Справа № 820/6551/16
Суддя: Зінченко А.В.
Дата ухвалення: 2017-03-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

03 березня 2017 р. № 820/6551/16

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого - судді Зінченка А.В.,

при секретарі - Алавердян Е.А.

за участі представників сторін:

позивача - Грузінова О.Л., Шевченка В.Л.

відповідача - Полякової В.В., Селезень С.В.

ІІІ - особи - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові адміністративну справу за позовом селянського фермерського господарства «ГРУЗІНОВ» до Сахновщинської районної державної адміністрації Харківської області, за участі третьої особи ОСОБА_6, про скасування розпорядження та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач, селянське фермерське господарство «ГРУЗІНОВ», звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Сахновщинської районної державної адміністрації Харківської області, в якій просить суд скасувати Розпорядження Сахновщанської РДА №222 від 04 листопада 2016 року та зобов'язати Сахновщанську РДА видати розпорядження на виготовлення технічної документації СФГ «ГРУЗІНОВ» і вжити заходів до поновлення договору оренди №131 від 15 червня 2011 року між Сахновщанською РДА та СФГ «ГРУЗІНОВ».

Позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що Сахновщинська районна державна адміністрація Харківської області своїм розпорядженням №222 від 04.11.2016 року порушує законодавчо закріплені права позивача, який має переважне право перед іншими особами на отримання дозволу на розробку технічної документації для укладення договору оренди земельної ділянки.

З даним розпорядженням позивач не згоден, вважає його безпідставним та незаконним.

У судовому засіданні представники позивача позов підтримали, просили суд його задовольнити повному обсязі.

Представники відповідача в судовому засіданні проти позову заперечував, пославшись на те, що розпорядження голови Сахновщинської РДА Харківської області відповідає усім вимогам чинного законодавства, видано на законних підставах , в межах наданих повноважень та є правомірним.

Представник ІІІ-особи в судовому засіданні проти позову заперечував та просив в задоволенні позовних вимог відмовити.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представників сторін, суд встановив наступне.

Селянське фермерське господарство «ГРУЗІНОВ» є сільськогосподарським підприємством та знаходиться в Сахновщинському районі Харківської області.

15 червня 2011 року між Сахновщанською РДА та СФГ «ГРУЗІНОВ» було укладено договір оренди земельної ділянки №131 із земель державного резервного фонду, яка знаходиться на території Аполонівської сільської ради Сахновщанського району Харківській області кадастровий номер 010000181 загальною площею 30 га рилля. Зазначений договір було зареєстровано відповідно до діючого законодавства.

Статтею 2 Закону України «Про оренду землі» визначено, що відносини, пов'язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України , Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Законом України «Про оренду землі» визначаються умови укладення, зміни, припинення і поновлення договору оренди землі.

Відповідно до статті 13 Закону України «Про оренду землі» під договором оренди землі розуміється договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Так, у частинах першій - п'ятій статті 33 цього Закону передбачено, що по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов'язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк.

Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов'язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі

Договір оренди землі, укладений між сторонами, було укладено 15.06.2011 року зі строком на п'ять років, тобто до 15.06.2016року

П. 6 Договору оренди землі, чітко передбачає, що після закінчення строку договору орендар має переважне право на поновлення договору на новий строк за умови, що орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію.

Тобто, орендар повинен був направити листа-повідомлення орендодавцю не пізніше 15 травня 2016 року. Позивач не виконав даної умови, передбаченої п.6 договору оренди землі та ст. 33 Закону України «Про оренду землі», оскільки вперше звернувся з листом про поновлення договору оренди лише 16 червня 2016 року, саме в день припинення дії договору.

При дослідженні наданих матеріалів, а також в судовому засіданні встановлено, що у своєму зверненні від 16 червня 2016 року позивач встановлює нові істотні умови договору оренди, а саме: зміна терміну дії договору - 7років, та зміна розміру орендної плати - 8% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки.

На думку суду, це повністю суперечить приписам ч. 3 ст. 33 Закону України «Про оренду землі», яка встановлює, що до листа - повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди. При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі не досягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється.

Суд вказує, що орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист - повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення.

Виходячи з приписів статей 319, 626 ЦК України суд дійшов висновку про те, що реалізація переважного права на поновлення договору оренди, яка передбачена частиною першою статті 33 Закону України «Про оренду землі», можлива лише за умови дотримання встановленої цією нормою процедури та наявності волевиявлення сторін.

Таким чином, згідно із частинами першою - п'ятою статті 33 Закону України «Про оренду землі» у разі поновлення договору оренди землі умови договору можуть бути змінені за згодою сторін з укладенням додаткової угоди. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати чи інших істотних умов договору, передбачених статтею 15 цього Закону, переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється.

Отже, для застосування частини першої статті 33 Закону України "Про оренду землі" та визнання за орендарем переважного права на поновлення договору оренди необхідно встановити такі юридичні факти: орендар належно виконує свої обов'язки за договором, орендар до закінчення строку дії договору повідомив орендодавця в установлені строки про свій намір скористатися переважним правом укладення договору на новий строк; до листа-повідомлення орендар додав проект додаткової угоди, орендодавець протягом місяця не повідомив орендаря про наявність заперечень та своє рішення. Така позиція висловлена в постанові Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 25 лютого 2015 року у справі № 6-219 цс14.

Судом також встановлено, що на момент укладання договору оренди землі №131 від 15 червня 2011 року землі в Україні не були розмежовані. Таким чином, на той час всі землі, що мають бути розмежовані, перебували поки що у державній власності.

Положення норм п. 12 розд. X "Перехідних положень" Земельного кодексу України полягає у тому, щоб покласти на період до розмежування земель державної та комунальної власності розпорядження землями державної власності в межах населених пунктів на органи місцевого самоврядування, а за межами населених пунктів - на "відповідні" органи виконавчої влади (виняток передбачено щодо земель, якими розпоряджаються державні органи приватизації).

На момент укладання договору оренди землі №131 від 15 червня 2011 діяв Закон України № 1457-ІУ від 05.02.2004р. «Про розмежування земель державної та комунальної власності», що втратив чинність на підставі Закону України №5245-УІ від 06.09.2012 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності» який набув чинності з 01.01.2013 року.

Відповідно до п.7 розд.ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України №5245-УІ від 06.09.2012 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності» землі державної та комунальної власності в Україні вважаються розмежованими.

Виходячи з аналізу змісту зазначених норм закону необхідно дійти обґрунтованого висновку стосовно того, що станом на 15.06.2016 року (дата спливу строку договору оренди) земельна ділянка площею 30,00 га ріллі з кадастровим №010000181 відносилась до земель внутрігосподарського резервного фонду (цільове призначення - землі сільськогосподарського призначення) реформованого КСП ім. Карла Маркса. Відповідно до цього розпорядження зазначеною земельною покладалось на Сахновщинську районну державну адміністрацію Харківської області.

Крім того, на думку суду, безпідставними є посилання позивача на порушення його прав існуванням Розпорядження Сахновщинської РДА №222 від 04.11.2016 року згідно якого громадянину ОСОБА_6 надано дозвіл на розробку технічної документації для укладання договору оренди. Відповідно до статті 13 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних часток (паїв)» від 05.06.2003 року №899-ІУ нерозподілені (не витребувані) земельні ділянки за рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради чи районної райдержадміністрації можуть передаватись в оренду для використання за цільовим призначенням на строк до моменту отримання їх власниками державних актів на право власності на земельну ділянку, про що зазначається у договорі оренди земельної ділянки, а власники земельних часток (паїв) чи їх спадкоємці, які не брали участь у розподілі земельних ділянок, повідомляються про результати розподілу земельних ділянок у письмовій формі, у разі якщо відомо їх місцезнаходження.

Суд вказує, що згідно з вимогами ст.19 Конституції України органи державної влади зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачено Конституцією та законами України.

Преамбулою Закону України «Про місцеві державні адміністрації» встановлено, що відповідно до Конституції України цей Закон визначає організацію, повноваження та порядок діяльності місцевих державних адміністрацій.

Відповідно до положень статті 1 Закону виконавчу владу в областях і районах, містах Києві та Севастополі здійснюють місцеві державні адміністрації. Місцева державна адміністрація є місцевим органом виконавчої влади і входить до системи органів виконавчої влади. Місцева державна адміністрація в межах своїх повноважень здійснює виконавчу владу на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, а також реалізує повноваження, делеговані їй відповідною радою.

Також, статтею 3 Закону закріплені принципи діяльності місцевих державних адміністрацій, відповідно до яких вони діють на засадах: відповідальності перед людиною і державою за свою діяльність; верховенства права; законності; пріоритетності прав людини; гласності; поєднання державних і місцевих інтересів.

Частиною першою, другою статті 6 Закону передбачено, що на виконання Конституції України, законів України, актів Президента України, Кабінету Міністрів України, міністерств та інших центральних органів виконавчої влади, власних і делегованих повноважень, голова місцевої державної адміністрації в межах своїх повноважень видає розпорядження, а керівники управлінь, відділів та інших структурних підрозділів - накази. Розпорядження голів місцевих державних адміністрацій, прийняті в межах їх компетенції, є обов'язковими для виконання на відповідній території всіма органами, підприємствами, установами та організаціями, посадовими особами та громадянами.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що розпорядження голови Сахновщинської РДА Харківської області відповідає усім вимогам чинного законодавства, видано на законних підставах , в межах наданих повноважень та є правомірним.

Суд зазначає, що відповідно до ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

З врахуванням вищевикладеного, повно і всебічно з'ясувавши обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, оцінюючи наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні на предмет належності, допустимості та достовірності кожного доказу окремо, а також достатності та взаємного зв'язку доказів у їх сукупності, як того вимагає процесуальне законодавство, проаналізувавши норми матеріального права, які належить застосувати до спірних правовідносини, суд вважає позовні вимоги документально і нормативно необґрунтованими, а тому такими, що не підлягають задоволенню в повному обсязі.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 2, 8-14, 69-72, 160-163, 167, 186 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов селянського фермерського господарства «ГРУЗІНОВ» до Сахновщинської районної державної адміністрації Харківської області про скасування розпорядження та зобов'язання вчинити певні дії - залишити без задоволення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-ти денний строк з дня отримання копії постанови апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції.

Постанова в повному обсязі виготовлена 10 березня 2017 року.

Суддя А.В. Зінченко