Справа № 803/144/17
Суддя: Валюх Віктор Миколайович
Дата ухвалення: 2017-03-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2017 року Справа № 803/144/17

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Валюха В.М.,

при секретарі судового засідання Столярчук А.В.,

за участю позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача Забожчук О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Волинській області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції у Волинській області (далі - ГУ НП у Волинській області) про визнання протиправними та скасування наказів від 27.09.2016 № 785/в, від 05.10.2016 № 297 о/с, поновлення на посаді.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач з 25.10.1996 по 06.11.2015 проходив службу в органах внутрішніх справ, з 07.11.2015 був прийнятий на службу в Національну поліцію України.

На підставі наказів ГУ НП у Волинській області від 27.09.2016 № 785/в та від 05.10.2016 № 297 о/с позивача було звільнено зі служби в поліції з посади поліцейського ізолятора тимчасового тримання № 1 (далі - ІТТ № 1) ГУ НП у Волинській області в званні старшого сержанта поліції.

Позивач вважає, що вказані накази є незаконними, порушують його права та суперечать нормам чинного законодавства України, оскільки відповідачем був застосований крайній та надмірно суворий захід дисциплінарного впливу - звільнення зі служби без урахування всіх обставин, зокрема, встановлених ухвалою Луцького міськрайонного суду від 09.12.2016 у справі № 161/114472/16-к, а також відповідач не врахував відсутність у позивача дисциплінарних стягнень, значний період вислуги років.

Позивач просить визнати протиправними та скасувати накази ГУ НП у Волинській області від 27.09.2016 № 785/в, від 05.10.2016 № 297 о/с в частині звільнення його зі служби, та поновити його на попередній посаді поліцейського ІТТ № 1 ГУ НП у Волинській області з 05.10.2016.

В поданих до суду письмових запереченнях проти позову від 21.02.2017 № 361/26/01-2017 (а. с. 28-33) представник відповідача Забожчук О.В. адміністративний позов не визнала та просить відмовити у його задоволенні з тих підстав, що оскаржувані накази прийнято правомірно, з урахуванням усіх обставин, встановлених попередньо проведеним перед застосуванням дисциплінарного стягнення службовим розслідуванням.

В судовому засіданні позивач та його представник адміністративний позов підтримали з підстав, викладених у позовній заяві, та просять його задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні адміністративний позов не визнала з підстав, викладених у письмових запереченнях, та просить відмовити в його задоволенні.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що адміністративний позов не підлягає до задоволення з таких мотивів та підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 в період з 25.10.1996 по 06.11.2015 проходив службу в органах внутрішніх справ України, на різних посадах, в подальшому з 07.11.2015 по 05.10.2016 проходив службу в поліції, зокрема, з 15.07.2016 на посаді поліцейського ІТТ № 1 ГУ НП у Волинській області у званні старшого сержанта поліції, що підтверджується записами в трудовій книжці серії НОМЕР_1 (а. с. 9-10), копією наказу ГУ НП у Волинській області від 15.07.2016 № 207 о/с (а. с. 35), копією послужного списку (а. с. 37-39). 07.11.2015 ОСОБА_1 прийняв присягу поліцейського (а. с. 40).

Наказом ГУ НП у Волинській області від 16.09.2016 № 1058 було призначено службове розслідування (а. с. 36), за результатами якого складено комісійний висновок службового розслідування за фактом порушення службової дисципліни працівниками ГУ НП у Волинській області від 26.09.2016 (а. с. 49-64).

Проведеним службовим розслідуванням встановлено, що відділом розслідування злочинів загального кримінальної спрямованості слідчого управління ГУ НП у Волинській області проводилось досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань, №150000501 від 12.12.2015 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 187, частиною першою статті 263 КК України.

З копії витягу Єдиного реєстру досудових розслідувань вбачається, що 12.12.2015 о 17:10 ОСОБА_4 за попередньою змовою з ОСОБА_5, знаходячись в селі Коцюри, Любомльського району, Волинської області, увірвались в житловий будинок розташований на АДРЕСА_1, у якому вчинили напад поєднаний з насильством небезпечним для життя і здоров'я з застосуванням пристрою для відстрілу патронів споряджених гумовими кулями травматичної дії на власників помешкання ОСОБА_6 та ОСОБА_7 і їхнього племінника ОСОБА_8, при цьому вимагали грошові кошти в іноземній валюті, але свій злочинний умисел не довели до кінця з причин, що не залежать від їх волі, як наслідок, нападники з місця скоєння злочину зникли.

08.04.2016 та 27.04.2016 під час проведення досудового розслідування слідчими слідчого управління Головного управління Національної поліції у Волинській області підозрюваним у даному кримінальному провадженні ОСОБА_4 та ОСОБА_5 повідомлено про підозру у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених частиною третьою статті 187, частиною першою статті 263 КК України. 12.04.2016 ухвалою слідчого-судді Луцького міськрайонного суду Волинської області підозрюваним ОСОБА_4 та ОСОБА_5 було обрано запобіжний захід тримання під вартою.

В той же час встановлено, що 16.09.2016 приблизно о 03:00 від конвойного наряду поліцейських ІТТ № 1 ГУ НП у Волинській області скоїв втечу взятий під варту ОСОБА_4, якого в нічний час без табельної вогнепальної зброї, не на спеціальному автомобілі, не у повному складі конвойного наряду було конвойовано до Луцької міської клінічної лікарні для надання медичної допомоги.

Згідно до постової відомості ІТТ № 1 ГУ НП у Волинській області від 15.09.2016, яка була затверджена виконуючим обов'язки начальника ІТТ № 1 ГУ НП капітаном поліції ОСОБА_9, 15.09.2016 о 08:00 інспектор-черговий (за рахунок посади старшого інспектора-чергового) ІТТ № 1 ГУ НП у Волинській області старший лейтенант поліції ОСОБА_10, заступила в добовий наряд спільно з поліцейським відділення конвойної служби ІТТ № 1 ГУ НП у Волинській області старшим сержантом поліції ОСОБА_11.

Крім того, встановлено, що крім ОСОБА_10 та ОСОБА_11 15.09.2016 в добовому наряді ІТТ № 1 ГУ НП у Волинській області ніс службу також поліцейський ІТТ № 1 ГУ НП у Волинській області старший сержант поліції ОСОБА_1, відомості про якого до постової відомості ізолятора внесені не були, однак, він був допущений до виконання своїх функціональних обов'язків виконуючим обов'язки начальника ІТТ № 1 ГУ НП у Волинській області капітаном поліції ОСОБА_9, та заступив на добове чергування без відповідних на те правових підстав, ніс службу впродовж доби. Не здійснив належного контролю за виконанням підлеглими поставлених завдань, не вжив невідкладних заходів до припинення небезпечних дій осіб, що охороняються.

Одним із основних завдань працівників ІТТ № 1 ГУ НП у Волинській області згідно Положення є: тримання осіб, затриманих за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, а також конвоювання осіб, затриманих за підозрою у вчиненні кримінальних правопорушень, осіб, стосовно яких застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, та засуджених осіб для проведення з ними слідчих (розшукових, процесуальних) дій або для їх участі в судових засіданнях, а також осіб, які за призначенням лікаря потребують безперервного лікування препаратами замісної підтримувальної терапії, до відповідних закладів охорони здоров'я.

З матеріалів службового розслідування вбачається, що за час утримання заарештованого ОСОБА_4 в ІТТ № 1 ГУ НП у Волинській області в період з 12.09.2016 по 15.09.2016, останній вів себе агресивно і намагався порушувати режим утримання. Про таку поведінку, не сприйняття умов утримання та характерні особливості заарештованого, виконуючим обов'язки начальника ІТТ № 1 ГУ НП у Волинській області капітаном поліції ОСОБА_9, було наголошено інспектору-черговому по ізолятору ОСОБА_10, помічнику чергового ОСОБА_1 та постовому ОСОБА_12

Проведеним службовим розслідуванням встановлено, що під час несення служби 15.09.2016 черговим нарядом ІТТ № 1 ГУ НП у Волинській області в складі: інспектора-чергового ОСОБА_10, поліцейських - ОСОБА_1 та ОСОБА_11, близько 22:10 заарештований ОСОБА_4 постукав в двері камери № 9 та повідомив про спричинення собі тілесних ушкоджень у вигляді: пошкодження ротової порожнини та органів травлення внаслідок ковтання лез з-під станків для гоління. У зв'язку з цим, інспектором-черговим ОСОБА_10 викликано бригаду швидкої медичної допомоги, працівники якої прийняли рішення про необхідність госпіталізації ОСОБА_4 до лікарні для проведення поглибленого медичного огляду.

Усупереч встановленому Законом України «Про попереднє ув'язнення» порядку перевезення взятих під варту осіб, інспектор чергового ІТТ № 1 ГУ НП у Волинській області старший лейтенант поліції ОСОБА_10, перебуваючи під час виконання службових обов'язків, достовірно знаючи, що згідно посадової інструкції до її службових обов'язків не входить формування нарядів на конвоювання осіб, взятих під варту, не будучи наділеною повноваженнями формування нарядів на конвоювання осіб, які перебувають під вартою, всупереч вимог пунктів 1.16, 1.20 Інструкції про роботу ізолятора тимчасового тримання органів внутрішніх справ України та Інструкції з організації конвоювання затриманих і взятих під варту осіб в органах внутрішніх справ України, затвердженої наказом МВС України від 20.01.2005 № 60-дск (далі - Інструкція № 60-дск), самостійно, за відсутності відповідного наказу виконуючого обов'язків начальника ІТТ № 1 ГУ НП у Волинській області ОСОБА_9, усвідомлюючи грубе порушення Інструкції № 60-дск, 15.09.2016 в періоду часу з 22:20 по 22:40, перебуваючи в приміщенні ізолятора тимчасового тримання, усно сформувала конвойний наряд у неповному складі - в кількості двох осіб - поліцейського відділення конвойної служби старшого сержанта поліції ОСОБА_11 та поліцейського ІТТ № 1 ГУ НП у Волинській області старшого сержанта поліції ОСОБА_1

В подальшому інспектор черговий ІТТ - ОСОБА_10, поліцейський відділення конвойної служби старший сержант поліції ОСОБА_11 та поліцейський ІТТ старший сержант поліції ОСОБА_1, всупереч вимог пунктів 1.14, 1.23 Інструкції № 60-дск, при наявності у Луцькому відділі поліції ГУ НП у Волинській області табельної зброї, закріпленої за кожним працівником, в тому числі за працівниками ІТТ № 1 ГУ НП у Волинській області та наявності спеціально обладнаних автомобілів, призначених для конвоювання затриманих осіб та осіб, взятих під варту, в період часу з 22:20 по 22:40, перебуваючи в приміщенні ізолятора тимчасового тримання, поліцейські ОСОБА_11 та ОСОБА_1 не отримали зброї та спеціально обладнаного автомобіля, виконали усну вказівку транспортувати заарештованого ОСОБА_4 автомобілем швидкої медичної допомоги, за відсутності для цього об'єктивних підстав.

Крім цього інспектор - черговий ІТТ старший лейтенант поліції ОСОБА_10, старші сержанти поліції ОСОБА_11 та ОСОБА_1 знаючи, що до посадових обов'язків поліцейського ізолятора старшого сержанта поліції ОСОБА_1 не входять повноваження щодо конвоювання осіб, взятих під варту, а також, що згідно посадової інструкції постового внутрішнього поста ізолятора тимчасового тримання останньому за будь-яких обставин заборонено залишати пост, доки він не буде змінений всупереч вимог пунктів 2.14, 2.15.2 Інструкції № 60-дск самостійно по суті залишили свій пост. 15.09.2016 в період часу з 22:20 по 22:40, перебуваючи в приміщенні ізолятора тимчасового тримання інспектор-черговий ОСОБА_10 усно включила поліцейських ОСОБА_1 та ОСОБА_11, який не уповноважений здійснювати функції конвоювання, у конвойний наряд з конвоювання взятого під варту ОСОБА_4 до Луцької міської клінічної лікарні. Перебуваючи в нічний час в медичному закладі після проведення медичного огляду та невстановлення сторонніх предметів у шлунку заарештованого ОСОБА_4, останній був повернутий до камери ізолятора тимчасового тримання.

Разом з тим, 16.09.2016 близько 00:40 заарештований ОСОБА_4 повторно почав скаржитись на стан здоров'я. Тоді інспектор черговий ізолятора тимчасового тримання ОСОБА_10 знову викликала карету швидкої медичної допомоги з метою надання медичної допомоги заарештованому. 16.09.2016 в період часу з 01:55 по 02:15, перебуваючи в приміщенні ізолятора тимчасового тримання, прислухаючись до рекомендації лікарів бригади швидкої допомоги про необхідність госпіталізації заарештованого до лікарні, повторно грубо порушуючи вимоги Інструкції № 60-дск, інспектор черговий ОСОБА_10 самостійно, за відсутності відповідного наказу виконуючого обов'язків начальника ІТТ № 1 ГУ НП у Волинській області ОСОБА_9, усно сформувала конвойний наряд у неповному складі - в кількості двох осіб - поліцейських ОСОБА_11 та ОСОБА_1

Одночасно інспектор-черговий ІТТ ОСОБА_10, поліцейські старші сержанти поліції - ОСОБА_11 та ОСОБА_1, всупереч вимог пунктів 1.14, 1.23 Інструкції № 60-дск, при наявності у Луцькому відділу поліції ГУ НП у Волинській області табельної зброї, закріпленої за кожним працівником, в тому числі за працівниками ІТТ № 1 ГУ НП у Волинській області та наявності спеціально обладнаних автомобілів, призначених для конвоювання затриманих осіб та осіб, взятих під варту, 16.09.2016 в період часу з 01:55 по 02:15, перебуваючи в приміщенні ізолятора тимчасового тримання, не отримали зброї та спеціально обладнаного автомобіля, а транспортували ОСОБА_4 автомобілем швидкої медичної допомоги, за відсутності для цього об'єктивних підстав.

Крім цього, інспектор - черговий ІТТ старший лейтенант поліції ОСОБА_10 та старші сержанти поліції ОСОБА_11 та ОСОБА_1 знаючи, що до посадових обов'язків поліцейського ізолятора старшого сержанта поліції ОСОБА_1 не входять повноваження щодо конвоювання осіб, взятих під варту, а також, що згідно посадової інструкції постового внутрішнього поста ізолятора тимчасового тримання останньому за будь-яких обставин заборонено залишати пост, доки він не буде змінений, всупереч вимог пунктів 2.14, 2.15.2 Інструкції № 60-дск самостійно, по суті залишили свій пост. 16.09.2016 в період часу з 01:55 по 02:15 у приміщенні ізолятора, усно включила ОСОБА_1, який не уповноважений здійснювати функції конвоювання, у конвойний наряд з конвоювання взятого під варту ОСОБА_4 до Луцької міської клінічної лікарні.

Заарештований ОСОБА_4 16.09.2016 близько 02:15, перебуваючи на коридорі в Луцькій міській клінічній лікарні, висловив необхідність справити природні потреби в загальному туалеті лікарні, після чого був доставлений до приміщення туалету.

Знаходячись в коридорі туалету, поліцейський ІТТ ОСОБА_1 за погодженням із поліцейським ОСОБА_11 самостійно зняли з заарештованого кайданники, тим самим грубо порушили вимоги пункту 3.51 Інструкції № 60-дск. В подальшому заарештований ОСОБА_4, зникнувши за дверима туалету з поля зору конвоїрів, заволодів предметами схожими на гранату та пістолет, після чого заарештований ОСОБА_4, погрожуючи застосуванням предметів схожих на гранату та пістолет, змусив старших сержантів поліції ОСОБА_1 та ОСОБА_11 не чинити опору у його втечі з-під варти, а виконувати його вказівки. Вийшовши із приміщення лікарні, конвоїри та ОСОБА_4 автомобілем таксі приїхали до будинку № 1, що по вулиці Огієнка у м. Луцьку, де останній зник у невідомому напрямку.

Згідно розділу 12 (Дії чергового наряду при наданні першої долікарської допомоги особі, що тримається в камері ІТТ) Інструкції № 60-дск, пунктів 12.6 у разі гострого захворювання утримуваної в камері особи черговий терміново викликає швидку медичну допомогу і направляє до камери фельдшера установи; пункту 12.17 черговий викликає начальника ІТТ, повідомляє відповідального чергового по міськрайліноргану, посилює наряд і наявними силами, а за необхідності, за вказівкою керівництва органу внутрішніх справ залучає інших працівників. Цього не було дотримано інспектором-черговим ОСОБА_10

Відповідно до вимог пункту 1.16 розділу 16 «Призначення конвою та його обов'язки» вбачається, що для конвоювання затриманих й взятих під варту осіб призначається звичайний або посилений конвойний наряд. Мінімальний склад конвойного наряду для конвоювання однієї взятої під варту особи визначається в кількості не менше трьох працівників: начальник конвою (старший конвоїр) та два конвоїри; пункту 1.17.1 посилений конвой може призначатися, якщо серед конвойованих є особи, які мають намір вчинити втечу; пункту 1.23 увесь склад конвою повинен бути в установленій формі одягу, мати справну і приведену в бойову готовність зброю; начальник конвою (старший конвоїр) озброюється пістолетом. Вид зброї конвоїрів, залежно від умов і порядку конвоювання затриманих і взятих під варту осіб, визначає начальник органу внутрішніх справ (командир підрозділу), який призначив конвой, Інструкції № 60-дск. Крім цього згідно із Інструкцією № 60-дск підставами для конвоювання є заявки органів досудового розслідування та суду, а також розпорядження начальника органу внутрішніх справ про направлення затриманих або взятих під варту осіб до лікувальних установ органів охорони здоров'я. У разі конвоювання, затриманих і взятих під варту осіб у спеціальних і легкових автомобілях увесь склад конвою озброюється пістолетами, а при посиленому варіанті несення служби начальник конвою (старший конвоїр) озброюється пістолетом, а конвоїри - автоматами. Конвойному наряду в лікувальному закладі забороняється відволікатися від несення служби. При виведення заарештованого з палати здійснюється лише на процедури і до туалету, при цьому останній повинен перебувати під постійним наглядом і охоронятися нарядом у складі не менше двох працівників. Перед виведенням з палати на утримувану особу одягаються наручники. Під час процедур і в туалеті постові розміщуються біля вікон та дверей. Двері в туалеті повинні бути напіввідчиненими. В той час відповідно до обов'язків наряду з охорони затриманих, черговий (помічник чергового) здійснює оперативне керівництво нарядом з охорони затриманих і взятих під варту осіб і підпорядковується начальникові ІТТ, його заступникові, начальникові органу МВС України, його заступникам. Він несе відповідальність за забезпечення встановленого порядку перебування осіб в ІТТ та виконання нарядом своїх обов'язків. Черговому (помічникові чергового) забороняється: скорочувати кількість установлених табельних постів охорони або міняти їх розстановку, за винятком випадків, пов'язаних з невідкладними заходами щодо запобігання втечам та іншим надзвичайним подіям або випадкам, пов'язаним з особливими умовами; відлучатися з ІТТ або звільняти кого-небудь із складу наряду, крім випадків, коли працівник несподівано захворіє або не може виконувати обов'язки з інших, причин, і то лише з дозволу начальника ІТТ та за умови відповідної заміни.

Разом з тим, у відповідності до вимог Інструкції № 60-дск, постовий внутрішнього поста зобов'язаний: не залишати поста ні за яких обставин, доки не буде замінений; пильно нести службу; здійснювати постійний нагляд за поведінкою в камерах затриманих і взятих під варту осіб, точно й суворо дотримуватися правил охорони під час виведення утримуваних осіб з камер.

Згідно з статтею 19 Закону України «Про Національну поліцію», у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.

За результатами службового розслідування (висновок від 26.09.2016) комісія прийшла до висновку про звільнення позивача зі служби в поліції.

27.09.2016 ГУ НП у Волинській області прийнято наказ «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих працівників ГУНП у Волинській області» № 785/в, відповідно до пункту 2 якого за порушення вимог пунктів 1, 2 частини першої статті 18, частини першої статті 64 Закону України «Про Національну поліцію», статті 7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, щодо неухильно дотримання положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського, а також професійно виконувати свої службові обов'язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов'язків, наказів керівництва, що виразилось у грубому порушенні вимог пунктів 2.14; 2.15.1; 2.15.2; 3.51 Інструкції про роботу ізолятора тимчасового тримання органів внутрішніх справ України та Інструкції з організації конвоювання затриманих і взятих під варту осіб в органах внутрішніх справ України», затвердженої наказом МВС України від 20.01.2005 № 60-дск, Положення про ІТТ № 1 ГУ НП у Волинській області, затвердженого наказом ГУ НП у Волинській області від 08.08.2016 № 895, поліцейського ІТТ № 1 ГУ НП у Волинській області старшого сержанта поліції ОСОБА_1 звільнено зі служби в поліції (а. с. 65-73).

Судом також встановлено, що згідно із наказом ГУ НП у Волинській області від 05.10.2016 № 297 о/с «По особовому складу» старшого сержанта поліції ОСОБА_1, поліцейського ІТТ № 1 ГУ НП у Волинській області з 05.10.2016 звільнено зі служби в поліції за пунктом 6 частини першої статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» (у зв'язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України) (а. с. 74). Витяг із наказу та трудову книжку позивач отримав 18.10.2016, що підтверджується записом в послужному списку (а. с. 37).

Згідно із пунктом 2 частини другої статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) юрисдикція адміністративних судів поширюються на публічно-правові спори, зокрема: спори з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби.

Частиною третьою статті 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частин першої, другої статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

На думку суду, відповідач довів правомірність оскаржуваних у даній справі наказів про звільнення позивача зі служби в поліції, з огляду на таке.

Відповідно до частини першої статті 1 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 № 580-VIII (з наступними змінами та доповненнями, далі - Закон № 580-VIII) Національна поліція України (далі - поліція) - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

Пунктами 1, 2 частини першої статті 18 Закону № 580-VIII визначено, що поліцейський зобов'язаний: 1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; 2) професійно виконувати свої службові обов'язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов'язків, наказів керівництва.

Відповідно до частини першої статті 64 Закону № 580-VIII особа, яка вступає на службу в поліції, складає Присягу на вірність Українському народові такого змісту: «Я, (прізвище, ім'я та по батькові), усвідомлюючи свою високу відповідальність, урочисто присягаю вірно служити Українському народові, дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права і свободи людини, честь держави, з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов'язки».

Згідно із пунктом 6 частини першої статті 77 Закону № 580-VIII поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється: у зв'язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Як передбачено пунктом 9 розділу ІІ (Прикінцеві та перехідні положення) Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв'язку із прийняттям Закону України «Про Національну поліцію» від 23.12.2015 № 901-VIII, до набрання чинності Законом України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції» поширити на поліцейських дію Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України «Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України» (Відомості Верховної Ради України, 2006 р., № 29, ст. 245 із наступними змінами).

Відповідно до статті 1 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України «Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України» від 22.02.2006 № 3460-VI (з наступними змінами та доповненнями, далі - Дисциплінарний статут) службова дисципліна - дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів та Присяги працівника органів внутрішніх справ України.

Статтею 2 Дисциплінарного статуту визначено, що дисциплінарний проступок - невиконання чи неналежне виконання особою рядового або начальницького складу службової дисципліни.

Згідно із частиною першою статті 7 Дисциплінарного статуту службова дисципліна базується на високій свідомості та зобов'язує кожну особу рядового і начальницького складу: дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги працівника органів внутрішніх справ України, статутів і наказів начальників; захищати і охороняти від протиправних посягань життя, здоров'я, права та свободи громадян, власність, довкілля, інтереси суспільства і держави; поважати людську гідність, виявляти турботу про громадян і бути готовим у будь-який час надати їм допомогу; дотримуватися норм професійної та службової етики; берегти державну таємницю; у службовій діяльності бути чесною, об'єктивною і незалежною від будь-якого впливу громадян, їх об'єднань та інших юридичних осіб; стійко переносити всі труднощі та обмеження, пов'язані зі службою; постійно підвищувати свій професійний та культурний рівень; сприяти начальникам у зміцненні службової дисципліни, забезпеченні законності та статутного порядку; виявляти повагу до колег по службі та інших громадян, бути ввічливим, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку, носіння встановленої форми одягу, вітання та етикету; з гідністю і честю поводитися в позаслужбовий час, бути прикладом у дотриманні громадського порядку, припиняти протиправні дії осіб, які їх учиняють; берегти та підтримувати в належному стані передані їй в користування вогнепальну зброю, спеціальні засоби, майно і техніку.

За приписами статті 12 Дисциплінарного статуту на осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ за порушення службової дисципліни можуть накладатися такі види дисциплінарних стягнень: 1) усне зауваження; 2) зауваження; 3) догана; 4) сувора догана; 5) попередження про неповну посадову відповідність; 6) звільнення з посади; 7) пониження в спеціальному званні на один ступінь; 8) звільнення з органів внутрішніх справ.

Відповідно до статті 14 Дисциплінарного статуту з метою з'ясування всіх обставин дисциплінарного проступку, учиненого особою рядового або начальницького складу, начальник призначає службове розслідування. Службове розслідування має бути завершене протягом одного місяця з дня його призначення начальником. У разі необхідності цей термін може бути продовжено начальником, який призначив службове розслідування, або старшим прямим начальником, але не більш як на один місяць. Забороняється проводити службове розслідування особам, які є підлеглими порушника, а також особам - співучасникам проступку або зацікавленим у наслідках розслідування. Розслідування проводиться за участю безпосереднього начальника порушника. Порядок проведення службового розслідування встановлюється міністром внутрішніх справ України. Перед накладенням дисциплінарного стягнення начальник або особа, яка проводить службове розслідування, повинні зажадати від порушника надання письмового пояснення. Небажання порушника надавати пояснення не перешкоджає накладенню дисциплінарного стягнення. Про накладення дисциплінарного стягнення видається наказ, зміст якого оголошується особовому складу органу внутрішніх справ. Оголошувати дисциплінарне стягнення особі начальницького складу в присутності його підлеглих заборонено. Зміст наказу доводиться до відома особи рядового або начальницького складу, яку притягнуто до дисциплінарної відповідальності, під підпис. У разі звільнення з посади або звільнення з органів внутрішніх справ особі рядового або начальницького складу видається витяг з наказу. За кожне порушення службової дисципліни накладається лише одне дисциплінарне стягнення. У разі порушення службової дисципліни кількома особами дисциплінарне стягнення накладається на кожного окремо. При визначенні виду дисциплінарного стягнення мають враховуватися тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов'язків, рівень кваліфікації тощо. Звільнення осіб рядового і начальницького складу з органів внутрішніх справ як вид стягнення є крайнім заходом дисциплінарного впливу.

З урахуванням встановлених обставин справи та наведених норм чинного законодавства України, суд приходить до висновку, що матеріалами службового розслідування, проведеного згідно із наказом ГУ НП у Волинській області від 16.09.2016 № 1058, доведено факт вчинення позивачем дисциплінарного проступку, який полягає у порушенні пунктів 1, 2 частини першої статті 18, частини першої статті 64 Закону України «Про Національну поліцію», статті 7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України щодо неухильно дотримання положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського, а також професійного виконання службових обов'язків відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов'язків, наказів керівництва, що виразилось у грубому порушенні вимог пунктів 2.14; 2.15.1; 2.15.2; 3.51 Інструкції про роботу ізолятора тимчасового тримання органів внутрішніх справ України та Інструкції з організації конвоювання затриманих і взятих під варту осіб в органах внутрішніх справ України, затвердженої наказом МВС України від 20.01.2005 № 60-дск, Положення про ІТТ № 1 ГУ НП у Волинській області, затвердженого наказом ГУ НП у Волинській області від 08.08.2016 № 895.

Факт вчинення позивачем дисциплінарного проступку доводиться також поясненнями самого ОСОБА_1 від 19.09.2016, відібраними під час службового розслідування, у яких він визнав, що діяв непрофесійно, допустив ряд грубих порушень щодо конвоювання затриманих та заарештованих осіб, як досвідчений працівник не дотримав інструкцій та наказів, які регламентують діяльність ІТТ та конвойної служби (а. с. 48 зворот). Крім того, у своїх поясненнях від 20.09.2016 ОСОБА_10 (старший інспектор-черговий ІТТ № 1 ГУ НП у Волинській області) та від 19.09.2016 ОСОБА_11 (поліцейський відділення конвойної служби ІТТ № 1 ГУ НП у Волинській області) також визнали факт вчинення ряду порушень, що стосуються конвоювання затриманих та заарештованих осіб, що призвело до втечі заарештованого ОСОБА_4 (а. с. 90-96).

Суд не бере до уваги доводи позивача та його представника про те, що ОСОБА_1 безпідставно звільнено за невиконання обов'язків, які не передбачені його посадовою інструкцією від 08.09.2016 (а. с. 43), оскільки хоча вказаною посадовою інструкцією дійсно не передбачено конвоювання позивачем затриманих та заарештованих осіб, проте, за приписами вказаних вище правових норм дисциплінарним проступком є не лише невиконання чи неналежне виконання поліцейським посадової інструкції, а й нормативно-правових актів, вимоги яких ОСОБА_1 разом з іншими працівниками ІТТ № 1 ГУ НП у Волинській області грубо порушив, що мало наслідком втечу ОСОБА_4

На думку суду, проходячи службу в ІТТ № 1 ГУ НП у Волинській області постовим внутрішнього поста, позивач зобов'язаний був знати нормативно-правові акти, що регламентують конвоювання затриманих та заарештованих осіб та виконувати їх приписи. Добровільно виконуючи усну вказівку старшого інспектора-чергового ІТТ № 1 ГУ НП у Волинській області ОСОБА_10 щодо конвоювання ОСОБА_4 до Луцької міської клінічної лікарні, позивач зобов'язаний був при цьому додержуватися вимог законодавства щодо конвоювання заарештованого конвоєм у складі не менше трьох озброєних працівників на спецавтомобілі, суворо виконувати вимоги нормативно-правових актів при виведенні утримуваної особи до туалету, проте, саме грубе невиконання вказаних вимог призвело до втечі заарештованого ОСОБА_4

Крім того, суд вважає, що при обранні такого крайнього заходу дисциплінарного впливу як звільнення, відповідачем були з достатньою повнотою враховані тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов'язків, рівень кваліфікації тощо.

Так, зокрема, було враховано, що на момент звільнення позивача зі служби ОСОБА_4 все ще перебував у розшуку, допущені при його конвоюванні порушення вимог законодавства за своїм характером є очевидними та грубими, а відсутність діючих дисциплінарних стягнень та вислуга років не є перешкодою для звільнення позивача зі служби.

На думку суду, безпідставним є покликання позивача та його представника на ухвалу Луцького міськрайонного суду від 09.12.2016 у справі № 161/114472/16-к, згідно з якою кримінальне провадження № 0000218 відносно ОСОБА_10 провадженням закрито у зв'язку із зміною обстановки та звільнено її від кримінальної відповідальності (а. с. 77-78), оскільки притягнення ОСОБА_10 до дисциплінарної та кримінальної відповідальності не може бути підставою для звільнення позивача від дисциплінарної відповідальності за проступок, факт вчинення якого доведено матеріалами службового розслідування.

Таким чином, суд приходить до висновку, що звільнення позивача зі служби в поліції проведено за наявності підстав та з дотриманням вставленого порядку, судом не встановлено порушень при виданні оскаржуваних наказів (в тому числі, і при обранні такого крайнього заходу дисциплінарного впливу як звільнення), тому у задоволенні взаємопов'язаних позовних вимог належить відмовити за безпідставністю.

Керуючись статтями 160-163 КАС України, на підставі Закону України «Про Національну поліцію», суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили в порядку та строки, визначені статтею 254 КАС України, та може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання її копії.

Суддя В.М.Валюх

Постанова складена у повному обсязі 06 березня 2017 року