Справа № 0827/11639/2012
Суддя: Щаслива О. В.
Дата ухвалення: 2017-02-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Пр. № 2-а/336/6/2017
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2 лютого 2017 року Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Щасливої О.В.,

при секретарі Морозовій В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжі справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій суб`єкта владних повноважень неправомірними,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом, який неодноразово уточнював, про визнання дій Запорізького обласного військового комісаріату неправомірними, стягнення майнової та моральної шкоди, спричиненої неправомірними діями.

В уточненому позові (а. с. 85 т. 2) зазначив, що на підставі наказу Головнокомандувача Збройних сил України від 10.02.2010 року він звільнений з військової служби у запас за станом здоров`я та на підставі наказу обласного військового комісара від 26.08.2010 року виключений зі списків особового складу ІНФОРМАЦІЯ_1 . В порушення вимог Указу Президента України № 1153/2008 від 10.12.2008 року, яким затверджено «Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України», на день виключення його зі списків особового складу військової частини з ним не було проведено повного грошового розрахунку, який він отримав лише 2 вересня 2010 року.

Крім того, командуванням було порушено його право на отримання матеріальної допомоги на оздоровлення у 2008 році, яку він отримав лише після втручання військової прокуратури, 21 жовтня 2010 року.

Вважаючи дії відповідача неправомірними, такими, що посягають на його право на отримання грошового забезпечення в строки, передбачені Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та «Про військовий обов`язок і військову службу», «Положенням про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України», просить про визнання протиправними дій ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо звуження його права на вчасне, в повному обсязі, отримання грошового забезпечення при звільнення.

Ухвалою суду від 18.07.2011 року, яка набрала законної сили, ОСОБА_1 поновлено строк для звернення до суду з адміністративним позовом в частині вимог про визнання дій Запорізького обласного військового комісаріату щодо невчасної виплати грошового забезпечення при звільненні неправомірними, стягнення майнової та моральної шкоди, спричиненої неправомірними діями. (а. с. 31).

В судовому засіданні вимоги про визнання незаконними дій щодо несвоєчасної виплати матеріальної допомоги на оздоровлення за 2008 рік представник відповідача просить залишити без розгляду, так як вони висунуті лише в заяві про уточнення позовних вимог, а саме: 27 вересня 2016 року, тобто з пропуском встановленого законом строку для звернення за захистом права, між тим позивач не просить про поновлення цього строку.

Заперечуючи проти заявленого клопотання, позивач зазначив, що за змістом ці вимоги є вимогами про стягнення несплаченої заробітної плати, різновидом якої є грошове забезпечення у військовослужбовців, висування яких не обмежується будь-яким строком.

Вислухавши думку осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов в частині вимог про визнання дій з несвоєчасної виплати матеріальної допомоги за 2008 рік протиправними підлягає залишенню без розгляду, виходячи з таких міркувань.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Частиною першою статті 100 КАС України встановлено, що адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.
В уточненому 27 вересня 2016 року позові ОСОБА_1 вперше висуває вимогу про визнання дій з несвоєчасної виплати матеріальної допомоги за 2008 рік протиправними, зазначивши, що вказану допомогу він отримав лише 21 жовтня 2011 року.

Виходячи з встановлених судом обставин крізь призму законодавства про давність звернення до суду з адміністративним позовом, про порушення свого права позивач дізнався не пізніше 21 жовтня 2011 року, коли вказана грошова допомога була отримана ним, а це означає, що строк звернення до суду не може простиратися на період, пізніший ніж 22 квітня 2012 року (22 жовтня 2011 року + шість місяців давності).

Між тим до суду з цією вимогою позивач, як зазначено, звернувся 27 вересня 2106 року, тобто з пропуском встановленого законом строку звернення до суду з адміністративним позовом.

В важаючи, що строк ним не пропущений, позивач заявляє про те, що пред`явлення вимоги про стягнення заробітної плати не обмежується будь-яким строком.

Суд не може погодитися з ґрунтовністю таких тверджень, оскільки ця вимога має ознаки публічного спору, вона не містить прохання про стягнення грошових коштів як складової заробітної плати, а сама матеріальна допомога вже виплачена позивачеві 21 жовтня 2011 року.

З огляду на встановлені обставини, суд вважає за необхідне залишити позов без розгляду, оскільки він поданий з порушенням встановленого ст. 99 КАС строку, а позивач не просить суд про поновлення цього строку, вважаючи, що цей строк не пропущений.

Керуючись ст. ст. 2, 6, 9-11, 99-102, 159-162, 185, 186 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 в частині вимог визнання неправомірним порушення строків виплати матеріальної допомоги на оздоровлення за 2008 рік залишити без розгляду.

Постанова може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання до суду першої інстанції апеляційної скарги протягом п`яти днів після отримання повного тексту ухвали.

Суддя О.В. Щаслива