Справа № 820/5438/16
Суддя: Мельников Р.В.
Дата ухвалення: 2017-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Харків

06 березня 2017 р. справа № 820/5438/16

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Мельникова Р.В., розглянувши в порядку скороченого провадження адміністративну справу за позовом Центральної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу,

В С Т А Н О В И В :

Центральна об'єднана державна податкова інспекція м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області звернулась до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд стягнути з ОСОБА_1 (НОМЕР_1) податковий борг у сумі 12500 грн.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що відповідач має податковий борг перед бюджетом по транспортному податку з фізичних осіб у розмірі 12500 грн, який станом на час розгляду справи погашений не був.

Адміністративна справа розглядається в порядку скороченого провадження на підставі статті 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України.

Копія ухвали про відкриття скороченого провадження від 31.10.2016 року надсилалась відповідачеві, до суду повернувся конверт з поштовою відміткою "за закінченням терміну зберігання".

Відповідно до приписів ч.11 ст. 35 КАС України, у разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином. Таким чином, відповідач є належним чином повідомлений про наслідки неподання заперечень проти позову та необхідних документів або заяви про визнання позову до суду.

У десятиденний строк з дня одержання копії ухвали про відкриття скороченого провадження відповідачем не надано до суду заперечення проти позову.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов до висновку про часткове задоволення позову, виходячи з наступного.

З 01 січня 2015 року, набрав чинності Закон України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи", яким шляхом викладення в новій редакції ст. 267 Податкового кодексу України введено новий податок з громадян України транспортний податок.

Згідно п.п. 267.1.1 п. 267.1 ст. 267 Податкового кодексу України, платниками транспортного податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які мають зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством власні легкові автомобілі, що відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті є обєктами оподаткування.

Відповідно до п.п 267.2.1 п. 267.2 ст. 267 Податкового кодексу України, в редакції, чинній на момент прийняття податкового повідомлення рішення, обєктом оподаткування є легкові автомобілі, які використовувалися до 5 років і мають обєм циліндрів двигуна понад 3000 куб. см.

Пунктом 267.4 ст. 267 Податкового кодексу України визначено, що ставка податку встановлюється з розрахунку на календарний рік у розмірі 25000 гривень за кожен легковий автомобіль, що є обєктом оподаткування відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті.

Згідно п.п. 267.6.3 п. 267.6 ст. 267 Податкового кодексу України, органи внутрішніх справ зобов'язані до 01 квітня 2015 року подати контролюючим органам за місцем реєстрації об'єкта оподаткування відомості необхідні для розрахунку податку. З 1 квітня 2015 року органи внутрішніх справ зобовязані щомісячно, у 10-денний строк після закінчення календарного місяця подавати контролюючим органам відомості, необхідні для розрахунку податку, за місцем реєстрації обєкта оподаткування станом на перше число відповідного місяця. Форма подачі інформації встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної податкової політики.

Відповідно до п.п. 267.6.1 п. 267.6 ст. 267 Податкового кодексу України, обчислення суми податку з об'єкта/об'єктів оподаткування фізичних осіб здійснюється контролюючим органом за місцем реєстрації платника податку.

Згідно п.п. 267.6.2 п. 267.6 ст. 267 Податкового кодексу України, податкове повідомлення-рішення про сплату суми податку та відповідні платіжні реквізити надсилаються (вручаються) платнику податку контролюючим органом за місцем його реєстрації до 01 липня року базового податкового (звітного) періоду (року).

Сума визначеного транспортного податку, відповідно до п.п. 267.8.1 п. 267.8 ст. 267 Податкового кодексу України, фізичними особами сплачується протягом 60 днів з дня вручення податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до п. 57.3 ст. 57 Податкового кодексу України, у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1, 54.3.2, 54.3.4 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу. У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов'язання платник податків зобов'язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

При цьому, суд звертає увагу, що у відповідності до вимог п. 58.2 ст. 58 Податкового кодексу України, податкове повідомлення-рішення надсилається (вручається) за кожним окремим податком, збором та/або разом із штрафними санкціями, передбаченими цим Кодексом, а також за кожною штрафною (фінансовою) санкцією за порушення норм іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на такий контролюючий орган, та/або пенею за порушення строків розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

У разі зменшення (збільшення) контролюючим органом суми бюджетного відшкодування та/або зменшення від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платнику податків надсилаються (вручаються) окремі податкові повідомлення-рішення.

Таким чином, з правового аналізу вищезазначених норм права випливає, що за платником податків закріплено обов'язок щодо сплати тієї суми грошових зобов'язань, яка визначена контролюючим органом саме у податковому повідомленні - рішенні, яке прийняте за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1, 54.3.2, 54.3.4 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Податкового кодексу України.

Водночас, у разі збільшення контролюючим органом суми бюджетного відшкодування законодавцем закріплений безпосередній обов'язок за контролюючим органом прийняти окреме податкове повідомлення - рішення.

Як вбачається з матеріалів справи, контролюючим органом відносно відповідача, було винесено податкове повідомлення - рішення від 07.04.2015 року №155-1704, яким визначено суму податкового зобов'язання з транспортного податку з фізичних осіб в розмірі 10416,67 грн ( а.с.12), яке було направлено ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку та було отримано відповідачем 07.07.2015 року (а.с.12).

При цьому згідно відомостей автоматизованої системи "Діловодство спеціалізованого суду" вбачається, що відповідачем вищезазначеного податкового повідомлення - рішення оскаржено не було, а відтак податкове повідомлення - рішення від 07.04.2015 року №155-1704 є чинним.

Між тим, як вбачається з пояснень податкового органу (а.с. 26), контролюючим органом в односторонньому порядку було збільшено суму податкового боргу ОСОБА_1 з 10416,67 грн. до 12500,00 грн., у зв'язку з тим, що податкове повідомлення - рішення від 07.04.2015 року №155-1704 було винесене за 5 місяців, а до інтегрованої картки платника податків в ручному режимі була проведена сума транспортного податку у розмірі 12500,00 грн. за 6 місяців.

Однак, суд вважає дане твердження представника позивача необґрунтованим, з огляду на те, що в силу приписів ст. 58 Податкового кодексу України платник податків має сплачувати суму грошового зобов'язання, яка визначена саме в податковому повідомленні - рішенні, а також приймаючи до уваги, що у даних інтегрованої картки ОСОБА_1 зазначено суму у розмірі 12500,00 грн. (а.с. 10) згідно податкового повідомлення - рішення від 07.04.2015 року №155-1704, у той час як в самому податковому повідомленні - рішенні зазначена сума у розмірі 10416,67 грн.

Окрім того, суд звертає увагу, що із залученої позивачем інтегрованої картки платника податків не вбачається за можливе визначити порядок зміни контролюючим органом суми транспортного податку у ручному режимі, а відповідачем у своїх пояснення не обґрунтовано нормами діючого податкового законодавства можливість здійснення таких виправлень.

Таким чином, суд приходить до висновку, що сума податкового зобов'язання зі сплати транспортного податку є узгодженою у розмірі саме 10416,67 грн., а тому за ОСОБА_1 рахується податковий борг в розмірі 10416,67 грн., який визначений на підставі податкового повідомлення - рішення від 07.04.2015 року №155-1704.

Відповідно до п. 59.1 ст. 59 Податкового кодексу України, у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення. Податкова вимога може надсилатися (вручатися) контролюючим органом за місцем обліку платника податків, в якому обліковується податковий борг платника податків.

Згідно п. 59.3 ст. 59 Податкового кодексу України, податкова вимога повинна містити відомості про факт виникнення грошового зобов'язання та права податкової застави, розмір податкового боргу, який забезпечується податковою заставою, обов'язок погасити податковий борг та можливі наслідки його непогашення в установлений строк, попередження про опис активів, які відповідно до законодавства можуть бути предметом податкової застави, а також про можливі дату та час проведення публічних торгів з їх продажу.

Згідно п. 59.5 ст. 59 Податкового кодексу України, у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Контролюючим органом надіслана на адресу відповідача податкову вимогу від 03.09.2015 року №363-23 (а.с.11).

Згідно абзацу 3 п.58.3 ст. 58 Податкового кодексу України у разі коли пошта не може вручити платнику податків податкове повідомлення-рішення або податкові вимоги, або рішення про результати розгляду скарги через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб, їх відмову прийняти податкове повідомлення-рішення або податкову вимогу, або рішення про результати розгляду скарги, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога, або рішення про результати розгляду скарги вважаються врученими платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення.

Відповідно до п.п. 20.1.34 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України, контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Згідно п. 95.1 ст. 95 Податкового кодексу України, контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

У відповідності до ст. 67 Конституції України кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відповідно до п.п. 137 п. 1 ст.14 Податкового кодексу України орган стягнення - Державний орган, уповноважений здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу в межах повноважень, встановлених Податковим кодексом України та законами України.

На час розгляду справи податковий борг в сумі 10416,67 грн у добровільному порядку не сплачений, доказів самостійної сплати заборгованості у повному обсязі відповідачем до суду не надано.

Відповідно до ч.1 ст.11 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на загальних засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про задоволенні позовних вимог в частині стягнення з ОСОБА_1 податкового боргу з транспортного податку з фізичних осіб у розмірі 10416,67 грн.

В іншій частині позовних вимог слід відмовити.

Відповідно до частини 4 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

Керуючись статтями 158-163, 183-2, 186, 254, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Центральної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу - задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_1 (61204, АДРЕСА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1) на користь державного бюджету в особі Центральної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області (61166, м. Харків, пр. Науки, 9, ) заборгованість перед бюджетом у сумі 10416 (десять тисяч чотириста шістнадцять) грн. 67 коп. з транспортного податку з фізичних осіб.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Р.В. Мельников