Справа № 803/1755/16
Суддя: Димарчук Тетяна Миколаївна
Дата ухвалення: 2017-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про відмову в задоволенні клопотання про залишення позовної заяви без розгляду

06 березня 2017 року Справа № 803/1755/16

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Димарчук Т.М.,

при секретарі судового засідання Гуцалюк І.О.,

за участю позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача Північного регіонального управління Державної прикордонної служби України Макарова В.В.,

представника відповідача Луцького прикордонного загону Північного регіонального управління Державної прикордонної служби України Лясковця В.Ф.,

представника відповідача Житомирського прикордонного загону Північного регіонального управління Державної прикордонної служби України Хіміча С.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку клопотання представника відповідача Луцького прикордонного загону про залишення позовної заяви без розгляду в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Північного регіонального управління Державної прикордонної служби України, Житомирського прикордонного загону Північного регіонального управління Державної прикордонної служби України, Луцького прикордонного загону Північного регіонального управління Державної прикордонної служби України про визнання протиправними дій, скасування наказів, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

ВСТАНОВИВ:

05 грудня 2016 року ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1, позивач) звернувся в суд з адміністративним позовом до Північного регіонального управління Державної прикордонної служби України (далі Північне регіональне управління ДПС України, відповідач 1), Житомирського прикордонного загону Північного регіонального управління Державної прикордонної служби України (далі Житомирський прикордонний загін, відповідач 2) Луцького прикордонного загону Північного регіонального управління Державної прикордонної служби України (далі Луцький прикордонний загін, відповідач 3) про визнання протиправними дій, скасування наказів, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

В судовому засіданні представник відповідача Луцького прикордонного загону заявив клопотання про залишення позовної заяви без розгляду, яке мотивував тим, що згідно статті 88 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України військовослужбовець, який вважає, що не вчинив правопорушення, має право протягом місяця з часу накладення дисциплінарного стягнення подати скаргу командирові або звернутися до суду у визначений законом строк. Так, зокрема, до переміщення для подальшого проходження військової служби в Житомирському прикордонному загоні 29.07.2016 року, позивач під підпис двічі у службовій картці ознайомлювався з наказами Луцького прикордонного загону про оголошені йому дисциплінарні стягнення.

Також, під час проходження військової служби в Житомирському прикордонному загоні, в поданні про звільнення з військової служби в запас відповідно до пункту «и» (у звязку із систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем) частини 6 із застосуванням частини 8 статті 26 Закону України «Про військовий обов'язок і військову службу» позивач 20.09.2016 року під підпис ознайомився з дев'ятьма оскаржуваними дисциплінарними стягненнями, оголошеними наказами начальника Північного регіонального управління Державної прикордонної служби України, Луцького прикордонного загону та Житомирського прикордонного загону, окрім догани, оголошеної наказом начальника Житомирського прикордонного загону від 04.11.2016 року № 317-кп, яка не була підставою для звільнення позивача з військової служби. Оскільки, ОСОБА_1 звернувся з позовною заявою до суду лише 05.12. 2016 року, то він пропустив місячний строк звернення до суду за захистом своїх прав та інтересів, як це передбачено чинним законодавством, а тому його позовну заяву слід залишити без розгляду.

Представник Північного регіонального управління ДПС України клопотання представника Луцького прикордонного загону про залишення позовної заяви без розгляду підтримав та просив його задовольнити.

Позивач та його представник заперечили проти заявленого клопотання та пояснили, що ОСОБА_1, ознайомлюючись із своєю службовою карточкою та поданням про звільнення, міг бачити лише кількість та дату накладених на нього дисциплінарних стягнень. Разом з тим, наказ про притягнення військовослужбовця до відповідальності посадовою особою, визначеною в наказі, повинен доводитися до відома особи, яку притягують під розписку із зазначенням дати доведення. Відповідачі не надавали оскаржувані накази для ознайомлення позивачу, а вперше ОСОБА_1 ознайомився із ними 06 лютого 2017 року після витребування судом усіх матеріалів службового розслідування, а тому строки звернення до суду за захистом своїх прав не порушені.

Заслухавши пояснення позивача, представника позивача, представників відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що у задоволенні клопотання представника відповідача про залишення позовної заяви без розгляду слід відмовити з таких мотивів та підстав.

Відповідно до пункту 2 частини другої статті 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема: спори з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби.

Згідно із пунктом 15 частини першої статті 3 цього ж Кодексу публічна служба - діяльність на державних політичних посадах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, дипломатична служба, інша державна служба, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

За приписами частини третьої статті 99 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Статтею 88 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 року №551-XIV, передбачено, що військовослужбовець, який вважає, що не вчинив правопорушення, має право протягом місяця з часу накладення дисциплінарного стягнення подати скаргу старшому командирові або звернутися до суду у визначений законом строк.

Таким чином, публічно-правовий спір між сторонами виник з приводу проходження публічної служби, відтак, для звернення до суду для захисту прав, свобод та інтересів позивача встановлений місячний строк, який обчислюється з дня, коли позивач дізнався або повинен був дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Як передбачено частиною першою статті 100 КАС України, адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Згідно із частиною другою статті 100 цього ж Кодексу позовна заява може бути залишена без розгляду як на стадії вирішення питання про відкриття провадження в адміністративній справі без проведення судового засідання, так і в ході підготовчого провадження чи судового розгляду справи.

День, коли особа дізналася про порушення свого права, - це встановлений доказами день, коли позивач дізнався про рішення, дію чи бездіяльність, внаслідок якої відбулося порушення його прав, свобод чи інтересів. Доказами, які свідчать про день, коли особа дізналася про порушення своїх прав, є розписка про одержання рішення, докази відправки та отримання кореспонденції, акт про відмову одержати документ (надати пояснення), довідки, складені особами, у випадках, передбачених законом.

Як вбачається з матеріалів справи, на наказах про притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності немає відміток про те, що позивач був ознайомлений належним чином з оскаржуваними наказами. Винятком є лише наказ від 15 вересня 2016 року №562-АГ начальника Північного регіонального управління ДПС України «Про результати службового розслідування» з яким позивач був ознайомлений 26 вересня 2016 року, про що свідчить дата та підпис ОСОБА_1 проставлена ним власноручно (том 2, а.с. 14).

Таким чином, суд погоджується з доводами позивача та його представника, що вперше ОСОБА_1 отримав можливість належним чином ознайомитись із наказами про притягнення його дисциплінарної відповідальності 06 лютого 2017 року після витребування судом усіх матеріалів службових розслідувань.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити наступне. Відповідно до положень ст.55 Конституції України держава кожному гарантує право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної власності, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно з ч.4 ст.6 КАС України, ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в адміністративному суді, до підсудності якого вона віднесена цим Кодексом.

Відповідно до ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини", Європейська Конвенція "Про захист прав людини і основоположних свобод" (далі - Конвенція) і практика Європейського Суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) є джерелом права.

Частиною 1 ст.6 Конвенції передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

У справі "Мушта проти України" ЄСПЛ нагадує, що право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення. Однак такі обмеження не можуть обмежувати реалізацію цього права у такий спосіб або до такої міри, щоб саму суть права було порушено. Ці обмеження повинні переслідувати легітимну мету, та має бути розумний ступінь пропорційності між використаними засобами та поставленими цілями.

Норми, які регламентують строки подання скарг, безумовно, передбачаються для забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані. У той же час такі норми або їх застосування мають відповідати принципу юридичної визначеності та не перешкоджати сторонам використовувати наявні засоби.

У рішенні по справі "Іліан проти Туреччини" ЄСПЛ зазначив, що правило встановлення обмежень доступу до суду у зв'язку з пропуском строку звернення повинно застосовуватися з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру; перевіряючи його виконання слід звертати увагу на обставини справи.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що строки звернення позивача до суду не пропущені, а тому клопотання представника відповідача Луцького прикордонного загону про залишення позовної заяви без розгляду до задоволення не підлягає.

Керуючись статтями 99, 100 частинами третьою та сьомою статті 160, статтею 165 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання представника відповідача Луцького прикордонного загону про залишення позовної заяви без розгляду в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Північного регіонального управління Державної прикордонної служби України, Житомирського прикордонного загону Північного регіонального управління Державної прикордонної служби України, Луцького прикордонного загону Північного регіонального управління Державної прикордонної служби України про визнання протиправними дій, скасування наказів, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту постановлення і не може бути оскаржена.

Головуючий-суддя Т.М. Димарчук

Повний текст ухвали виготовлений 11 березня 2017 року.