Справа № 820/351/17
Суддя: Панченко О.В.
Дата ухвалення: 2017-03-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

03 березня 2017 р. № 820/351/17

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді - Панченко О.В.

при секретарі судового засідання Самігулліній К.В.

за участю:

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

Приватної фірми "Алекс-3"
до Харківського управління Офісу великих платників податків ДФС України
про скасування податкових повідомлень-рішень ,

В С Т А Н О В И В:

Позивач Приватна фірма «Алекс-3», звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить скасувати податкові повідомлення-рішення відповідача від 11.08.2016р.: № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що вважає оскаржувані в даній справі податкові повідомлення-рішення такими, що не відповідають приписам чинного законодавства, порушують права та законні інтереси позивача.

У судовому засіданні представник позивача заявлені позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити, виходячи із доводів позовної заяви.

Відповідач - Харківське управління Офісу великих платників податків ДФС України, згідно наданих до суду письмових заперечень, позов не визнав та просив в його задоволенні відмовити через безпідставність.

В судовому засіданні представник відповідача підтримав доводи письмових заперечень та просив в його задоволенні відмовити у повному обсязі.

Суд, вивчивши доводи позову та заперечень проти нього, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, виходить з наступних підстав та мотивів:

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що у червні 2016 року СДПІ з обслуговування великих платників податків у м. Харкові МГУ ДФС проведено документальну позапланову виїзну перевірку позивача з питань дотримання вимог валютного законодавства при здійсненні розрахунків по зовнішньоекономічним контрактам №5/15 від 15.04.2015 з нерезидентом ТОО «Темурий», Республіка Казахстан за період з 15.04.2015р. по 17.06.2016р., №14/12 від 28.05.2012р. з нерезидентом ИП «Абдусаттаров Азис Батирханович», Республіка Казахстан за період з 01.07.2015р. по 17.06.2016р., №21/13 від 24.10.2013р. з нерезидентом ООО «ЛИНГРАНД», Росія за період з по 17.06.2016р., №18/311 від 17.05.2011р. з нерезидентом ООО «Piramida-F.R.», Республіка Азербайджан за період з 01.01.2013р. по 17.06.2016р., №20/12 від 31.10.2012р. з нерезидентом Компания ZAZI LTD, Грузія за період з 01.01.2013р. по 17.06.2016р., № 20/14 від 09.09.2014р. з нерезидентом ООО «FUTURE SO ММС», Республіка Азербайджан за період з 09.09.2014р. по 17.06.2016р., № 1 від 03.08.2015р. з нерезидентом ООО «ACTIVE ASIA PLUS», Узбекистан за період з 03.08.2015р. по 17.06.2016р., №11/15 від 31.07.2015 з нерезидентом ООО «Сали», Республіка Грузія за період з 31.07.2015р. по 17.06.2016р., №22/14 від 22.10.2014р. з нерезидентом ООО «ЛИНГРАНД», Росія за період з 22.10.2014р. по 17.06.2016р., № РІ 150617-01В від 17.06.2015р. з нерезидентом Компания «Beksmak Makine San.Dis. Tic. Ltd. Turkiye за період з 17.06.2015 по 17.06.2016, №02 від 02.03.2009h/ з нерезидентом NAN YA PLASTICS CORPORATION, Таiwan за період з 01.07.2015р. по 17.06.2016р., №14/311 від 22.04.2011р. з нерезидентом ОсОО «КАМА», Республіка Киргизстан за період з 01.04.2015р. по 17.06.2016 р., № 50026103 від 09.12.2014р. з нерезидентом ПАО «Нижнекамскнефтехим», Росія за період з 01.07.2015р. по 17.06.2016 р.

За результатами проведеної перевірки складено акт від 26.07.2016р. № 62/28-09-14-01-12/23467315 (а.с. 32-100), згідно висновків якого встановлено порушення з боку позивача, зокрема:

ст. 1 Закону України „Про порядок здійснення розрахунків в поземній валюті" із змінами та доповненнями, з урахуванням Закону України від 06.11.2012 №5480-УІ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розширення інструментів впливу на грошово-кредитний ринок", п.1 Постанови Правління НБУ від 20.08.2014р. № 515 "Про врегулювання ситуації на валютному ринку України", п. 1 Постанови Правління НБУ від 20.11.2014 № 734 "Про врегулювання ситуації на валютному ринку України", п.1 Постанови Правління НБУ від 01.12.2014 №758 "Про врегулювання ситуації на валютному ринку України", п.1 Постанови Правління НБУ від 03.03.2015р. № 160 "Про врегулювання ситуації на грошово-кредитному та валютному ринках України", п.1 Постанови Правління НБУ від 03.06.2015р. №354 "Про врегулювання ситуації на валютному ринку України", п.1 Постанови Правління НБУ" від 03.09.2015 №581 "Про врегулювання ситуації на грошово-кредитному та валютному ринках України", п.1 Постанови Правління НБУ від 04.12.2015р. №863 "Про врегулювання ситуації на валютному ринку України", п.1 Постанови Правління НБУ від 03.03.2016 №140 "Про врегулювання ситуації на грошово-кредитному та валютному ринках України" в редакціях, що були чинні на дату проведення експортних операцій, в результаті чого ПФ «Алекс-3»;

по експортному контракту №5/15 від 15.04.2015 з нерезидентом ТОО «Темурий», Республика Казахстан у березні 2016 отримано валютну виручку у сумі - 6216,40 дол. США (163367,89 грн.) з порушенням строків розрахунків та не отримано частину валютної виручки, в результаті чого станом на 08.06.2016 виникла прострочена дебіторська заборгованість у сумі 6216,40 дол. СІЛА (155171,79 грн.);

по експортному контракту №14/12 від 28.05.2012 з нерезидентом ИП «Абдусаттаров Азис Батирханович», Республика Казахстан у грудні 2015 року, квітні 2016 року, травні 2016 року, червні 2016 року отримано валютну виручку у сумі - 70110,00 дол. США (1737501,33 грн.) з порушенням строків розрахунків та не отримано частину валютних коштів, в результаті чого станом на 18.01.2016 виникла прострочена дебіторська заборгованість у сумі 22220,65 дол. СІЛА (541805,24 грн.);

по експортному контракту №21/13 від 24.10.2013 з нерезидентом ООО «ЛИНГРАНД» в жовтні 2015 року, грудні 2015 року, січні 2016 року, лютому 2016 року, березні 2016 року, квітні 2016 року, травні 2016 року отримано валютну виручку у сумі - 23303436,78 рос.руб (7555269,69 грн.) з порушенням строків розрахунків та не отримано частину валютної виручки, в результаті чого станом на 17.06.2016р. лічиться прострочена дебіторська заборгованість в сумі 23668852,98 рос.руб. (8949903,38 грн.);

по експортному контракту №18/311 від 17.05.2011 з нерезидентом ООО «Piramida-F.R.», Республика Азербайджан у січні 2015 року, лютому 2015 року, квітні 2015 року, червні 2015 року, вересні 2015 року, жовтні 2015 року, грудні 2015 року, лютому 2016 року, березні 2016 року, квітні 2016 року, травні 2016 року отримано валютну виручку у сумі -513492,00 дол. США (11905893,07 грн.) з порушенням строків розрахунків та не отримано частину валютної виручки, в результаті чого станом на 17.06.2016р. лічиться прострочена дебіторська заборгованість в сумі 70000,17 дол. США (1743329,17 грн.);

по експортному контракту №20/12 від 31.10.2012 з нерезидентом Компания ZAZI LTD, Грузия у квітні 2016 отримано валютні цінності у сумі - 10000,00 дол. США (259946,30 грн.) з порушенням строків розрахунків та не отримано частину валютної виручки, в результаті чого станом на 01.02.2016р. виникла прострочена дебіторська заборгованість у сумі 13990,00 дол. США (357514,86 грн.);

по експортному контракту № 20/14 від 09.09.2014р. з нерезидентом ООО «FUTURE SO ММС», Республіка Азербайджан у липні 2015 року, серпні листопаді 2015 року, березні 2016 року, червні 2016 року отримано валютну виручку в сумі 78000,50 дол. США (1863679,02 грн.) з порушенням строків розрахунків та не отримано валютну частину валютної виручки, в результаті чого станом на 11.03.2016р. виникла прострочена дебіторська заборгованість у сумі 43741,81 дол. США (1116255,69 грн.);

по експортному контракту № 22/14 від 22.10.2014р. з нерезидентом ООО «ЛИНГРАН», Росія у лютому 2015 року, березні- травні 2015 року, липні - грудні 2015 року отримано валютну виручку в сумі 554498,96 дол. США (12270516,37 грн.) з порушенням строків розрахунків;

по експортному контракту № 1 від 03.08.2015р. з нерезидентом ООО «ACTIVE ASIA PLUS», Узбекистан у листопаді 2015 року, грудні 2015 року отримано валютну виручку у сумі 212011,80 дол. США (5090217,88 грн.) з порушенням строків розрахунків;

по експортному контракту № 11/15 від 31.07.2015р. з нерезидентом ООО «Сали», Республіка Грузія у грудні 2015 року отримано валютну виручку в сумі 13792,47 дол. США (333639,85 грн.) з порушенням строків розрахунків;

по експортному контракту № 14/Э11 від 22.04.2011р. з нерезидентом ОсОО «КАМА», Республіка Киргизстан у вересні 2015 року, жовтні 2015 року, лютому 2015 року отримано валютну виручку в сумі 124952,89 дол. США (2857549,30 грн.) з порушенням строків розрахунків та не отримано частину валютної виручки, в результаті чого станом на 14.08.2015р. виникла прострочена дебіторська заборгованість в сумі 6197,81 дол. США (132609,87 грн.);

ст. 2 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті», з урахуванням вимог Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розширення інструментів впливу на грошово-кредитний ринок», п. 1 Постанови Правління НБУ від 03.06.2015р. № 160 «Про зміну строків розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів і запровадженням обовязкового продажу надходжень в іноземній валюті», Постанови Правління НБУ від 04.12.2015р. № 863 «Про зміну строків розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів і запровадженням обовязкового продажу надходжень в іноземній валюті» в редакціях, що були чинні на дату проведення імпортних операцій, в результаті чого позивачем у жовтні 2015 року отримано товари від нерезидента Компанії «Beksmak Makine San.Dis. Tic. Ltd. Turkiye на суму 21500,00 Євро (512936,27 грн.) по імпортному контракту № Р 150617-01В від 17.06.2015р. та від нерезидента NAN YA PLASTICS CORPORATION на суму 1977,04 дол. США (43361,99 грн.) по імпортному контракту № 02 від 02.03.2009р. з порушенням строків розрахунків;

у квітні 2016 року отримано повернені нерезидентом ПАО «Нижнекамскнефтехим», Росія валютні кошти в розмірі 132242,94 рос. Руб. (50056,60 грн.) по імпортному контракту № 50026103 від 09.12.2014р. з порушенням строків розрахунків;

ст. 1 Указу Президента України від 18.06.1994р. № 319/94 «Про невідкладні заходи щодо повернення в Україну валютних цінностей, що незаконно знаходяться за її межами», ст. 9 Декрету Кабінету Міністрів України від 19.02.1993р. № 15-93 «Про систему валютного регулювання і валютного контролю», а саме: позивачем в деклараціях про валютні цінності, доходи та майно, що належать резиденту України і знаходяться за її межами станом на 01.04.2015р., 01.07.2015р., 01.10.2015р., 01.01.2016р., 01.04.2016р. у розділі ІІІ «Товари (роботи, послуги), що експортовані резидентом за межі України з оплатою в іноземній валюті, за які на звітну дату не надійшли в установлені законодавством терміни валютні кошти на валютний рахунок резидента в уповноваженому банку» не задекларовано прострочену дебіторську заборгованість по експортних контрактах: станом на 01.04.2015р. по № 18Э11 від 17.05.2011р. з нерезидентом ООО Piramida F.R. Республіка Азербайджан у сумі 151953,57 дол. США (3563521,37 грн.); по № 22/14 від 22.10.2014р. з нерезидентом ООО «ЛИНГРАНД», Росія у сумі 99949,50 дол. США (2343954,01 грн.); станом на 01.07.2015р. по № 18Э11 від 17.05.2011р. з нерезидентом ООО Piramida F.R. Республіка Азербайджан у сумі 51959,57 дол. США (1091422,15 грн.); станом на 01.10.2015р. по № 21/13 від 24.10.2013р. з нерезидентом ООО «ЛИНГРАНД», Росія у сумі 965655,60 рос. Руб. (312833,79 грн.); по № 18/Э11 від 17.05.2011р. з нерезидентом ООО Piramida F.R. Республіка Азербайджан у сумі 91453,57 дол. США (1947561,94 грн.); по № 20/14 від 09.09.2014р. з нерезидентом ООО Future SO MMC, Республіка Азербайджан у сумі 10005,50 дол. США (213073,49 грн.); по № 14/Э11 від 22.10.2014р. з нерезидентом ООО «ЛИНГРАН», Росія у сумі 146650,86 дол. США (3122979,34 грн.); станом на 01.01.2016р. по № 21/13 від 24.10.2013р. з нерезидентом ООО «ЛИНГРАНД» у сумі 5367756,60 рос. Руб. (1767655,93 грн.); по № 14/12 від 28.05.2012р. з нерезидентом ИП «Абдусаттаров Азис Батирханович», Республіка Казахстан у сумі 13067,55 дол. США (313629,92 грн.); по № 18/Э11 від 17.05.2011р. з нерезидентом ООО Piramida F.R. Республіка Азербайджан у сумі 59562,74 дол. США (1429546,49 грн.); по № 20/14 від 09.09.2014р. з нерезидентом ОООFuture SO MMC, Республіка Азербайджан у сумі 68390,55 дол. США (1641442,82 грн.); по № 14/Э від 22.04.2011р. з нерезидентом ООО «КАМА», Республіка Киргизстан у сумі 29998,70 дол. США (719988,81 грн.); станом на 01.04.2016р. по № 14/12 від 28.05.2012р. з нерезидентом ИП «Абдусаттаров Азис Батирханович», Республіка Казахстан у сумі 67330, 65 дол. США (1578996,86 грн.); по № 18/Э11 від 17.05.2011р. з нерезидентом ООО Piramida F.R. Республіка Азербайджан у сумі 19902,57 дол. США (466742,79 грн.); по № 20/12 від 31.10.2012р. з нерезидентом Компанія ZAZ LTD Грузія у сумі 23990,00 дол. США ( 562598,68 грн.); по № 20/14 від 09.09.2014р. з нерезидентом ООО Future SO MMC, Республіка Азербайджан у сумі 106480,62 дол. США (2497117,80 грн.); по № 14/Э11 від 22.04.2011р. з нерезидентом ОсОО «КАМА» Республіка Киргизстан у сумі 6197,81 дол. США (145347,22 грн.).

в рядку 13 розділу ІІ «Фінансові вкладення» не задекларовано по імпортним контрактам: станом на 01.10.2015р. по № Р1 150617-01В від 17.06.2015р. з нерезидентом Компания «Beksmak Makine San.Dis. Tic. Ltd. Turkiye у сумі 21500,00 Євро (512936,27 грн.); по № 02 від 02.03.2009р. з нерезидентом NAN YA PLASTICS CORPORATION у сумі 1977,04 дол. США (42102,32 грн.); станом на 01.01.2016 р. по №50026103 від 09.12.2014 р. з нерезидентом ПАО «Нижнекамскнефтехим», Росія у сумі 132242,94 рос. руб. (43548,922 грн.) позивачем не подано до Управління національного банку України в Харківській області декларації про валютні цінності, доходи та майно, що належать резиденту України і знаходяться за її межами станом на 01.04.2015р., 01.07.2015р., 01.07.2015р., 01.10.2015р., 01.01.2016р., 01.04.2016р., не зареєстровано в податковому органі довідки про проведення декларування валютних цінностей, доходів та майна, що належать резиденту України і перебувають за її межами станом на 01.04.2015р., 01.07.2015р., 01.10.2015р., 01.01.2016р., 01.04.2016р. зареєстровані у територіальному управлінні НБУ.

За наслідками розгляду вказаного акту перевірки відповідачем прийнято оскаржувані податкові повідомлення-рішення від 11.08.2016р.: № НОМЕР_2 (а.с. 15), згідно якого позивачу нараховано штрафні (фінансові) санкції за порушення вимог валютного законодавства в розмірі 2550,0 грн.;

№ (а.с. 16), згідно якого позивачу нараховано пеню за порушення термінів розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності, за невиконання зобовязань та штрафні санкції за порушення вимог валютного законодавства в розмірі 11886042,06 грн.

Не погодившись з вказаними податковими повідомленнями-рішеннями, позивач оскаржив їх до суду.

Суд зазначає, що висновки податкового органу щодо порушення позивачем вимог валютного законодавства в даній справі є такими, що не ґрунтуються на вимогах законодавства та дійсних обставинах справи.

При цьому суд зауважує, що відповідно до ч. 1 ст.218 Господарського кодексу України підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

Залучення учасника господарських відносин до господарсько-правової відповідальності можливе лише за наявності в його діях складу господарського правопорушення, що включає в себе: протиправну поведінку суб'єкта господарювання; наявність шкоди; причинно-наслідковий зв'язок між протиправною поведінкою правопорушника і наслідками; вину правопорушника. При відсутності хоча б одного з цих елементів господарсько-правова відповідальність не настає.

В даній справі в діях позивача як учасника господарських відносин судом не встановлено протиправної поведінки, наявність збитків державі і вина в порушенні правил здійснення господарської діяльності, виходячи з наступного.

Як встановлено судом, здійснюючи власну господарську діяльність, позивач уклав ряд зовнішньоекономічних контрактів з нерезидентами. Предметом експортних контрактів була поставка нерезидентам лінолеуму ПВХ (підлогові покриття).

За кожним контрактом сторонами було врегульовано порядок і терміни розрахунків в іноземній валюті, які відповідають вимогам Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» та Декрету Кабінету Міністрів України «Про систему валютного регулювання і валютного контролю».

Договірні зобов'язання щодо поставки товару позивач виконав у повному обсязі, що сторонами у справі не заперечується.

Протягом процедури адміністративного оскарження була погашена прострочена дебіторська заборгованість контрактам: з ТОО «Темурий» (контракт №5/15 від 15.04.2015 р.) - заборгованість на суму 6 216,00 дол. США у повному обсязі погашена 09.09.2016 р.; ИП «Абдуссатаров Азис Батирханович» (контракт №14/2 від 28.05.2012 р.) - заборгованість на суму 80 114,05 дол. США. погашена у повному обсязі 13.10.2016 р.; ООО Piramida F.R. Республіка Азербайджан (контракт №18/311 від 17.05.2011 р.) - заборгованість на суму 131518,17 дол. США погашена у повному обсязі 08.09.2016 р.; ZAZ LTD Грузія (контракт №20/12 від 31.10.2012 р.) заборгованість на суму 13 990,00 дол. США погашена у повному обсязі 15.08.2016 р.; ООО Future SO MMC, Республіка Азербайджан (контракт №20/14 від 09.09.2014 р.) - заборгованість на суму 43 741,81 дол. США погашена у повному обсязі 05.10.2016 р.; ООО «КАМА» (контракт №14/311 від 22.04.2011 р.) - заборгованість на суму 6 197,81 дол. США погашена у повному обсязі 06.09.2016 р.

Таким чином, на сьогодні існує заборгованість лише одного контрагента - ООО «ЛИНГРАНД» по контракту №21/13 від 24.10.2013 р. При цьому, протягом липня-грудня 2016 р. було погашено заборгованість на суму 19 243 446,68 рос. рублів. Отже, залишок заборгованості встановлений за актом перевірки складає 4 425 406,30 рос. рублів

Щодо вжиття позивачем необхідних та достатніх заходів щодо усунення порушення вимог валютного законодавства суд зазначає, що згідно постанови Жовтневого районного суду м. Харкова від 03.11.2016 року по справі №639/5858/16-п, визначено, що у діях директора ПФ «Алекс-3» відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 162-1 КУпАП. Таким чином, судом було встановлено, що керівник позивача вживав залежні від нього заходи для повернення валютної виручки, а досліджені під час судового розгляду докази свідчать про те, що причиною порушення строку повернення валютної виручки в Україну були не його умисні дії, а дії контрагентів позивача - нерезидентів.

В звязку з цим слід зауважити, що Вищий адміністративний суд України у справі К/800/43747/15 в ухвалі від 12.04.2016 р. дійшов висновку, що вина суб'єкта господарювання в порушенні вимог ст.1 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» відсутня у випадку, якщо ним вжито всіх заходів для повернення валютної виручки.

До аналогічних висновків дійшла і колегія суддів Вищого адміністративного суду України по справі №К/800/38838/15.

При цьому, Вищий адміністративний суд акцентував свою увагу на тому, що закон не встановлює перелік конкретних обставин, якими підприємство має довести, що ним вжито всіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. У кожному конкретному випадку, необхідно встановити, чи вжив суб'єкт господарювання всіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення.

Суд враховує вказані судові рішення при вирішенні даної справи.

Також суд враховує, що Європейський суд з прав людини в рішеннях у справах «Інтерсплав проти України», «Бізнес Супорт Сентре проти Болгарії», «Булвес АТ проти Болгарії», які є джерелом права в Україні, дійшов висновку про неприпустимість залучення до відповідальності однієї компанії за неправомірні дії іншої компанії, тобто наполягає на дотриманні правил індивідуальної відповідальності платника податків.

Відповідно до ч.2 ст.8 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Таким чином, на всіх етапах взаємовідносин з нерезидентами поведінка позивача була правомірною і не суперечить встановленим законодавчими актами правилам здійснення господарської діяльності.

Як випливає з п. 1.1 ст. 1 Податкового кодексу України, Податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Цим Кодексом визначаються функції та правові основи діяльності контролюючих органів, визначених пунктом 41.1 статті 41 цього Кодексу.

Пунктом 41.1 статті 41 Податкового кодексу України визначено, що контролюючими органами є органи доходів і зборів - центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування єдиної державної податкової, державної митної політики в частині адміністрування податків і зборів, митних платежів та реалізує державну податкову, державну митну політику, забезпечує формування та реалізацію державної політики з адміністрування єдиного внеску, забезпечує формування та реалізацію державної політики у сфері боротьби з правопорушеннями при застосуванні податкового та митного законодавства, а також законодавства з питань сплати єдиного внеску (далі - центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику), його територіальні органи.

Згідно з пунктом 41.3 вказаної статті встановлено, що повноваження і функції контролюючих органів визначаються цим Кодексом, Митним кодексом України та законами України. Розмежування повноважень і функціональних обов'язків контролюючих органів визначається законодавством України.

Відповідно до п. 3.1 ст. З Податкового кодексу України податкове законодавство України складається з Конституції України; цього Кодексу; Митного кодексу України та інших законів з питань митної справи у частині регулювання правовідносин, що виникають у зв'язку з оподаткуванням митом операцій з переміщення товарів через митний кордон України (далі - законами з питань митної справи); чинних міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України і якими регулюються питання оподаткування; нормативно-правових актів, прийнятих на підставі та на виконання цього Кодексу та законів з питань митної справи; рішень Верховної Ради Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування з питань місцевих податків та зборів, прийнятих за правилами, встановленими цим Кодексом.

В той же час, статтею 6 Податкового кодексу України чітко визначено поняття податків і зборів.

Так, податком є обов'язковий, безумовний платіж до відповідного бюджету, що справляється з платників податку відповідно до цього Кодексу. Збором (платою, внеском) є обов'язковий платіж до відповідного бюджету, що справляється з платників зборів, з умовою отримання ними спеціальної вигоди, у тому числі внаслідок вчинення на користь таких осіб державними органами, органами місцевого самоврядування, іншими уповноваженими органами та особами юридично значимих дій.

Разом з тим, предметом перевірки були порушення у сфері валютного регулювання. Саме за недотримання статті 1 Закону України "Про порядок розрахунків в іноземній валюті", як зазначено в акті перевірки, оскаржуваних податкових повідомленняхрішеннях , встановлена фінансова відповідальність, до якої було притягнуто позивача.

Отже, зі змісту (природи) виявлених порушень випливає, що вони не містять у собі ознак (елементів) складу податкового правопорушення, оскільки вони не стосуються відносин, що існують при визначенні державою видів податків, їх введення, справляння, проведення контролю і притягнення до відповідальності за порушення податкового законодавства; вони не стосуються відносин, пов'язаних із вилученням власності.

Таким чином, зміст конкретних обставин і зумовлене ними правозастосування дає підстави вважати, що порушення статті 1 Закону України "Про порядок розрахунків в іноземній валюті", на підставі якого прийняті спірні податкові повідомлення-рішення, відповідно є порушенням валютного законодавства, що підпадають під визначення порушень, за які застосовуються адміністративно-господарські санкції, передбачені статтею 238 Господарського кодексу України, і на них не поширюється штрафні санкції, розмір і порядок стягнення яких визначається податковим законодавством України.

Таку правову позицію висловив Верховний суд України у постанові від 04.11.2014 р. у справі №21-469а14, згідно якої порушення статті 1 Закону «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» є порушеннями валютного законодавства, що підпадають під визначення порушень, за які застосовуються адміністративні-господарські санкції, передбачені статтею 238 Господарського кодексу України, і на них не поширюються штрафні санкції, розмір і порядок стягнення яких визначається податковим законодавством.

Враховуючи те, що визначена відповідачем пеня за порушення строків розрахунків в іноземній валюті по експортним операціям є адміністративно-господарською санкцією, вона повинна була застосовуватись у межах строків, визначених ст. 250 Господарського кодексу України.

Також, варто враховувати, що Постановою Правління НБУ №361 від 28.07.2016 р. «Про внесення змін до деяких нормативно-правових актів НБУ» збільшено граничний термін розрахунків за операціями з експорту та імпорту з 90 до 120 днів. Оскаржувані податкові повідомлення-рішення прийнято 11.08.2016р., таким чином, на момент їх прийняття термін розрахунків за операціями з експорту та імпорту становив 120 днів.

Згідно ст. 58 Конституції України, нормативно-правові акти мають зворотну дію в часі, якщо вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи, що є загальновизнаним принципом права. Зменшення періоду прострочення пені зменшує розмір пені, що відповідно пом'якшує відповідальність.

Тому до розрахунку штрафних санкцій підлягає застосуванню норма, яка збільшує термін розрахунку до 120 днів. Такої ж думки дотримується НБУ в листі від 10.08.2016 р. № 22-0003/67025, згідно якого розяснено, що з 29.07.2016 р. на випадки прострочення розрахунків за експортними операціями поширюються норми того акту, який скасовує або помякшує відповідальність резидентів.

Дані вимоги законодавства відповідачем при прийняті спірних податкових повідомлень рішень дотримано не було.

При цьому, Європейський суд з прав людини наголошує на необхідності реалізації принципу правової визначеності між платником податку та органом фіскальної служби, який здійснює адміністрування та контроль за сплатою податків та зборів таким платником податків, що відповідає прогнозованості діяльності суб'єкта владних повноважень. Рішення та дії контролюючого органу мають відповідати вимогам закону, й цілком закономірним та очікуваним є сподівання особи на дотримання контролюючим органом цієї вимоги. У разі, якщо особа постраждала від неправомірного рішення та дій контролюючого органу, особа має бути поновлена в своїх порушених правах судом відповідно до положень ст. 13 Конвенції Про захист прав людини і основоположних свобод. Зазначене є «правомірним очікуванням» в світлі практики Європейського суду з прав людини.

В остаточному рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Полторацький проти України» від 29.04.2003 (заява № 38812/97) зазначається, що державні органи повинні діяти відповідно до закону, що означає те, що діяльність державних органів повинна бути передбачувана для особи, тобто особа повинна бути здатна передбачити наслідки діяльності державних органів для себе. Аналогічні висновки Європейського суду з прав людини зроблені в пункті 27 Остаточного рішення у справі «Крюслін проти Франції» від 24.04.1990 та в рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Ювіг проти Франції».

Підсумовуючи наведене, суд зауважує, що відповідно до приписів ч.2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень, обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

В даній справі відповідачем, як субєктом владних повноважень, суду не надано докази законності та обґрунтованості оскаржуваних податкових повідомлень - рішень, у той час як встановлені та досліджені судом у даній справі докази вказують на їх необґрунтованість та незаконність.

Керуючись ст. ст. 11, 12, 52, 55, 160-163, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Приватної фірми "Алекс-3" до Харківського управління Офісу великих платників податків ДФС України про скасування податкових повідомлень-рішень, - задовольнити.

Скасувати податкові повідомлення-рішення Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників податків у м.Харкові МГУ ДФС України № та № від 11.08.2016 року

Стягнути на користь Приватної фірми "Алекс-3" (місцезнаходження: 61019, АДРЕСА_1, код ЄДРПОУ - 23467315) судовий збір у розмірі 178328 (сто сімдесят вісім тисяч триста двадцять вісім) грн. 88 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Харківського управління Офісу великих платників податків ДФС України (61052, м.Харків, вул. Благовіщенська, буд.30, код ЄДРПОУ - 39440996).

Постанова набирає законної сили згідно з ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме: після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова чи ухвала суду не набрала законної сили.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду згідно з ст.186 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме: шляхом подачі через Харківський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня її проголошення (у разі застосування судом ч. 3, ст. 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні з дня отримання копії постанови, у разі повідомлення субєкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених ч.4 ст.167 цього Кодексу, про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення пятиденного строку з моменту отримання субєктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду) апеляційної скарги з одночасним надсиланням копії апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції.

Повний текст постанови виготовлений 07 березня 2017 року.

Суддя Панченко О.В.