Справа № 1830/10/2170
Суддя: Кравченко К.В.
Дата ухвалення: 2010-12-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
____________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" грудня 2010 р. Справа № 2-а-1830/10/2170

Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Кравченко К.В.,

при секретарі: Михайленко О.А., < Текст >

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

товариства з обмеженою відповідальністю "Светотехника-Херсон"

до Державної податкової інспекції у м. Херсоні

про визнання нечинним податкового повідомлення-рішення,

встановив:

В квітні 2010 року товариство з обмеженою відповідальністю «Светотехніка-Херсон» (надалі-позивач) звернулось до Херсонського окружного адміністративного суду з позовом до Державної податкової інспекції у м. Херсоні (надалі - ДПІ), в якому просило визнати нечинним податкове повідомлення-рішення ДПІ від 07.09.2009р. №/0, яким позивачу визначено податкові зобов'язання по податку на додану вартість в сумі 18075,46 грн., у тому числі за основним платежем - 17214,72 грн. та 860,74 грн. за штрафними санкціями.

Дане рішення винесено на підставі акту від 24.08.09р. №2453/15-2/320211854 про результати документальної невиїзної (камеральної) перевірки податкової декларації з податку на додану вартість, в якому викладений висновок про порушення позивачем вимог пп.7.5.1 п.7.5 та пп.7.2.3 п.7.2 ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість» при формуванні податкового кредиту за квітень, травень та червень 2009р..

Згідно акту перевірки, а також наданих ДПІ письмових заперечень на позов та пояснень представника ДПІ в судовому засіданні, позивач неправомірно включив до складу податкового кредиту квітня, травня та червня 2009р. суми податку на додану вартість за податковими накладними, які виписані в податкових періодах, ще не відповідали звітному. За висновком ДПІ у вказаних періодах позивач неправомірно зависив свій податковий кредит на 452453 грн., і як наслідок в цих періодах позивач занизив свої зобов'язання з ПДВ на загальну суму 17810,69 грн., що і стало причиною для винесення спірного повідомлення-рішення. ДПІ обґрунтовує такий висновок тим, що платник податків не має право приймати самостійне рішення про відстрочення реалізації своїх прав на отримання податкового кредиту після настання дати виникнення права на податковий кредит. Якщо на дату виникнення права на податковий кредит платник таким правом не скористався вважається, що ним прийнято рішення не формувати податковий кредит з використанням зазначених сум податку.

Позивач не погоджується з такою позицією ДПІ і вважає, що ним не порушені вимоги податкового законодавства при формуванні податкового кредиту квітня, травня та червня 2009р., а всі суми податкового кредиту підтверджені належними податковими накладними. Позивач вважає, що він має право включати до податкового кредиту суми ПДВ за податковими накладними, які виписані у попередніх податкових періодах. Позивач також зазначає, що ДПІ зменшила позивачу податковий кредит травня 2009 року на 597,97 грн. по контрагенту, що має індивідуальний податковий номер , проте з таким контрагентом у позивача взагалі не було жодних господарських операцій.

Позиції сторін були підтримані їх представниками під час судового розгляду справи.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані докази, прийшов до наступного.

Єдиним порушенням, яке вплинуло на збільшення позивачу податкових зобов'язань з податку на додану вартість за спірним податковим повідомленням-рішенням було те, що позивач включив до податкового кредиту квітня, травня та червня 2009р. ПДВ у сумі 452453 грн. на підставі податкових накладних, які виписані контрагентами позивача в податкових періодах, що передували звітному періоду.

Перелік таких сум ПДВ наведений ДПІ у додатку до акту перевірки.

Позивач частково оспорює наведені у додатку до акту перевірки суми ПДВ, зазначаючи, що ним не включалось до податкового кредиту за вказані періоди ПДВ в сумі 595,97 грн. по операції з контрагентом, що має і.п.н. , на загальну суму 2979.85 грн.. На підтвердження факту відсутності вказаної суми ПДВ у податковому кредиті, задекларованого у податкових деклараціях з ПДВ за квітень-червень 2009 року, позивач надав додатки №5 до декларацій за ці періоди з розшифровкою податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів, в яких відсутній контрагент з і.п.н. .

ДПІ не довело належними доказами, того факту, що позивач включив до податкового кредиту квітня, травня або червня 2009 року ПДВ в сумі 595,97 грн. по контрагенту, що має і.п.н. .

В письмових запереченнях ДПІ на наявність такого факту також не посилається.

Таким чином, ДПІ зменшило позивачу податковий кредит на суму 595,97 грн., посилаючись на господарську операцію, якої фактично не існувало.

Порядок формування платником податку податкового кредиту встановлений пунктом 7.4 ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість» № 168/97.

Згідно абзацу першого підпункту 7.4.1 пунктом 7.4 ст. 7 Закону № 168/97 податковий кредит звітного періоду визначається виходячи із договірної (контрактної) вартості товарів (послуг), але не вище рівня звичайних цін, у разі якщо договірна ціна на такі товари (послуги) відрізняється більше ніж на 20 відсотків від звичайної ціни на такі товари (послуги), та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку протягом такого звітного періоду у зв'язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Не дозволяється включення до податкового кредиту будь-яких витрат по сплаті податку, що не підтверджені податковими накладними чи митними деклараціями, а при імпорті робіт /послуг/ - актом прийняття робіт /послуг/ чи банківським документом, який засвідчує перерахування коштів в оплату вартості таких робіт /послуг/ /підпункт 7.4.5 цього ж пункту/.

Відповідно до підпункту 7.5.1 пункту 7.5 ст. 7 названого Закону датою виникнення права платника податку на податковий кредит вважається дата здійснення першої з подій: або дата списання коштів з банківського рахунку платника податку в оплату товарів /робіт, послуг/, дата виписки відповідного рахунку /товарного чека/ - в разі розрахунків з використанням кредитних дебетових карток або комерційних чеків; або дата отримання податкової накладної, що засвідчує факт придбання платником податку товарів /робіт, послуг/.

Таким чином, виходячи із приписів вищевказаної норми закону, лише відсутність податкової накладної безспірно позбавляє платника податку права на включення до податкового кредиту сплачених (нарахованих) сум ПДВ у звітному періоді у зв'язку з придбанням товарів (робіт, послуг).

За нормами ст..5 та 17 Закону №2181-ІІІ податкове зобов'язання, самостійно визначене платником податків у податковій декларації, вважається узгодженим з дня подання такої податкової декларації. Якщо у майбутніх податкових періодах (з урахуванням строків давності, визначених статтею 15 цього Закону) платник податків самостійно виявляє помилки у показниках раніше поданої податкової декларації, такий платник податків має право надати уточнюючий розрахунок. Платник податків має право не подавати такий розрахунок, якщо такі уточнені показники зазначаються ним у складі податкової декларації за будь-який наступний податковий період, протягом якого такі помилки були самостійно виявлені. Форма уточнюючих розрахунків визначається у порядку, встановленому для податкових декларацій.

Платник податків, який до початку його перевірки контролюючим органом самостійно виявляє факт заниження податкового зобов'язання минулих податкових періодів, зобов'язаний: а) або надіслати уточнюючий розрахунок і сплатити суму такої недоплати та штраф у розмірі п'яти відсотків від такої суми до подання такого уточнюючого розрахунку, б) або відобразити суму такої недоплати у складі декларації з цього податку, що подається за наступний податковий період, збільшену на суму штрафу у розмірі п'яти відсотків від такої суми, з відповідним збільшенням загальної суми податкового зобов'язання з цього податку.

Таким чином, позивач при виявлені помилки стосовно не включення до податкового кредиту ПДВ в тому періоді, коли право на таке включення виникло, мав право збільшити податковий кредит будь-якого наступного податного періоду, після виявлення цієї помилки з урахуванням 1095 денного терміну позовної давності з дня виникнення права на податковий кредит.

Враховуючи те, що термін позовної давності для включення до податкового кредиту тих сум ПДВ, які наведені ДПІ у додатку до акту перевірки, не минув, суд вважає правомірним включення позивачем цих сум ПДВ до податкового кредиту квітня, травня та червня 2009 р..

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог.

Керуючись ст. 8, 9, 12, 19, 158, 159, 160-163, 167 Кодексу Адміністративного судочинства України, суд

постановив:

Позовні вимоги задовольнити.

Визнати недійсним податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у м. Херсоні від 07.09.2009р. №/0.

Стягнути з Державного бюджету України на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Светотехніка-Херсон» витрати зі сплати судового збору у розмірі 3 грн. 40 коп.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України чи прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови виготовлений та підписаний 16 грудня 2010 р..

Суддя Кравченко К.В.

кат. 2.11.1