Справа № 537/2351/16-а
Суддя: Курило Л.В.
Дата ухвалення: 2017-03-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2017 р. Справа № 537/2351/16-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого судді: Курило Л.В.,

Суддів: Бартош Н.С. , Русанової В.Б. ,

за участю секретаря судового засідання - Дудки О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Кременчуцького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області на постанову Крюківського районного суду м. Кременчука від 16.05.2016р. по справі № 537/2351/16-а

за позовом ОСОБА_1

до Кременчуцького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області

про визнання протиправними дій та зобовязання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

У квітні 2016 року ОСОБА_1 (далі по тексту - ОСОБА_1, позивачка) звернулась до Крюківського районного суду м. Кременчука з адміністративним позовом до Кременчуцького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області, в якому просила:

- поновити строк звернення до суду;

- визнати дії Кременчуцького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області протиправними, які полягають у припиненні з 01.04.2015р. виплат раніше призначеної пенсії за вислугу років відповідно до ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру";

- зобов'язати Кременчуцьке об'єднане управління Пенсійного фонду України Полтавської області відновити з 01.04.2015р. виплату раніше призначеної пенсії за вислугу років відповідно до ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру".

Постановою Крюківського районного суду м. Кременчука від 16.05.2016р. поновлено ОСОБА_1 строк позовної давності.

Позов задоволено.

Визнано протиправними дії Кременчуцького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області щодо припинення з 02.06.2015р. виплати ОСОБА_1 раніше призначеної пенсії за вислугу років відповідно до Закону України "Про прокуратуру".

Зобов'язано Кременчуцьке об'єднане управління Пенсійного фонду України Полтавської області відновити з 02.06.2015р. виплату ОСОБА_1 раніше призначеної пенсії за вислугу років відповідно до Закону України "Про прокуратуру".

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі, справу розглянути без участі представника Управління.

До суду апеляційної інстанції позивачка надала письмові заперечення на апеляційну скаргу, в яких, посилаючись на законність та обгрунтованість постанови суду першої інстанції, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - залишити без змін, розгляд апеляційної скарги проводити без її участі.

У судове засідання суду апеляційної інстанції сторони не прибули, були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Неприбуття в судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, відповідно до ч. 4 ст. 196 Кодексу адміністративного судочинства України, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Відповідно до ч.6 ст. 12 та ч.1 ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України фіксування судового засідання 01.03.2017р. за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Заслухавши суддю-доповідача, переглянувши в межах апеляційної скарги постанову суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що ОСОБА_1 з 15.08.2014 року перебуває на обліку в Кременчуцькому об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України Полтавської області як отримувач пенсії за вислугу років, призначеної відповідно до Закону України "Про прокуратуру", що підтверджується пенсійним посвідченням серії ААИ №613531, виданим 25.11.2014 року (а.с.10).

На час розгляду справи позивачка продовжувала працювати на посаді старшого прокурора прокуратури Кременчуцького району Полтавської області.

Судом встановлено, що 01.04.2015 року виплата пенсії позивачці була припинена на підставі Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" № 213-VIII від 02.03.2015 року.

05.04.2016 року ОСОБА_1 звернулась до Кременчуцького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області із заявою, в якій просила перерахувати на її особовий рахунок пенсію за період з квітня 2015 року та повідомити підстави невиплати пенсії (а.с. 13).

У відповідь на звернення позивачки Кременчуцьке об'єднане управління Пенсійного фонду України Полтавської області листом від 13.04.2016р. за вих. №6/Х-02 повідомило, що 02.03.2015р. прийнято ОСОБА_2 України № 213-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення", який набрав чинності з 01.04.2015р. Пунктом 1 розділу 1 цього Закону внесені зміни до в ст. 50 Закону України "Про прокуратуру", згідно яких тимчасово, у період з 01.04.2015р. по 31.12.2015р., особам, на яких поширюється дія цього Закону (крім інвалідів І та ІІ груп, інвалідів війни ІІІ групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"), у період роботи на посадах, які дають право на призначення пенсії у порядку та на умовах, передбачених цим Законом, законами України "Про статус народного депутата України", "Про державну службу", "Про судоустрій і статус суддів", пенсія, призначена відповідно до цієї статті, не виплачується. Оскільки посада, на якій вона продовжує працювати після набуття права на пенсійне забезпечення, дає право на призначення пенсії у порядку та на умовах, передбачених Законом України "Про прокуратуру", то виплата пенсії з 1 квітня 2015 року була припинена (а.с.14).

Вважаючи протиправними дії відповідача щодо припинення з 01.04.2015р. виплати пенсії за вислугу років, позивачка звернулась до суду з цим позовом.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що дії відповідача стосовно припинення виплати позивачці пенсії, починаючи з 02 червня 2015 року є такими, що суперечать Конституції України та наведеним вище законам України.

Надаючи правову оцінку обставинам вказаної справи, колегія суддів зважає на наступне.

Спеціальним законом, яким врегульовано питання призначення пенсії працівникам органів прокуратури станом на час призначення пенсії позивачці, був ОСОБА_2 України "Про прокуратуру України" від 05.11.1991 № 1789-ХІІ, статтею 50-1 якого визначено норми пенсійного забезпечення прокурорів і слідчих прокурорів.

ОСОБА_2 втратив чинність на підставі Закону України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII, крім пункту 8 частини першої статті 15, частини четвертої статті 16, абзацу першого частини другої статті 46- 2, статті 47, частини першої статті 49, частини п'ятої статті 50, частин третьої, четвертої, шостої та одинадцятої статті 50- 1, частини третьої статті 51- 2, статті 53 щодо класних чинів (їх дія поширюється на осіб, яким присвоєно класні чини до набрання чинності Законом України від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII).

01 квітня 2015 року набрав чинності ОСОБА_2 України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" № 213-VIII від 02 березня 2015 року, яким внесено зміни до частини пятнадцятої статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру" від 05.11.1991 р. № 1789-ХІІ , зокрема, встановлено, що тимчасово, у період з 1 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року: особам, на яких поширюється дія цього Закону (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"), у період роботи на посадах, які дають право на призначення пенсії/щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених цим Законом, законами України "Про статус народного депутата України", "Про державну службу", "Про судоустрій і статус суддів", пенсія, призначена відповідно до цієї статті, не виплачується.

Крім того, Законом № 213-VIII внесено зміни до статті 47 Закону № 1058-IV та визначено, що тимчасово, у період з 1 квітня по 31 грудня 2015 року, у період роботи особи (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України від 22 жовтня 1993 року № 3551-XII "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту") на посадах, які дають право на призначення пенсії або щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених законами від 17 листопада 1992 року № 2790-XII "Про статус народного депутата України", № 889-VII, від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII "Про прокуратуру", № 2453-VI, пенсії, призначені відповідно до Закону № 1058-IV, не виплачуються.

Відповідно до п.2 Прикінцевих положень Закону № 213-VIII порядок виплати пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) працюючим пенсіонерам, встановлений цим Законом, поширюється на пенсіонерів (отримувачів щомісячного довічного грошового утримання) незалежно від часу призначення пенсії.

Пунктом 4 Прикінцевих положень Закону № 213-VIII покладено обовязок на Кабінет Міністрів України у тримісячний строк з дня набрання чинності цим Законом: підготувати та подати до 1 травня 2015 року на розгляд Верховної Ради України проект закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних (крім пенсій військовослужбовців і наукових працівників), на загальних підставах; забезпечити прийняття нормативно-правових актів, необхідних для реалізації цього Закону; забезпечити приведення міністерствами та іншими центральними органами виконавчої влади їх нормативно-правових актів у відповідність із цим Законом.

За приписами пункту 5 Прикінцевих положень Закону № 213-VIII у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України "Про державну службу", "Про прокуратуру", "Про судоустрій і статус суддів", "Про статус народного депутата України", "Про Кабінет Міністрів України", "Про судову експертизу", "Про Національний банк України", "Про службу в органах місцевого самоврядування", "Про дипломатичну службу", Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України.

Таким чином, неприйняття спеціальних Законів до 1 червня 2015 року щодо призначення всіх пенсій автоматично скасовує всі норми щодо призначення пенсійного забезпечення зазначених осіб, зокрема тих, які мали право на призначення пенсії відповідно до Закону України "Про прокуратуру".

Отже, позивачка має право на виплату пенсії за період з 01.06.2015 року по 31.12.2015 року.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо задоволення позову в цій частині.

Разом із тим, колегія суддів зазначає, що Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 24.12.2015 року № 911-VIII (далі по тексту ОСОБА_2 № 911-VIII ) у частину пятнадцяту статті 86 Закону України "Про прокуратуру" внесено зміни та встановлено, що тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року особам (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"), які працюють на посадах та на умовах, передбачених цим Законом, законами України "Про державну службу", "Про судоустрій і статус суддів", призначені пенсії/щомісячне довічне грошове утримання не виплачуються.

Крім того, Законом № 911-VIII було змінено статтю 47 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування". В такій редакції зазначена стаття передбачала, що у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року: особам (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"), які працюють на посадах та на умовах, передбачених законами України "Про державну службу", "Про прокуратуру", "Про судоустрій і статус суддів", призначені пенсії / щомісячне довічне грошове утримання не виплачуються.

Із системного аналізу вище наведених нормативно-правових актів вбачається, що Законом № 911-VIII змінено підстави припинення виплати пенсій, призначених в тому числі відповідно до Закону України "Про прокуратуру", та передбачено обмеження в виплаті пенсії без виключення всім, хто працює на посадах та на умовах, передбачених цим Законом, та раніше отримував пенсію.

Оскільки позивачка працює на посаді та на умовах, передбачених Законом України "Про прокуратуру", починаючи з 01.01.2016 року не має права на виплату пенсії , а тому дії відповідача щодо припинення виплати пенсії з 01.01.2016 року є правомірними.

З огляду на викладене, підстави для зобов'язання відповідача виплатити позивачці пенсію за вислугу років, починаючи з 01.01.2016 року, відсутні.

Право встановлювати законодавчі обмеження щодо пенсійних виплат узгоджуються з правовою позицією Європейського суду з прав людини, викладеною у рішенні від 03.06.2014 " Великода проти України", заява № 43331/12, яка полягає в тому, що зменшення розміру пенсійного забезпечення не є порушенням права власності у розумінні Протоколу №1, оскільки таке зменшення відбувається шляхом внесення законодавчих змін до акту, яким встановлено таке право власності. Крім того, суд стверджує, що перша і найважливіша вимога ст. 1 Протоколу № 1 є те, що будь-яке втручання з боку державних органів в мирне володіння майном, повинно бути законним і що воно повинне переслідувати законну мету в інтересах суспільства. Будь-яке втручання також повинно бути пропорційним переслідуваній меті. Іншими словами, необхідно знайти справедливий баланс до вимог загальних інтересів спільноти та вимог захисту основних прав особистості. Необхідний баланс не буде знайдений, якщо особі або особам доводиться нести індивідуальний і надмірний тягар. При цьому Суд зазначає, що зменшення розміру пенсії очевидно було обумовлено міркуваннями економічної політики та фінансових труднощів, з якими зіткнулася держава.

Слід також зауважити на тому, що Конституційний Суд України у Рішенні від 26 грудня 2011 року № 20-рп/2011 наголосив, що передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. Крім того, такі заходи можуть бути обумовлені необхідністю запобігання чи усунення реальних загроз економічній безпеці України, що згідно з частиною першою статті 17 Конституції України є найважливішою функцією держави.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає частково обгрунтованими доводи апеляційної скарги, та вказує, що висновок суду першої інстанції зроблений без врахування положень спеціального Закону, яким регулюється пенсійне забезпечення працівників органу прокуратури, а тому рішення суду першої інстанції в частині зобов'язання Кременчуцьке об'єднане управління Пенсійного фонду України Полтавської області відновити з 01.01.2016 року виплату ОСОБА_1 раніше призначеної пенсії за вислугу років відповідно до Закону України "Про прокуратуру" підлягає скасуванню, як таке, що прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, з прийняттям нової постанови про відмову в задоволенні позову в цій частині.

В іншій частині постанова суду першої інстанції підлягає залишенню без змін.

Судові витрати по справі не підлягають розподілу в порядку ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст. 41, 160, 167, 195, 196, п. 3 ч.1 ст. 198, ст. 202, ч.2 ст.205, ст. 207, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Кременчуцького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області задовольнити частково.

Постанову Крюківського районного суду м. Кременчука від 16.05.2016р. по справі № 537/2351/16-а в частині зобов'язання Кременчуцьке об'єднане управління Пенсійного фонду України Полтавської області відновити з 01.01.2016 року виплату ОСОБА_1 раніше призначеної пенсії за вислугу років відповідно до Закону України "Про прокуратуру" скасувати.

Прийняти в цій частині нову постанову, якою у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Кременчуцького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області про зобов'язання відновити з 01.01.2016 року виплату раніше призначеної пенсії за вислугу років відповідно до Закону України "Про прокуратуру" - відмовити.

В іншій частині постанову Крюківського районного суду м. Кременчука від 16.05.2016 року по справі №537/2351/16-а - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складення постанови у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя ОСОБА_3
Судді ОСОБА_4 ОСОБА_5
Повний текст постанови виготовлений 06.03.2017 р.