Справа № 562/199/17
Суддя: Шуляк А. С.
Дата ухвалення: 2017-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 562/199/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06.03.2017 року Здолбунівський районний суд

Рівненської області

в складі: головуючого судді Шуляка А.С.

при секретарі Солдатовій О.Д.

за участю: позивача ОСОБА_1

відповідача Шебалова А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду м.Здолбунів справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції м.Рівне, інспектора роти №2 батальйону УПП в м.Рівне Шебалова А.С. про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

встановив:

В поданій до суду заяві позивач зазначив, що 18 грудня 2016 року інспектором роти №2 батальйону УПП в м.Рівне Шебалова А.С. відносно нього винесено постанову серії АР №123984 про притягнення його до адміністративної відповідальності у зв'язку з скоєнням правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122, ч.1 ст.126 КУпАП та накладено штраф в розмірі 425 гривень.

Постанову вважає незаконною, тому що у його діях відсутній склад даних правопорушень, оскільки ПДР він не порушував. Так, 18.12.2016 року він керував власним транспортним засобом марки «Jaguar» моделі «X-type» у напрямку з міста Рівне до комплексу Айвенго, що у с.Колоденка, Рівненсього району, Рівненської області. О 10.год.55хв., коли екіпаж патрульної поліції, увімкнувши світлові та звукові сигнали, почав переслідувати транспортний засіб його доньки, яка рухалась попереду нього, він на виконання ПДР прийняв у право, збавив швидкість до повної зупинки, щоб переконатися, що у його доньки все гаразд. При цьому один із інспекторів патрульної поліції підійшов до автомобіля дочки, а інший до його автомобіля та повідомив йому, що він нібито порушив вимоги знаку 2.2 «Проїзд без зупинки заборонено». На що він відповів, що інспектор не міг цього бачити, з того місця де екіпаж почав переслідувати транспортний засіб його дочки. Відеозапис не надав. Що стосується полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, то на доказ його наявності вказав на корінець, виданий страховою компанією із зазначенням серії та номера поліса, строку його дії. Проте, інспектор поліції не зважав на його пояснення. Крім того, розглянувши справу про адміністративне правопорушення на місці вчинення правопорушення його було позбавлено права скористатися своїми правами на правову допомогу, надання доказів, ознайомлення з доказами. Також в оскаржуваній постанові не вказані жодні докази, на яких грунтується висновок про вчинення ним правопорушення.

Дії відповідачів вважає протиправними, а тому постанову про накладання адміністративного стягнення просить скасувати.

В судовому засіданні позивач вимоги позову підтримав повністю та просить задовільнити їх.

Відповідач - інспектор роти №2 батальйону УПП в м.Рівне Шебалов А.С. позов не визнав та пояснив суду, що 18 грудня 2016 року він разом з інспектором патрульної поліції ОСОБА_6 були на патрулюванні. Коли вони проїжджали 326км. автодороги М -06, то помітили, як два автомобілі одним з яких керував позивач не виконали вимоги дорожнього знаку 2.2 «Проїзд без зупинки заборонено». Виконавши маневр розвороту, включивши світлові сигнали червоного та синього кольору та звуковий сигнал вони почали наздоганяти автомобіль позивача та інший автомобіль, який їхав попереду нього. Після зупинки вказаних автомобілів він підійшов до автомобіля, яким керував позивач, а інспектор ОСОБА_6 до автомобіля, яким керувала дочка позивача.

Підійшовши до позивача він представився та пояснив позивачу причину зупинку. Позивач заперечив щодо невиконання ним вимог знаку 2.2 «Проїзд без зупинки заборонено». Тоді йому було запропоновано переглянути запис відеореєстратора, але він відмовився зайти в автомобіль та переглянути запис відеореєстратора. При перевірці документів позивача було встановлено, що у нього також був відсутній поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Натомість було пред'явлено страховий полі за 2015 рік. В подальшому була винесена постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності у зв'язку з скоєнням правопорушень, передбачених ч.1 ст.122, ч.1 ст.126 КУпАП та накладено штраф в розмірі 425 гривень. При цьому будь-яких порушень закону допущено не було.

Просить суд в позові відмовити.

Представник відповідача Управління патрульної поліції м.Рівне в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи.

Вислухавши пояснення позивача, відповідача, свідків, дослідивши докази по справі, суд приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає.

Відповідно до статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов'язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Судом встановлено, що 18 грудня 2016 року інспектором роти №2 батальйону УПП в м.Рівне Шебаловим А.С була винесена постанова серії АР №123984 по справі про адміністративне правопорушення відносно позивача.

Як зазначено у вказаній постанові, 18 грудня 2016 року о 10 годині 55 хвилин на 326 км. автодороги М-06 Київ-Чоп водій порушив вимогу дорожнього знаку, а саме: здійснив проїзд без зупинка перед знаком 2.2 «Проїзд без зупинки заборонено» та не мав при собі поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів чим порушив вимоги розд. 33 п.2.2 та п.2.1 ґ Правил дорожнього руху.

Постановою у справі про адміністративне правопорушення позивач ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.122, ч.1 ст.126 КУпАП, і на нього відповідно до ч.2 ст.36 КУпАП, накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 гривень.

Частиною 1 ст.122 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за перевищення водіями транспортних засобів встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Частиною 1 ст.126 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена картка»).

Як слідує з оскаржуваної постанови, позивач ОСОБА_1 здійснив проїзд без зупинка перед знаком 2.2 «Проїзд без зупинки заборонено», чим порушив вимоги розділу 33 п.2.2 2 Правил дорожнього руху, а також не мав при собі полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушила вимоги п.2.1.ґ Правил дорожнього руху.

Розділом 33 п.2.2 Правил дорожнього руху передбачений дорожній знак «Проїзд без зупинки заборонено», яким забороняється проїзд без зупинки перед розміткою 1.12 (стоп-лінія), а якщо вона відсутня - перед знаком.

Відповідно до вимог п.2.1.ґ Правил дорожнього руху, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі поліс (сертифікат) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення).

Згідно з ст.69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Згідно з ст.80 КАС України речовими доказами є зокрема електронні та інші носії інформації, що містять аудіовізуальну інформацію про обставини, що мають значення для справи.

Відповідно до статті 251 КУпАП України, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

В якості доказу у справі відповідачем надано суду відеодиск, на якому міститься відеозапис з нагрудної відеокамери інспектора патрульної поліції щодо обставин вчинення адміністративного правопорушення, за яке позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності.

З відеозапису вбачається, що позивач під час розмови з інспектором поліції пред'явив поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за 2015 рік та визнав, що за 2016 рік страховий поліс на час зупинки відсутній. Також позивач зауважив, що виїжджаючи на автомобільну дорогу він призупинився і оскільки не було автомобілів, то відразу поїхав дальше.

Даним відеозаписом спростовується покликання позивача на те, що інспектором поліції йому не було показано відеозапис вчинення правопорушення. Так, з відеозапису вбачається, що позивач відмовився переглянути запис відеореєстратора на якому було зафіксовано порушення ним ПДР.

Що стосується показання свідка ОСОБА_5, то вона не була присутня під час винесення постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, оскільки в той час спілкувалася з іншим інспектором патрульної поліції з приводу вчинення нею адмінправопорушення передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП.

Свідок ОСОБА_6 підтвердив пояснення відповідача щодо невиконання позивачем вимог дорожнього знаку 2.2 «Проїзд без зупинки заборонено» та подальшої зупинки його транспортного засобу.

Безпідставним є і посилання позивача на те, що оскаржувана постанова винесена з порушення вимог чинного законодавства, процедури та порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Процедура винесення постанови про адміністративне правопорушення регулюється нормами ст.ст.254, 258, 276, 283 КУпАП України, Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затверджена наказом МВС України від 07.11.2015р. за № 1395 ( далі-Інструкція №1395).

Частиною 2 ст.19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до положень ст.222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення про порушення правил дорожнього руху (частини перша, друга і третя ст.122, ст.124-126).

Від імені органів Національної поліції право розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Справа про адміністративне правопорушення розглянута в присутності позивача, якому роз'яснювалися його права передбачені ст.63 Конституції України та ст.268 КУаАП. Оскаржувана постанова підписана позивачем без зауважень та заперечень. Позивач отримав її копію, запис про оспорення допущеного ним порушення не робив та від підпису не відмовлявся.

Статтею 276 КУпАП визначено місце розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Так, справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80, 81, 121 - 126, 127 1 - 129, частинами першою, другою, третьою і четвертою статті 130 і статтею 139 (коли правопорушення вчинено водієм) цього Кодексу, можуть також розглядатися за місцем обліку транспортних засобів або за місцем проживання порушників.

Справи про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, розглядаються за місцем оброблення та обліку таких правопорушень.

Законами України може бути передбачено й інше місце розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Пункт 1 розділу ІІІ Інструкції № 1395, визначає, що справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п'ятою і шостою статті 121, статтями 121 1, 121 2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124 1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132 1, частинами шостою і одинадцятою статті 133 1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення (пункт 2 розділу ІІІ).

Таким чином, постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачене ст. 122 та ст.126 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Позивач вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 122 та ч.1 ст.126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, розгляд якого відповідно до статті 222 Кодексу України про адміністративні правопорушення віднесено до компетенції органів Національної поліції, то поліцейським правомірно на місці вчинення правопорушення винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Відтак, оскаржувана постанова складена повноважною особою, за своєю формою і змістом відповідає нормам закону.

Керуючись ст.ст. 17, 94, 159, 160, 163, 167, 181 КАС України, суд -

постановив:

ОСОБА_1 в задоволенні позову до Управління патрульної поліції м.Рівне, інспектора роти №2 батальйону УПП в м.Рівне Шебалова А.С. про скасування постанови про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху сері АР №123984 від 18.12.2016р. відмовити за безпідставністю.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Здолбунівський районний суд Рівненської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя