Справа № 800/529/16
Суддя: Черпіцька Л.Т.
Дата ухвалення: 2017-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

27 лютого 2017 року м. Київ справа № 800/529/16

Вищий адміністративний суд України у складі колегія суддів:

Головуючого судді - Черпіцької Л.Т.
Суддів -Мороз Л.Л.
Горбатюка С.А.
Смоковича М.І.
Стрелець Т.Г.
при секретарі -Гуловій О.І.
за участю:представник позивача - ОСОБА_7 представник відповідача - Шумар В.Ю.
розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу
за позовомОСОБА_9
доВерховної Ради України
провизнання незаконною та скасування постанови

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_9 звернувся до Верховної Ради України з позовом про визнання незаконною та скасування постанови від 29.09.2016р. № 1627-VIII про звільнення ОСОБА_9 з посади судді Апеляційного суду м. Києва у зв'язку з порушенням присяги судді.

Постанова Верховної Ради України від 29.09.2016р. була прийнята на підставі рішення Вищої ради юстиції від 31 березня 2016 року № 709/0/15-16 про внесення подання до Верховної Ради України про звільнення ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_9, ОСОБА_13, ОСОБА_14 з посад суддів Апеляційного суду міста Києва у зв'язку з порушенням присяги судді.

При цьому судом встановлено, що у провадженні Вищого адміністративного суду України знаходиться справа № П/800/25/17 за позовом ОСОБА_9 до Вищої ради юстиції, предметом розгляду якої є встановлення законності рішення Вищої ради юстиції від 31 березня 2016 року № 709/0/15-16.

Представник Верховної Ради України заявив клопотання про зупинення провадження у цій адміністративній справі № П/800/529/16 до набрання законної сили рішення в іншій адміністративній справі - № П/800/25/17, посилаючись на те, що оскаржувана постанова Верховної Ради України прийнята на підставі подання Вищої ради юстиції.

Представник позивача в судовому засіданні заперечив проти клопотання представника відповідача про зупинення провадження у справі з підстав його необґрунтованості, та зазначили, що підставою позову у цій справі є лише недотримання відповідачем встановленої законом процедури під час прийняття оскаржуваного рішення.

Враховуючи положення пункту 3 частини першої статті 156 Кодексу адміністративного судочинства України та доводи представника відповідача, судова колегія приходить до висновку про наявність процесуальних підстав для зупинення провадження у цій справі.

Так, відповідно до пункту 3 частини першої статті 156 Кодексу адміністративного судочинства України суд зупиняє провадження у справі в разі неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі.

Предметом даного позову є не дії, а рішення Верховної Ради України про звільнення судді з посади за порушення присяги. При цьому дане рішення прийнято на підставі відповідного рішення Вищої ради юстиції від 31 березня 2016 року № 709/0/15-16 про внесення подання до Верховної Ради України про звільнення ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_9, ОСОБА_13, ОСОБА_14 з посад суддів Апеляційного суду міста Києва у зв'язку з порушенням присяги судді.

У відповідності до частини третьої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження зокрема рішень суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

У частині другій статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Тобто вищезазначені положення статті 2 та закріплений у статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України принцип офіційного з'ясування усіх обставин у справі покладають на адміністративний суд обов'язок встановлювати не лише дотримання процедури, але і інші обставини щодо правомірності прийняття рішення суб'єктом владних повноважень.

До предмету доказування у цій адміністративній справі, разом із обставинами щодо дотримання Верховною Радою України процедури прийняття Постанови від 29.09.2016р. № 1627-VIII про звільнення ОСОБА_9 з посади судді Апеляційного суду м. Києва у зв'язку з порушенням присяги судді, входять і обставини, які стали підставою для прийняття оскаржуваного рішення законодавчого органу.

У статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України закріплено, що судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судова колегія вважає, що результат розгляду у справі № П/800/25/17 за позовом ОСОБА_9 до Вищої ради юстиції має прямий вплив на вирішення спору у цій справі, оскільки скасування рішення Вищої ради юстиції про внесення подання до Верховної Ради України про звільнення ОСОБА_9 нівелює наслідки встановлення обставин щодо дотримання Верховною Радою України процедури при прийнятті оскаржуваного рішення.

У свою чергу, у разі, якщо у цій справі суд у рішенні, яке передуватиме рішенню у справі № П/800/25/17, дійде висновку про законність Постанови Верховної Ради України, а після того відповідне рішення Вищої ради юстиції буде визнане незаконним та скасовано, то судове рішення у цій справі, у такому випадку, не відповідатиме приписам статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України.

Таким чином, враховуючи встановлені обставини, провадження у справі підлягає зупиненню до вирішення справи № П/800/25/17 та набрання у ній судовим рішенням законної сили.

Крім того, представник Верховної Ради України в судовому засіданні заявив клопотання про залучення до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Вищу раду правосуддя. Подане клопотання обґрунтоване тим, що рішення суду у зазначеній справі вплине на права та інтереси Вищої ради правосуддя, як органу на який покладено обов'язки та відповідальність за формування високопрофесійного суддівського корпусу.

Представник позивача проти зазначеного клопотання заперечив, посилаючись на те, що відсутні будь-які докази чи підстави вважати, що рішення в даній справі може вплинути на права, свободи, інтереси або обов'язки Вищої ради правосуддя.

Судом встановлено, що оскаржувана ОСОБА_9 Постанова Верховної Ради України «Про звільнення судді» від 29.09.2016р. № 1627-VIII була прийнята на підставі рішення Вищої ради юстиції. Проте, 30.09.2016р. набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)» відповідно до якого Верховна Рада України передала повноваження щодо обрання та звільнення з посади суддів.

05.01.2017 року набув чинності Закон України «Про Вищу раду правосуддя». Відповідно до ст. 131 Конституції України в Україні діє Вища рада правосуддя, яка зокрема, вносить подання про призначення судді на посаду та ухвалює рішення про звільнення судді з посади.

Згідно п.п. 1 п. 16-1 Перехідних положень Конституції України до утворення Вищої ради правосуддя її повноваження здійснює Вища рада юстиції. Вища рада правосуддя утворюється шляхом реорганізації Вищої ради юстиції. До обрання (призначення) членів Вищої ради правосуддя цей орган діє у складі членів Вищої ради юстиції протягом строку їх повноважень.

Відповідно до ч. 2 ст. 53 КАС України треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача у будь-який час до закінчення судового розгляду, якщо рішення у справі може вплинути на їхні права, свободи, інтереси або обов'язки. Вони можуть бути залучені до участі у справі також за клопотанням осіб, які беруть участь у справі. Якщо адміністративний суд при прийнятті позовної заяви, підготовці справи до судового розгляду або під час судового розгляду справи встановить, що судове рішення може вплинути на права і обов'язки осіб, які не є стороною у справі, суд залучає таких осіб до участі в справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору. Вступ третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, не має наслідком розгляд адміністративної справи спочатку.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що рішення у даній справі може вплинути на права, свободи, інтереси або обов'язки Вищої ради правосуддя (правонаступника Вищої ради юстиції), оскільки у разі задоволення позовних вимог та скасування судом Постанови Верховної Ради України від 29.09.2016 р. за № 1619-VIII, у Вищої ради правосуддя (як правонаступника Вищої ради юстиції) виникне питання про подальше звільнення позивача з посади судді або поновлення на посаді, з відповідним поданням.

Отже подане представником клопотання про залучення третьої особи у даній справі є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 53, 156, 160, 165 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. Залучити до участі у справі № П/800/529/16 третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Вищу раду правосуддя.

2. Провадження у даній справі № П/800/529/16 за позовом ОСОБА_9 до Верховної Ради України про визнання протиправним та скасування рішення зупинити до набрання законної сили судовим рішенням в адміністративній справі № П/800/25/17 за позовом ОСОБА_9 до Вищої ради юстиції про визнання дій протиправними, визнання протиправним та скасування рішення.

3. Ухвала може бути переглянута Верховним судом України в строк, з підстав та в порядку, встановленому ст.ст. 236-2391 КАС України, та набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про її перегляд Верховним судом України, якщо таку скаргу не було подано.

Судді: