Справа № 263/1222/17
Суддя: Музика О. М.
Дата ухвалення: 2017-03-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 263/1222/16-ц
Провадження № 2/263/289/2017
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2017 року м. Маріуполь

Жовтневий районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Музики О.М.,

при секретарі Єрмоленко Р.С.,

за участю позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - Кривцун М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Маріуполі справу за адміністративною позовною заявою ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Центрального району Маріупольської міської ради про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом до Управління праці та соціального захисту населення Центрального району Маріупольської міської ради (далі - УПСЗН Центрального району ММР) про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії.

На обґрунтування вимог ОСОБА_1 посилається на те, що з квітня 2016 року її визнано учасником бойових дій, що підтверджується посвідченням від 09 квітня 2016 року серії НОМЕР_1, у зв'язку з чим вона має право на пільги, передбачені Законом України від 22 жовтня 1993 року № 3551-ХІІ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» (далі - Закон № 3551-ХІІ).

У травні 2016 року держава, в особі УПСЗН Центрального району ММР, виплатила позивачу разову грошову допомогу до 5 травня за 2016 рік у розмірі 920 грн, встановлену постановою Кабінету Міністрів України від 02 березня 2016 року № 141 «Деякі питання виплати у 2016 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань», що підтверджується листом відповідача від 17 жовтня 2016 року № 02вх-12-3108-01.

Посилаючись на те, що на момент виникнення у неї права на отримання допомоги, діяла та редакція частини 5 статті 12 Закону № 3551-ХІІ, згідно з якою щорічно до 5 травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірі п'яти мінімальних пенсій за віком, тому вважає, що в указаній постанові КМУ допомога передбачена у меншому розмірі, ніж це передбачено положеннями Закону № 3551-ХІІ, у зв'язку з чим просила визнати бездіяльність відповідача протиправною та зобов'язати його здійснити перерахунок та нарахувати їй щорічну разову допомогу до 5 травня як учаснику бойових дій за 2016 рік відповідно до ст. 12 Закону № 3551-ХІІ у розмірі 4 730 грн, тобто п'яти мінімальних пенсій за віком, виходячи з розрахунку мінімальної пенсії за віком, визначеної ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» на момент проведених виплат та з урахуванням раніше виплачених сум.

Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі, наполягала на їх задоволенні.

Представник УПСЗН Центрального району ММР - Кривцун М.В. - у судовому засіданні проти позовних вимог заперечувала, просила відмовити у їх задоволенні з підстав, викладених у письмових запереченнях.

Суд, вирішуючи питання, передбачені ст. ст. 11, 161 КАС України, виходить з такого.

Судом установлено, що відповідно до посвідчення від 09 квітня 2016 року серії НОМЕР_1 ОСОБА_1 являється учасником бойових дій та має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - учасників бойових дій.

Згідно із заявою від 28 вересня 2016 року, ОСОБА_1 зверталася до УПСЗН Центрального району ММР з вимогою про виплату разової допомоги як учаснику бойових дій у розмірі п'яти мінімальних пенсій за віком.

УПСЗН Центрального району ММР Донецької області листом від 17 жовтня 2016 року № 02вх-12-3108-01 на указану заяву позивача повідомило, що указана допомога до 5 травня виплачена у повному обсязі, у розмірі 920 грн, визначеному постановою Кабінету Міністрів України від 02 березня 2016 року № 141 «Деякі питання виплати у 2016 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань», тому управління не має жодних правових та законних підстав для взяття на себе зобов'язань із здійснення виплат у більших розмірах, ніж передбачено законодавством України.

Указані обставини відповідно до вимог ч. 3 ст. 72 КАС України визнані сторонами і у суду не виникає сумніву щодо достовірності цих обставин та добровільності їх визнання, тому суд вважає їх належними та допустимими доказами у справі.

Відповідно до ч. 5 ст. 12 Закону № 3551-ХІІ, у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, щорічно до 5 травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірі п'яти мінімальних пенсій за віком.

Згідно з ч. 1 ст. 17 Закону № 3551-ХІІ фінансування витрат, пов'язаних з введенням в дію цього Закону, здійснюється за рахунок коштів державного та місцевих бюджетів.

Правові засади функціонування бюджетної системи України, її принципи, основи бюджетного процесу і міжбюджетних відносин та відповідальність за порушення бюджетного законодавства визначені у Бюджетному кодексі України.

Згідно з п. 26 розділу VI «Прикінцеві та перехідні положення» Бюджетного кодексу України установлено, що норми і положення статей 12, 13, 14, 15 та 16 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Прикінцеві та перехідні положення були доповнені зазначеним пунктом згідно із Законом України «Про внесення змін до Бюджетного кодексу України щодо реформи міжбюджетних відносин», який набув чинності з 01 січня 2015 року.

Таким чином, Кабінету Міністрів України були надані повноваження щодо визначення розміру щорічної разової грошової допомоги до 5 травня, передбаченої Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

З метою забезпечення виплати разової грошової допомоги ветеранам війни Кабінет Міністрів України прийняв постанову від 02 березня 2016 року № 141 «Деякі питання виплати у 2016 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань».

Відповідно до пп. 2 п. 1 вказаної постанови установлено, що у 2016 році виплата разової грошової допомоги до 5 травня учасникам бойових дій здійснюється у розмірі 920 грн.

Конституційний Суд України вирішував питання про те, чи має право держава змінювати порядок і розміри існуючих соціальних виплат та допомоги, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України та чи є обов'язковими для застосування судами України нормативно-правові акти Кабінету Міністрів України з питань соціального захисту громадян, видані на виконання вимог Бюджетного кодексу України, закону про Державний бюджет України на відповідний рік та інших законів України.

У рішенні Конституційного Суду України від 25 січня 2012 року № 3-рп/2012 зроблено висновок про те, що суди під час вирішення справ про соціальний захист громадян керуються, зокрема, принципом законності. Цей принцип передбачає застосування судами законів України, а також нормативно-правових актів відповідних органів державної влади, виданих на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, у тому числі нормативно-правових актів Кабінету Міністрів України, виданих у межах його компетенції‚ на основі і на виконання Бюджетного кодексу України, закону про Державний бюджет України на відповідний рік та інших законів України.

За таких обставин, суд приходить до висновку про те, що при вирішенні питання про розмір допомоги, передбаченої ч. 5 ст. 12 Закону № 3551-ХІІ, необхідно керуватися постановою Кабінету Міністрів України від 02 березня 2016 року № 141 «Деякі питання виплати у 2016 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань».

У справі установлено, що у 2016 році ОСОБА_1 виплачена щорічна разова допомога у розмірі 920 грн.

Отже, розмір нарахованої та виплаченої позивачу щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2016 році відповідає вимогам законодавства, що діяло на час виникнення спірних правовідносин.

З огляду на викладене суд вважає, що підстави для задоволення адміністративного позову ОСОБА_1 відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст. 19 Конституції України, ст. 12 Закону України № 3551-ХІІ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», Законом України № 928-VІІІ «Про Державний бюджет України на 2016 рік», ст. ст. 6, 8, 9, 11, 17, 70, 88, 94, 99, 158-163, 167, 183-2, 185, 186 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Центрального району Маріупольської міської ради про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії, - відмовити.

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана до Донецького апеляційного адміністративного суду через Жовтневий районний суд міста Маріуполя Донецької області протягом десяти днів від дня отримання її копії.

Суддя: О.М. Музика