Справа № 343/2020/16-а,2-а/343/145/16
Суддя: Гулид Роман Методійович
Дата ухвалення: 2017-03-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 березня 2017 р. № 876/1176/17

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Гулида Р.М.,

суддів - Кузьмича С.М., Улицького В.З.,

за участю:

секретаря судового засідання - Богдан А.О.,

позивача - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Долинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області на постанову Долинського районного суду Івано-Франківської області від 20 грудня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Долинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області про визнання дій протиправними та зобов'язання здійснити перерахунок пенсії, -

ВСТАНОВИЛА:

31.10.2016 року ОСОБА_1 звернулася з позовом до Долинського ОУПФ України Івано-Франківської області про визнання неправомірними дії відповідача щодо відмови розрахунку її пенсії за віком згідно Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати по Україні за 2007 рік, скасувати розпорядження від 30.04.2014року за № 141243 та зобов'язати Долинське об'єднане управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області з 12.04.2014 року здійснити перерахунок та виплату пенсію за віком згідно Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, тобто за 2011-2013 роки з урахуванням раніше виплачених сум.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що вона перебувала на обліку в Долинському ОУПФ України Івано-Франківської області та отримувала пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення». Досягнувши 12 квітня 2014 року віку, передбаченого ст.26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», тобто 56 років і 6 місяців, вона подала до відповідача заяву від 25.04.2014 року про оформлення пенсії за віком згідно даного Закону, так як на пенсію за вислугу років права вона не має. На виконання поданої заяви всупереч чинного законодавства відповідачем пенсію за віком її не призначено, а переведено з виду на вид, тобто з пенсії за вислугу років, призначеної згідно п.е ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», на пенсію по віку згідно ст.26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Пенсія її нарахована із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховували під час призначення попереднього виду пенсії, тобто за 2007 рік. З цього приводу вона зверталась до відповідача з заявою від 26.09.2016 року, в якій просила привести її пенсію у відповідність до чинного законодавства, а саме, провести її призначення згідно заяви від 25.04.2014 року застосувавши показник середньої заробітної плати, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Відповідач у своєму листі відмовив у проведенні перерахунку пенсії із застосуванням показника середньої заробітної плати за 2011-2013 роки з посиланням на те, що відповідно до ч. 3 ст.45 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» переведення з одного виду пенсії на іншій здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (доходу) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на іншій в пенсійні справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду. Проте, в даному випадку відбувається перехід з пенсії за вислугою років на пенсію за віком на умовах, визначених Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне старування». Тобто умови й порядок обчислення цих пенсій визначені різними законодавчими актами.

Постановою Долинського районного суду Івано-Франківської області від 20 грудня 2016 року, позов задоволено частково.

Визнано неправомірними дії Долинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області щодо розрахунку ОСОБА_1, пенсії за віком згідно Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати по Україні за 2007рік та скасувати розпорядження від 30.04.2014 року за №141243.

Зобов'язано Долинське об'єднане управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області з 01.05.2016 року здійснити ОСОБА_1, перерахунок та виплату пенсію за віком згідно Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, тобто за 2011-2013 роки з врахуванням раніше виплачених сум.

Позовні вимоги ОСОБА_1 про зобов'язання Долинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області здійснити їй перерахунок та виплату пенсії за віком, згідно вимог Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, тобто за 2011-2013 роки з врахуванням раніше виплачених сум за період з 12.04.2014 року по 30.04.2016 року залишено без розгляду в зв'язку з пропуском строку позовної давності.

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням, Долинське ОУПФ України Івано-Франківської області подало апеляційну скаргу до Львівського апеляційного адміністративного суду, в якій просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою в задоволені позову відмовити в повному обсязі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що приймаючи оскаржуване рішення суд першої інстанції порушив норми матеріального права, а допущена упереджена оцінка зібраних доказів та довільне трактування законодавства за текстом постанови, не відповідає фактичним обставинам справи, що призвело до неправильного вирішення справи по суті позовних вимог.

Заслухавши доповідача - суддю Львівського апеляційного адміністративного суду, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін, мотивуючи це наступним.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач перебував на обліку та отримував пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення», як працівниця освіти.

25.04.2014 р. позивачка звернулася до відповідача про призначення пенсії за віком у відповідності до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

30.04.2014 року позивачку було переведено з пенсії за вислуги років на пенсію по віку, згідно ст.26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

26.09.2016 року позивачка звернулась з заявою до відповідача про приведення виплати їй пенсії у відповідності до чинного законодавства, а саме: провести її призначення згідно заяви від 25.04.2014 року, застосувавши показник середньої заробітної плати, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії.

Згідно письмової відповіді Долинського ОУПФ України Івано-Франківської області від 07.10.2016 року за № 114/К-04, позивачка має право на пенсію за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати за календарний рік, що передував року звернення за призначенням попереднього виду пенсії, оскільки таку зміну слід рахувати не як нове призначення, а як перехід на інший вид пенсії за іншим законом.

За змістом ст. 9 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" передбачено, що види пенсійних виплат і соціальних послуг відповідно до цього Закону за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком.; 2) пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов'язаного з роботою, інвалідності з дитинства); 3) пенсія у зв'язку з втратою годувальника. Таким чином, питання щодо виплати пенсії за вислугою років не входять до правового поля Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", а регулюються Законом України "Про пенсійне забезпечення".

За змістом ч. 3 ст. 45 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату та інших документів про страховий стаж із застосуванням показника середньої заробітної плати, який враховувався під час призначення пенсії або попереднього перерахунку. За бажанням пенсіонера при переведені з одного виду пенсії на інший пенсійний орган може врахувати заробітну плату за періоди страхового стажу зазначені ч. 1 ст. 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати, який враховувався під час призначення попереднього виду пенсії.

Отже, в ч.3 ст.45 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" йдеться про переведення з одного виду пенсії на інший вид пенсії, які передбачені ст.9 зазначеного Закону (за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника), в той час як у спірних правовідносинах має місце перехід на інший вид пенсії за іншим Законом (призначення пенсії за віком відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення», як працівнику освіти, яким пенсія за віком не передбачена), а тому положення ч.3 ст.45 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" в частині переведення з одного виду пенсії на інший до спірних відносин не застосовуються, відтак показник "середня заробітна плата працівників, зайнятих у галузях економіки України, за календарний рік, що передує року звернення за призначенням пенсії" застосовується виключно при призначенні пенсії та залишається незмінним під час здійснення перерахунку пенсії на підставі ч.4 ст.42 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

В цьому випадку пенсія призначається із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії.

Аналогічна позиція висловлена в постанові Верховного Суду України від 31.03.2015 року у справі № 21-612а14, де чітко визначено, що показник заробітної плати має враховуватися за три календарні роки, що передують року призначення нового виду пенсії, оскільки пенсія за віком передбачена іншим законом, ніж пенсія за вислугу років.

Відповідно до ст.244-2 КАС України рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України.

Колегія суддів не вбачає підстав для поновлення строку звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи, а тому позов щодо зобов'язання відповідача здійснити ОСОБА_1 вказаний перерахунок та виплату пенсії за період з 12.04.2014 року по 30.04.2016 року правомірно залишено без розгляду судом першої інстанції, оскільки позивачем пропущено встановлений ст. 99 КАС України шестимісячний строк звернення до адміністративного суду.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи та ухвалив законне рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а доводи апеляційної скарга не спростовують висновків суду і задоволенню не підлягають.

Таким чином, суд першої інстанції у відповідності до вимог ст.200 КАС України, правильно встановив обставини справи, ухвалив законне та обґрунтоване судове рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, а тому підстав для його скасування немає.

Керуючись ст. 160, ст. 195, ст. 196, п.1 ст. 198, ст. 200, п.1 ч.1 ст. 205, ст. 206, ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Долинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області - залишити без задоволення, а постанову Долинського районного суду Івано-Франківської області від 20 грудня 2016 року у справі № 343/2020/16-а - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: Р.М. Гулид

Судді: С.М. Кузьмич

В.З. Улицький

Повний текст ухвали виготовлено 13.03.2017 року