Справа № 802/2403/16-а
Суддя: Слободонюк Михайло Васильович
Дата ухвалення: 2017-03-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

м. Вінниця

09 березня 2017 р. Справа № 802/2403/16-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Слободонюка Михайла Васильовича, розглянувши у судовому засіданні матеріали справи за позовом ОСОБА_1 до Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області, Хмельницької міської ради, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів Приватного підприємства "АЛЬСТАР" про визнання недійсним запису та його скасування

В СТАНОВИВ:

В провадженні Вінницького окружного адміністративного суду перебуває адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 до Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області, Хмельницької міської ради, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів Приватного підприємства "АЛЬСТАР" про визнання недійсним запису та його скасування.

У судове засідання 09.03.2017 року позивач ОСОБА_1, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце проведення судового розгляду, до суду повторно не прибув. Про поважні причини неприбуття попередньо суд не повідомив як і заяв про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи у його відсутність не подав.

Інші учасники судового процесу: відповідачі - Головне територіальне управління юстиції в Хмельницькій області та Хмельницька міська рада, третя особа - ПП "АЛЬСТАР" в судове засідання також не прибули, хоча в матеріалах справи наявні докази їх належного повідомлення.

Відповідно до ст. 41 КАС України в зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Вирішуючи питання щодо застосування наслідків повторної неявки позивача у судове засідання без поважних на те причин суд виходив із наступного.

Так, згідно статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Судовий захист порушених прав фізичних чи юридичних осіб реалізовується в адміністративному судочинстві шляхом розгляду адміністративної справи з урахування основних принципів, визначених статтею 7 КАС України, таких як верховенство права, законність, змагальність сторін, рівність перед законом і судом, офіційне з'ясування всіх обставин справи тощо.

Відповідно до ч. 2 ст. 49 КАС України особи, які беруть участь у справі, зобов'язані добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов'язки.

Будучи ініціатором судового розгляду справи позивач в першу чергу має активно, не зловживаючи, використовувати власні процесуальні права, тобто здійснювати їх з метою, з якою такі права були надані. При цьому процесуальними обов'язками позивача є в тому числі і забезпечення представництва власних інтересів при розгляді адміністративної справи, дотримання процесуальних строків та повідомлення суд про неможливість прибуття в судове засідання з поважних причин (ст. 40 КАС України).

Відповідно до ч. 2 ст. 122 КАС України, судовий розгляд адміністративної справи здійснюється в судовому засіданні з викликом осіб, які беруть участь у справі, а відповідно до ч. 4 ст. 122 КАС України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 128 КАС України неприбуття в судове засідання позивача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, якщо від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності є підставою для відкладення розгляду справу. А вже повторне неприбуття позивача за таких же підстав є наслідком залишення позовної заяви без розгляду (ч. 3 ст. 128 КАС України).

Аналогічні за змістом положення відображенні у пункті 4 частини 1 статті 155 КАС України, у якому визначено, що суд своєю ухвалою залишає позовну заяву без розгляду, якщо позивач повторно не прибув у судове засідання без поважних причин, якщо від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності.

Тобто застосування наслідків повторної неявки позивача у судове засідання є не правом, а обов'язком суду, який реалізовується після перевірки обставин поважності причин неприбуття до суду.

Як вбачається із матеріалів справи, дана позовна заява подана до суду особисто ОСОБА_1 28.12.2016 року.

Порядок здійснення судового виклику до суду осіб визначено у главі 3 "Судові виклики і повідомлення" КАС України.

Так, відповідно до частини 3 ст. 33 КАС України судовий виклик осіб, які беруть участь у справі, здійснюється рекомендованою кореспонденцією за адресами, вказаними цими особами.

У зв'язку із наведеним з метою належного повідомлення позивача про судовий розгляд справи, судова кореспонденція та судові повістки у справі направлялись на зазначену у позовній заяві адресу ОСОБА_1: 21000, м. Вінниця, вул. Стрілецька, 89/32.

Натомість, як видно із матеріалів справи, ухвалою від 03.01.2017 року відкрито провадження у даній адміністративній справі, закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду на 24.01.2017 року о 09:00 год.

24.01.2017 року позивач особисто до суду не з'явився, натомість через відділ прийому суду уповноважений представник позивача подав письмове клопотання (вх. № 2030 від 24.01.17) про витребування додаткових доказів - матеріалів реєстраційної справи ПП "АЛЬСТАР", до отримання яких визнав за можливим зупинити провадження у справі. Цим же клопотанням представник позивача просив суд провести судове засідання 24.01.2017 року без його участі.

Розглянувши подане клопотання суд його задовольнив, та ухвалою від 24.01.2017 року, постановленою в порядку письмового провадження, витребував у Хмельницької районної державної адміністрації Хмельницької області належним чином завірену копію реєстраційної справи ПП "АЛЬСТАР" та на підставі п. 4 ч. 2 ст. 156 КАС України зупинив провадження у справі до 22.02.2017 року.

Цією ж ухвалою суд призначив наступне судове засідання у справі на 22.02.2017 року о 10:00 год., про що повідомив осіб, які беруть участь у справі.

У судове засідання 22.02.2017 року позивач не прибув, жодних заяв чи клопотань із цього приводу суду не подав, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений завчасно та належним чином, про що свідчить наявне у матеріалах справи рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 53).

Наведені обставини слугували підставою для відкладення розгляду справу згідно п. 2 ч. 1 ст. 128 КАС України на 09.03.2017 року на 09:00 год.

09.03.2017 року позивач повторно до суду не з'явився, хоча про час та місце розгляду справи також був повідомлений своєчасно та належним чином, про що свідчить наявне у матеріалах справи рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення (судової повістки на 09.03.17). При цьому жодних поважних причин неявки в судове засідання позивач не повідомив, як і клопотань про розгляд справи у його відсутність не заявляв.

Вищевикладені обставини свідчать про те, що неявка позивача у судове засідання 09.03.2017 року є повторною по відношенню до попереднього судового засідання 22.02.2017 року, на яке позивач також не прибув.

Обговорюючи питання щодо наявності поважних причин неприбуття позивача до суду, судом враховуються положення частини 2 статті 40 КАС України, згідно яких особи, які беруть участь у справі та які не можуть з поважних причин прибути до суду, зобов'язані завчасно повідомити про це суд.

Тобто на сторін та інших учасників процесу покладається прямий обов'язок завчасно повідомити суд про причини своєї неявки. У протилежному разі вважається, що зазначені особи не з'явилися до суду без поважних причин.

В даному випадку позивач повторно не з'явився у судове засідання без подання жодних доказів поважності неприбуття, тобто, як приходить до висновку суд - позивач не з'явився до суду без поважних причин. У зв'язку з цим виникла ситуація, за якої суд позбавлений можливості здійснювати розгляд справи і, відповідно, виконати ті завдання адміністративного судочинства, які визначені у статті 2 КАС України, саме через неявку позивача.

Європейський Суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 року у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов'язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов'язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання. Вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов'язком не тільки держави, а й осіб, які беруть участь у справі.

Окрім того, зазначаючи про гарантоване ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право позивача на доступ до суду, суд не може оминути поза увагою і іншу складову такого права, як розумний строк розгляду справи, який пов'язаний не лише із правовою та фактичною складністю справи, але й поведінкою заявника.

Відповідно до рішень Європейського Суду з прав людини, що набули статусу остаточного, зокрема "Іззетов проти України", "Пискал проти України", "Майстер проти України", "Субот проти України", "Крюков проти України", "Крат проти України", "Сокор проти України", "Кобченко проти України", "Шульга проти України", "Лагун проти України", "Буряк проти України", "ТОВ "ФПК "ГРОСС" проти України", "Гержик проти України", суду потрібно дотримуватись розумного строку для судового провадження.

Неявка позивача двічі підряд в судові засідання, неповідомлення суд про поважність причин неприбуття та відсутність від останнього заяви щодо розгляду справи у його відсутність в контексті норм національного законодавства позбавляє суд можливості здійснювати розгляд справи в межах розумних строків.

З огляду на викладене та враховуючи, що позивач повторно не прибув у судове засідання без поважних причин, суд доходить висновку про необхідність залишення позовної заяви без розгляду на підставі п. 4 ч. 1 ст. 155 КАС України.

Керуючись п. 4 ч. 1 ст. 155, ст. ст. 165, 254 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області, Хмельницької міської ради, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів Приватного підприємства "АЛЬСТАР" про визнання недійсним запису та його скасування залишити без розгляду.

Роз'яснити позивачу, що особа, позовна заява якої залишена без розгляду, після усунення підстав, з яких заява була залишена без розгляду, має право звернутися до адміністративного суду в загальному порядку.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України, апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали. У разі якщо ухвалу було постановлено в письмовому провадженні або згідно з частиною третьою статті 160 цього Кодексу, або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Слободонюк Михайло Васильович