Справа № 431/2678/16-а
Суддя: Геращенко Ігор Володимирович
Дата ухвалення: 2017-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Смішлива Т.В.
Суддя-доповідач - ОСОБА_1
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2017 року справа №431/2678/16-а

84301, Донецька область, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії: головуючого судді Геращенка І.В., суддів Арабей Т.Г., Міронової Г.М., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Регіонального сервісного центру Міністерства внутрішніх справ України в Луганській області на постанову Луганського окружного адміністративного суду від 09 грудня 2016 року у адміністративній справі № 431/2678/16-а за позовом ОСОБА_2 до Регіонального сервісного центру Міністерства внутрішніх справ України в Луганській області про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

13 червня 2016 року ОСОБА_2 (далі позивач) звернувся до Луганського окружного адміністративного суду з позовом до Регіонального сервісного центру Міністерства внутрішніх справ України в Луганській області (далі відповідач, регіональний сервісний центр) про визнання протиправними дій щодо відмови у перереєстрації транспортного засобу на нового власника за довідкою-рахунком автомобіля та зобовязання здійснити перереєстрацію транспортного засобу на нового власника позивача за довідкою-рахунком (а.с.3-6).

Постановою Луганського окружного адміністративного суду від 09 грудня 2016 року позовні вимоги задоволені повністю. Визнані протиправними дії посадових осіб Регіонального сервісного центра Міністерства внутрішніх справ України у Луганській області щодо відмови 31 травня 2016 року ОСОБА_2 у перереєстрації транспортного засобу на нового власника за довідкою-рахунком автомобіля ГАЗ 6611 VIN ХТН661100М0671778. Зобовязано Регіональний сервісний центр Міністерства внутрішніх справ України у Луганській області здійснити перереєстрацію транспортного засобу ГАЗ 6611 VIN ХТН661100М0671778, 1991 року випуску, на нового власника ОСОБА_2 за довідкою-рахунком (а.с.77-80).

Не погодившись з вказаним рішенням, відповідач звернувся з апеляційною скаргою на прийняте рішення та посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив скасувати постанову суду першої інстанції і прийняти нову постанову про відмову у задоволені позовних вимог у повному обсязі. Вважає, що суд першої інстанції не взяв до уваги, що довідка-рахунок не віднесена до переліку документів, що підтверджують правомірність придбання транспортних засобів та подаються до уповноважених органів Міністерства внутрішніх справ України для проведення перереєстрації таких транспортних засобів. Зазначає, що комісіонером фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 у порушення вимог Закону реалізовано транспортний засіб, який не зареєстровано в уповноваженому органі Міністерства внутрішніх справ України. Посилається на те, що вирішення питання про перереєстрацію транспортного засобу належить виключно до компетенції Міністерства внутрішніх справ України та такі повноваження є дискреційними (а.с.86-90).

В судове засідання суду апеляційної інстанції сторони не зявились, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, з клопотанням про особисту участь у розгляді справи в суді апеляційної інстанції не звертались.

За нормами статті 197 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги відповідача, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, вважає за необхідним задовольнити апеляційну скаргу відповідача, постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову про відмову у задоволені позовних вимог.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, підтверджено наявними матеріалами справи та не оспорюється сторонами, що позивач, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідач, Регіональний сервісний центр Міністерства внутрішніх справ України в Луганській області є субєктом владних повноважень, який діє на підставі Положення про Міністерство внутрішніх справ України та у спірних правовідносинах реалізує повноваження, надані йому Конституцією України та Законом України «Про національну поліцію».

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено і підтверджено наявними матеріалами справи, що Постановою всеукраїнської ради українського товариства мисливців та рибалок від 25 червня 2014 року № 10-4 надано дозвіл Луганській обласній організації українського товариства мисливців та рибалок на реалізацію автомобіля ГАЗ -66-11, 1992 року випуску, номерний знак НОМЕР_1, шасі ХТМ 006611 м 0671778, двигун 456263 (а.с.8).

Наказом від 01 жовтня 2014 року Луганська обласна організація українського товариства мисливців та рибалок прийняла рішення про реалізацію через комісійні магазини автомобіль ГАЗ-66-11, 1992 року випуску, номерний знак НОМЕР_1, шасі ХТМ 006611М0671778, двигун 456263 (а.с.9).

За даними квитанції до прибуткового касового ордеру від 06 жовтня 2014 року Луганська обласна організація українського товариства мисливців та рибалок отримала від позивача три тисячі гривень за автомобіль ГАЗ 6611 (а.с.10).

Луганська обласна організація українського товариства мисливців та рибалок передала позивачу автомобіль ГАЗ -66-11, 1992 року випуску, номерний знак НОМЕР_1, шасі ХТМ 006611М 0671778, вартістю 3000,00 грн., у тому числі податок на додану вартість, що підтверджується накладною наявною у матеріалах справи від 06 жовтня 2014 року (а.с.10).

Згідно довідки-рахунок від 08 жовтня 2014 року серії ВІА № 775623 позивачу продано та видано грузовий автомобіль ГАЗ -66-11, шасі 0671778, свідоцтво про реєстрацію (технічний паспорт) ВШ 526400, вартістю три тисячі грн. (а.с.11).

З метою державної перереєстрації вказаного транспортного засобу позивач звернувся до Регіонального сервісного центру Міністерства внутрішніх справ України в Луганській області № 4443 із заявою від 31 травня 2016 року № 92601696, додавши до заяви довідку-рахунок від 08 жовтня 2014 року ВІА № 775623 та акт на переобладнання від 31 травня 2016 року № 003249 (а.с.13).

Проте, відповідачем 31 травня 2016 року відмовлено в перереєстрації транспортного засобу на підставі пункту 8 Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07 вересня 1998 року за № 1388, у звязку з тим, що переобладнання, відчуження, передача права користування і (або) розпорядження придбаних транспортних засобів, не зареєстрованих у підрозділах сервісних центрів Міністерства внутрішніх справ України не допускається. Автомобіль знято з обліку 28 грудня 1993 у звязку з відбуттям до м. Луганська та до теперішнього часу не зареєстровано. Вказане рішення відповідача зазначено безпосередньо на заяві позивача про перереєстрацію автомобіля (а.с.13).

Суть спірних правовідносин полягає у правомірності відмови в перереєстрації транспортного засобу, що регулюється положеннями Конституції України, Законом України «Про дорожній рух», Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07 вересня 1998 року № 1388.

За вимогами частини 9 статті 34 Закону України «Про дорожній рух» власники транспортних засобів та особи, які використовують їх на законних підставах, зобов'язані зареєструвати (перереєструвати) належні їм транспортні засоби протягом десяти діб після придбання, митного оформлення, одержання транспортних засобів або виникнення обставин, що потребують внесення змін до реєстраційних документів. На транспортні засоби оформляються та видаються реєстраційні документи, зразки яких затверджуються Кабінетом Міністрів України, та закріплюються номерні знаки, які відповідають вимогам стандартів. Закупівля за державні кошти бланків реєстраційних документів та номерних знаків для транспортних засобів здійснюється відповідно до вимог законодавства тими органами, на які покладений обов'язок щодо їх реєстрації.

Єдина на території України процедура державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів (далі - транспортні засоби), оформлення та видачі реєстраційних документів і номерних знаків, встановлюється Порядком державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 07 вересня 1998 року № 1388 (надалі Порядок № 1388).

За змістом пункту 2 Порядку № 1388 цей Порядок є обов'язковим для всіх юридичних та фізичних осіб, які є власниками транспортних засобів, виробляють чи експлуатують їх. Представники власників транспортних засобів виконують обов'язки та реалізують права таких власників у межах наданих їм повноважень.

Положеннями п. 7 цього Порядку передбачено, що власники транспортних засобів та особи, що експлуатують такі засоби на законних підставах, або їх представники (далі - власники) зобов'язані зареєструвати (перереєструвати) транспортні засоби протягом десяти діб після придбання (одержання) або митного оформлення, або тимчасового ввезення на територію України, або виникнення обставин, що є підставою для внесення змін до реєстраційних документів. Строк державної реєстрації продовжується у разі подання документів, які підтверджують відсутність можливості своєчасного її проведення власниками транспортних засобів (хвороба, відрядження або інші поважні причини).

Експлуатація транспортних засобів, що не зареєстровані (не перереєстровані) в уповноважених органах Міністерства внутрішніх справ України та без номерних знаків, що відповідають державним стандартам, а також ідентифікаційні номери складових частин яких не відповідають записам у реєстраційних документах або знищені чи підроблені, забороняється.

За приписами абзацу першого пункту 8 Порядку № 1388 державна реєстрація (перереєстрація) транспортних засобів проводиться на підставі заяв власників, поданих особисто або уповноваженим представником, і документів, що посвідчують їх особу, підтверджують повноваження представника (для фізичних осіб - нотаріально посвідчена довіреність), а також правомірність придбання, отримання, ввезення, митного оформлення (далі - правомірність придбання) транспортних засобів, відповідність конструкції транспортних засобів установленим вимогам безпеки дорожнього руху, а також вимогам, які є підставою для внесення змін до реєстраційних документів. Не допускаються до державної реєстрації транспортні засоби з правим розташуванням керма (за винятком транспортних засобів, які були зареєстровані в підрозділах Державтоінспекції до набрання чинності Законом України «Про дорожній рух»).

Пунктом 8 Порядку № 1388 встановлений вичерпаний перелік документів, що підтверджують правомірність придбання транспортних засобів, проте довідка-рахунок не віднесена до цього переліку документів, що підтверджують правомірність придбання транспортних засобів та подаються до уповноважених органів Міністерства внутрішніх справи України для проведення перереєстрації таких транспортних засобів.

Абзацом 17 пункту 8 Порядку № 1388 передбачено, що для державної реєстрації транспортних засобів, що перебували в експлуатації і зняті з обліку в уповноважених органах Міністерства внутрішніх справ України, крім зазначених у цьому пункті документів, що підтверджують правомірність їх придбання, подається свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу (технічний паспорт) та копія реєстраційної картки, що додається до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу на пластиковій основі, з відміткою уповноваженого органу Міністерства внутрішніх справ України про зняття транспортного засобу з обліку. Переобладнання (крім переобладнання для роботи на газових паливах), відчуження, передача права користування і (або) розпорядження придбаних транспортних засобів, не зареєстрованих у уповноважених органах Міністерства Внутрішніх справ України, не допускається.

Отже, зазначена норма прямо вказує на те, що для державної реєстрації транспортних засобів, що перебували в експлуатації і зняті з обліку в уповноважених органах Міністерства внутрішніх справ України, крім зазначених у цьому пункті документів, подається свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу (технічний паспорт) з відміткою уповноваженого органу Міністерства внутрішніх справ України про зняття транспортного засобу з обліку.

Також, вказаним Порядком передбачено, що під час проведення державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку транспортні засоби (крім випадків реєстрації нових транспортних засобів, перереєстрації транспортних засобів у звязку із зміною найменування та адреси юридичних осіб, прізвища, імені чи по батькові, місця проживання фізичних осіб, які є власниками транспортних засобів, вибракування їх у цілому) підлягають огляду фахівцями експертної служби Міністерства внутрішніх справ України з метою звірення ідентифікаційних номерів їх складових частин з номерами, зазначеними в поданих власником для реєстрації документах. За результатами огляду в документах, які подаються для державної реєстрації, робиться відповідна відмітка або складається акт огляду. Експертне дослідження транспортного засобу і реєстраційних документів на транспортний засіб (інших документів, які є підставою для реєстрації транспортного засобу) проводиться за заявою власника з метою визначення справжності ідентифікаційних номерів транспортного засобу і реєстраційних документів. Експертне дослідження проводиться фахівцями експертної служби Міністерства внутрішніх справ України або судовими експертами державних спеціалізованих установ, які мають присвоєну в установленому Законом України «Про судову експертизу» порядку кваліфікацію судового експерта з правом проведення досліджень за відповідними експертними спеціальностями.

За результатами дослідження складається висновок експертного дослідження, який додається до документів, що подаються для державної реєстрації. Установлення відповідності конструкції, перевірка за Єдиним державним реєстром Міністерства внутрішніх справ України та автоматизованою базою даних про розшукувані транспортні засоби проводяться уповноваженими особами сервісного центру Міністерства внутрішніх справ України.

В матеріалах справи міститься висновок експертного дослідження від 31 травня 2016 року № 13/150/1613, з якого вбачається, що номер двигуна НОМЕР_2, номер рами (шасі) ХТМ 006611М 0671778, наданого для дослідження транспортного засобу ГАЗ 6611 не змінювалися. Бланк наданого на дослідження документу «Техпаспорт» серія ВШ № 526400 відповідає бланкам, які є в офіційному обігу (а.с.12). Вказаний висновок експертного дослідження надавався позивачем відповідачу під час звернення із заявою про перереєстрацію транспортного засобу, що не заперечується представником відповідача.

Проте, суд першої інстанції дійшов передчасного висновку про протиправність дій відповідача щодо відмови позивачу у перереєстрації транспортного засобу на нового власника за довідкою-рахунком автомобіля та зобовязання відповідача здійснити перереєстрацію транспортного засобу з огляду на наступне.

Абзацом 1 пункту 33 Порядку № 1388 передбачено, що перереєстрація транспортних засобів проводиться у разі отримання свідоцтва про реєстрацію замість утраченого або не придатного для користування, зміни їх власників, місця стоянки, місцезнаходження або найменування власників - юридичних осіб, місця проживання або прізвища, імені чи по батькові фізичних осіб, які є власниками транспортних засобів, а також у разі зміни кольору, переобладнання транспортного засобу чи заміни кузова, інших складових частин, що мають ідентифікаційні номери.

Абзацом 2 пункту 33 Порядку № 1388 визначено, що при перереєстрації транспортних засобів у разі зміни їх власників зняття з обліку таких транспортних засобів не проводиться.

Відповідно до пункту 42 Порядку № 1388 у разі, коли транспортний засіб знімається з обліку у звязку з його відчуженням, у свідоцтві про реєстрацію (технічному паспорті) або на копії реєстраційної картки, що додається до свідоцтва про реєстрацію на пластиковій основі, робиться запис: «Транспортний засіб знято з обліку для реалізації».

За змістом пункту 5.3 Інструкції про порядок здійснення підрозділами Державтоінспекції Міністерства внутрішніх справ державної реєстрації, перереєстрації та обліку транспортних засобів, оформлення і видачі реєстраційних документів, номерних знаків на них, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 11 серпня 2010 року № 379 факт зняття транспортного засобу з обліку реєструється в книзі знятих з обліку транспортних засобів із зазначенням причин такого зняття згідно з пунктом 42 Порядку.

З наявних матеріалів справи вбачається, що у технічному паспорті авто-мотомашини серії ВШ № 526400 є відмітка від 08 серпня 2014 року про реалізацію автомобіля фізичній особі-підприємцю ОСОБА_3 згідно довідки-рахунка ВІА 775623. На довідці-рахунку зазначена дата 08 жовтня 2014 року, проте як наказ Луганської обласної організації Українського товариства мисливців і рибалок про реалізацію автомобілю через комісійний магазин від 01 жовтня 2014 року.

Отже, з наведеного вбачається, що запис у технічному паспорті про реалізацію зроблено раніше, ніж було прийняте рішення про реалізацію автомобілю.

Наявними матеріалами справи підтверджено, що державний номерний знак автомобіля здано та до теперішнього часу автомобіль не зареєстровано.

Пунктом 44 Порядку здійснення оптової та роздрібної торгівлі транспортними засобами та їх складовими частинами, що мають ідентифікаційні номери, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2009 року № 1200 зазначено, що на комісію не приймаються транспортні засоби або машини, щодо яких в установленому порядку повідомлено про накладення арешту або заборону зняття їх з обліку, які не зареєстровані в уповноваженому органі Міністерства внутрішніх справ України.

Таким чином, комісіонером у порушення зазначеної норми, реалізовано транспортний засіб, який не зареєстровано в уповноваженому органі Міністерства внутрішніх справ України, що підтверджується наявною в матеріалах справи довідкою-рахунком від 01 жовтня 2014 року серії ВІА № 775623 та технічним паспортом авто - мотомашини серії ВШ № 526400.

Отже, колегія суддів дійшла висновку, що у даному випадку відчуження та реєстрація транспортного засобу здійснювалось з порушенням вимог діючого законодавства.

Також, колегія суддів зазначає, що за приписами Порядку № 1388 обовязок з перереєстрації транспортного засобу покладається на сервісні центри Міністерства внутрішніх справ України та відповідно таки повноваження є дискреційними, що також підтверджує передчасність висновку суду першої інстанції про обґрунтованість позовних вимог в частині зобовязання здійснити перереєстрацію транспортного засобу на позивача.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про задоволення позовних вимог, оскільки відповідачем доведено правомірність оскаржуваних дій.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що заявлені позивачем вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла до висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги відповідача, у звязку з чим постанова Донецького окружного адміністративного суду від 09 грудня 2016 року у цій справі підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про відмову у задоволенні позовних вимог, оскільки оскаржувану постанову прийнято з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

З урахуванням викладеного, керуючись статтями 163, 184, 185, 186, 195,197 198, 202, 205, 207, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Регіонального сервісного центру Міністерства внутрішніх справ України в Луганській області на постанову Луганського окружного адміністративного суду від 09 грудня 2016 року у адміністративній справі № 431/2678/16 задовольнити.

Постанову Луганського окружного адміністративного суду від 09 грудня 2016 року у адміністративній справі № 431/2678/16-а за позовом ОСОБА_2 до Регіонального сервісного центру Міністерства внутрішніх справ України в Луганській області про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії - скасувати.

Прийняти нову постанову.

У задоволені позовних вимог ОСОБА_2 до Регіонального сервісного центру Міністерства внутрішніх справ України в Луганській області про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії - відмовити.

Постанова прийнята за наслідками розгляду в письмовому проваджені набирає законної сили через пять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили.

Головуючий: І.В. Геращенко

Судді: Т.Г. Арабей

ОСОБА_4