Справа № 808/3049/16
Суддя: Стрельнікова Наталя Вікторівна
Дата ухвалення: 2017-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2017 року о 13 год. 35 хв.Справа № 808/3049/16 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Стрельнікової Н. В.,

за участю секретаря Батигіна О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Метресурс»,

до: Головного управління ДФС у Запорізькій області,

про: визнання протиправними та скасування рішень,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю Метресурс (надалі позивач, ТОВ «Метресурс») звернулось до суду з адміністративним позовом до Головного управління ДФС у Запорізькій області (надалі відповідач, ГУ ДФС), в якому позивач з урахуванням уточненої позовної заяви (т. 2 а.с. 198-212) просить суд визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення прийняті відповідачем: № від 19 травня 2016 частково у сумі 69766,81 грн., у тому числі 55813,45 грн. за податковими зобовязаннями та 13953,36 грн. за штрафними санкціями; № від 19 травня 2016 частково у сумі 76692,39 грн., у тому числі 51128,26 грн. за податковими зобовязаннями та 25564,13 грн. за штрафними санкціями; № від 19 травня 2016 у сумі 652 грн.

В обґрунтування позову позивач посилається на те, що підприємством не допущено жодних порушень вимог Податкового кодексу, а дії контролюючого органу навпаки, не відповідають чинному законодавству. Також посилається на порушення контролюючим органом приписів ст. 3 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» та на факт того, що під час переміщення на підконтрольну територію України, ТОВ «Метресурс» не вдалося вивезти весь обсяг майна та господарської документації, яка не може бути переміщена до цього часу.

Представники позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримали у повному обсязі, просили позов задовольнити з підстав, зазначених у позовній заяві.

Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечує. Зокрема зазначає, про неможливість встановлення походження, транспортування та фактичного постачання товарів (зливки мідні в чушках М3), зазначених у податкових накладних, виписаних ТОВ «ТОРГОВИЙ ДОМ «МЕТАЛПРОМ» на ТОВ «Метресурс» у період листопад 2013 року січень 2014 року, та податкових накладних, виписаних ТОВ «Метресурс» на ПАТ «АЗОКМ» у періоді листопад 2013 року січень 2014 року. Також представник відповідача посилається на не реальність постачання брухту кольорових металів (мідь, латунь) від ФОП ОСОБА_1 на адресу ТОВ «Метресурс» у звязку із наданням до перевірки лише видаткових накладних та банківських документів про перерахування грошових коштів та відсутністю: первинних документів, що повязані із транспортуванням брухту кольорових металів; первинних документів (довідки) про походження брухту кольорових металів; декларування доходів від видів діяльності, не повязаних з утворенням або заготівлею металобрухту; неможливістю здійснення підприємцем діяльності у сфері повязаної із заготівлею брухту без отримання ліцензії. Щодо висновків про заниження ТОВ «Метресурс» податкових зобовязань з податку на додану вартість по товарах, фактична наявність яких на складах підприємства не підтверджено у ході перевірки, представник відповідача зазначив, що відсутність товару у місцях його зберігання свідчить про його фактичний продаж невстановленим особам. З підстав викладених в письмових запереченнях просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд виходить з приписів ч. 3 ст. 2 КАС України, відповідно до яких, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють: чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії): безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Як встановлено з матеріалів справи, ТОВ Метресурс зареєстроване Виконавчим комітетом Донецької міської ради 27.11.2002. На облік як платник податків позивач був взятий з 09.12.2002, станом на 01.04.2016 перебуває на обліку в ДПІ у Заводському районі м. Запоріжжя (т.1 а.с. 25).

У період з 14.03.2016 по 01.04.2016 Головним управлінням ДФС у Запорізькій області на підставі направлень від 14.03.2016 №№107, 108, 109, 110, 111, 112 та на підставі пп. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, п.п. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75, п. 77.1, п. 77.4 ст.77 Податкового кодексу України відповідно до плану графіку проведення документальних планових виїзних перевірок субєкта господарювання та на підставі наказів ГУ ДФС у Запорізькій області від №213 від 04.03.2016, №289 від 25.03.2016 проведена документальна планова виїзна перевірка ТОВ Метресурс з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2013 по 13.12.2015, з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати єдиного внеску за період з 01.01.2011 по 31.12.2015, за результатом якої складено акт №028/08-01-14-01-13/32194167 від 08.04.2016 (далі акт перевірки).

У висновках акту перевірки серед іншого вказано про наступні порушення позивачем:

- п.п. 138.1.1 п. 138.2 ст. 138, п.п. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139 розділу ІІІ, з врахуванням вимог ст. 44 розділу ІІ ПК України, в результаті чого ТОВ «Метресурс завищено показники по рядку 05.1 Декларацій «Собівартість придбаних (виготовлених) та реалізованих товарів (робіт, послуг) на вартість товарів (брухт кольорових металів), що отримано від ФОП ОСОБА_1 та фактичне придбання яких не підтверджено у ході перевірки на загальну суму 293 755 грн. (т. 1 а.с. 36);

- п. 44.1 ст. 44, п. 17.1 ст. 187, п. 188.1 ст. 188 ПК України, у звязку із неможливістю підтвердити фактичну наявність придбаної протягом періоду з вересня 2013р. по січень 2014р. у ПАТ «АЗОКМ» катанки КМЕ-4 на складі станом на 31.12.2015, що на думку перевіряючих свідчить про фактичний продаж товару невстановленим особам та в результаті чого ТОВ «Метресурс» занижено податкові зобовязання по ПДВ за грудень 2015 на суму 6 111 063 грн. (т.1 а.с. 58);

- п. 187.1 ст. 187 п. 188.1 ст. 188 ПК України у звязку із не встановленням в ході проведення перевірки походження товарів (зливки мідні в чушках М3), зазначених у видаткових накладних, виписаних ТОВ «Метресурс» у періоді листопад 2013 року січень 2014 року в адресу ПАТ «АЗОКМ», в результаті чого завищено податкові зобовязання по ПДВ за грудень 2015 року на суму 2 003 417,11 грн.(т.1 а.с. 59);

- п. 198.3, п. 198.6 ст. 198 ПК України у звязку із не можливість в результаті проведеної перевірки встановити походження товарів (зливки мідні в чушках М3), зазначених у податкових накладних, виписаних ТОВ «ОСОБА_2 дом «Металпром» на ТОВ «Метресурс» у періоді листопад 2013 січень 2014 року, в результаті чого встановлено завищення податкового кредиту у розмірі 2 002 765 грн. (т.1 а.с. 74-75)

На підставі встановлених перевіркою та зокрема вказаних вище порушень відповідачем прийнято податкові повідомлення-рішення:

- від 19.05.2016 №0 ( т.1 а.с. 18), яким визначено суму грошового зобовязання з податку на додану вартість у сумі 11 014 051,50 грн. із них: 7 342 701 грн. за податковим зобовязанням, 3 671 350,50 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями. При цьому предметом оскарження за адміністративним позовом є правомірність визначення вказаним податковим повідомленням-рішенням суми грошового зобовязання з податку на додану вартість лише у розмірі 76 692,39 грн. (51 128,26 грн. за основним платежем та 25 564,13 штрафних санкцій), а саме: за податковою декларацією з податку на додану вартість за грудень 2015 року за господарськими операціями по договору поставки №13124 від 30.08.2013 та договору зберігання №30/05 від 30.05.2014 мідної катанки у кількості 4232,00 кг. Вартістю 306 769,59 грн., у тому числі ПДВ 51 128,26 грн.

- від 19.05.2016 року № НОМЕР_1 (т.1 а.с. 22), яким визначено суму грошового зобовязання з податку на податку на прибуток підприємств у сумі 1 570 875,75 грн. із них: 1 249 796 грн. за податковим зобовязанням, 321 079,75 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями. При цьому предметом оскарження за адміністративним позовом є правомірність визначення вказаним податковим повідомленням-рішенням суми грошового зобовязання з податку на прибуток лише у розмірі 69 766,81 грн. (55813,45 грн. за основним платежем та 13 953,36 грн. штрафних санкцій), а саме: за податковою декларацією з податку на прибуток за 2013 рік за господарськими операціями по договору поставки №01/03-13 від 01.03.2013 у загальній сумі 293 755,00 без ПДВ.

- від 19.05.2016 року № НОМЕР_2 Форми «Р1» (т.1 а.с. 20), яким зменшено суму податкового зобовязання для цілей розділу V ПК України у розмірі 2 003 417 грн. та зменшено суму податкового кредиту у розмірі 2 002 765 грн. з податку на додану вартість.

Не погодившись з прийнятими податковими повідомленнями - рішеннями в частині, визначеній в уточненій позовній заяві, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Щодо висновків перевірки про завищення ТОВ «Метресурс» собівартості реалізованої продукції на загальну суму 293 755 грн. по операціях з придбання товарів (металобрухту) у ФОП ОСОБА_1 суд зазначає наступне.

До перевірки позивачем було надано Договір постачання №01/03-13 від 01.03.2013 (т.2 а.с. 1-4), відповідно до якого ФОП ОСОБА_1 (Постачальник) зобовязується постачати ТОВ «Метресурс» (Покупець) брухт та відходи кольорових металів (Товар) відповідно до вимог і класифікації ДСТУ 3211:2009. Номенклатура, кількість, ціна та вартість кожної партії Товару визначається у специфікаціях, які погоджується сторонами (п. 1.2 Договору). Місцем поставки кожної окремої партії товару є: м. Івано-Франківськ, вул.. Юності, 25Д (п. 3.2 Договору). Доставка Товару у місце постачання здійснюється транспортним засобом та за рахунок Постачальника (п. 3.3 Договору). Передача партії товару Постачальником та його приймання за кількістю та якістю Покупцем здійснюється у місці поставки уповноваженими представниками Сторін в межах одного дня з моменту прибуття у місце поставки транспортного засобу під розвантаження. Розвантаження здійснюється у місці постачання силами, засобами та за рахунок Покупця (п. 3.4).

До перевірки також було надано наступні первинні документи:

-видаткова накладна №С-00000030 від 18.03.2013 року (брухт міді у кількості 800 кг) на суму 40000,00 грн. (ПДВ 0 грн.); акт приймання брухту та відходів кольорових металів №30 від 18.03.2013 року (металобрухт мідь-змішаний у кількості 0,80 тн.) на загальну суму 40 000 грн. (у т.ч. ПДВ 0 грн.)

-видаткова накладна №С-00000031 від 26.03.2013 року (брухт міді у кількості 820 кг) на суму 40180 грн. (ПДВ 0 грн.); акт приймання брухту та відходів кольорових металів №31 від 26.03.2013 року (металобрухт мідь-змішаний у кількості 0,820 тн.) на загальну суму 40 180,0 грн. (у т.ч. ПДВ 0);

-видаткова накладна №С-00000032 від 29.03.2013 року (брухт міді у кількості 730 кг., брухт латуні у кількості 310 кг.) на суму 43720 грн. (ПДВ 0грн.); акт приймання брухту та відходів кольорових металів №32 від 01.04.2013 року (металобрухт мідь-змішаний у кількості 0,73 тн., брухт латуні-змішаний у кількості 0,310 тн.) на загальну суму 43720,0 грн., (у т.ч. ПДВ 0);

-видаткова накладна №С-00000033 від 08.04.2013 року (брухт міді у кількості 1740 кг., брухт латуні у кількості 460 кг.) на суму 94660,00 грн. (ПДВ 0 грн.), акт приймання брухту та відходів кольорових металів №33 від 08.04.2013 року (металобрухт мідь-змішаний у кількості 1,74 тн., брухт латуні-змішаний у кількості 0,46 тн.) на загальну суму 94660,00 грн. (у т.ч. ПДВ 0 грн.);

-видаткова накладна №С-00000034 від 26.04.2013 року (брухт міді у кількості 760 кг., брухт латуні у кількості 260 кг.) на суму 39960,00 грн. (ПДВ 0), акт приймання брухту та відходів кольорових металів №34 від 26.04. 2013 року (металобрухт мідь-змішаний у кількості 0,760 тн., брухт латуні-змішаний у кількості 0,260 тн.) на загальну суму 39960,0 грн. (у т.ч. ПДВ 0);

-видаткова накладна №С-00000035 від 31.05.2013 року (брухт міді у кількості 585 кг., брухт латуні 360,0 кг) на загальну суму 35 235,00 грн. (у т.ч. ПДВ 0 грн).

Відповідно до наданих до перевірки первинних документів (т. 2 а.с. 19-22) розрахунки за поставлений товар проведено у повному обсязі на загальну суму 295 755 грн., заборгованість станом на 31.12.2015 року відсутня.

У акті перевірки з посиланням на те, що ФОП ОСОБА_1: має стан 11 ліквідовано, але не знято з обліку; вид діяльності оптова торгівля електричними товарами; найманих працівників не декларує; в ході проведення перевірки не встановлено факту отримання ліцензії ФОП ОСОБА_1 на здійснення операцій із брухтом кольорових та чорних металів та з посиланням на приписи зокрема п.п. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139 ПК України зроблено висновок про те, що ТОВ «Метресурс» завищено показники рядку 05.1 Декларацій за 2013 рік «Собівартість приданих (виготовлених) та реалізованих товарів (робіт, послуг)» на вартість товарів (брухт кольорових металів), що отримано від ФОП ОСОБА_1 та фактичне придбання яких не підтверджено у ході перевірки на загальну суму 293 755 грн.

Суд не погоджується з вищезазначеними висновками акту перевірки з огляду на наступне.

Відповідно до п. 138.1 ст. 138 ПК України (в редакції, чинній на час існування спірних відносин), витрати, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування, складаються із: витрат операційної діяльності, які визначаються згідно з пунктами 138.4, 138.6-138.9, підпунктами 138.10.2-138.10.4 пункту 138.10, пунктом 138.11 цієї статті: інших витрат, визначених згідно з пунктом 138.5, підпунктами 138.10.5, 138.10.6 пункту 138.10, пунктами 138.11, 138.12 цієї статті, пунктом 140.1 статті 140 і статтею 141 цього Кодексу; крім витрат, визначених у пунктах 138.3 цієї статті та у статті 139 цього Кодексу.

Згідно п.п. 138.1.1 п. 138.1 ст. 138 ПК України, витрати операційної діяльності включають собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг та інші витрати беруться для визначення об'єкта оподаткування з урахуванням пунктів 138.2, 138.11 цієї статті, пунктів 140.2-140.5 статті 140, статей 142 і 143 та інших статей цього Кодексу, які прямо визначають особливості формування витрат платника податку;

Відповідно до п.п. 14.1. 228 п. 14.1 ст. 14 ПК України, собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг для цілей розділу III цього Кодексу - витрати, що прямо пов'язані з виробництвом та/або придбанням реалізованих протягом звітного податкового періоду товарів, виконаних робіт, наданих послуг, які визначаються відповідно до положень (стандартів) бухгалтерського обліку, що застосовуються в частині, яка не суперечить положенням цього розділу.

Згідно п. 138.2 ст. 138 ПК України, витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

Відповідно до п.п. 139.1 9 п. 139.1 ст. 139 ПК України, не включаються до складу витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Вимоги до підтвердження даних, визначених у податковій звітності, встановлені статтею 44 ПК України. Так, згідно з пунктом 44.1 цієї статті для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Так, правові засади регулювання, органзізації, ведення бухгалтерського обліку та складення фінансової звітносі в україні визначено Законом України «Про бухгалетрський облік та фінансову звітність в Україні» N 996-XIV від 16.07.1999 (далі Закон №996).

Відповідно до ст. 1 Закону №996, бухгалтерський облік - процес виявлення, вимірювання, реєстрації, накопичення, узагальнення, зберігання та передачі інформації про діяльність підприємства зовнішнім та внутрішнім користувачам для прийняття рішень;

Згідно ч. 1 ст. 8 Закону №996, бухгалтерський облік на підприємстві ведеться безперервно з дня реєстрації підприємства до його ліквідації.

У бухгалтерському обліку відображаються окремі господарські операції, з яких складається господарська діяльність.

Відповідно до ст. 1 Закону №996, господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства

За змістом частини 1 та 2 статті 9 Закону №996 підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарських операцій, а якщо це неможливо безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носях і повинні мати такі обовязкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції; одиницю виміру господарської операції, посади осіб, відповідальних за здійснення господарськї операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Тобто для бухгалтерського обліку мають значення лише ті документи, які підтерджують фактичне здійснення господарських операцій.

Законодавець не визначив конкретного переліку документів, якими планик повинен підтвердити реальність виконання господарської операції. З метою податкового обліку господарські операції можуть оформлюватися будь-якими первинними документами, зміст яких відповідає положенням статті 9 Закону №996, та складення яких узгоджується із законодавчо установленими вимогами щодо оформлення такої операції або із звичаєвою практикою.

На підтвердження факту придбання у ФОП ОСОБА_1 брухту кольорових металів позивачем були надані всі достатні первинні документи, а саме: договір, видаткові накладні, акт приймання, розрахункові документи, до яких у відповідача відстуні зауваження.

Посилання ж відповідача у додаткових запереченнях (т. 3 а.с. 17-19) на: відсутність первинних документів, що пов'язані із транспорутванням брухту кольорових металів (ТТН); первинних документів (довідки) про походження брухту, наявність яких передбачена Законом «про металобрухт»; декларування доходів від видів діяльності , не пов'язаних з утворенням або заготівлею металобрухту; неможливість здійснення підприємцем діяльності у сфері, пов'язаній із заготівлею брухту без отримання ліцензії не спростовують вищенаведених висновків суду з огляду на наступне.

Необхідність виписки товарно-транспортних накладних на підприємствах, установах та організаціях булла зумовлена Наказом Міністерства тарнспорту України та Державного комітету статистики України №228/253 від 07.08.1996 «Про затвердження інструкції про порядок виготовлення, зберігання, застосування єдиної первинної транспортної документації для перевезення вантажів автомобільним транспортом та обліку транспортної роботи».

Згідно листа Державного комітету України з питань регуляторної політики та підприємництва «Про застосування товарно-тарнспортних накладних» від 10.10.2001 №3-312/6108, відповідно до Указу Президента України «Про усунення обмежень, що стримують розвиток підприємницької діяльності» №79/98 від 03.02.1998, дія наведенного вище Наказу зупинена, тому застосування ТТН в будь-якому вигляді не є обов'язковим.

Також з 22.05.2006 товарно-транспортна накладна виключена як бланк суворої звітності, у звязку з втратою чинності Інструкції про порядок виготовлення, збрігання, застосування єдиної транспортної документації для перевезння вантажів автомобільним транспортом і обліку транспортної роботи №228/253 від 07.08.1996 та у зв'язку з чим, даний документ не є обов'язковим для затосування підприємствами.

Преамбулою Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні №363 від 14.10.1997 визначено, що Правила перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні (надалі - Правила) визначають права, обов'язки і відповідальність вантажоодержувачів Замовників. Таким чином, предметом регулювання даних Правил не є відносини постачання між суб'єктами господарювання та податкові правовідносини.

Товарно-транспортна накладна складається у разі укладення договору перевезння, натомість умовами Договору постачання №01/03-13 від 01.03.2013 не передбачено укладення договорів перевезення, місцем поставки партії товару є м. Івано-Франківськ, вул. Юності 25Д, тобто склад постачальника; доставка товару у місце поставки здійснюється транспортним засобом за рахунок постачальника. Представники позивача у судовому засіданні пояснили, що транспортування придбаного товару здійснювалось позивачем самостійно з огляду на невеликий обсяг придбаного товару.

Посилаючись на відстуність документів складського обліку, контролюючий орган не вказує, які конкретно докумети на його думку мають бути складені, та відповідно до якого нормативно-правового акту.

Також, згідно інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань в період здійснення господарських операцій ФОП ОСОБА_1 був зареєстрований як підприємець і як платник податків, здійснював господарську діяльність (т. 2 а.с. 23-25). Відповідна особа знята з обліку платників податків тільки 24.03.2015, в той час як спірні господарські операції відбувались у 2013 році.

Крім того, до видів діяльності особи відносились такі як:

- оптова торгівля іншими машинами й утсаткуванням;

- оптова торгівля металлами та металевими рудами;

- неспеціалізвана оптова торгівля.

В залежності від цільового призначення та стану машини і устаткування можуть бути віднесені як до обладнання так і до металобрухту, а металобрухт може бути віднесений до металів і навпаки. Код товару конкретної партії поставки оцінюється спеціалісатми металлургами, техніками, хіміками.

Щодо посилання податкового органу на не встановлення факту отримання ліцензії фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 на здійснення операцій із брухтом кольорових та чорних металів суд зазначає, що по-перше, контролюючим органом не вказано, якими доказами підтверджується факт невстановлення ліцензії; по-друге, не доведено, що проведені господарські операції потребували наявності такої ліцензії, адже Законом України «Про металобрухт» встановлені випадки, коли ліцензія не вимагається.

Так, відповідно до ст. 4 Закону України «Про металобрухт» N 619-XIV від 05.05.1999 (в редакції, чинній на час здійснення спірних господарських операцій), ліцензуванню не підлягає діяльність фізичних осіб, пов'язана із збиранням та реалізацією побутового брухту чорних та кольорових металів, а також діяльність фізичних осіб - суб'єктів господарювання і юридичних осіб, пов'язана із збиранням та реалізацією промислового брухту чорних та кольорових металів, який утворився в результаті їх діяльності.

Враховуючи відносно невеликий обсяг поставки металобрухту за договором №01/03-13 від 01.03.2013, відповідний металобрухт може бути побутовим і таким, що утворився в результаті діяльності фізичної особи-підприємця як суб'єкта господарювання.

Також, відповідно до ст. 4 Закону України «Про металобрухт», приймання побутового металобрухту від фізичних осіб дозволяється лише при пред'явленні ними документа, який засвідчує особу, та обов'язково оформляється актом приймання. В акті приймання побутового металобрухту від фізичних осіб зазначаються дані документа, який засвідчує особу, та опис металобрухту. Отже, чиним на той час законодавством не передбачалось обов'язку фізичних осіб надавати документи про походження металобрухту.

З огляду на вищенаведене, податкове повідомлення-рішення № від 19 травня 2016 року в частині збільшення позивачеві суми грошового зобовязання з податку на прибуток у розмірі 69766 грн. 81 коп., а саме: за податковим зобовязанням у розмірі 55 813 грн. 45 коп. та за штрафними (фінансовими) санкціями у розмірі 13 953 грн. 36 коп. є протиправним та підлягає скасуванню.

Щодо висновків перевірки про неможливість підтвердити фактичну наявність придбаної протягом періоду з вересня 2013р. по січень 2014р. у ПАТ «АЗОКМ» катанки КМЕ-4 на складі станом на 31.12.2015, що на думку перевіряючих свідчить про фактичний продаж товару невстановленим особам, в результаті чого ТОВ «Метресурс» занижено податкові зобовязання по ПДВ за грудень 2015 на суму 6 111 063 грн. суд зазначає наступне.

Як зазначено у акті перевірки дане порушення встановлено за підсумками наступного (т. 1 а.с. 53-58). В ході проведення перевірки згідно регістрів бухгалтерського обліку встановлено наявність залишку товару (катанка КМЕ-4) на складі підприємства станом на 31.12.2015 у кількості 518,03 тн. на суму 30 555 316,69 грн.

Перевіркою встановлено, що у період вересень 2013р. січень 2014р. ТОВ «Метресурс» придбано (зараховано на баланс) катанку КМЕ-4 у кількості 658,08 тн., згідно Договору №13124 від 30.08.2013, укладеного з ПАТ «АЗОКМ». Проведеною перевіркою також встановлено реалізацію підприємствам-покупцям (списання з балансу підприємства) даної катанки КМЕ-4 у кількості 140,05 тн., що відображено в бухгалтерському обліку бухгалтерськими проводками. Таким чином, станом на 31.12.2015 за даними зведеного журналу-ордеру по рахунку 2813 «Товари інші на складі» залишки товару (катанка КМЕ-4) на складі 518,03 тн. на суму 30555316,69 грн.

З метою зясування фактичної наявності залишків на складах підприємства та відповідно до п.п. 20.1.9 п. 20.1 ст. 20 ПК України, представникові ТОВ «Метресурс» було вручено лист від 29.03.2016 з проханням надати до перевірки інформацію щодо місць зберігання залишків ТМЦ, які обліковуються на відповідних бухгалтерських рахунках; забезпечити організацію та проведення інвентаризації ТМЦ, що обліковуються на вищенаведених бухгалтерських рахунках у присутності посадових осіб ГУ ДФС у Запорізькій області.

Директором ТОВ «Метресурс» ОСОБА_3 було надано відповідь від 31.03.2016 про те, що станом на той час неможливо забезпечити проведення інвентаризації товарно-матеріальних цінностей через перебування відповідальної за збереження цінностей особи у відпустці. До листа також надано копію наказу №8к від 23.03.2016 про надання відпустки завідуючому складом ОСОБА_4 з 28.03.2016 по 20.04.2016.

Станом на дату закінчення перевірки інвентаризацію на підприємстві позивача не проведено, інформацію щодо місць зберігання залишків ТМЦ відповідачеві не надано, про що фахівцями ГУ ДФС у Запорізькій області складено акт №022/08-01-14-02-12/32194167 від 01.04.2016 про ненадання документів.

На підставі наведеного перевіряючими зроблено висновок про те, що підтвердити фактичну наявність товару (катанка КМЕ-4) на складі станом на 31.12.2015 у звязку з ненаданням підтверджуючих документів не є можливим.

Разом з тим, перевіркою встановлено, що ТОВ «Метресурс» використовував для зберігання товарів обєкти, які брав в оренду згідно договорів, перелік яких наведений в акті перевірки (т. 1 а.с. 55-57). Однак у звязку з тим, що строки дії таких договорів сплинули, перевіряючими зроблено висновок про те, що фактично ТМЦ на орендованих майданчиках знаходитись не може. Пояснення щодо місць зберігання залишків ТМЦ посадовими особами підприємства під час перевірки не надано. Виходячи з наведеного у акті перевірки зроблено висновок про те, що підтвердити фактичну наявність товару (катанка КМЕ-4) на складі станом на 31.12.2015 не є можливим, в свою чергу відсутність товару у місцях його зберігання свідчить про його фактичний продаж невстановленим особам.

Суд не погоджується з такими висновками перевіряючих з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 187.1 ст. 187 ПК України, датою виникнення податкових зобов'язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Згідно п. 188.1 ст. 188 ПК України, база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (крім збору на обов'язкове державне пенсійне страхування, що справляється з вартості послуг стільникового рухомого зв'язку, податку на додану вартість та акцизного податку на спирт етиловий, що використовується виробниками - суб'єктами господарювання для виробництва лікарських засобів, у тому числі компонентів крові і вироблених з них препаратів (крім лікарських засобів у вигляді бальзамів та еліксирів).

При цьому база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг не може бути нижче ціни придбання таких товарів/послуг, база оподаткування операцій з постачання самостійно виготовлених товарів/послуг не може бути нижче їх собівартості, а база оподаткування операцій з постачання необоротних активів не може бути нижче балансової (залишкової) вартості за даними бухгалтерського обліку, що склалася станом на початок звітного (податкового) періоду, протягом якого здійснюються такі операції (у разі відсутності обліку необоротних активів - виходячи із звичайної ціни)

Суд зазначає, що виходячи з вищенаведених приписів ПК України, підставою для виникнення податкових зобовязань з податку на додану вартість може бути лише реальний факт постачання товарів/послуг та факт настання однієї з двох подій: сплата коштів в рахунок оплати придбаних товарів або відвантаження товарів. Висновки ж перевіряючих про те, що відсутність товару у місцях його зберігання свідчить про фактичний його продаж позивачем невстановленим особам є лише припущеннями перевіряючих, які не підтверджуються жодним доказом.

Крім цього, у запереченнях вих. №11 від 26.04.2016 на акт перевірки (т.1 а.с. 90-96), позивач зазначив наступне. Придбана у період з 2013-2014р.р. у ПАТ «Артемівський завод по обробці кольорових металів» катанка КМЕ-4 за Договором №13124 від 30.08.2013 до моменту її реалізації зберігалась на складі ТОВ «Метресурс» за адресою м. Артемівськ Донецької області, вул. Кірова 42. Наявність зазначеного складського та виробнчиого приміщення підтверджується договором оренди приміщення №13483 від 02.01.2014 з ПАТ «АЗОКМ» та адресною ліцензією Серія АЕ№295581 (копії зазначених документів додано позивачем до заперечень). 28.04.2014 року між ТОВ «Метресурс» та ТОВ «Мегамет» укладено попередній договір купівлі-продажу. Відповідно до умов зазначеного Договору ТОВ «Мегамет» мало намір у майбутньому придбати у ТОВ «Метресурс» катанку КМЕ-4 у обсязі 600 тн. (копія попереднього договору також була додана позивачем до заперечень на акт перевірки). За домовленістю між керівництвом ТОВ «Мегамет» та ТОВ «Метресурс» продукція кольорових металів - катанка КМЕ-4 загальним обсягом 518,03 тн. була перевезена силами та за рахунок ТОВ «Мегамет» на склад, що знаходиться за адресою: м. Донецьк, вул. Краснооктябрьська, 206. Так, товар, що залишився у власності ТОВ «Метресурс» до моменту укладення Договору купівлі-продажу залишено на зберігання ТОВ «Мегамет». Даний факт підтверджується договором зберігання №30/05 від 30.05.2014р. та актами (накладними) підписаними представниками сторін (додані до заперечень). Однак, з незалежних від позивача обставин товар, що залишається у власності позивача протягом тривалого часу не може бути ні повернутий у розпорядження ТОВ «Метресурс» ні реалізований можливому покупцю ТОВ «Мегамет». ОСОБА_5 Національної безпеки та оброни України «Про невідкладні заходи щодо стабілізації соціально-економічної ситуації в Донецькій та Луганській областях» від 04.11.2014, затвердженим Указом Президента України №875/2014 від 14.11.2014 вирішено протягом двотижневого строку ужити заходів щодо припинення на окремих територіях у районі проведення антитерористичної операції в Донецькій та Луганській областях діяльності державних підприємств, установ та організацій, їх філій (відділень), представництв; евакуації працівників (за їх згодою); вивезення в разі можливості майна та документації. Аналогічні дії рекомендовано здійснити й іншим підприємствам, установам та організаціям (недержавної форми власності) місцезнаходження яких визначено на окремих територіях у районі проведення антитерористичної операції в Донецькій і Луганській областях. ТОВ «Метресурс», 26.11.2014 припинило свою діяльність у м. Донецьк, змінивши місцезнаходження на м. Запоріжжя, а також здійснило евакуацію всіх згодних працівників. Однак, станом на час складення заперечень на акт перевірки, вивезення майна та документації виявилось неможливим з м. Донецьк з підстав, що не залежать від ТОВ «Метресурс».

Виходячи з визначеного позивачем предмету позовних вимог та з огляду на вищенаведене, суд вважає висновки перевірки в частині заниження позивачем податкового зобовязання по ПДВ за грудень 2015 на суму 51128,26 грн. грн. у звязку з фактичним продажем товару (катанки КМЕ-4) невстановленим особам безпідставними, у звязку з чим податкове повідомлення-рішення № від 19.05.2016 в частині збільшення суми суми грошового зобовязання з ПДВ на 76692,39 грн. (у тому числі 51128,26 грн. за податковим зобовязанням та 25564,13 грн. штрафних санкцій) є протиправним та підлягає скасуванню.

Щодо податкового повідомлення-рішення № форми «Р1» від 19 травня 2016 року суд зазначає наступне.

Згідно п. 2 Розділу ІІ Порядку надіслання контролюючими органами податкових повідомлень-рішень платникам податків, затвердженого Наказом Міністерство фінансів України N 1204 від 28.12.2015, податкове повідомлення-рішення за формою "Р1" складається контролюючим органом у разі виявлення за результатами перевірок заниження або завищення суми податкового кредиту та/або суми податкових зобов'язань для цілей розділу V Кодексу , заявленої у податковій декларації з податку на додану вартість, що не призвело до виникнення грошових зобов'язань за результатами перевірки (крім випадків, коли зазначене заниження або завищення враховано при винесенні інших податкових повідомлень-рішень за результатами перевірки) (додаток 3);

Отже, підставами для складення податкового повідомлення-рішення за формою «Р1» є по-перше, вдсутність таких наслідків, як виникнення грошових зобов'язань за результатами перевірки, по-друге, відсутність випадків, коли зазначене заниження або завищення враховано при винесенні інших податкових повідомлень-рішень за результатми перевірки.

Суд зазначає, що хоча виявлене за результатами перевірки завищення податкового кредиту на суму 2 002 765 грн. та завищення податкового зобов'язання на суму 2 003 417 грн., які знайшли своє відображення у податковому повідовленні-рішенні № від 19.05.2016, і не призвело до виникнення грошових зобов'язань з податку на додану вартість за результатами перевірки, однак внаслідок встановленого перевіркою завищення податкового зобов'язання у розмірі більшому, ніж встановлене перевіркою завищення податкового кредиту, залишається завищення суми податкових зобов'язань з податку на додану вартітсть у розмірі 625 грн., яка повинна була бути врахована при прийнятті відповідачем за наслідками проведеної перевірки податкового повідомлення-рішення № від 19.05.2016, яким в свою чергу було збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість, суд вважає, що відповідачем не могла бути дотримана умова щодо не врахування зазначеного завищення податкового кредиту при винесенні інших податкових повідомлень-рішень за результатами перевірки.

Крім того, як вбачається зі змісту акту перевірки, завищення податкових зобвоязань з податку на додану вартість на суму 2 003 417 грн. та звищення подактового кредиту на суму 2 002 765 грн. було встановлено контролюючим органом у зв'язку із недоведенням в ході перевірки фактичного отримання товарів від ТОВ «ТД «МеталПром» та факту його реалізації на ПАТ «АЗОКМ».

Так, відповідно до умов договору купівлі-продажу №311013 від 31.10.2013 ТОВ «ТД «МеталПром» (Продавець) зобов'язується передати у власність ТОВ «Метресурс» (Покупець) кольорові метали та їх сплави (Товар). Кількість, якість, ціна і загальна вартість Товару, а такод терміни постачання узгоджуються Сторонами в специфікацііях до Договору, які є його невід'ємною частиною. Продавець надає покупцю довідку про походження товару (п. 1.3). Товар поставляєтья партіями, кількість кожної партії визначається Покупцем шляхом переважування Товару на заводських вагах у присутності представника продавця. Право власності на Товар виникає у Продавця з моменту його отримання і складання двостороннього акту прийому-здачі на складі Покупця (п.2.2). Якість, комплектність пакування та маркування Товару повинні відповідати ДСТУ/ГОСТ та діючій нормативній документації на цей вид Товару і посвідчується сертифікатом якості (п. 2.3). Покупець зобов'язується прийняти поставлений Товар у повінй відповідності до Інстркуції про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення і товарів народного споживання за якістю (№П-7) і кількістю (№П-6) від 1985 і 1966 рр. та ДСТУ (п. 2.5). Товар постачається на умовах СРТ м. Артемівськ, склад покупця згідно з Інкотермс-2010 (п.3.1). Продавець несе ризики і витрати по Товару до моменту, коли Товар буде переданий під відповідальність Покупцеві відповідно до умов Договору (п. 3.2). На доках поставки продавець зобов'язаний надати наступні товаросупровідні документи: видаткову накладну, рахунок, податкову накладну, сертифікат якості. Розрахунки за поставлений Товар здійснюються у безготівковому порядку шляхом переказу грошвоих коштів на поточний рахунок продавця по вазі нетто згідно результатами прйимання Покупця (п. 4.3). Договір набуває чинності з моменту його підписання і діє до 31.12.2015.

До перевірки позивачем було надано податкові налкдаі, виписані ТОВ «ТД «Металпром» (зливки мідні у чушках МЗ), перелік яких наведено у п.1 п.п 3.2.2 акту перевірки. Суми податку на додану вартість за зазначеними податковими накладними включено до податкового кредиту за листопад 2013 року у сумі 472885,45 грн., за грудень 2013 року 781379,83 грн., за січень 2014 року 748499,99 грн. (всього на суму 2 002 765,27 грн.), відображені у реєстрах отриманх подактових накладних, які відповідають даним додатку 5 до податкових декларацій з податку на додану вартість та даним декларацій з ПДВ за відповідні періоди.

Також позивачем до перевірки на підтвердження фактичного здійснення операцій з придбання у ТОВ «ТД «Металпром» зливків мідних в чушках МЗ були надані видаткові накладні, паспорти про походження брухту, посвідчення про вибухонебезпеку брухту та відходів кольорових металів та сплавів, акти приймання брухту та відходів кольорових металів, перелік яких наведено у п.1 п.п.п 3.2.2 акту перевірки. Розразунки за Догвором проводились у безготівковій формі у сумі 7 525 591,74 грн. і станом на 31.12.2015 заборгованість за Договором складає 4 491 000 грн.

Позивачем до перевірки також були надані податкові та видаткові накладні (перелік яких наведено у п. 2 п.п. 3.2.1 акту перевірки), виписані ТОВ «Метресурс» в адресу ПАТ «АЗОКМ» на виконання умов Договорів поставки №11466 від 01.07.2011 та №13276 від 01.11.2013р.

З посиланням на невстановлення перевіркою походження товарів (зливки мідні в чушках МЗ), зазначених у вищенаведених видаткових накладних та на детальний опис порушення у п. 3.2.2 акту перевірки, контролюючий орган у акті перевірки дійшов висновку про те, що позивачем на порушення п. 187.1 ст. 187, п. 188.1 ст. 188 ПК України завищено податкові зобов'язання по ПДВ за грудень 2015р. на суму 2 003 417,11 грн.

В обгрунтування своїх висновків у акті перевірки контролюючий орган посилається на те, що:

- до перевірки не надано довіреностей на отримання товарів від ТОВ «ТД «Металпром»;

- згідно зазначених вище первинних документів неможливо встановити осіб, які здійснювали відвантаження та приймання товарів (не зазначено посаду, ім'я, по-батькові);

- до перевірки не надано документів, які б підвтерджували транспортування товарів;

- відповідно до умов Договору купівлі-продажу №311013 від 31.10.2013 товар постачається на умовах СРТ м. Артемівськ, склад покупця згідно з Інкотермс-2010, при цьому згідно Офіційних правил тлумачення торговелних термінів Інкотремс-2010 продавець зобов'язаний за власний разунок надати покупцю, якщо так прийнято, звичайний транспортний документ відповідного транспорту, щодо якого укладений договір перевезення;

- ТОВ ОСОБА_2 «Металпром» знаходиться у стані припинення, свідоцтво платника ПДВ №100252504 від 02.11.2009 анульовано 21.04.2014, причина надання декларацій про вдсутність поставок;

- відповідно до декларації з податку на прибуток підприємств за 2012 рік встановлено відустність основних засобів, декларації з податку на прибуток за 2013, 2014 роки не надано;

- остання звітність подана підприємством за лютий 2014 року;

- інформація щодо наявності транспортних засобів у ТОВ «ТД «Металпром» в базах даних ДФС України відсутня;

- згідно звіту за формою 1-ДФ за 4 квартал 2013р. кільксть працюючих на ТОВ «ТД «Металпром» 1 особа (директор), звіт 1-ДФ за 1 квартал 2014р. підприємством не надавався;

- згідно Єдиного реєстру податкових накладних не встановлено придбання ТОВ «ТД «Металпром» товару: зливки мідні в чушках МЗ;

- від ДПІ у Куйбишевському районі м. Донецька отримано акт №250/15-01/36810044 «Про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ «ТД «Металопром» щодо документального підтвердження господарських відносин із платниками податків покупцями та постачальниками, їх реальності та повноти відображення в обліку з ПДВ за січень 2014 року», згідно якого встановлено неможливість підтвердити реальність здійснення діяльності з питань придбання та подальшої реалізації товарів (послуг) ТОВ «ТД «Металпром» на суму податкових зобовязань 6 981 823 грн. та податкового кредиту 6 458 186 грн. за січень 2014 року;

- згідно додатків №5 до декларацій з податку на додану вартість, поданих ТОВ «ТД «Металопром» за листопад та грудень 2013 року та Єдиного реєстру податкових накладних, встановлено основних постачальників ТОВ «ТД «Металпром», пояким також згідно Єдиного реєстру податкових накладних не встановлено придбання товару зливки мідні в чушках МЗ.

Суд не погоджується з вищенаведеними висновками перевіряючих про те, що оскільки у зв'язку з вищенаведеною інформацією не можливо встановити походження товарів (зливки мідні в чушках М3), зазначених у податкових накладних, виписаних ТОВ «ТД «Металпром» на ТОВ «Метреурс» у періоді листопад 2013 року січень 2014 року та зазначених у податкових накладних виписаних ТОВ «Метресрус» у періоді листопад 2013 року січень 2014 року на адресу ПАТ «АЗОКМ», зазначене свідчить про порушення позивачем п. 187.1 ст. 187, п. 188.1 ст. 188, п. 198.3, 198.6 ст. 198 ПК України та завищення податкових зобв'язань по ПДВ за грудень 205 року на суму 2 003 417,11 грн. та завищення податкового кредиту за листопад, грудень 2913 року та січень 2014 року у загальному розмірі 2 002 765 грн., з огляду на наступне.

Відповідно до п. 198.3 ст. 198 ПК України, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг (у разі здійснення контрольованих операцій - не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу) та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у звязку з:

придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку;

придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Згідно п. 198. 6 ст. 198 ПК України, не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Відповідно до п. 187. 1 ст. 187 ПК України, датою виникнення податкових зобов'язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Згідно п. 188.1 ст. 188 ПК України, база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості (у разі здійснення контрольованих операцій - не нижче звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу) з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (крім податку на додану вартість та акцизного податку на спирт етиловий, що використовується виробниками - субєктами господарювання для виробництва лікарських засобів, у тому числі компонентів крові і вироблених з них препаратів (крім лікарських засобів у вигляді бальзамів та еліксирів), а також збору на обовязкове державне пенсійне страхування, що справляється з вартості послуг стільникового рухомого звязку).

Отже, Закон не ставить виникнення права на податковий кредит та обов'язку нарахування податкових зобов'язань у залежність від підтвердження чи не підтвердження походження придбаних та поставлених товарів. При цьому суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням та продажем позивачем товарів (зливки мідні у чушках М3) підтверджені податковими накладними, оформленими без порушеннь вимог статті 201 цього Кодексу, доказів зворотнього відповідачем суду не надано.

Щодо посилання відповідача на факти неподання податкової звітності контрагентів позивача та на дані поданої ними податкової звітності суд зазначає, що стаття 8 КАС України передбачає принцип верховенства права при здійсненні адміністративного судочинства. Частиною 2 вказаної статті встановлено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Неприпустимість притягнення до відповідальності одного платника податків, у випадку за неправомірні дії іншого платника податків підтверджується практикою Європейського суду з прав людини. Так, в п. 71 рішення у справі «Булвес» АД проти Болгарії» Європейський суд з прав людини дійшов такого висновку: «... Суд вважає, що компанія-заявник не повинна нести відповідальність за наслідки невиконання постачальником його обов'язків щодо своєчасного декларування податку на додану вартість і, як наслідок, сплачувати податок на додану вартість повторно разом із пенею. Суд вважає, що такі вимоги прирівнюються до надзвичайного обтяження для компанії-заявника, що порушило справедливий баланс, який повинен був підтримуватися між вимогами загальних інтересів та вимогами захисту права власності».

Європейський суд з прав людини визначає правило індивідуальної відповідальності платника податків. Тобто, добросовісний платник податків не має зазнавати негативних наслідків через порушення з боку його контрагентом. Аналогічні положення містяться й в Конституції України.

З огляду на вищевикладене та на відстуність підстав для прийняття, податкове повідомлення-рішення № від 19 травня 2016 року є протиправним та підлягає скасуванню.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідно до частини 2 статті 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суд наголошує на тому, що обовязок доказування в даному випадку покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

У пункті 110 рішення Європейського суду з прав людини від 23 липня 2002 року у справі Компанія Вастберга таксі Актіеболаг та Вуліч проти Швеції суд зазначив, що … адміністративні суди, які розглядають скарги заявників стосовно рішень податкового управління, мають повну юрисдикцію у цих справах та повноваження скасувати оскаржені рішення. Справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення податкових штрафів має саме податкове управління.

При цьому, суд вважає за потрібне зазначити про необхідність дотримуватися позиції, вказаної у рішенні Європейського суду з прав людини, яку він висловив у пункті 53 рішення у справі Федорченко та Лозенко проти України, відповідно до якої суд при оцінці доказів керується критерієм доведення поза розумними сумнівом.

Виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що відповідачем не доведено законність і обґрунтованість оскаржуваних податкових повідомлень-рішень в оскаржуваній позивачем частині.

Як зазначено у ч.1 ст.11 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

З урахуванням зазначеного, позовні вимоги в частині визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, що були предметом нового розгляду даної справи, підлягають задоволенню.

Як зазначено у ч.1 ст.94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи вищезазначене, та керуючись 69, 70, 71, 158 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати прийняте Головним управлінням ДФС у Запорізькій області податкове повідомлення-рішення № від 19 травня 2016 року.

Визнати протиправним та скасувати прийняте Головним управлінням ДФС у Запорізькій області податкове повідомлення-рішення № від 19 травня 2016 року в частині збільшення суми грошового зобовязання з податку на додану вартість у розмірі 76 692 грн. 39 коп., а саме: за податковим зобовязанням у розмірі 51128 грн. 26 коп. та за штрафними (фінансовими) санкціями у розмірі 25 564 грн. 13 коп.

Визнати протиправним та скасувати прийняте Головним управлінням ДФС у Запорізькій області податкове повідомлення-рішення № від 19 травня 2016 року в частині збільшення суми грошового зобовязання з податку на прибуток у розмірі 69766 грн. 81 коп., а саме: за податковим зобовязанням у розмірі 55 813 грн. 45 коп. та за штрафними (фінансовими) санкціями у розмірі 13 953 грн. 36 коп.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Запорізькій області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Метресурс», судовий збір у розмірі 3547 грн. 89 коп.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України, або прийняття постанови у письмовому провадженні - з дня отримання копії постанови, апеляційної скарги, з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя Н.В. Стрельнікова