Справа № 638/19691/16-а
Суддя: Калитка О.М.
Дата ухвалення: 2017-03-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2017 р.Справа № 638/19691/16-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Калитки О. М.

Суддів: Калиновського В.А. , Кононенко З.О.

за участю секретаря судового засідання Струкової Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Харкова на постанову Дзержинського районного суду м. Харкова від 29.12.2016р. по справі № 638/19691/16-а

за позовом ОСОБА_1

до Управління Пенсійного фонду України в Дзержинському районі м. Харкова

про визнання рішення неправомірним та зобовязання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, ОСОБА_1, звернулася до Дзержинського районного суду міста Харкова з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в Дзержинському районі м. Харкова, в якому просила суд визнати неправомірними дії Управління Пенсійного фонду України в Дзержинському районі міста Харкова щодо призначення їй щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці в розмірі 80% заробітної плати; зобовязати Управління Пенсійного фонду України в Дзержинському районі міста Харкова зарахувати їй до стажу роботи на посаді судді стаж роботи старшим арбітром юридичного відділу Харківської облспоживспілки 13 років 08 місяців 18 днів, зобовязати Управління Пенсійного фонду України в Дзержинському районі міста Харкова призначити їй щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці в розмірі 90% заробітної плати, відповідно до довідки про заробітну плату від 05.10.2016 № 225 та перерахувати призначене щомісячне довічне грошове утримання з 06.10.2016 відповідно до даного рішення.

Постановою Дзержинського районного суду міста Харкова від 29.12.2016 року у справі № 638/19691/16-а задоволено адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Дзержинському районі м. Харкова про визнання рішення неправомірним та зобовязання вчинити певні дії. Визнано неправомірними дії Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі міста Харкова щодо призначення ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці в розмірі 80% заробітної плати. Зобовязано Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі міста Харкова зарахувати ОСОБА_1 до стажу її роботи на посаді судді стаж роботи старшим арбітром юридичного відділу Харківської облспоживспілки 13 років 08 місяців 18 днів. Зобовязано Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі міста Харкова призначити ОСОБА_1 щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці в розмірі 90% заробітної плати, відповідно до довідки про заробітну плату від 05.10.2016 № 225 та перерахувати призначене щомісячне довічне грошове утримання з 06.10.2016.

Відповідач не погодився із рішенням суду та подав апеляційну скаргу, в якій зазначив, що рішення суду першої інстанції прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, просив суд скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог.

Позивач в судове засідання не зявилася, була повідомлена належним чином про дату, час та місце судового розгляду справи, причини неявки не повідомила.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, був повідомлений належним чином про дату, час та місце судового розгляду справи, причини неявки не повідомив.

Відповідно до ч. 4 ст. 196 Кодексу адміністративного судочинства України, неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Відповідно до ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги відповідно до ст. 195 Кодексу адміністративного судочинства України, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та знайшло своє підтвердження під час апеляційного розгляду, позивач ОСОБА_1 перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Шевченківському районі міста Харкова.

Постановою Верховної Ради України від 22.09.2016 №1600-VIII «Про звільнення суддів» позивач ОСОБА_1 звільнена з посади судді Господарського суду Харківської області.

07.10.2016 ОСОБА_1 на адресу Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі міста Харкова подала заяву від 06.10.2016 про призначення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, додавши до вказаної заяви необхідні документи.

07.11.2016 позивач звернулась до відповідача з запитом про надання розрахунку розміру довічного грошового утримання, яке має бути їй призначене.

11.11.2016 Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Харкова листом №593/І-11 повідомило про призначення ОСОБА_1 щомісячного грошового утримання судді згідно Закону України «Про судоустрій і статус суддів» в розмірі 80% заробітної плати.

Не зрозумівши причини встановлення щомісячного довічного грошового утримання в розмірі 80% заробітної плати замість 90%, відповідно до ст. 142 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» та довідки про стаж роботи на посаді судді 22.11.2016 ОСОБА_1 звернулась до Управління Пенсійного фонду з заявою, в якій просила надати письмові пояснення підстав призначення щомісячного довічного грошового утримання і розмірі 80%.

Управління Пенсійного фонду від 01.12.2016 № 633/У11 повідомило, що при встановленні розміру відсотків від заробітної плати Пенсійним фондом не було враховано стаж на посаді арбітра юридичного відділу Харківського облспоживспілки, де вона працювала з 13.07.1987 по 30.03.2001.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що стаж роботи позивача на посаді судді повинен розраховуватись відповідно до вимог діючого законодавства, яке діяло до набрання чинності Законом України №2453-VI, а саме на підставі Закону України № 2862-ХІІ та постанови КМУ від 03.09.2005р. №865 «Про оплату праці та щомісячне грошове утримання суддів», оскільки позивач був обраний на посаду судді до набрання чинності Законом №2453-VI і для нього зберігають чинність правила визначення стажу роботи на посаді судді, закріплені законодавством, що діяло раніше

Колегія суддів погоджується з таким висновком виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.120 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010р. №2453-VI (далі - ОСОБА_2 №2453-VI), чинного на час виникнення спірних правовідносин, суддя, який має стаж роботи на посаді судді не менше двадцяти років, що визначається згідно зі ст.135 цього Закону, має право подати заяву про відставку.

Ст.135 цього Закону (у редакції, чинній після 28 березня 2015 року) визначено, що до стажу роботи на посаді судді зараховується робота на посаді: 1) судді судів України, арбітра (судді) арбітражних судів України, державного арбітра колишнього Державного арбітражу України, арбітра відомчих арбітражів України; 2) члена Вищої ради юстиції, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України; 3) судді у судах та арбітрів у державному і відомчому арбітражах колишнього СРСР та республік, що входили до його складу.

При цьому, відповідно до п.11 Перехідних положень Закону України №2453-VI судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день набрання чинності цим Законом.

Так, до набрання чинності Законом №2453-VI зазначені правовідносини регулювались Законом України «Про статус суддів» від 15 грудня 1992 року №2862-ХІІ (далі - ОСОБА_2 №2862-ХІІ).

Відповідно до ст.43 Закону №2862-ХІІ кожен суддя за умови, що він працював на посаді судді не менше 20 років, має право на відставку, тобто на звільнення його від виконання обов'язків за власним бажанням або у зв'язку з закінченням строку повноважень.

До стажу роботи, що дає право на відставку судді та отримання щомісячного довічного грошового утримання, крім роботи на посадах суддів судів України, державних арбітрів, арбітрів відомчих арбітражів України, зараховується також час роботи на посадах суддів і арбітрів у судах та державному і відомчому арбітражі колишнього СРСР та республік, що раніше входили до складу СРСР, час роботи на посадах, безпосередньо пов'язаних з керівництвом та контролем за діяльністю судів у Верховному Суді України, в обласних судах, Київському і Севастопольському міських судах, Міністерстві юстиції України та підвідомчих йому органах на місцях, за діяльністю арбітражів у Державному арбітражі України, Вищому арбітражному суді України, а також на посадах прокурорів і слідчих за умови наявності у всіх зазначених осіб стажу роботи на посаді судді не менше 10 років.

Згідно з п.3-1 постанови Кабінету Міністрів України від 03.09.2005р. №865 «Про оплату праці та щомісячне грошове утримання суддів» до стажу роботи, що дає судді право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, за умови роботи на посаді судді не менш як 10 років, зараховується, крім стажу трудової діяльності, визначеного законом, половина строку навчання за денною формою у вищих юридичних навчальних закладах, на юридичних факультетах вищих навчальних закладів та календарний період проходження строкової військової служби.

Відповідно до ч.3 ст.141 Закону України №2453-VI (в редакції Закону України від 02.03.2015р. №213-VIII) щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 60 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді.

Вказані положення ч.3 ст.141 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційним), згідно з Рішенням Конституційного Суду № 4-рп/2016 від 08.06.2016.

Таким чином, чинною є наступна редакція ч.3 ст.141 Закону України №2453-VI: «Щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 80 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не може бути більшим ніж 90 відсотків заробітної плати судді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання».

Відповідно до розрахунку стажу судді, виданої Господарським судом Харківської області за № 83 від 05.10.2016 ОСОБА_1 має загальний стаж роботи на посаді судді 28 років 06 місяців 19 днів, який включає 13 років 08 місяців 18 днів стажу на посаду старшого арбітру юридичного відділу Харківської облспоживспілки та 14 років 10 місяців 01 день стажу на посаді судді господарського суду Харківської області.

Вказаний стаж роботи підтверджується записами в трудовій книжці позивача.

Крім того, постановою Дзержинського районного суду м. Харкова від 01.08.2012, залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 14.11.2012 встановлено, що Управлінням Пенсійного фонду України в Дзержинському районі міста Харкова, при розрахунку пенсії ОСОБА_1 не враховано приписи ст. 131 Закону України «Про судоустрій» та безпідставно не зараховано стаж роботи позивача на посаді старшого арбітру юридичного відділу Харківської облспоживспілки до стажу роботи на посаді судді, який дає право на нарахування пенсії державного службовця відповідно до п. 2 постанови Кабінету Міністрів України № 283 від 03.05.94 р. "Про порядок обчислення стажу державної служби" що, відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України, не підлягають доказуванню.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що стаж роботи позивача на посаді судді, що дає право на щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці, становить 28 років 06 місяців 19 днів, а розмір щомісячного довічного грошового утримання відповідно 90% заробітної плати судді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Як вбачається з ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що відповідач як суб'єкт владних повноважень діяв не на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені чинним законодавством, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Статтею 159 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Враховуючи вище викладене, колегія суддів приходить до висновку, що постанова Дзержинського районного суду міста Харкова від 29.12.2016 року у справі № 638/19691/16-а відповідає вимогам ст. 159 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому підстави для її скасування відсутні.

Доводи апеляційної скарги з наведених вище підстав висновків суду не спростовують.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову чи ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Згідно ч. 10 ст. 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі оскарження в апеляційному порядку постанови, прийнятої у скороченому провадженні, судове рішення апеляційної інстанції по такій справі є остаточним і оскарженню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200, п. 1 ч. 1 ст. 205, ст. 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Харкова залишити без задоволення.

Постанову Дзержинського районного суду м. Харкова від 29.12.2016р. по справі № 638/19691/16-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя (підпис)ОСОБА_3
Судді(підпис) (підпис) ОСОБА_4 ОСОБА_2
Повний текст ухвали виготовлений 06.03.2017 р.