Справа № 2-а-891/2011
Суддя: Коваль Ф. І.
Дата ухвалення: 2011-04-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-891/2011
Провадження № 2-а-891/2011
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"04" квітня 2011 р.

суддя Деражнянського районного суду Хмельницької області Коваль Ф.І., розглянувши в порядку скороченого провадження в залі суду м. Деражня справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України про визнання протиправними дій та зобовязання нарахування та виплати щомісячного підвищення до пенсії як дитині війни,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України про визнання протиправними дій та зобовязання нарахування та виплати на його користь щомісячного підвищення до пенсії як дитині війни, починаючи з 1 січня 2010 року.

В своїй заяві позивач зазначив, що він має статус дитини війни і відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» має право на щомісячне підвищення до пенсії у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком, проте відповідачем, всупереч наведеної вимоги Закону, відмовлено йому в здійсненні перерахунку та виплаті такого підвищення до пенсії. Тому просить суд визнати дії відповідача протиправними та зобовязати Головне управління Пенсійного фонду України зробити перерахунок та надалі щомісячно виплачувати йому державну соціальну допомогу в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, починаючи з 1 січня 2010 року і по день припинення права на таку допомогу, відповідно до норм ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» та ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», а також провести розгляд справи за його відсутності.

7 лютого 2011 року суддею винесено ухвалу про відкриття скороченого провадження у справі, копія якої направлена відповідачу. Крім того, відповідно до ст. 99 КАС України позовні вимоги позивача за період з 1 січня 2010 року по 6 серпня 2010 року залишені без розгляду у звязку із пропущенням ним шестимісячного строку, встановленого для звернення до суду за захистом прав, свобод чи інтересів.

Представником відповідача було подано письмове заперечення на позов, зі змісту якого вбачається, що дійсно згідно із ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» дітям війни підлягає виплаті надбавка до пенсії в розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком. Проте, підвищення до пенсії дітям війни повинно виплачуватись у розмірах, встановлених постановою Кабінету Міністрів України «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян» №530 від 28 травня 2008 року. За таких обставин вважає, що Головне управління Пенсійного фонду України діяло у межах повноважень, у порядок та у спосіб, що визначені чинним законодавством України.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, доходжу до висновку, що адміністративний позов підлягає частковому задоволенню, виходячи із наступних підстав.

Як вбачається із матеріалів справи, позивач є пенсіонером за віком та має статус дитини війни в розумінні статті 1 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", що підтверджується наявною у справі довідкою управління праці та соціального захисту населення Деражнянської райдержадміністрації.

Відповідно до ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Згідно ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування" мінімальний розмір пенсії за віком встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Згідно зі статтями 3 та 7 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" державні соціальні гарантії дітям війни, встановлені цим Законом, не можуть бути обмежені або скасовані іншими нормативно-правовими актами. Фінансове забезпечення державних соціальних гарантій, передбачених Законом України "Про соціальний захист дітей війни" здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.

Відповідно до ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України.

Згідно абз. 1 п. 1 Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого Указом Президента України від 1 березня 2002 року №121/2001, Пенсійний фонд України є центральним органом виконавчої влади. Відповідно до зазначеного Положення на Пенсійний фонд України покладено обовязок по нарахуванню та виплаті доплати до пенсії, яка передбачена Законом України "Про соціальний захист дітей війни".

Відповідно до п. 15 Положення "Про Пенсійний фонд України", Пенсійний фонд України здійснює свої повноваження через створені в установленому порядку його територіальні управління. Відповідно до Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування" рішення про призначення та перерахунок пенсій приймаються районними управліннями Пенсійного фонду України за місцем проживання пенсіонерів.

Враховуючи, що держава взяла на себе обовязок щодо виплати позивачу 30% доплати до пенсії та поклала виконання цього обовязку на центральний орган виконавчої влади Пенсійний фонд України в особі Головного управління Пенсійного фонду України, а також те, що останнім не вчинено дій для нарахування цих коштів та їх виплати, доходжу до висновку, що відповідач не виконав своїх повноважень без поважних причин, тобто його дії слід вважати протиправними.

З наведених вище підстав підлягають до задоволення вимоги позивача про зобовязання нарахування та виплати на його користь щомісячного підвищення до пенсії, як особі, що має статус дитини війни, з 7 серпня 2010 року, у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, яка в силу ст. 22 Конституції України не може бути обмежена або скасована. Крім того, враховуючи той факт, що право позивача на таку соціальну допомогу продовжує існувати і надалі, слід зобовязати Головне управління Пенсійного фонду України нараховувати та щомісячно виплачувати передбачену ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" державну соціальну допомогу в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, починаючи з 7 серпня 2010 року і по день припинення права на таку допомогу.

На підставі викладеного та керуючись ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», ст. ст. 94 ч. 3, 99, 158, 162, 163, 254, 256 КАС України, суд, -

постановив:

адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України щодо відмови в перерахунку підвищення пенсії ОСОБА_1, як дитині війни.

Зобовязати Головне управління Пенсійного фонду України нарахувати та виплатити ОСОБА_1, як дитині війни, недоплачену щомісячну державну 30% соціальну допомогу, передбачену ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», з 7 серпня 2010 року по день припинення права на таку допомогу, із урахуванням фактично виплачених сум.

Присудити з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 1,70 грн. понесених судових витрат по сплаті судового збору.

Постанова суду, прийнята в порядку скороченого провадження, виконується негайно.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Вінницького апеляційного адміністративного суду через районний суд протягом 10 днів з дня отримання копії даної постанови.

Суддя: ОСОБА_2