Справа № 756/15040/16-а
Суддя: Яценко Н. О.
Дата ухвалення: 2017-03-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Номер провадження 2-а/756/73/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2017 року Оболонський районний суд м. Києва

в складі: головуючого -судді - Яценко Н.О.,

за участю секретаря - Хоменко І.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, третя особа: Управління праці та соціального захисту населення Оболонської районної в м.Києві державної адміністрації про зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2016 року позивач звернувся до суду з вказаною позовною заявою до Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, третя особа: Управління праці та соціального захисту населення Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації, та просив зобов'язати Центральне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м.Києві () поновити з 01.07.2016 року виплату пенсії за віком ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1) на рахунок відкритий ним у ПАТ «УкрСиббанк».

В обґрунтування своїх позовних вимог зазначив, що з 22.11.2011 року він був зареєстрований та фактично постійно проживав за адресою: АДРЕСА_1. Указом Президента України № 405/2014 від 14.04.2014 року на території Донецької та Луганської області, в тому числі у м. Донецьку, розпочато антитерористичну операцію, а фактично розпочато і наразі триває збройний конфлікт.

У вересні 2014 року позивач покинув своє місце проживання в м. Донецьку і з 01.10.2014 року він перебуває на обліку у відповідача та до 01.07.2016 року отримував пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» як внутрішньо переміщена особа через установу ПАТ «УкрСиббанк».

Постановою КМУ № 167 від 14.03.2016 року були внесені зміни до ПКМУ № 637 від 05.11.2014 року «Про здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам», згідно з якими починаючи з 1 липня 2016 року виплата соціальних виплат за рахунок коштів Пенсійного фонду України, що призначені внутрішньо переміщеним особам, здійснюється через рахунки та мережу установ і пристроїв публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України».

Враховуючи вік позивача (78 років), стан здоров'я, особливості відкриття та обслуговування рахунків для виплати пенсій для внутрішніх переселенців в Ощадбанку, а також віддаленість найближчого відділення Ощадбанку від місця його проживання, він не відкривав відповідний рахунок в установі публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України».

Відповідач з 01.07.2016 року припинив виплату пенсії позивачу через установу ПАТ «УкрСиббанк» оскільки ним не були надані реквізити банку ПАТ «Державний ощадний банк».

Однак 18.12.2015 року Оболонським РВ ГУМВС України в м. Києві позивача було знято з реєстрації місця проживання за адресою АДРЕСА_1 та місце його проживання було зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1. Про зміну свого місця проживання позивач повідомив Управління праці та соціального захисту населення Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації.

Тобто позивач з 03.08.2016 року не є внутрішньо переміщеною особою, відповідно має право отримувати пенсію в будь-якій банківській установі, з якими Пенсійний фонд за результатами відповідних конкурсів уклав відповідний договір.

07 жовтня 2016 року позивач повторно звернувся до відповідача із заявою про поновлення йому виплати пенсії, в якій вказав реквізити свого рахунку для отримання пенсії в установі ПАТ «УкрСиббанк», однак відповідач маючи довідку Управління праці та соціального захисту населення Оболонської районної в місті Києві Державної адміністрації, якою підтверджується зміна його місця проживання знову неправомірно відмовив ОСОБА_1 у поновленні виплати пенсії.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала та просила задовольнити з підстав наведених у позовній заяві.

Представник відповідача у судовому засіданні проти задоволення позову заперечував з підстав наведених у письмових запереченнях на позовну заяву.

Представником третьої особи у судове засідання не з'явився, про час та місце повідомлявся належним чином.

Дослідивши матеріали справи, суд вбачає необхідним задовольнити позовні вимоги з огляду на таке.

Відповідно до пункту 2 статті 4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» від 20.10.2014 № 1706-УІІ підставами для взяття на облік внутрішньо переміщеної особи є проживання на території, де виникли обставини, зазначені у статті 1 цього Закону, на момент їх виникнення.

Згідно статті 1 цього Закону внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання, у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

Зазначені обставини вважаються загальновідомими і такими, що не потребують доведення, якщо інформація про них міститься в офіційних звітах (повідомленнях) Верховного Комісара Організації Об'єднаних Націй з прав людини, Організації з безпеки та співробітництва в Європі, Міжнародного Комітету Червоного Хреста і Червоного Півмісяця, Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, розміщених на веб-сайтах зазначених організацій, або якщо щодо таких обставин уповноваженими державними органами прийнято відповідні рішення.

Адресою покинутого місця проживання внутрішньо переміщеної особи в розумінні цього Закону визнається адреса місця проживання особи на момент виникнення обставин, зазначених частиною першою статті 1 цього Закону.

Наказом Антитерористичного центру при Службі безпеки України від 07.10.2014 №33/6/а термін проведення антитерористичної операції в Донецькій та Луганській областях визначено з 07.04.2014 року.

Згідно даних паспорта НОМЕР_2, виданого Слов'янським МВ УМВС України в Донецькій області 16.07.1997 року, ОСОБА_1 був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 з 22.11.2011 року.

Управлінням праці та соціального захисту населення згідно Порядку оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 року №509 гр. ОСОБА_1 було видано довідку про взяття на облік від 11.11.2014 року.

З 18.12.2015 року позивач зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2

03.08.2016 року ОСОБА_1 подав заяву про надання довідки, що він не є внутрішньо переміщеною особою. В цей день їй було видано довідку №16-17/13176 про те, що ОСОБА_1 03.08.2016 знятий з обліку, про що внесено зміни до Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб.

Статтею 12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» передбачено, що однією з підстав для скасування дії довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи та внесення відомостей про це в Єдину інформаційну базу даних про внутрішньо переміщених осіб є подання заяви про відмову від довідки.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частинами першою та другою ст.71 КАС України передбачено, що на кожну зі сторін покладено обов'язок довести ті обставини на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи діяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач та третя особа не надали суду достатніх та беззаперечних доказів в обґрунтування своїх заперечень проти позову.

Оцінивши за правилами, встановленими ст. 86 КАС України, наявні у матеріалах справи докази, суд доходить висновку, що дії вчиненні відповідачем є неправомірними, суперечать вищезазначеними принципам, що свідчить про наявність порушень прав, свобод та інтересів позивача збоку відповідача, а тому позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд вважає правильним стягнути з відповідача на користь позивача 551, 20 грн. сплаченого судового збору.

На підставі вищевикладеного, керуючись 3, 8, 19, Конституції України, Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», ст. ст. 2, 17, 18, 69-71, 72, 94, 158-163, 244-2, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, -

П О С Т А Н О В И В :

Позов задовольнити.

Зобов'язати Центральне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м.Києві () поновити з 01.07.2016 року виплату пенсії за віком ОСОБА_1 ( ідентифікаційний код НОМЕР_1) на рахунок відкритий ним у ПАТ «УкрСиббанк».

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві () на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1) витрати по сплаті судового збору в сумі 551 гривня 20 коп.

Постанову суду, у межах стягнення суми за один місяць допустити до негайного виконання.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Оболонський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня отримання її копії. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає до суду апеляційної інстанції.

Суддя -