Справа № 554/9893/16-а
Суддя: Рєзнікова С.С.
Дата ухвалення: 2017-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2017 р.Справа № 554/9893/16-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Рєзнікової С.С.

Суддів: Бегунца А.О. , Старостіна В.В.

за участю секретаря судового засідання Машури Г.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Полтавського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області на постанову Октябрського районного суду м. Полтава від 30.01.2017р. по справі № 554/9893/16-а

за позовом ОСОБА_1

до Полтавського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області

про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до Октябрського районного суду м. Полтава з адміністративним позовом до Полтавського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області, в якому просив суд:

- визнати протиправними дії відповідача по нарахуванню та виплаті позивачу щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці;

- зобов'язати відповідача зарахувати позивачу до стажу роботи, що дає право на призначення довічного грошового утримання судді у відставці 2 роки 1 місяць 8 днів проходження строкової військової служби у рядах Радянської армії, 1 рік 10 місяців і 29 днів навчання за денною формою навчання в Харківському юридичному інституті, 5 років 3 місяці 16 днів часу служби на посаді слідчого відділу внутрішніх справ Полтавського районного виконавчого комітету Полтавської області, та здійснити перерахунок і виплату щомісячного довічного грошового утримання працюючого судді на відповідній посаді, починаючи з 15.09.2016 року з врахуванням фактично виплачених сум.

Постановою Октябрського районного суду м. Полтава від 30.01.2017р. адміністративний позов задоволено.

Визнано протиправними дії Полтавського об`єднаного управління Пенсійного Фонду України Полтавської області щодо неврахування в стаж роботи при обчисленні та виплаті позивачу щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці проходження строкової військової служби у рядах Радянської армії, навчання за денною формою в Харківському юридичному інституті, часу служби на посаді слідчого відділу внутрішніх справ Полтавського районного виконавчого комітету Полтавської області.

Зобов'язано Полтавське об`єднане управління Пенсійного Фонду України Полтавської області зарахувати позивачу до стажу роботи, що дає право на призначення довічного грошового утримання судді у відставці 2 роки 1 місяць 8 днів проходження строкової військової служби у рядах Радянської армії, 1 рік 10 місяців і 29 днів навчання за денною формою в Харківському юридичному інституті, 5 років 3 місяці 16 днів часу служби на посаді слідчого відділу внутрішніх справ Полтавського районного виконавчого комітету Полтавської області, та здійснити перерахунок і виплату щомісячного довічного грошового утримання працюючого судді на відповідній посаді, починаючи з 15.09.2016 року з врахуванням фактично виплачених сум.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою у задоволені адміністративного позову відмовити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Позивач не скористався своїм правом на подання заперечень на апеляційну скаргу.

Колегія суддів вважає за можливе розглянути справу в порядку ч. 1 ст. 41 КАС України.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що позивач перебуває на обліку в управлінні пенсійного фонду з 15.09.2016 року та отримує щомісячне довічне грошове утримання, яке обчислене відповідно до Закону України "Про судоустрій і статус суддів", з урахуванням стажу, зарахованого по 31.08.2016 року тривалістю 32 роки 9 місяців 8 днів та стажу роботи на посаді судді тривалістю 18 років 0 місяців 5 днів.

Довічне грошове утримання судді у відставці нараховано, згідно з довідкою про заробітну плату №02-21/1906 від 14.09.2016 року, виданою територіальним управлінням Державної судової адміністрації України в Полтавській області, в розмірі 80% суддівської винагороди працюючого на такій же посаді судді 24650,00 грн., без обмеження граничного розміру довічного грошового утримання (а.с.41-43).

Позивач звільнений з посади голови Ленінського суду м. Полтави згідно з постановою Верховної Ради України №1515-VIII від 08.09.2016 року і наказу голови Ленінського районного суду м.Полтави від 14.09.2016 року №24-ос у відставку, та перебуває на обліку в Полтавському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України Полтавської області (а.с.16).

Як вбачається з наявних в матеріалах справи документів, а саме: копії трудової книжки БТ-1 №6444557 (а.с.11-16), ксерокопії військового квитка НУ №8694089, позивач дійсно проходив строкову військову службу в лавах Радянської армії 2 роки 1 місяць 8 днів з 04.05.1982 року по 11.06.1984 року (а.с.17-22), навчався за денною формою в Харківському юридичному інституті ім. Ф.Е. Дзержинського з 01.09.1985 року по 30.06.1989 року (а.с.23), працював на посаді слідчого відділу внутрішніх справ Полтавського райвиконкому Полтавської області 5 років 3 місяці 16 днів з 01.08.1989 року по 16.11.1994 року (а.с. 24-28). Водночас, його стаж роботи на посаді судді Ленінського районного суду Полтавської області 18 років 0 місяців 17 днів не оспорюється та підтверджується розрахунком стажу судді (а.с.29-30).

21.11.2016 року позивач звернувся до Полтавського об`єднаного Управління Пенсійного фонду України Полтавської області із заявою про включення до стажу роботи при обчисленні щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці періоду проходження строкової військової служби, навчання за денною формою в юридичному інституті та часу служби на посаді слідчого відділу внутрішніх справ (а.с. 50).

23.11.2016 року Полтавським об`єднаним Управлінням Пенсійного фонду України Полтавської області позивачу надано відповідь про те, що зарахування до стажу роботи на посаді судді періоду проходження військової служби, навчання у вищих юридичних навчальних закладах, служби в органах Міністерства внутрішніх справ Законом України "Про судоустрій і статус суддів" не передбачено (а.с. 48-49).

Колегія суддів не погоджується з таким висновком пенсійного органу, з огляду на наступне.

Відповідно до ст.22 Конституції України права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Положеннями ст.126 Конституції України закріплені основоположні принципи здійснення правосуддя в Україні - незалежність і недоторканність суддів.

Відповідно до п.14 ч.1 ст.92 Конституції України статус суддів визначається виключно законами України.

Правові засади організації судової влади та здійснення правосуддя в Україні з метою захисту прав, свобод та законних інтересів людини і громадянина, прав та законних інтересів юридичних осіб, інтересів держави на засадах верховенства права регулює Закон України "Про судоустрій і статус суддів", який також визначає систему судів загальної юрисдикції, статус професійного судді, народного засідателя, присяжного, систему та порядок здійснення суддівського самоврядування і встановлює систему і загальний порядок забезпечення діяльності судів та регулює інші питання судоустрою і статусу суддів.

Відповідно до ст. 141 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 07.07.2010року №2453-VI (чинного на час звільнення позивача у відставку) суддя, який вийшов у відставку, після досягнення чоловіками віку 62 роки, жінками - пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", виплачується пенсія або за його вибором щомісячне довічне грошове утримання. Суддя у відставці, який не досяг віку, встановленого частиною першою цієї статті, отримує щомісячне довічне грошове утримання. При досягненні таким суддею віку, встановленого частиною першою цієї статті, за ним зберігається право на одержання щомісячного довічного грошового утримання або, за його вибором, призначається пенсія.

Рішенням Конституційного Суду № 4-рп/2016 від 08.06.2016 року визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним) положення частини третьої статті 141 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» в редакції від 01.01.2015 року, згідно з яким щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 60 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді.

У зв'язку з цим розмір щомісячного довічного грошового утримання судді підлягає визначенню у відповідності до ч. 3 ст.141 Закону України "Про судоустрій та статус суддів" № 2453-VІ (в редакції Закону від 28.03.2015 року), згідно з яким щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 80 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не більше ніж 90 відсотків заробітної плати судді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання.

В п. 7 Рішення Конституційного Суду України від 11 жовтня 2005 року №8-рп/2005 зазначено, що право судді, який перебуває у відставці, на пенсійне та щомісячне довічне грошове утримання є гарантією незалежності працюючих суддів. Щомісячне довічне грошове утримання - це особлива форма соціального забезпечення суддів, зміст якої полягає у гарантованій державою щомісячній звільненій від сплати податків грошовій виплаті, що слугує забезпеченню їх належного матеріального утримання, в тому числі, після звільнення від виконання обов'язків судді. Також у цьому рішенні Конституційний Суд України вказав, що надання судді матеріального захисту є гарантією забезпечення його незалежності. Разом з тим, будь-яке зниження рівня гарантій незалежності суддів суперечить конституційній вимозі неухильного забезпечення незалежного правосуддя. Щомісячне довічне грошове утримання судді у встановленому розмірі спрямоване на забезпечення гідного його статусу життєвого рівня, оскільки суддя обмежений у праві заробляти додаткові матеріальні блага.

Відповідно до п. 11 розділу ХІІІ Перехідні положення Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 07.07.2010року №2453-VI (в редакції від 07.07.2010 року) судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день набрання чинності цим Законом.

Відповідно до редакції Закону України "Про судоустрій і статус суддів" №2453-VI від 28.03.2015 року пункт 11 Перехідних положень вищевказаного Закону втратив чинність. Проте, зазначеною редакцією Закону України "Про судоустрій і статус суддів" не врегульовано та не змінено порядок визначення стажу роботи на посаді суддів, призначених на посаду до набрання чинності цим Законом.

За загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у частині першій статті 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Таким чином, стаж роботи судді визначений відповідно до законодавства, що діяло до дня набрання чинності змін до Закону України "Про судоустрій і статус суддів", зберігається та не підлягає зменшенню.

Згідно з ч. 4 статті 43 Закону України "Про статус суддів" № 2862-ХІІ від 15 грудня 1992 року, який втратив чинність 01.01.2012 року, було встановлено, що до стажу роботи, що дає право на відставку судді та отримання щомісячного довічного грошового утримання, крім роботи на посадах суддів судів України, державних арбітрів, арбітрів відомчих арбітражів України, зараховується також час роботи на посадах суддів і арбітрів у судах та державному і відомчому арбітражі колишнього СРСР та республік, що раніше входили до складу СРСР, час роботи на посадах, безпосередньо пов'язаних з керівництвом та контролем за діяльністю судів у Верховному Суді України, в обласних судах, Київському і Севастопольському міських судах, Міністерстві юстиції України та підвідомчих йому органах на місцях, за діяльністю арбітрів у Державному арбітражі України, Вищому арбітражному суді України, а також на посадах прокурорів і слідчих, за умови наявності у всіх зазначених осіб стажу роботи на посаді судді не менше 10 років.

Відповідно до ч. 6 ст. 44 зазначеного Закону для суддів судів загальної юрисдикції до стажу роботи, що дає право на одержання надбавки до посадового окладу за вислугу років та додаткової відпустки, крім часу роботи на посадах суддів, зараховується час роботи на посадах слідчих, прокурорських працівників, а також інших працівників, яким законом передбачені такі ж пільги.

Згідно з п. 3 Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 3 травня 1994 року №283, до стажу державної служби включається час військової служби у Збройних Силах та інших військових формуваннях, а також час роботи в організаціях, передбачених абзацом четвертим пункту 3 Положення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.12.93р. № 1049 "Про надбавки за вислугу років для працівників органів виконавчої влади та інших державних органів".

Відповідно до ст. 1 Указу Президента України від 10 липня 1995 року №584/95 "Про додаткові заходи щодо соціального захисту суддів" до стажу роботи, що дає судді право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, за умови роботи на посаді судді не менш як 10 років, зараховується, крім стажу трудової діяльності, визначеного законом, половина строку навчання у вищих юридичних навчальних закладах та період проходження строкової військової служби (стаття 1 втратила чинність на підставі Указу Президента від 20 березня 2008 року №248/2008).

Аналогічна правова норма містилась і в постанові Кабінету Міністрів України від 11.06.2008 року № 545, якою було доповнено постанову КМУ №865 від 03.09.2005 року "Про оплату праці та щомісячне грошове утримання судді" (абзац 2 пункту 3-1).

Зазначена вимога міститься і в п. 2.6. "Положення про порядок призначення та виплату щомісячного грошового утримання працюючим суддям та щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці" затвердженого наказом Державної судової адміністрації України від 25.08.2005 року № 94.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 912 від 2 серпня 1996 року, обчислення стажу державної служби належить до компетенції кадрової служби державного органу, з яким державний службовець перебуває (перебував) у трудових відносинах. Кадрова служба у кожному конкретному випадку на підставі чинного законодавства, вивчення записів трудової книжки, послужного списку, відповідних довідок чи архівних документів має самостійно прийняти рішення щодо зарахування (включення) окремих періодів роботи (служби) до стажу державної служби.

Згідно з розрахунком Ленінського районного суду м. Полтави стажу судді, який дає право на отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, стаж роботи позивача станом на 14.09.2016 року становить 27 років 4 місяці 12 днів, в тому числі 2 роки 1 місяць 10 днів служби в Радянській армії, 1 рік 11 місяців навчання у Харківському юридичному інституті, 5 років 3 місяці 15 днів служби на посаді слідчого відділу внутрішніх справ Полтавського райвиконкому Полтавської області (а.с. 29-30).

Відповідно до п. 2.1 Порядку подання документів для призначення і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці органами Пенсійного фонду України, затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 25.01.2008 року №3-1, до заяви про призначення щомісячного довічного утримання судді у відставці додається, в тому числі, розрахунок стажу судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

Таким чином, до стажу роботи на посаді судді, що дає право на відставку та обчислення розміру довічного грошового утримання судді у відставці слід враховувати половину часу навчання позивача за денною формою навчання у вищому навчальному закладі, календарний період проходження ним військової служби та роботу на посаді слідчого.

Зазначена позиція кореспондується із роз'ясненнями Конституційного Суду України в рішенні від 11 жовтня 2005 року №8-рп (абзаци 2,3 пункту 4 мотивувальної частини), відповідно до яких "набуте право не може бути скасоване, звужене". Гарантії незалежності суддів не можуть бути звужені чи скасовані під час прийняття нових законів і внесення змін до чинних, про що неодноразово було наголошено у правових позиціях Конституційного Суду України, зокрема, у рішеннях від 3 червня 2013 року № 3-рп/2013, від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008, від 11 жовтня 2005 року № 8-рп/2005).

Отже, у спірних правовідносинах не можуть бути застосовані положення Закону, які призводять до звуження прав судді, зокрема щодо його стажу роботи та відповідного розміру щомісячного довічного грошового утримання.

У зв'язку з цим Закон України "Про судоустрій та статус суддів" №1402-VIII, прийнятий 02.06.2016 року, який набрав чинності 30.09.2016 року, в частині визначення стажу роботи позивача, який був звільнений з посади судді 14.09.2016 року, не підлягає застосуванню.

До того ж, у постанові від 01.07.2014 року у справі №21-244а14 Верховний Суд України висловив обов'язкову для врахування правову позицію, відповідно до якої правовідносини щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсія призначається за спеціальними законами, виникають не в момент звернення за призначенням пенсії, а в момент виникнення права на її призначення.

Отже, стаж роботи судді, визначений відповідно до законодавства, що діяло до дня набрання чинності Законом України "Про судоустрій і статус суддів" від 28.03.2015 року, зберігається та не підлягає зменшенню.

Відповідно до ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним та обґрунтованим.

Колегія суддів вважає, що постанова Октябрського районного суду м. Полтава від 30.01.2017р. відповідає вимогам ст. 159 КАС України, а тому відсутні підстави для її скасування та задоволення апеляційних вимог.

Відповідно до ч.1 ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновком суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків, щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 41, 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 198, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Полтавського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області залишити без задоволення.

Постанову Октябрського районного суду м. Полтава від 30.01.2017р. по справі № 554/9893/16-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Рєзнікова С.С.
Судді Бегунц А.О. Старостін В.В.
Повний текст ухвали виготовлений 10.03.2017 р.