154, 158-164 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_3 до Головного управління Пенсійного фонду України, ОСОБА_4 обласного військового комісаріату, третя особа - ОСОБА_4 університет Повітряних Сил імені ОСОБА_5 про визнання дій (бездіяльності) протиправними, зобовязання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати бездіяльність Головного Управління Пенсійного Фонду України в Харківській області щодо не перерахування та виплати ОСОБА_3 пенсії з грошового забезпечення з урахуванням грошової допомоги забезпечення з урахуванням грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, одноразової грошової допомоги при звільненні відповідно до довідки про додаткові види грошового забезпечення для обчислення пенсії ОСОБА_4 університету повітряних сил імені ОСОБА_5 від 05.10.2015 року протиправними.

Зобовязати Головне управління Пенсійного Фонду України в Харківській області перерахувати розмір раніше призначеної пенсії та виплачувати ОСОБА_3 пенсію обчисливши розмір пенсії з урахуванням грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та одноразової грошової допомоги при звільненні відповідно до довідки про додаткові види грошового забезпечення для обчислення пенсії ОСОБА_4 університету повітряних сил імені ОСОБА_5 від 05.10.2015 року з 16.05.2015 року.

Зобовязати Головне управління Пенсійного Фонду України в Харківській області здійснити виплату ОСОБА_3 різницю в пенсії за минулий час з 16.05.2015 року.

Визнати бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо не нарахування та не виплату ОСОБА_3 компенсації втрати частини доходу у звязку із порушенням строку виплати частини основного розміру пенсії з 29.01.2014 року по 04.11.2016 року протиправною.

Зобовязати Головне управління Пенсійного Фонду України в Харківській області нарахувати та виплатити ОСОБА_3 компенсацію втрати частини доходу з 29.01.2014 року по 04.11.2016 року у відповідності до положень статті 3 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у звязку з порушенням строків їх виплатити».

Зобовязати Головне управління Пенсійного Фонду України в Харківській області подати протягом одного місяця з дня набрання постановою законної чинності звіт про виконання судового рішення відповідно до ч.1 статті 267 КАС України.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

В судовому засіданні 01 березня 2017 року проголошено вступну та резолютивну частини судового рішення, повний текст постанови виготовлено протягом пяти днів.

Постанова може бути оскаржена до ОСОБА_4 апеляційного адміністративного суду через Київський районний суд м. Харкова протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Київського районного суду

м. Харкова М.Ю. Лях