Справа № 820/4216/16
Суддя: Спірідонов М.О.
Дата ухвалення: 2017-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

"06" березня 2017 р. № 820/4216/16

Харківський окружний адміністративний суд у складі

Головуючого судді Спірідонов М.О.

за участю секретаря судового засідання Хмелівська Н.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1
до Посадової особи Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури, доповідача Одновола Володимира Костянтиновича, Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури, Посадової особи Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Київської області, доповідача Маліневського Олега Миколайовича, Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Київської області, третя особа - ОСОБА_2
про скасування рішення, зобов'язання вчинити певні дії ,

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом, в якому просить суд:

1. Скасувати рішення Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Київської області від 17 лютого 2016 року, яким притягнуто до дисциплінарної відповідальності адвоката ОСОБА_1 та застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді зупинення права на заняття адвокатською діяльністю строком на шість місяців;

2. Скасувати рішення Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури від 26 травня 2016 року, яким притягнуто до дисциплінарної відповідальності адвоката ОСОБА_1 та застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді позбавлення права на заняття адвокатською діяльністю;

3. Провадження у дисциплінарній справі щодо адвоката ОСОБА_1 закрити.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що 17 лютого 2016 року Кваліфікаційно-дисциплінарна комісія адвокатури Київської області прийняла рішення про притягнення адвоката ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності і застосування до нього стягнення у вигляді зупинення права на заняття адвокатською діяльністю строком на шість місяців. Не погодившись із висновками КДКА Київської області, позивач звернувся до Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури зі скаргою, в якій просив рішення КДКА Київської області скасувати і дисциплінарне провадження закрити. 26 травня 2016 року ВКДКА частково задовольнила скаргу і скасувала рішення КДКА Київської області, проте ухвалила притягнути адвоката ОСОБА_1 до відповідальності із застосуванням більш жорсткого покарання у вигляді позбавлення права на зайняття адвокатською діяльністю.

Позивач не погоджується із вказаними висновками та рішеннями дисциплінарних органів адвокатури, вважає невмотивованими і такими, що прийняті із порушенням діючого законодавства та підлягають скасуванню.

Позивач в судове засідання з'явився, позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити в повному обсязі.

Представники відповідача - Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури, в судове засідання з'явилися, щодо задоволення позовних вимог заперечували.

Представники відповідачів - Посадової особи Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури, доповідача Одновол Володимира Костянтиновича, Посадової особи Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Київської області, доповідача Маліневського Олега Миколайовича, Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Київської області, в судове засідання не зявилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, про причини неявки суду не повідомили.

Третя особа та представник третьої особи в судове засідання з'явлися, щодо задоволення позовних вимог заперечували.

Судом встановлено, що 06 березня 2014 року між адвокатом ОСОБА_1 та гр. ОСОБА_2 було укладено договір про надання правової допомоги в рамках кримінального провадження № 0000420 від 22.04.2014 року.

09 червня 2015 року адвокатом ОСОБА_1 на адресу клієнта ОСОБА_2 направлено повідомлення про розірвання договору про надання правової допомоги від 06 березня 2014 року.

Після розірвання зазначеного договору, 29 липня 2015 року Дзержинським РВ ХМУ УМВС України в Харківській області було відкрито кримінальне провадження № 0000036 за заявою гр. ОСОБА_2 з приводу вчинення адвокатом ОСОБА_1 шахрайських дій та надання посадовим особам неправомірної вимоги.

В наступному, адвокат ОСОБА_1 звернувся до Дзержинського РВ ХМУ УМВС України в Харківській області із заявою про вчинення ОСОБА_2 злочину, передбаченого ст. 383 Кримінального кодексу України про завідомо неправдиве повідомлення про вчинення злочину, на підставі якого було відкрито кримінальне провадження № 0000036.

03 вересня 2015 року гр. ОСОБА_2 звернувся до КДКА Київської області зі скаргою на адвоката ОСОБА_1

За результатами розгляду скарги 17 лютого 2016 року КДКА Київської області було прийнято рішення про притягнення адвоката ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності та про застосування до нього дисциплінарного стягнення у вигляді зупинення права на заняття адвокатською діяльністю строком на шість місяців.

Не погодившись з вказаним рішенням, адвокат ОСОБА_1 оскаржив зазначене рішення до ВКДКА.

За наслідками розгляду скарги рішенням Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури від 26 травня 2016 року № V-009/2016, було скасовано рішення КДКА Київської області від 17 лютого 2016 року про притягнення адвоката ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності та про застосування до нього дисциплінарного стягнення у вигляді зупинення права на заняття адвокатською діяльністю строком на шість місяців та було винесено нове рішення яким притягнуто адвоката ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності та застосування до нього дисциплінарного стягнення у вигляді позбавлення права на зайняття адвокатською діяльністю з наступним виключенням з Єдиного реєстру адвокатів України.

Суд зазначає, що підставою для прийняття вище зазначеного рішення Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури було їх твердження, що позивачем фактично порушено вимоги ч . 2 ст. 29 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (далі Закону), п. 6 ч. 1 ст. 21 Закону, що є дисциплінарним проступком передбаченим п. 5 ч. 1 ст. 34 Закону у вигляді невиконання або неналежне виконання своїх професійних обов'язків, а саме які виразились у тому, що позивачем в одноособовому порядку було розірвано договір від 06.03.2014 року та направлено повідомлення від 09.06.2015 року на адресу клієнта ОСОБА_2 та адресу правоохоронних органів, в тому числі і суду в якому стверджувалось про вчинення клієнтом злочинів.

Також підставою для винесення вище зазначеного рішення було твердження Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури (далі ВКДКА) , що позивач подавши до Дзержинського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області заяву про вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_2 від 19.08.2015 року в якій зазначив на «ознаки злочинної діяльності ОСОБА_2, а саме: внесення до правоохоронних органів завідомо не правдивих відомостей, отримання ним завідомо неправосудних для нього рішень місцевого суду, що стали підставою для примусового їх виконання і отримання грошових коштів у третіх осіб», що на думку Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури свідчить про грубе порушення позивачем ч.1 ч. 10, ч. 1 ст. 22, ст. 33 Правил адвокатської етики, ч. 1 ст. 11, ч. 1 ст. 22, п. 1,2, ч. 2 ст. 21 Закону, що в сукупності з вище зазначеним фактом також підтверджують вчинення адвокатом дисциплінарного порушення у вигляді грубого одноразового порушення Правил адвокатської етики, що підриває авторитет адвокатури України.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню.

Щодо вимоги позивача про скасування рішення Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Київської області від 17 лютого 2016 року, яким позивача притягнуто до дисциплінарної відповідальності та застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді зупинення права на заняття адвокатською діяльністю строком на шість місяців то в цій частині позов не підлягає задоволенню, оскільки згідно положень ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійснення ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних прав.

Як було встановлено судом вище рішенням Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури від 26 травня 2016 року № V-009/2016, було скасовано рішення КДКА Київської області від 17 лютого 2016 року про притягнення адвоката ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності та про застосування до нього дисциплінарного стягнення у вигляді зупинення права на заняття адвокатською діяльністю строком на шість місяців, а отже суд приходить до висновку, що на час розгляду справи жодних прав позивача рішення КДКА Київської області не порушує.

Крім цього в судовому засіданні позивачем не було зазначено які його права на час розгляду справи та яким чином порушуються скасованим рішенням КДКА Київської області від 17 лютого 2016 року.

Щодо позовних вимог позивача про скасування рішення Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури від 26 травня 2016 року № V-009/2016, яким притягнуто до дисциплінарної відповідальності адвоката ОСОБА_1 та застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді позбавлення права на заняття адвокатською діяльністю.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 звернувся до Дзержинського РВ ХМУ УМВСУ в Харківській області із заявою про вчинення захисником ОСОБА_1 злочину, попередньо кваліфікованого за ст. 190 Кримінального кодексу України. Відомості про заяву внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29 липня 2015 року за № 0000036.

У наступному, 19 серпня 2015 року адвокат ОСОБА_1 звернувся до Дзержинського РВ ХМУ УМВСУ в Харківській області із заявою про вчинення громадянином ОСОБА_2 злочину, передбаченого ст. 383 Кримінального кодексу України, за якою було відкрито кримінальне провадження № 0004175.

Частиною 1 статті 2 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» встановлено, що адвокатура України - недержавний самоврядний інститут, що забезпечує здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги на професійній основі, а також самостійно вирішує питання організації і діяльності адвокатури в порядку, встановленому цим Законом.

За визначенням статті 3 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» правовою основою діяльності адвокатури України є Конституція України, цей Закон, інші законодавчі акти України.

Згідно з частиною 1 статті 33 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвоката може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності у порядку дисциплінарного провадження з підстав, передбачених цим Законом. Частина 2 статті встановлює, що дисциплінарне провадження стосовно адвоката здійснюється кваліфікаційно-дисциплінарною комісією адвокатури за адресою робочого місця адвоката, зазначеною в Єдиному реєстрі адвокатів України.

Частина 1 статті 34 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначає, що підставою для притягнення адвоката до дисциплінарної відповідальності є вчинення ним дисциплінарного проступку.

Відповідно частини 2 статті 34 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» дисциплінарним проступком адвоката є: 1) порушення вимог несумісності; 2) порушення присяги адвоката України; 3) порушення правил адвокатської етики; 4) розголошення адвокатської таємниці або вчинення дій, що призвели до її розголошення; 5) невиконання або неналежне виконання своїх професійних обов'язків; 6) невиконання рішень органів адвокатського самоврядування; 7) порушення інших обов'язків адвоката, передбачених законом.

Виходячи з наведених норм законодавства, суд дійшов висновку, що притягнення адвоката до дисциплінарної відповідальності та застосування до нього певного виду дисциплінарного стягнення можливе лише в разі доведення факту вчинення адвокатом дій, які містять склад дисциплінарного проступку.

Як було зазначено вище розглядаючи дисциплінарне провадження відносно ОСОБА_1, ВКДКА дійшла висновку про вчинення останнім дисциплінарного проступку в частині направлення на адресу ОСОБА_2, Лозівської міжрайонної прокуратури, Лозівського міськрайонного відділу ГУМВС України у Харківській області та Лозівського міськрайонного суду Харківської області позивачем повідомлення про розірвання договору про надання правової допомоги віл 06 березня 2014 року із зазначенням, що подальше виконання ним договору про надання правової допомоги від 06.03.2014 року суперечить його інтересам та підлягає припиненню, оскільки ним виявлено, що дії клієнта ОСОБА_2 містять ознаки злочину, передбаченого ч. 4 ст. 190 та ст. 358 КК України. ВКДКА зазначило, що в таких діях адвоката ОСОБА_1 містяться ознаки розголошення адвокатської таємниці.

Частина 1 статті 22 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначає, що адвокатською таємницею є будь-яка інформація, що стала відома адвокату, помічнику адвоката, стажисту адвоката, особі, яка перебуває у трудових відносинах з адвокатом, про клієнта, а також питання, з яких клієнт (особа, якій відмовлено в укладенні договору про надання правової допомоги з передбачених цим Законом підстав) звертався до адвоката, адвокатського бюро, адвокатського об'єднання, зміст порад, консультацій, роз'яснень адвоката, складені ним документи, інформація, що зберігається на електронних носіях, та інші документи і відомості, одержані адвокатом під час здійснення адвокатської діяльності.

Підпункт 2 частини 2 статті 21 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначає, що адвокату забороняється без згоди клієнта розголошувати відомості, що становлять адвокатську таємницю, використовувати їх у своїх інтересах або інтересах третіх осіб.

Відповідно частини 1 статті 22 Правил адвокатської етики адвокат не повинен приймати доручення, виконання якого може потягнути розголошення відомостей, які складають предмет адвокатської таємниці згідно із законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», крім випадків, коли на це буде отримано письмову згоду особи, зацікавленої в збереженні конфіденційності такої інформації, за умови, що її інтересам при цьому об'єктивно не загрожує завдання шкоди

Аналізуючи вище викладені положення суд приходить до висновку, що для визначення факту порушення позивачем Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» та Правил адвокатської етики в даному випадку розголошення адвокатської таємниці, обов'язковою передумовою є встановлення факту розголошення адвокатом адвокатської таємниці.

Суд аналізуючи зміст рішення ВКДКА, а також заяву до Дзержинського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області від 19.08.2015 року, зазначає, що вони не містять посилання на те, яка конкретно інформація яка була отримана позивачем від свого клієнта ОСОБА_2 під час виконання своїх професійних обов'язків за договором від 06 березня 2014 року та які конкретно дані було розголошено адвокатом ОСОБА_1 під час направлення повідомлення про розірвання договору та заяви до Дзержинського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області відносно ОСОБА_2.

Суд зазначає, що в судовому засіданні представниками ВКДКА також не було зазначено яка ж саме інформація отримана від свого клієнта ОСОБА_2 за договором від 06 березня 2014 року, що в свою чергу підпадає під визначення адвокатської таємниці була розголошена останнім у своїй заяві від 19.08.2015 року наданої до Дзержинського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області та у повідомленні про розірвання договору.

Також суд зазначає, що з пояснень третьої особи ОСОБА_2 наданих в судовому засіданні останній зазначив, що позивач жодної інформації яку він як клієнт йому надав під час їх стосунків, не поширював та не розголошував, а підстава його звернення зі скаргою до КДКА Київської області було на його думку неналежне виконання позивачем свої професійних обов'язків.

Крім цього в рамках проведення засідання дисциплінарної палати КДКА Київської області ОСОБА_2, як заявником у дисциплінарному провадженні, надавались пояснення, під час яких останньому ставився ряд питань. Зокрема, членами Комісії ставилось питання про те, яку адвокатську таємницю розголосив адвокат ОСОБА_1 щодо свого клієнта. ОСОБА_2 надав відповідь, що адвокат жодної таємниці не розголошував. Зазначена обставина підтверджується наявним у матеріалах справи протоколом засідання дисциплінарної палати КДКА Київської області від 17.02.2016 року.

Аналізуючи вище викладене суд приходить до висновку, що факт звернення позивача до правоохоронних органів із заявою про вчинення гр. ОСОБА_2 злочину мав місце поза рамками дії договору про надання правової допомоги від 06 березня 2014 року та не мав жодного відношення до виконання сторонами умов зазначеного договору, а тому такий факт не може розцінюватись як одноразове грубе порушення Правил адвокатської етики, а був засобом захисту позивачем своїх прав та інтересів.

Враховуючи вище викладене суд зазначає, що висновки ВКДКА викладені в рішенні від 26 травня 2016 року щодо вчиненням одноразового грубого порушення Правил адвокатської етики в частині подання до Дзержинського РВ ХМУ УМВСУ в Харківській області заяви про вчинення ОСОБА_2 злочину і про зазначення у ній інформації, яка стала відома позивачу як адвокату під час надання правової допомоги (розголошення адвокатської таємниці) не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи, а отже є такими, що не відповідають дійсним обставинам справи.

Щодо посилання представника ВКДКА на ту обставину, що позивачем порушено вимоги ч . 2 ст. 29 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (далі Закону), п. 6 ч. 1 ст. 21 Закону, що є дисциплінарним проступком передбаченим п. 5 ч. 1 ст. 34 Закону у вигляді невиконання або неналежне виконання своїх професійних обов'язків, а саме які виразились у тому, що позивачем в одноособовому порядку було розірвано договір від 06.03.2014 року та направлено повідомлення від 09.06.2015 року на адресу клієнта ОСОБА_2 та адресу правоохоронних органів, в тому числі і суду в якому стверджувалось про вчинення клієнтом злочинів.

Суд зазначає, що згідно пункту 2 частини 1 статті 29 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги може бути достроково припинений за взаємною згодою сторін або розірваний на вимогу однієї із сторін на умовах, передбачених договором.

Відповідно частини 1 статті 28 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокату забороняється укладати договір про надання правової допомоги і він зобов'язаний відмовитися від виконання договору, укладеного адвокатом, адвокатським бюро або адвокатським об'єднанням, у разі, якщо результат, досягнення якого бажає клієнт, або засоби його досягнення, на яких він наполягає, є протиправними, суперечать моральним засадам суспільства, присязі адвоката України, правилам адвокатської етики.

Частина 1 статті 33 Правил адвокатської етики визначають, що Адвокат може достроково (до завершення виконання доручення) розірвати договір з клієнтом з таких підстав: 1.1. клієнт вчиняє дії, що стосуються суті доручення, на порушення чинного законодавства і відмовляється припинити їх вчинення, незважаючи на роз'яснення адвоката; 1.2. клієнт використовує правову допомогу, що йому надається адвокатом, для полегшення вчинення злочину; 1.3. клієнт, незважаючи на роз'яснення адвоката, наполягає на досягненні результату, який через нові або нововиявлені обставини, є об'єктивно недосяжним; 1.4. клієнт грубо порушує обов'язки, взяті ним на себе згідно з договором про надання правової допомоги; 1.5. належне виконання доручення стає неможливим через дії клієнта, що вчиняються ним всупереч порадам адвоката; 1.6. клієнт вчиняє дії, що ганьблять честь, гідність і ділову репутацію адвоката; 1.7. клієнт не погоджується погашати фактичні видатки, якщо вони є необхідними для подальшого виконання доручення; 1.8. фізичний або психологічний стан адвоката позбавляє його можливості належним чином продовжувати виконання доручення; в цьому випадку адвокат зобов'язаний вжити всіх доступних йому заходів для запобігання порушення законних інтересів клієнта і забезпеченню подальшого представництва клієнта іншим адвокатом; 1.9. в інших випадках, передбачених цими Правилами, законодавством України або договором про надання правової допомоги.

Частина 2 зазначеної статті встановлює у всіх випадках розірвання договору за ініціативою адвоката він зобов'язаний попередити про це клієнта протягом розумного часу, пояснити йому причини розірвання договору, пересвідчитись, що вони об'єктивно або суб'єктивно, виходячи з позиції, зайнятої клієнтом, не можуть бути усунені, і вжити розумно необхідних заходів для захисту законних інтересів клієнта.

Суд аналізуючи зміст повідомлення адвоката ОСОБА_1 від 09 червня 2016 року про розірвання договору про надання правової допомоги з ОСОБА_2 приходить до висновку, що останнім було в повному обсязі виконані визначені законодавством вимоги щодо процедури розірвання договору. Позивач завчасно і належним способом повідомив клієнта про розірвання договору (направлення рекомендованого листа із повідомленням про вручення), текст повідомлення містить зазначення правової підстави для припинення договору, а також адвокатом обґрунтовано і роз'яснено таку підставу з урахуванням фактичних обставин справи.

Також зазначена заява не містить у собі розповсюдження інформації яка скала відома позивачу під час виконання ним договору від 06 березня 2014 року, а містить лише посилання на ту обставину, що обставини повідомлені ОСОБА_2 в заяві до Дзержинського РВ ХМУ УМВСУ в Харківській області про вчинення захисником ОСОБА_1 злочину, попередньо кваліфікованого за ст. 190 Кримінального кодексу України.

Таким чином, суд приходить до висновку, що твердження ВКДКА про порушення адвокатом ОСОБА_1 вимог ч. 2 ст. 29 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (далі Закону), п. 6 ч. 1 ст. 21 Закону, що є дисциплінарним проступком передбаченим п. 5 ч. 1 ст. 34 Закону у вигляді невиконання або неналежне виконання своїх професійних обов'язків, а саме які виразились у тому, що позивачем в одноособовому порядку було розірвано договір від 06.03.2014 року та направлено повідомлення від 09.06.2015 року на адресу клієнта ОСОБА_2 та адресу правоохоронних органів, в тому числі і суду в якому стверджувалось про вчинення клієнтом злочинів не знайшло свого підтвердження під час розгляду справи.

Враховуючи викладене вище та беручи до уваги той факт, що відповідно до ч.1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а відповідачі належними доказами не довели факту вчинення позивачем дисциплінарного проступку, суд вбачає достатньо підстав для часткового задоволення позову, суд приходить до висновку, що пункт 3 Рішення Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури від 26 травня 2016 року № V-009/2016 яким притягнуто адвоката ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності та застосування до нього дисциплінарного стягнення у вигляді позбавлення права на зайняття адвокатською діяльністю з наступним виключенням з Єдиного реєстру адвокатів України, прийнято Вищою кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури з порушенням норм чинного законодавства, а отже він підлягає скасуванню.

Щодо вимоги позивача в частині скасування п.2 Рішення Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури від 26 травня 2016 року № V-009/2016 яким рішення КДКА Київської області від 17.02.2016 року скасовано то в цій частині позов не підлягає задоволенню оскільки по-перше: позивачем не зазначено яким чином зазначене рішення порушує його права, свободи та інтереси, а по-друге: скасування рішення КДКА Київської області Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури як кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури вищого рівня є його повноваженням визначеним Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

Щодо вимоги позивача, щодо закриття провадження у дисциплінарній справі щодо адвоката ОСОБА_1 то в цій частині позов не підлягає задоволенню, оскільки прийняття рішення про закриття дисциплінарного провадження за наслідками розгляду скарги по відношенню до адвокатів є виключною компетенцією в даному випадку Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури згідно положень «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», а суд не може підміняти собою інші органи.

Керуючись ст.ст. 4, 7, 86, ч.1 ст.158, 160-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України Харківський окружний адміністративний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Посадової особи Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури, доповідача Одновола Володимира Костянтиновича, Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури, Посадової особи Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Київської області, доповідача Маліневського Олега Миколайовича, Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Київської області, третя особа - ОСОБА_2 про скасування рішення, зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Скасувати пункт 3 Рішення Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури від 26 травня 2016 року № V-009/2016 яким притягнуто адвоката ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності та застосування до нього дисциплінарного стягнення у вигляді позбавлення права на зайняття адвокатською діяльністю з наступним виключенням з Єдиного реєстру адвокатів України. В іншій частині Рішення Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури від 26 травня 2016 року № V-009/2016 залишити в силі.

В іншій частині задоволення позовних вимог відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня її проголошення та з дня отримання копії постанови, у разі проголошення постанови суду, яка містить вступну та резолютивну частини, а також прийняття постанови у письмовому провадженні.

Якщо суб'єкта владних повноважень, у випадках та порядку, передбаченому частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова у повному обсязі виготовлена 09 березня 2017 року.

Суддя Спірідонов М.О.