Справа № 607/14241/16-а
Суддя: Воробель Н. П.
Дата ухвалення: 2017-03-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09.03.2017 Справа №607/14241/16-а

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючої судді Воробель Н.П.,

за участі секретаря Зубко О.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Тернополі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у місті Тернополі про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,-

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду із адміністративним позовом до інспектора роти 1 батальйону УПП у м. Тернополі РПП лейтенанта поліції ОСОБА_6, у якому заявляє вимогу про визнання незаконними його дій щодо складення постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії АР № 179889 від 06 грудня 2016 року, згідно якої позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення /КУпАП/ та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн., її скасування та закриття провадження у справі.

Аргументуючи свої позовні вимоги, ОСОБА_1 зазначив, що спірну постанову вважає такою, що винесена з порушеннями норм законодавства та підлягає скасуванню, оскільки по мобільному телефону він не розмовляв і докази зворотного - відсутні.

Встановивши, що ОСОБА_1 звернувся в суд не до тієї особи, яка повинна відповідати за адміністративним позовом, суд, за згодою останнього допустив заміну первинного відповідача належним - Управлінням патрульної поліції у м. Тернополі, при цьому попередньо переконавшись, що це не потягне за собою зміни підсудності адміністративної справи.

У судовому засіданні ОСОБА_1 зазначені вимоги підтримав, пояснивши, що мобільним телефоном він не користувався.

Представник відповідача - Кондрат Ліля Романівна у судовому засіданні позову не визнала, проти його задоволення заперечила, вказала, що спірна постанова є обґрунтованою та винесена відповідно до вимог закону.

Свідок ОСОБА_4 суду показала, що є напарником інспектора ОСОБА_6 і була разом з ним на чергуванні 06 грудня 2016 року. Приблизно о 09 год. на вул. Руська у м. Тернополі ОСОБА_6 зупинив ОСОБА_1 Свідок переконана, що це відбулось через порушення останнім ПДР. Однак, самого порушення вона не бачила, оскільки в цей момент спілкувалась з іншим водієм.

Суд, заслухавши учасників судового розгляду, покази свідка, дослідивши докази, дійшов висновку, що позов слід задовольнити з огляду на наступне:

згідно постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії АР № 179889 від 06 грудня 2016 року, ОСОБА_1 06 грудня 2016 року о 09 год. 00 хв., керуючи автомобілем марки Mersedes-Benz GL 450, н.з. НОМЕР_1, в м. Тернопіль вулицею Руська, користувався засобом зв'язку, тримаючи його в руці, чим порушив вимоги п. 2.9 д ПДР.

Вказаною постановою позивач притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та на нього накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Ст. 280 КУпАП передбачено, що орган /посадова особа/ при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом - ч. 1 ст. 7 КУпАП.

Ч. 1 ст. 9 КУпАП визначає поняття адміністративного правопорушення, яким визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Пунктом 2.9 д ПДР визначено, що водієві забороняється під час руху транспортного засобу користуватися засобами зв'язку, тримаючи їх у руці /за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання/.

Згідно з ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Представник відповідача проти задоволення позову заперечує, а тому обов'язок доказування правомірності рішення працівника поліції щодо винесення спірної постанови покладений саме на неї.

Однак, жодного доказу на підтвердження правомірності цього рішення останньою надано не було, а тому суд приходить до переконання про відсутність в діях ОСОБА_1 складу зазначених адміністративних правопорушень.

Суд відкидає покази свідка ОСОБА_4 у яких вона вказує, що ОСОБА_1 було зупинено за порушення ПДР, оскільки як вказано нею, самого факту порушення вона не бачила, а такі її висновки є оціночними і базувались не на фактах, а виключно на внутрішньому переконанні, мовляв, її напарник ніколи б не зупинив особу, яка не порушила вимог закону.

Згідно ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за обставин відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно ч. 1 ст. 293 КУпАП орган /посадова особа/ при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень: залишає постанову без зміни, а скаргу без задоволення; скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд; скасовує постанову і закриває справу; змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

З огляду на викладене оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а провадження в адміністративній справі - закриттю.

Керуючись ст. ст. 2, 10, 11, 70, 71, 94, 122, 158 - 163, 1712 КАС України, ч. 2 ст. 122, ст. 245, ч. 1 ст. 247, 251, ч. 1 ст. 254, 280, 293 КУпАП, п. 2.9 д ПДР, затверджених постановою КМУ України № 1306 від 10 жовтня 2001 р., -

постановив:

адміністративний позов - задовольнити.

Постанову у справі про адміністративне правопорушення серії АР № 179889 від 06 грудня 2016 року, згідно якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн - скасувати.

Адміністративну справу відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 122 КУпАП - провадженням закрити.

Апеляційна скарга на дану постанову суду подається протягом десяти днів з дня отримання її копії до Львівського апеляційного адміністративного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Головуюча суддяН. П. Воробель