Справа № 338/29/17
Суддя: Круль І.В.
Дата ухвалення: 2017-03-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 338/29/17

02 березня 2017 року Богородчанський районний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого судді Круль І.В.

з участю: секретаря Матлюк Л.Г.

представника відповідача Гуменяк Н.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Богородчани справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного Фонду України в Богородчанському районі Івано-Франківської області про визнання рішення протиправним та зобов'язання вчинити дії,

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом про визнання протиправним рішення відповідача щодо відмови у збільшенні на 20 відсотків розміру його довічного грошового утримання, як жителю гірського населеного пункту та зобов'язання вчинити дії.

Заявлені вимоги мотивує тим, що в жовтні 2016 року Управлінням пенсійного фонду України у Богородчанському районі йому призначено довічне грошове утримання, як судді у відставці. Оскільки при призначенні довічного грошового утримання відповідач не збільшив на 20 відсотків розмір його грошового утримання, як жителю гірського населеного пункту, то 15.12.2016 року він звернувся з відповідною письмовою заявою. Рішенням № 5002/03 від 22.12.2016 року відповідач по справі відмовив у задоволенні його заяви, мотивуючи тим, що відповідно до ст.6 Закону України «Про статус гірських населених пунктів в Україні» не передбачено збільшення на 20 відсотків щомісячного грошового утримання суддів. Вважає рішення відповідача протиправним.

Вказав, що Постановою Верховної ради України № 1600-УІІІ від 22.09.2016 року, його звільнено з посади судді, у зв'язку з поданням заяви про відставку. 06.10.2016 року Управлінням пенсійного фонду України у Богородчанському районі йому призначене і виплачується щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці. Постановою Кабінету міністрів України № 647 від 11.08.1995 року «Про перелік населених пунктів, яким надається статус гірських», селу Гута у Богородчанському районі надано статус гірського населеного пункту.

Рішенням Гутянської сільської ради №8 від 13.01.2015 року йому надано статус особи, що проживає в гірському населеному пункті і користується пільгами, так як з грудня 2014 року він зареєстрований і проживає в селі Гута Богородчанського району, що також підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1, яке видане 13.01.2015 року Гутянською сільською радою, про те, що він має гарантії і пільги встановлені законом України «Про статус гірських населених пунктів в Україні».

Відповідно статті 6 вказаного Закону розмір державних пенсій стипендій, всіх передбачених чинним законодавством видів державної матеріальної допомоги громадянам, які одержали статус особи, що працює, проживає або навчається на території населеного пункту, якому надано статус гірського, збільшується на 20 відсотків.

Відповідно до вимог статті 1 Закону України «Про загальнообов'язкове пенсійне страхування» термін «пенсія» Закон визначає як щомісячну пенсійну виплату в солідарній системі загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її інвалідом, або отримують члени сім'ї у випадках, визначених цим Законом.

Згідно п.2 ч.1 ст.8 вказаного Закону, право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають: особи, яким до дня набрання чинності цим Законом було призначено пенсію відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення" (крім соціальних пенсій) або була призначена пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) за іншими законодавчими актами, але вони мали право на призначення пенсії за Законом України "Про пенсійне забезпечення" - за умови, якщо вони не отримують пенсію (щомісячне довічне грошове утримання) з інших джерел, а також у випадках, передбачених цим Законом, - члени їхніх сімей.

Аналіз наведених положень Законів дає підстави для висновку, що правова природа пенсії та щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці є однаковою, а самі ці поняття - однорідними та ідентичними, тобто щомісячне довічне грошове утримання судді є однією із форм пенсійного забезпечення. Дана обставина підтверджується також тим, що йому відповідно до п.6 ст.1 Закону України "Про пенсії за особливі заслуги перед Україною", виплачується надбавка за особливі заслуги.

Тому, просить визнати протиправним рішення Управління пенсійного фонду України у Богородчанському районі № 5002/03 від 22.12.2016 року щодо відмови у збільшенні на 20 відсотків розмір його довічного грошового утримання, як жителю гірського населеного пункту. А також зобов'язати Управління пенсійного фонду України у Богородчанському районі проводити нарахування та виплату йому щомісячного довічного грошового утримання в збільшеному на 20 відсотків розмірі, як жителю населеного пункту, що має статус гірського, починаючи з жовтня 2016 року відповідно до Закону України "Про статус гірських населених пунктів в Україні».

В судове засідання позивач не з'явився, клопотав про здійснення розгляду справи у його відсутності.

Представник відповідача у поданому запереченні заперечила проти задоволення позову. В якому зазначила, що відповідно до даних пенсійної справи № 147285, ОСОБА_2 звернувся до управління із заявою від 06.10.2016 року про призначення/перерахунок пенсії у зв'язку із звільненням та надав посвідчення гірського. Розпорядженням від 27.10.2016 року позивачу призначено та виплачується з 06.10.2016 року довічне грошове утримання судді у відставці в розмірі 18842,50 грн.

Відповідно до поданої до управління позивачем заяви про перерахунок від 16.01.2017 року ОСОБА_2 проведено перерахунок (розпорядження від 26.01.2017 року) розмір довічного грошового утримання судді з 05.01.2017 року встановлено в розмірі 20791,75 грн.

Вказує, що довічне грошове утримання судді у відставці за своїм змістом та природою не є виплатою, визначеною ч.2 ст. 6 Закону України « Про статус гірських населених пунктів», тому підстав для збільшення розміру довічного грошового утримання на 20-ть відсотків як громадянину, якому надано статус особи, що проживає на території населеного пункту, якому надано статус гірського, не має. У зв'язку із цим і програмним забезпеченням не реалізовується дане право. Позивачем для призначення щомісячного грошового утримання судді було подано посвідчення гірського, однак для розрахунку в автоматизованому режимі воно не взято.

Вважає, що довічне грошове утримання позивачу нарахована правильно, у зв'язку з цим просила в задоволенні позову відмовити.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що позивача Постановою Верховної ради України № 1600-УІІІ від 22.09.2016 року, звільнено з посади судді, у зв'язку з поданням заяви про відставку.

ОСОБА_2 звернувся до Управлінням пенсійного фонду України у Богородчанському районі із заявою від 06.10.2016 року про призначення/перерахунок пенсії у зв'язку із звільненням (а.с.21-22).

Розпорядженням №147285 від 27.10.2016 року позивачу призначено з 06.10.2016 року довічне грошове утримання судді у відставці при загальному стажі 42 роки 02 місяць 0 днів в розмірі 18842,50 грн. (а.с.24).

Відповідно до поданої до управління позивачем заяви про перерахунок від 16.01.2017 року ОСОБА_2 проведено перерахунок ( розпорядження від 26.01.2017 року), розмір довічного грошового утримання судді з 05.01.2017 року встановлено в розмірі 20791,75 грн. (а.с.25).

15 грудня 2016 року позивач звернувся до відповідача із заявою про збільшення на 20 відсотків розміру його грошового утримання, як жителю гірського населеного пункту(а.с.5)

Рішенням № 5002/03 від 22.12.2016 року відповідач по справі відмовив у задоволенні його заяви, мотивуючи тим, що відповідно до ст.6 Закону України «Про статус гірських населених пунктів в Україні», № 56/95 ВР від 12.02.1995 року не передбачено збільшення на 20 відсотків щомісячного грошового утримання суддів (а.с.7).

Суд вважає дане рішення необгрунтованим та протиправним з огляду на наступне.

Позивач має статус особи, що проживає на території населеного пункту, якому надано статус гірського. Факт постійного проживання позивача на території населеного пункту, якому надано статус гірського, підтверджений посвідченням серії НОМЕР_1, виданим Гутянською сільською радою Богородчанського району Івано-Франківської області 13 січня 2015 року, реєстраційний № 697 та рішенням № 8 виконкому Гутянської сільської ради від 13.01.2015 року.

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України № 647 від 11.08.1995 року "Про перелік населених пунктів, яким надається статус гірських" селу Гута Богородчанського району Івано-Франківської області надано статус гірського.

Відповідно до статті 5 Закону України «Про статус гірських населених пунктів в Україні» статус особи, яка проживає і працює (навчається) на території населеного пункту, якому надано статус гірського, надається громадянам, що постійно проживають, постійно працюють або навчаються на денних відділеннях навчальних закладів у цьому населеному пункті, про що громадянам виконавчим органом відповідної місцевої ради видається посвідчення встановленого зразка.

Статтею 6 Закону України «Про статус гірських населених пунктів в Україні» передбачено, що розмір державних пенсій, стипендій, всіх передбачених чинним законодавством видів державної матеріальної допомоги громадянам, які одержали статус особи, що працює, проживає або навчається на території населеного пункту, якому надано статус гірського, збільшується на 20 відсотків.

Зазначена правова норма не містить вичерпного переліку видів державної матеріальної допомоги, які підлягають збільшенню на 20 відсотків. У цій нормі не приведено також переліку будь-яких виплат, що фінансуються за рахунок державного бюджету України, збільшення яких на зазначені 20 відсотків не допускається.

З системного аналізу наведеної правової норми суд робить висновок, що усі державні пенсії, стипендії, інші види державної матеріальної допомоги, у тому числі і щомісячне довічне грошове утримання суддів, для осіб, які проживають на території населеного пункту, якому надано статус гірського, підлягають збільшенню на 20 відсотків.

На підставі наведеного позовні вимоги, що є предметом судового розгляду є обґрунтованими та підлягають до задоволення.

На підставі наведеного, Закону України «Про статус гірських населених пунктів в Україні», керуючись ст.ст. 98, 160-163, 167 КАС України, суд ,-

п о с т а н о в и в :

Позов ОСОБА_2 до Управління Пенсійного Фонду України в Богородчанському районі Івано-Франківської області про визнання рішення протиправним та зобов'язання вчинити дії, задоволити.

Визнати протиправним рішення Управління Пенсійного Фонду України у Богородчанському районі № 5002/03 від 22.12.2016 року щодо відмови у збільшенні на 20 відсотків розміру довічного грошового утримання ОСОБА_2, як жителю гірського населеного пункту.

Зобов'язати управління Пенсійного Фонду України в Богородчанському районі Івано-Франківської області проводити нарахування та виплату ОСОБА_2 щомісячного грошового утримання судді у відставці в збільшеному на 20% розмірі, як жителю населеного пункту, що має статус гірського, починаючи з жовтня 2016 року відповідно до Закону України "Про статус гірських населених пунктів в Україні".

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня отримання копії шляхом подання апеляційної скарги через суд першої інстанції.

Головуюча Круль І.В.