Справа № 442/5310/15-а, 2а-442/189/16
Суддя: Гудим Любомир Ярославович
Дата ухвалення: 2017-02-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2017 року Справа № 876/519/17

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді: Гудима Л.Я.

суддів: Довгополова О.М., Святецького В.В.,

за участю секретаря судового засідання: Кудєрової О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 03 листопада 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду України у м. Дрогобичі та Дрогобицькому районі Львівської області про визнання протиправними дій та зобов»язання поновлення виплати пенсії,-

В С Т А Н О В И В:

В серпні 2015 року позивач ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до Управління пенсійного фонду України у м. Дрогобичі та Дрогобицькому районі Львівської області (далі УПФУ в м. Дрогобичі та Дрогобицькому районі), в якому просила визнати протиправними дії щодо обмеження розміру пенсії; зобов»язати поновити їй виплату пенсії та виплатити на її користь заборгованість у зв»язку із незаконним обмеженням розміру пенсії.

В обґрунтування своїх позовних вимог посилалася на те, що з 11.06.2004 року їй, відповідно до Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування» призначено пенсію за віком, розмір якої після перерахунку становив 2812 грн. 29 коп. З 01.04.2015 року УПФУ у м. Дрогобичі та Дрогобицькому районі Львівської області обмежило розмір виплачуваної пенсії сумою 2390 грн. 45 коп. На своє письмове звернення отримала відповідь, що обмеження розміру пенсії викликано набранням з 01.04.2015 року чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» та відсутністю у матеріалах пенсійної справи інформації про звільнення її з роботи. Вважає, що відповідач мав право обмежувати розмір пенсій лише працюючим пенсіонерам за наявності відповідних даних (інформації) про це, до числа яких вона не належить, оскільки з 30.05.2008 року ніде не працює. Ця інформація була відома УПФУ у м. Дрогобичі та Дрогобицькому районі, оскільки персоніфікований облік (збирання, оброблення, систематизація та зберігання відомостей про усіх працюючих та самозайнятих осіб) здійснюється Пенсійним фондом України та його органами на місцях. Окрім цього, про те, що не працює, позивачкою в усній та письмовій формі неодноразово було повідомлено УПФУ у м. Дрогобичі та Дрогобицькому районі Львівської області. Тому просить визнати дії відповідача протиправними та зобов»язати поновити виплату пенсії

Постановою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 03 листопада 2016 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погодившись із винесеним судовим рішенням, ОСОБА_1 оскаржила його в апеляційному порядку, яка, покликаючись на неповне з»ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими, порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить суд апеляційної інстанції скасувати постанову суду та прийняти нове рішення, яким адміністративний позов задовольнити, з підстав, викладених у своїй апеляційній скарзі.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч. 1 ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України у зв»язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апелянта у їх сукупності, колегія суддів дійшла переконання, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як достовірно встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, 11.06.2004 року позивачу - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, призначена пенсія за віком, відповідно до Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування» при загальному стажі роботи 37 років 3 місяці 16 днів.

З 01 травня 2008 року позивачу проведено перерахунок пенсії відповідно до її заяви від 15.05.2008 року.

Позивачу з 01 квітня 2015 року відповідно до чинного законодавства, як працюючому пенсіонеру виплата пенсії проводиться в обмеженому розмірі.

Відповідно до документів, зокрема копії трудової книжки, які містяться в матеріалах пенсійної справи, позивачка перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в м. Дрогобичі та Дрогобицькому районі Львівської області, як працююча.

Відмовляючи в задоволенні адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з того, що в матеріалах пенсійної справи відсутня копія останньої сторінки трудової книжки, де зазначено про те, що вона звільнена 30.05.2008 року за власним бажанням, згідно наказу №32 від 30.05.2008 року.

Такі висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам справи та є помилковими, виходячи з наступного.

Відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення», який набрав чинності 1 квітня 2015року, внесено зміни до Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування», яким передбачено, що в період роботи пенсіонера пенсія, призначена особі відповідно до Закону, розмір якої перевищує 150% прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, виплачується в розмірі 85% призначеного розміру, але не менш як 150% прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.

Так, у відповідності до п. 2.21 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1, у разі звільнення (припинення діяльності, пов»язаної з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов»язкове державне соціальне страхування) особа повідомляє орган, що призначає пенсію, за місцем перебування на обліку як одержувач пенсії про дату звільнення (припинення діяльності, пов»язаної з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов»язкове державне соціальне страхування) шляхом подання заяви.

У відповідності до частини 1 статті 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об»єктивному дослідженні (ст. 86 КАС України).

При розгляді даної справи, судом апеляційної інстанції встановлено, що з 30.05.2008 року позивач звільнена з роботи за власним бажанням, та по даний час не працює, що підтверджується копією трудової книжки.

Таким чином, на неї не може поширюватись дія Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення», який набрав чинності 1 квітня 2015року.

Згідно з Рекомендацією №30R (80) 2 Комітету ОСОБА_2 Європи державам-членам стосовно реалізації адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятою Комітетом ОСОБА_2 Європи 11.05.1980 року на 316-й нараді заступників міністрів, під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду - тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Отже, дискреційним є повноваження, яке надає певний ступінь свободи адміністративному органу при прийнятті рішення, тобто, коли у межах, які визначені законом, адміністративний орган має можливість самостійно (на власний розсуд) обрати один з кількох варіантів рішення.

Крім того, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 162 Кодексу адміністративного судочинства України у разі задоволення адміністративного позову суд може ухвалити постанову про зобов»язання відповідача вчинити певні дії.

При цьому слід зазначити, що у випадку, коли закон встановлює повноваження суб»єкта публічної влади в імперативній формі, тобто його діяльність чітко визначена законом, суд може зобов»язати відповідача прийняти конкретне рішення чи вчинити дію.

А у випадку, коли суб»єкт владних повноважень наділений дискреційними повноваженнями, на думку колегії суддів, суд може лише вказати на виявлені порушення, допущені при прийнятті оскаржуваного рішення (дій), та зазначити норму закону, яку відповідач повинен застосувати при вчиненні певної дії (прийнятті рішення) з урахуванням встановлених судом обставин.

Аналізуючи вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку про те, що оскільки позивач з 30.05.2008 року є непрацюючою, то обмеження відповідачем пенсії позивачу, відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення», який набрав чинності 1 квітня 2015року є неправомірним, через що позовні вимоги є підставними та обґрунтованими, а відтак підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

З огляду на вищевикладене, доводи апеляційної скарги є суттєвими і складають підстави для висновку про порушення судом норм матеріального права, суд першої інстанції при вирішенні даного публічно-правового спору помилково встановив фактичні обставини справи та надав їм не належну правову оцінку через що постанова суду підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови, якою адміністративний позов задовольнити.

Крім цього, з матеріалів справи видно, що позивачем сплачено судовий збір у розмірі 73,08 грн. - за подання адміністративного позову, 80,39 грн. за подання апеляційної скарги, та 87,70 грн. за подання касаційної скарги на рішення судів.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб»єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб»єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Частиною 6 цієї статті встановлено, що якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції або Верховний Суд України, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

Оскільки, постановою Львівського апеляційного адміністративного суду задоволено заявлені позовні вимоги, то таким чином, на користь позивача слід присудити 241,17 грн. (73,08+80,39+87,70) сплаченого судового збору.

Керуючись статтями 94, 160, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити, постанову Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 03 листопада 2016 року у справі №442/5310/15-а скасувати та прийняти нову постанову, якою адміністративний позов задовольнити.

Визнати неправомірними дії управління Пенсійного фонду України в м. Дрогобичі та Дрогобицькому районі Львівської області щодо обмеження пенсії ОСОБА_1 відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення», який набрав чинності 1 квітня 2015року.

Зобов»язати управління Пенсійного фонду України в м. Дрогобичі та Дрогобицькому районі Львівської області провести донарахування та виплату пенсії ОСОБА_1 у розмірі визначеному до набрання чинності Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» та поновити ОСОБА_1 таку виплату, у зазначеному розмірі.

Присудити на користь ОСОБА_1 (АДРЕСА_1) суму сплаченого судового збору у розмірі 241 (двісті сорок одна) гривня 17 коп. за рахунок бюджетних асигнувань управління Пенсійного фонду України в м. Дрогобичі та Дрогобицькому районі Львівської області.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання постановою законної сили, а у разі складення постанови в повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України - з дня складення постанови в повному обсязі.

Головуючий суддя : Л.Я. Гудим

Судді: О.М. Довгополов

ОСОБА_3

Повний текст постанови виготовлено та підписано 06.03.2017 року.