Справа № 2а/2570/3860/2011
Суддя: Соломко І.І.
Дата ухвалення: 2011-08-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2а/2570/3860/2011
ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 серпня 2011 р. м. Чернігів

Чернігівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючої судді Соломко І.І.,

за участю секретаря Розмовенко А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Квартирно-експлуатаційного відділу м. Чернігова про визнання дій та бездіяльності неправомірними, -

В С Т А Н О В И В :

19.07.2011 року позивачі, ОСОБА_3 та ОСОБА_2, звернулися до суду з адміністративним позовом до Будинкоуправління Квартирно-експлуатаційного відділу м. Чернігова, в якому, з урахуванням зменшення позовних вимог, остаточно просять визнати неправомірною дію та бездіяльність Квартирно-експлуатаційного відділу м. Чернігова щодо неприйняття заяв та інформаційних листів від 15.07.2011 року та 18.07.2011 року відповідальною особою Будинкоуправління м. Ічня.

Протокольною ухвалою суду від 01.08.2011 року замінено неналежного відповідача - Будинкоуправління Квартирно-експлуатаційного відділу м. Чернігова, на належного - Квартирно-експлуатаційний відділ м. Чернігова.

В обґрунтування позовних вимог позивачі зазначили, що 15.07.2011 року та 18.07.2011 року звернулися із заявами та інформаційними запитами до Будинкоуправління в м. Ічня, але їм було відмовлено в прийнятті даних документів, що є порушенням конституційних прав.

Позивач та представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнала, просила відмовити в його задоволенні, посилаючись на те, що на час звернення позивачів до Будинкоуправління в м. Ічня, посадова особа, яка відповідала за прийом та реєстрацію вхідної кореспонденції в даній установі, знаходилась в щорічній відпустці, а виконуючого обовязки на це час не було призначено, а тому просить суд відмовити у задоволенні позову повністю.

Заслухавши пояснення сторін, розглянувши подані сторонами документи і матеріали, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що позивачі звернулися із інформаційними запитами до Будинкоуправління в м. Ічня про надання останнім повної інформації про: «наявність у будинкоуправління квартирно-експлуатаційного відділу м. Чернігів ліцензії щодо провадження господарської діяльності з виробництва теплової енергії, транспортування її магістральними та місцевими (розподільними) тепловими мережами, постачання теплової енергії, централізованого водопостачання та водовідведення. При цьому вказати дату і номер ліцензії та назву органу який видав ліцензію; ціни/тарифи на житлово-комунальні послуги, які існують в м. Ічня-2, Ічнянського району, Чернігівської області. При цьому вказати дату, номер та назву органу який визначив ціни/тарифи на житлово-комунальні послуги в м. Ічня-2, Ічнянського району, Чернігівської області; реєстрацію (прописку) осіб, починаючи з 1999 року за адресою АДРЕСА_1, з вказівкою дати реєстрації (прописки) та зняття з реєстрації; перебування на обліку громадян які потребують поліпшення житлових умов ОСОБА_1».

У звязку з тим, що начальник Будинкоуправління в м. Ічня -ОСОБА_4, в період з 29.06.2011 року по 29.07.2011 року перебувала у щорічній відпустці, позивачам було відмовлено у прийнятті інформаційних запитів від 15.07.2011 року та 18.07.2011 року.

Суд не приймає до уваги вказані обставини відповідача як доказ правомірності його дій, з огляду на таке.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади й органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією і законами України.

Статтею 40 Конституції України встановлено, що усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, що зобов'язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Частиною другою статті 34 Конституції України встановлено, що кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір.

В статті 1 Закону України Про доступ до публічної інформації від 13.01.2011 року №2939-VI вказано, що публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб'єктами владних повноважень своїх обов'язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом. Публічна інформація є відкритою, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до статті 4 Закону України Про доступ до публічної інформації від 13.01.2011 року №2939-VI доступ до публічної інформації відповідно до цього Закону здійснюється на принципах: 1) прозорості та відкритості діяльності суб'єктів владних повноважень; 2) вільного отримання та поширення інформації, крім обмежень, встановлених законом; 3) рівноправності, незалежно від ознак раси, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних або інших ознак.

Згідно статті 5 Закону України Про доступ до публічної інформації від 13.01.2011 року №2939-VI доступ до інформації забезпечується шляхом: 1) систематичного та оперативного оприлюднення інформації: в офіційних друкованих виданнях; на офіційних веб-сайтах в мережі Інтернет; на інформаційних стендах; будь-яким іншим способом; 2) надання інформації за запитами на інформацію.

Статтею 13 Закону України Про доступ до публічної інформації від 13.01.2011 року №2939-VI визначено, що розпорядниками інформації для цілей цього Закону визнаються: 1) суб'єкти владних повноважень - органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші суб'єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов'язковими для виконання; 2) юридичні особи, що фінансуються з державного, місцевих бюджетів, бюджету Автономної Республіки Крим, - стосовно інформації щодо використання бюджетних коштів; 3) особи, якщо вони виконують делеговані повноваження суб'єктів владних повноважень згідно із законом чи договором, включаючи надання освітніх, оздоровчих, соціальних або інших державних послуг, - стосовно інформації, пов'язаної з виконанням їхніх обов'язків; 4) суб'єкти господарювання, які займають домінуюче становище на ринку або наділені спеціальними чи виключними правами, або є природними монополіями, - стосовно інформації щодо умов постачання товарів, послуг та цін на них.

Відповідно до статті 14 Закону України Про доступ до публічної інформації від 13.01.2011 року №2939-VI розпорядники інформації зобов'язані: 1) оприлюднювати інформацію про свою діяльність та прийняті рішення; 2) систематично вести облік документів, що знаходяться в їхньому володінні; 3) вести облік запитів на інформацію; 4) визначати спеціальні місця для роботи запитувачів з документами чи їх копіями, а також надавати право запитувачам робити виписки з них, фотографувати, копіювати, сканувати їх, записувати на будь-які носії інформації тощо; 5) мати спеціальні структурні підрозділи або призначати відповідальних осіб для забезпечення доступу запитувачів до інформації; 6) надавати достовірну, точну та повну інформацію, а також у разі потреби перевіряти правильність та об'єктивність наданої інформації.

Відповідно до конституційного принципу поділу державної влади, основними видами діяльності держави вважається здійснення :1)законодавчої влади; 2) виконавчої влади; 3) судової влади.

Субєктами адміністративного права, крім органів виконавчої влади, є також інші державні органи. Вони вступають у адміністративно-правові відносини з приводу виконання покладених на них обовязків і реалізації належних їм прав у сфері державного управління. За загальним правилом серед державних органів, які не відносяться до виконавчої гілки влади, переважна більшість бере участь в адміністративно-правових відносинах не безпосередньо, а через апарат відповідних органів. Це стосується, зокрема і військової служби.

Відповідно до Положення про квартирно-екслуатаційний відділ м. Чернігів, затвердженого начальником Північного територіального квартирно-експлуатаційного управління від 20.01.2006 року, копія якого міститься в матеріалах справи, начальник КЕВ назначає та звільняє службовців.

Відповідно до посадової інструкції відповідального за ведення службового діловодства Квартирно-експлуатаційного відділу м. Чернігова, затвердженої наказом начальника квартирно-експлуатаційного відділу м. Чернігів від 12.11.2010 року № 80, прийняття, реєстрація кореспонденції здійснюється відповідальною особою.

Судом встановлено, що відповідальною особою за прийом та реєстрацію вхідної кореспонденції в Будинкоуправлінні м. Ічня була призначена ОСОБА_4, але в період з 29 червня по 29 липня 2011 року остання знаходилась у щорічній відпустці, що підтверджується витягом з наказу № 106 від 06.06.2011 року(а.с.10) та не заперечується представником відповідача.

В судовому засіданні з боку відповідача не надано доказів, які б свідчили про призначення на період перебування у відпустці начальника Будинкоуправління в м. Ічня, ОСОБА_4, відповідальної особи за прийом та реєстрацію вхідної кореспонденції.

Таким чином, суд приходить висновку, що відповідачем не виконані свої функціональні обовязки, а тому є наявні підстави для визнання протиправною бездіяльність відповідача стосовно не прийняття від позивачів відповідальною особою Будинкоуправління в м. Ічня інформаційних запитів.

Що стосується вимог позивачів про визнання неправомірними дій Будинкоуправління в м. Ічня, то обовязок доведення того, що відповідач своїми діями вплинув на їх права покладається саме на позивача.

Вказаний висновок суду кореспондується із частиною 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, згідно якої кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Отже, звертаючись до суду з вимогами про визнання неправомірними дій Будинкоуправління в м. Ічня в частині відмови у прийнятті заяв та інформаційних запитів, позивачі зобовязані надати суду докази того, що вказані заяви відповідачем не прийняті .

Позивачами таких доказів до суду не надано.

В той же час, представником відповідача в судовому засіданні надані копії інформаційних запитів позивачів від 15.07.2011 року, які зареєстровані в журналі вхідної кореспонденції за вх. № 10,11,12,13 від 03.08.2011 року, про що свідчить відбиток штампу про їх реєстрацію.

З огляду на викладене суд приходить до висновку, що позивачами не доведено наявності обставин, які можуть бути підставою для його задоволення.

Згідно з частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій або бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією і законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною 1 статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а частиною 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України зазначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про те, що адміністративний позов ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Квартирно-експлуатаційного відділу м. Чернігова в частині позовних вимог про визнання бездіяльності Квартирно-експлуатаційного відділу м. Чернігова щодо неприйняття заяв та інформаційних листів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 від 15.07.2011 року та 18.07.2011 року відповідальною особою Будинкоуправління м. Ічня підлягає задоволенню. В іншій частині позовних вимог, а саме: визнання неправомірними дії щодо неприйняття заяв та інформаційних листів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 від 15.07.2011 року та 18.07.2011 року відповідальною особою Будинкоуправління м. Ічня необхідно відмовити.

Керуючись статтею 124 Конституції України, статтями 9, 11, 69-71, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, Чернігівський окружний адміністративний суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Квартирно-експлуатаційного відділу м. Чернігова про визнання дій та бездіяльності неправомірними, - задовольнити частково.

Визнати неправомірною бездіяльність Квартирно-експлуатаційного відділу м. Чернігова щодо неприйняття заяв та інформаційних листів від 15.07.2011 року та 18.07.2011 року відповідальною особою Будинкоуправління м. Ічня від ОСОБА_1 та ОСОБА_2.

В задоволенні решти позовних вимог, - відмовити.

Стягнути з Державного бюджету на користь ОСОБА_1, ОСОБА_2 судові витрати в сумі 1,70 грн.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 КАС України.

Суддя (підпис) І.І. Соломко

З оригіналом згідно

Постанова суду від 17.08.2010 року не набрала законної сили.

Суддя І.І. Соломко