Справа № 577/5321/16-а
Суддя: Курило Л.В.
Дата ухвалення: 2017-03-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2017 р.Справа № 577/5321/16-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого судді: Курило Л.В.,

Суддів: Присяжнюк О.В. , Бартош Н.С. ,

за участю секретаря судового засідання - Дудки О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Конотопського обєднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області на постанову Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 28.12.2016р. по справі № 577/5221/16-а

за позовом ОСОБА_1

до Конотопського обєднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області

про визнання неправомірними дій, зобовязання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

У грудні 2016 року ОСОБА_1 (далі по тексту ОСОБА_1, позивач) звернувся до Конотопського міськрайонного суду Сумської області з адміністративним позовом до Конотопського обєднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області (далі по тексту - відповідач), в якому просив суд:

- визнати неправомірними дії Конотопського обєднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області щодо відмови призначити з 24.11.2016р. пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування";

- зобов'язати Конотопське обєднане управління Пенсійного фонду України Сумської області здійснити призначення з 24.11.2016р. пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачені страхові внески, за три календарних роки, що передують року звернення за призначенням пенсії за віком та провести виплату пенсії за віком, з урахуванням виплаченої за вказаний період суми пенсії.

Постановою Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 28.12.2016р. позов задоволено.

Визнано неправомірними дії Конотопського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області щодо відмови призначити ОСОБА_1 з 24 листопада 2016 року пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачені страхові внески, за три календарних роки, що передують року звернення за призначенням пенсії за віком.

Визнано протиправним та скасовано рішення Конотопського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області від 1 грудня 2016 року щодо відмови призначити ОСОБА_1 пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Зобов'язано Конотопське об'єднане управління Пенсійного фонду України Сумської області здійснити призначення ОСОБА_1 з 24 листопада 2016 року пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачені страхові внески, за три календарних роки, що передують року звернення за призначенням пенсії за віком, та провести виплату пенсії за віком, з урахуванням виплаченої за вказаний період суми пенсії.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

У судове засідання суду апеляційної інстанції сторони не прибули, про дату, час та місце судового розгляду повідомлялись своєчасно та належним чином. Від позивача найшла заява про розгляд справи без його участі. Від представника відповідача надійшла заява про розгляд справи без участі представника Управління.

Неприбуття в судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, відповідно до ч. 4 ст. 196 Кодексу адміністративного судочинства України, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Відповідно до ч.6 ст. 12 та ч.1 ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України фіксування судового засідання 01.03.2017р. за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Заслухавши суддю-доповідача, переглянувши в межах апеляційної скарги постанову суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Конотопському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України Сумської області та з 13 вересня 2010 року отримує пенсію за вислугу років як працівник освіти, призначену відповідно до ст.55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" .

Досягнувши пенсійного віку, 24 листопада 2016 року позивач звернувся до Конотопського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області із заявою про призначення йому пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" .

Рішенням Конотопського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області від 01.12.2016 року ОСОБА_1 відмовлено в призначенні пенсії за віком, пославшись на те, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів, що знаходяться в пенсійній справі на час переведення з одного виду пенсії на іншій, а також додатково наданих документів. За бажанням особи заробітна плата може враховуватися за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався на час призначення попереднього виду пенсії. Після здійсненних розрахунків розміру пенсії за віком встановлено, що переведення його з пенсії за вислугу років на пенсію за віком є недоцільним, так як при цьому зменшується розмір його пенсії.

Конотопське об'єднане управління Пенсійного фонду України Сумської області листом від 5 грудня 2016 року №14820/03-11 повідомило ОСОБА_1 про результати розгляду його заяви від 24 листопада 2016 року ( а.с.4).

Не погодившись з діями відповідача щодо відмови у призначенні пенсії за віком, позивач звернувся із зазначеним позовом до суду.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що вимоги позивача є обґрунтованими. Крім того, з метою повного захисту прав позивача суд першої інстанції визнав протиправним та скасував рішення відповідача від 1 грудня 2016 року щодо відмови призначити позивачеві пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до положень статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Тобто, право на отримання пенсії в Україні є конституційним правом громадянина України.

Статтею 1 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 року № 1788-XII (далі - Закон № 1788-XII) встановлено, що громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом. Іноземні громадяни та особи без громадянства, які проживають в Україні, мають право на пенсію на рівні з громадянами України на умовах, передбачених законодавством або міжнародними угодами.

Відповідно до статті 2 Закону № 1788-XII за цим Законом призначаються: а) трудові пенсії: за віком; по інвалідності; в разі втрати годувальника; за вислугу років; б) соціальні пенсії.

Згідно з приписами статті 6 Закону № 1788-XII особам, які мають одночасно право на різні державні пенсії, призначається одна пенсія за їх вибором, за винятком пенсій інвалідам внаслідок поранення, контузії або каліцтва, що їх вони дістали при захисті Батьківщини чи при виконанні інших обов'язків військової служби, або внаслідок захворювання, пов'язаного з перебуванням на фронті чи з виконанням інтернаціонального обов'язку.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, а також порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам визначає Закон України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування". Зміна умов і норм загальнообов'язкового державного пенсійного страхування здійснюється виключно шляхом внесення змін до цього Закону.

Згідно з ч. 3 ст. 4 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 року № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV) виключно законами про пенсійне забезпечення визначаються види пенсійного забезпечення, умови, норми та порядок пенсійного забезпечення.

За приписами статті 8 Закону № 1058-IV право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають: громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані інвалідами в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж.

Право вільного вибору одного з видів пенсії (за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника) особи, яка має одночасно право на різні види пенсійних виплат, визначено і у статті 10 Закону № 1058-IV.

Відповідно до частини першої статті 9 Закону № 1058-IV за рахунок коштів ПФУ в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов'язаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсія у зв'язку з втратою годувальника.

Частиною 1 ст. 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" передбачено, що особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та наявності страхового стажу не менше 15 років.

Згідно з приписами частини другої статті 40 Закону № 1058-IV заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де: Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується ПФУ за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики. Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз 1 + Кз 2 + Кз 3 + ... + Кз n); К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.

Частиною третьою статті 45 Закону № 1058-IV встановлено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами ПФУ.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що частиною третьою статті 45 Закону № 1058-IV регламентовано порядок переведення з одного виду пенсії, призначеної саме за цим Законом, на інший. Отже, показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої Законом № 1058-IV.

Водночас, ОСОБА_1 було призначено пенсію відповідно до Закону № 1788-XII, який передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії, а за призначенням пенсії відповідно до Закону № 1058-IV позивач звернувся вперше.

Крім того, після призначення пенсії за вислугу років ОСОБА_1 продовжував працювати та сплачував у встановленому законом порядку страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування та до накопичувальної системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування.

За таких обставин, колегія суддів апеляційної інстанції вважає безпідставними доводи апелянта про застосування у цій справі частини третьої статті 45 Закону № 1058-IV.

Таким чином, Конотопське об'єднане управління Пенсійного фонду України Сумської області після звернення позивача 24 листопада 2016 року із заявою про призначення пенсії за віком повинно було призначити йому пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", а не вирішувати питання щодо доцільності його переведення з пенсії за вислугу років, призначену за нормами Закону України "Про пенсійне забезпечення", на пенсію за віком, передбачену Законом України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

З урахуванням зазначеного, колегія суддів вважає правильними висновки суду першої інстанції щодо наявності правових підстав для задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст. 159 Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення повинно бути законним та обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

На підставі викладеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги спростовані наведеними вище обставинами та нормативно - правовим обгрунтуванням, у зв'язку з чим підстав для скасування постанови суду першої інстанції не вбачається.

Відповідно до ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. 41, 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 198, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Конотопського обєднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області залишити без задоволення.

Постанову Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 28.12.2016р. по справі № 577/5221/16-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складення ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя ОСОБА_2
Судді ОСОБА_3 ОСОБА_4
Повний текст ухвали виготовлений 06.03.2017 р.