Справа № 592/11932/16-а
Суддя: Труханова Л. М.
Дата ухвалення: 2017-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження №2-а/592/78/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2017 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми у складі колегії :

головуючої-судді Труханової Л.М.,

за участю секретаря - Сахненко О. Ю,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Департаменту соціального захисту населення Сумської міської ради про зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

23 грудня 2016 року позивач ОСОБА_2 звернувся до суду із адміністративним позовом до відповідача Департаменту соціального захисту населення Сумської міської ради (ДСЗН СМР) про визнання дій протиправними та зобов'язання здійснити перерахунок та виплату разової щорічної грошової допомоги до 05 травня позивачу, як учаснику бойових дій, згідно вимог Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" у розмірі 5 (п'яти) мінімальних пенсій за віком та з урахуванням раніше виплачених коштів.

Позовні вимоги обгрунтовує тим, що ОСОБА_2 є учасником бойових дій. Відповідно до ст.12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" він, як учасник бойових дій, має право на отримання щорічної грошової допомоги до 5 травня у розмірі п'яти мінімальних пенсій за віком. Однак, відповідач здійснив виплату йому щорічної разової грошової допомоги до 5 травня лише у розмірі 920 грн., згідно із постановою Кабінету Міністрів України від 02.03.2016 року №141, а позивач вважає, що у даному випадку УСЗН Сумської РДА має керуватися нормами Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», а не зазначеної постанови Кабінету Міністрів України.

На звернення ОСОБА_2 ДСЗН СМР в листі від 30.12.2016 року № К-1843/12.02-38 повідомив, що виплата разової допомоги здійснена відповідно до вимог чинного законодавства в розмірі 920 грн.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі із зазначених підстав, просив задовольнити.

Представник відповідача ДСЗН СМР в судове засідання не з'явився, надав заперечення, де зазначив, що ст.. 95 Конституції України визначено, що будь-які видатки держави на загальносуспільні потреби, розмір і цільове спрямування цих видатків визначається виключно законом України про Державний бюджет України.

Частиною 2 статті 4 Бюджетного кодексу України передбачено, що виключно Законом про Державний бюджет України визначаються надходження та витрати Державного бюджету України.

Частинами першою та другою статті 23 Бюджетного Кодексу України передбачено, що будь-які бюджетні зобов'язання та платежі з бюджету можна здійснювати лише за наявності відповідного бюджетного призначення.

Відповідно до Закону України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" ( зі змінами ) щорічно до 5 травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірі, який визначається Кабінетом Міністрів України в межах бюджетних призначень, встановлених законом про Державний бюджет України.

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 02.03.2016 №141 ,Деякі питання виплати у 2016 році разової грошової допомоги, передбаченої Законом України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" та „Про жертви нацистських переслідувань" учаснику бойових дій ОСОБА_2 була нарахована та виплачена разова грошова допомога до 5 травня в сумі 920 гривень.

Як зазначено в рішенні Конституційного суду України від 03.10.1997 у справі № 18/183-97, конкретна сфера суспільних відносин не може бути водночас бути врегулювана однопредметними нормативними правовими актами однакової сили, які за змістом суперечать один одному. Звичайною є практика, коли наступний у часі-акт містить прямі застереження щодо повного чи часткового скасування попереї Загальновизнаним є те, що з прийняттям нового акта, якщо інше не перед самим цим актом, автоматично скасовується однопредметний акт, який діяв раніше.

Отже, за наявності декількох законів, норми яких по різному регулюють конкретну сферу суспільних відносин, під час вирішення спорів у цих відносинах слід застосовувати положення закону з урахуванням дії закону в часі за принципом тієї норми, яка прийнята пізніше та лишається діючою на момент протікання правовідносин.

Конституційний Суд України в рішенні від 25.01.2012 року № З-рп/2012 зазначив, що одним з визначальних елементів у регулюванні суспільних відносин в соціальній сфері є додержання принципу пропорційності між соціальним захистом громадян та фінансовими можливостями держави, а також гарантування кожного на достатній життєвий рівень. Конституційний Суд України виходить із того, що додержання конституційних принципів соціальної та правової держави, верховенства права обумовлює здійснення законодавчого регулювання суспільних відносин на засадах справедливості та розумності з урахуванням обов'язку держави забезпечувати гідні умови життя кожному громадянину України.

Таким чином, передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість її фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. Крім того, такі заходи можуть обумовлені необхідністю запобігання чи усунення реальних загроз економічній безпеці України, що згідно з ч. 1 ст. 17 Конституції України є найважливішою функцією держави.

Отже, дії ДСЗН СМР є такими, що відповідають чинному законодавству України, а вимоги позивача - безпідставними і такими, що не підлягають задоволенню.

Суд, дослідивши та оцінивши докази у справі, приходить до висновку про відмову в задоволенні позову.

З копії посвідчення серії НОМЕР_1 вбачається, що ОСОБА_2 має статус учасника бойових дій та має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - учасників бойових дій.(а.с.7)

Із копії листа ДСЗН СМР в листі від 30.12.2016 року № К-1843/12.02.-38 слідує, що щорічна разова грошова допомога до 5 травня за 2016р. ОСОБА_2 перерахована в у розмірі 920 грн.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Згідно із ст.12 ч.5 Закону України «Про статус ветеранів війни та гарантії їх соціального захисту» (в редакції, що діє на момент виникнення спірних правовідносин, у зв'язку з визнанням неконституційними змін в редакції Закону № 107-VI від 28.12.2007 - згідно з Рішенням Конституційного Суду України № 10-рп/2008 від 22.05.2008) передбачено, що щорічно до 5 травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірі п'яти мінімальних пенсій за віком.

Однак, нормою п. 26 розділу VІ «Прикінцеві та перехідні положення» Бюджетного кодексу України (в редакції Закону України від 28 грудня 2014 року №79-VІІІ) врегульовано, що норми і положення, в тому числі, ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Наведене означає, що на момент виникнення спірних відносин, діяло два однопредметних закони, що регулювали одні й ті ж правовідносини по виплаті спірної щорічної разової грошової допомоги учасникам бойових дій до 5 травня. Вирішуючи питання конкуренції вищезазначених норм однопредметних законів, суд вважає, що правильним буде застосовувати закон, що прийнятий у часі пізніше, а саме - норму п. 26 розділу VІ «Прикінцеві та перехідні положення» Бюджетного кодексу України (яка є чинною, не скасованою на момент виникнення спірних відносин і не визнана неконституційною).

Тому, далі, на підставі норми п. 26 розділу VІ «Прикінцеві та перехідні положення» Бюджетного кодексу України ДСЗН СМР правомірно, як і передбачено в п.п.2 п. 1 постанови Кабінету Міністрів України № 141 від 02.03.2016р. «Деякі питання виплати у 2016 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань» здійснив виплату позивачу, як учаснику бойових дій, щорічної разової грошової допомоги до 5 травня, передбаченої Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», в розмірі 920 гривень.

Наведене вище свідчить про відсутність протиправності в діях Департаменту соціального захисту населення Сумської міської ради щодо нарахування та виплати спірної грошової допомоги в розмірі 920 грн, тому, позов не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.11, 71, 138, 160-163, 167, 183-2 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 до Департаменту соціального захисту населення Сумської міської ради про визнання протиправними дій та зобов'язання здійснити перерахунок та виплату разової щорічної грошової допомоги до 05 травня учаснику бойових дій, згідно вимог Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" у розмірі 5 (п'яти) мінімальних пенсій за віком та з урахуванням раніше виплачених коштів - відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. Особи, які брали участь у справі, не були присутні у судовому засіданні під час проголошення постанови суду, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цієї постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Л.М. Труханова