Справа № 876/13242/16-а
Суддя: Пасічник С.С.
Дата ухвалення: 2017-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

06 березня 2017 року м. Київ К/800/6374/17

Суддя Вищого адміністративного суду України Пасічник С.С., перевіривши касаційну скаргу Тернопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області на постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 14 грудня 2016 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 09 лютого 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Тернопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області про зобов'язання здійснити перерахунок щомісячного довічного грошового утримання,

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_1 звернувся до Тернопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області з вказаним адміністративним позовом, в якому зазначав, що 06 жовтня 2016 року (після звільнення з посади судді) звернувся до Тернопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області із заявою про призначення довічного грошового утримання судді у відставці, проте отримав відмову (лист від 15 листопада 2016 року), мотивовану тим, що з 06 жовтня 2016 року йому призначено довічне грошове утримання в розмірі 84%, без врахування до стажу роботи, що дає судді право на відставку, половини строку навчання за денною формою навчання на юридичному факультеті вищого навчального закладу та календарний період проходження військової служби. Вважаючи неправомірними дії Управління щодо не зарахування йому відповідних періодів навчання та проходження строкової військової служби, що призвело до зменшення розміру грошового утримання судді - 84%, замість - 90 %, просив визнати протиправними дії Тернопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області щодо не проведення йому, як судді у відставці перерахунку щомісячного довічного грошового утримання; зобов'язати зарахувати до стажу роботи, що дає судді право на відставку, половину строку його навчання за денною формою навчання на юридичному факультеті вищого навчального закладу та календарний період проходження військової служби; здійснити перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання з 04 жовтня 2016 року в розмірі 90% грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді з суми 26 100 грн. без обмеження граничного розміру, із врахуванням раніше виплачених сум, у разі зміни мінімального розміру заробітної плати, проводити перерахунок щомісячного довічного грошового утримання у зв'язку із збільшенням грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді.

Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 14 грудня 2016 року позов задоволено частково: визнано протиправними дії Тернопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області щодо не проведення ОСОБА_1 - судді у відставці перерахунку щомісячного довічного грошового утримання; зобов'язано Тернопільське об'єднане управління Пенсійного фонду України Тернопільської області зарахувати до стажу роботи судді, що дає право на відставку половину строку навчання ОСОБА_1 за денною формою навчання на юридичному факультеті вищого навчального закладу та календарний період проходження строкової військової служби; зобовязано Тернопільське об'єднане управління Пенсійного фонду України Тернопільської області здійснити ОСОБА_1 - судді у відставці перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання з 04 жовтня 2016 року в розмірі 90% грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді з суми 26100 грн. без обмежень граничного розміру, із врахуванням раніше виплачених сум.

Ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 09 лютого 2017 року рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Не погоджуючись з прийнятими рішеннями, Тернопільське об'єднане управління Пенсійного фонду України Тернопільської області подало касаційну скаргу, в якій просило скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій і ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Разом з тим, дослідивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, у відкритті провадження за касаційною скаргою необхідно відмовити з наступних підстав.

На момент прийняття Верховною Радою України постанови від 22 вересня 2016 року про звільнення ОСОБА_1 з посади судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області у відставку спірні правовідносини регулювалися Законом України від 7 липня 2010 року № 2453-VI «Про судоустрій і статус суддів» (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин).

За правилами частини 1 статті 20 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддя, який має стаж роботи на посаді судді не менше двадцяти років, що визначається відповідно до статті 135 цього Закону, має право подати заяву про відставку.

Згідно із вимогами статті 135 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» до стажу роботи на посаді судді зараховується робота на посаді: судді судів України, арбітра (судді) арбітражних судів України, державного арбітра колишнього Державного арбітражу України, арбітра відомчих арбітражів України; члена Вищої ради юстиції, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України; судді у судах та арбітрів у державному і відомчому арбітражах колишнього СРСР та республік, що входили до його складу.

Водночас відповідно до пункту 11 Перехідних положень Закону України від 7 липня 2010 року № 2453-VI «Про судоустрій і статус суддів» судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день набрання чинності цим Законом.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що з 18 березня 1994 року ОСОБА_1 був призначений на посаду судді Тернопільського міського суду, який в 2004 році реорганізовано в Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

До набрання чинності від 7 липня 2010 року № 2453-VI «Про судоустрій і статус суддів» зазначені правовідносини регулювались Законом України від 15 грудня 1992 року № 2862-ХІІ «Про статус суддів».

Відповідно до частини першої статті 43 Закону України від 15 грудня 1992 року № 2862-ХІІ «Про статус суддів» кожен суддя за умови, що він працював на посаді судді не менше 20 років, має право на відставку, тобто на звільнення його від виконання обов'язків за власним бажанням або у зв'язку з закінченням строку повноважень.

Абзацом другим частини четвертої цієї статті передбачено, що до стажу роботи, що дає право на відставку судді та отримання щомісячного довічного грошового утримання, крім роботи на посадах суддів судів України, державних арбітрів, арбітрів відомчих арбітражів України, зараховується також час роботи на посадах суддів і арбітрів у судах та державному і відомчому арбітражі колишнього СРСР та республік, що раніше входили до складу СРСР, час роботи на посадах, безпосередньо пов'язаних з керівництвом та контролем за діяльністю судів у Верховному Суді України, в обласних судах, Київському і Севастопольському міських судах, Міністерстві юстиції України та підвідомчих йому органах на місцях, за діяльністю арбітражів у Державному арбітражі України, Вищому арбітражному суді України, а також на посадах прокурорів і слідчих за умови наявності у всіх зазначених осіб стажу роботи на посаді судді не менше 10 років.

Згідно з пунктом 3.1 постанови Кабінету Міністрів України від 3 вересня 2005 року № 865 «Про оплату праці та щомісячне грошове утримання суддів» до стажу роботи, що дає судді право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, за умови роботи на посаді судді не менш як 10 років, зараховується, крім стажу трудової діяльності, визначеного законом, половина строку навчання за денною формою у вищих юридичних навчальних закладах, на юридичних факультетах вищих навчальних закладів та календарний період проходження строкової військової служби.

Суди встановили, що ОСОБА_1 з 22 травня 1973 року по 06 червня 1975 року проходив строкову військову службу; з 1976 року по 25 червня 1981 року - навчався у Львівському ордена Леніна державному університеті ім. І.Франка за спеціальністю правознавство та одержав кваліфікацію юрист.

За таких обставин правильними є висновки судів попередніх інстанцій про незаконність дій відповідача щодо призначення щомісячного довічного грошового утримання без врахування до стажу роботи позивача (крім стажу трудової діяльності, визначеного законом), половини строку навчання за денною формою на юридичному факультеті вищого навчального закладу та календарного періоду проходження військової служби та, відповідно, відмову в перерахуванні грошового утримання з урахуванням зазначених періодів.

Відповідно до пункту 5 частини п'ятої статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, зокрема, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

За змістом цієї норми касаційна скарга повинна містити посилання на помилкове та/або неправильне застосування норм матеріального права при вирішенні справи та/або порушення судами норм процесуального права (а у разі оскарження судового рішення по суті - пояснення, яким чином такі порушення вплинули на правильність вирішення справи).

Виходячи із змісту касаційної скарги та оскаржуваних судових рішень, дана касаційна скарга є необґрунтованою, оскільки не містить належних доводів в підтвердження незаконності прийнятих судами попередніх інстанцій рішень, а тому, з врахуванням наведених приписів пункту 5 частини п'ятої статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України, не викликає необхідності перевірки судом касаційної інстанції матеріалів справи, що в свою чергу, є підставою для відмови у відкритті касаційного провадження у справі.

Керуючись статтями 211, 214 Кодексу адміністративного судочинства України,

у х в а л и л а :

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Тернопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області на постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 14 грудня 2016 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 09 лютого 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Тернопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області про зобов'язання здійснити перерахунок щомісячного довічного грошового утримання.

Додані до касаційної скарги матеріали повернути особі, яка її подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя

Вищого адміністративного суду України С.С. Пасічник