Справа № 288/60/17
Суддя: Руденко В. О.
Дата ухвалення: 2017-03-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 288/60/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2017 року смт. Брусилів

Брусилівський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого судді Руденка В.О.,

з участю секретаря судового засідання Довгаленко О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Андрушівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про зобов'язання провести нарахування та виплату щомісячного довічного грошового утримання.

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся з позовом до Андрушівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про зобов'язання провести нарахування та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

В позові зазначив, що Постановою Верховної ради України від 22.09.2016 року його було звільнено з посади судді Попільнянського районного суду Житомирської області у зв'язку з поданням заяви про відставку. Наказом голови Попільнянського районного суду Житомирської області № 35/к від 05.10.2016 року його було відраховано зі штату Попільнянського районного суду Житомирської області. На час звільнення з посади судді його стаж судді становив понад 25 років, що підтверджується довідкою Попільнянського районного суду від 01.09.2016 року, поданням ОСОБА_2 юстиції до Верховної ОСОБА_2 України від 21.09.2016 року №112/0/12-16 про звільнення суддів з посади. Також із зазначеним стажем судді погодилася Верховна ОСОБА_2 України, яка прийняла його відставку.

Відповідно до Постанови правління Пенсійного фонду України від 25.01.2008 року № 3-1 «Про затвердження Порядку подання документів для призначення і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці органами Пенсійного фонду України», ним та Попільнянським районним судом Житомирської області були подані відповідачу усі передбачені Порядком необхідні документи для призначення і виплати щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці в розмірі 90% грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді. Зокрема, судом 05.10.2016 року було внесено відповідачу подання про встановлення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, надано розрахунок стажу судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, відповідно до яких станом на день відставки 22.09.2016 року його стаж судді становив 25 років 6 місяців 14 днів.

Жодних зауважень щодо поданих документів для нарахування та виплати довічного грошового утримання в розмірі 90% відповідач не висловив. Протоколом №8474 від 27.10.2016 року Управління Пенсійного фонду встановило для відповідача довічне грошове утримання в розмірі 80% утримання судді, який працює на відповідній посаді. Позивач вважає, що йому не донараховано 10%. Копію протоколу відповідач надіслав йому 24.11.2016 року за № 90/В-8, після його письмового звернення.

07.12.2016 року за вхідним №92/В-8 ним було подано відповідачу заяву про призначення та виплату йому з 06.10.2016 року щомісячне довічне грошове утримання в розмірі 90% грошового утримання судді, який працював на відповідній посаді.

Своїм листом від 16.01.2017 року № 92/В-8 відповідач відмовив йому в перерахунку та виплаті щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці в розмірі 90% грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді. Вважає, що відмова відповідача у нарахуванні та виплаті йому щомісячного довічного грошового утримання в розмірі 90% грошового утримання судді, який працював на відповідній посаді є незаконною і його , порушене право підлягає судовому захисту.

Просив суд зобов'язати Андрушівське об'єднане управління Пенсійного Фонду України в Житомирській області нарахувати та виплачувати йому з 06.10.2016 року щомісячне довічне грошове утримання в розмірі 90% грошового утримання судді, який працював на відповідній посаді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання з урахуванням виплачених сум.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не зявився, надіслав заяву про розгляд справи за його відсутність та про підтримання позову в повному обсязі з мотивів викладених в ньому.

Представник відповідача за довіреністю ОСОБА_3 в судове засідання не з'явилася, надіслала до суду заяву про розгляд справи за відсутності представника відповідача. Також надіслала письмове заперечення, в якому зазначила, що згідно пункту 1.2. Порядку подання документів для призначення і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці органами Пенсійного фонду України, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.01.2008 №3-1, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 12 березня 2008 р. за №200/14891, щомісячне довічне утримання призначається з дня, наступного після відрахування судді зі штату суду згідно з наказом, виданим на підставі акту Верховної ОСОБА_2 України або Президента України про звільнення у зв'язку з поданням заяви про відставку, у тому числі у відставку за станом здоров'я, що перешкоджає продовженню виконання обов'язків, та припинення виплати щомісячного грошового утримання працюючому судді, якщо звернення за призначенням щомісячного довічного утримання відбулося не пізніше трьох місяців з дня відрахування судді зі штату суду. У разі звернення пізніше трьох місяців з дня відрахування судді зі штату суду щомісячне довічне утримання призначається з дня звернення.

Зазначає, що позивач припинив повноваження судді 05.10.2016 року, тобто, позивач набув право на відставку та виплату довічного грошового утримання після набрання чинності Законом України «Про судоустрій та статус суддів» від 02.06.2016 року №1402-VIII, який набрав чинності 30.09.2016 року, а тому визначення стажу роботи на посаді судді для призначення щомісячного довічного грошового утримання здійснюється відповідно до даного закону.

Визнає, що 06.10.2016 року позивач звернувся до відповідача з заявою про призначення йому довічного грошового утримання судді у звязку з прийняттям Верховною ОСОБА_2 України постанови №1600-УІІІ від 22.09.2016 року «Про звільнення суддів» його відставки. У звязку з цим, позивачу призначено з 06.10.2016 року щомісячне грошове утримання в розмірі 80% грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді.

Згідно ст.142 та пп.2 п.25 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 року №1402-VIII, який набрав чинності 30.09.2016 року, коли суддя іде у відставку після набрання чинності цим Законом, розмір щомісячного довічного грошового утримання становить 80 відсотків суддівської винагороди, обчисленої відповідно до положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів». За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді, але не може бути більшим ніж 90 відсотків суддівської винагороди судді, обчисленої відповідно до зазначеного Закону. Згідно записів трудової книжки та довідки, виданої 01.09.2016 року керівником апарату Попільнянського суду Житомирської області та розрахунку стажу судді, який дає право на відставку згідно даної довідки, трудова діяльність позивача на посаді судді починається з 26.02.2004 року на посаді судді Попільнянського районного суду та закінчується на посаді голови Попільнянського районного суду 22.09.2016 року, що складає 12 років 6 місяців. Загальний стаж роботи станом на 22.09.2016 року складає 25 років 6 місяців та 14 днів. Тобто вимога позивача нарахувати та виплачувати довічне грошове утримання в розмірі 90% є безпідставними, оскільки стаж роботи на посаді судді не перевищує 20 років, а становить 12 років 6 місяців. Позивач, на думку відповідача, ототожнює два поняття: стаж роботи, що дає судді право на відставку та стаж роботи на посаді судді для призначення щомісячного довічного грошового утримання.

Відповідач також зазначає, що Позивач посилається на п.3-1 постанови Кабінету Міністрів України «Про оплату праці та щомісячне грошове утримання суддів» від 03.09.2005 року №865, яка втратила чинність з 01.01.2012 року на підставі постанови Кабінету Міністрів України №1097 від 01.12.2010 року «Про внесення змін до актів Кабінету Міністрів України з питань діяльності судів та визнання такими, що втратили чинність, деяких актів Кабінету Міністрів України».

Стосовно вимоги позивача не застосовувати до його довічного грошового утримання обмеження граничного розміру зазначає, що на момент звернення позивача із заявою про призначення довічного грошового утримання був чинний Закон України «Про судоустрій та статус суддів» від 02.06.2016 №1402, який набрав чинності 30.09.2016 р. та не передбачав обмеження довічного грошового утримання максимальним розміром. З 01.01.2017 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» (№1774 від 06.12.2016 р.), яким пункт 25 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій та статус суддів» доповнене абзацом третім наступного змісту "Тимчасово, по 31 грудня 2017 року, максимальний розмір щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень. Тобто з 01.01.2017 року встановлено обмеження довічного грошового утримання максимальним розміром 10740 грн. та особливий порядок виплати в період роботи. Щомісячне довічне грошове утримання, яке призначене (перераховане) з 01.01.2017 року обмежується максимальним розміром 10740 грн."

З 01.12.2016 змінилися розміри складових суддівської винагороди. Перерахунок щомісячного довічного утримання проводиться з 1 числа місяця, наступного за місяцем, у якому змінилися розміри складових суддівської винагороди судді, який працює за відповідною посадою. Тобто позивач має право на перерахунок довічного грошового утримання з 1 січня 2017 року.

Отже, згідно довідки №2522/16-вих. від 01.12.2016 , виданої Територіальним управління державної судової адміністрації в Житомирській області, яку позивач надав до Управління, йому було здійснено перерахунок довічного грошового утримання з 01.01.2017 року із застосування обмеження, та з 05.01.2017 року без застосування вищезазначеного обмеження, тому вважають що дії Управління щодо не нарахування та невиплати довічне грошове утримання розмірі 90% ОСОБА_1 є правомірними та вмотивованими, тому просять відмовити у задоволені позовних вимог за безпідставністю. Розглянувши доводи сторін та дослідивши подані докази, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав.

Судом встановлено, що 21 вересня 2016 року ОСОБА_2 юстиції України розглянуто подання про звільнення суддів з посад та запропоновано звільнити з посади, зокрема, й суддю Попільнянського районного суду Житомирської області Васільєва Л.А.

Відповідно до Постанови Верховної ОСОБА_2 України від 22.09.2016 року №1600-VIII позивача було звільнено з посади судді у звязку з поданням заяви про відставку. Постанова набула чинності з дня проголошення, згідно ч.2 ст.138 Регламенту Верховної ОСОБА_2 України.

Згідно наказу голови Попільнянського районного суду Житомирської області від 05 жовтня 2016 року № 35/К позивача відраховано зі штату суду у зв'язку з поданням заяви про відставку.

З Подання про встановлення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці від 05.10.2016 року та розрахунку стажу роботи судді, який дає право на відставку, вбачається, що стаж роботи позивача станом на 22.09.2016 року складає 25 роки 06 місяців 14 днів.

07.12.2016 року позивач звернувся із заявою до Андрушівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про призначення щомісячного грошового утримання в розмірі 90% грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді.

Згідно повідомлення Андрушівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області №92/в-8 від 16.01.2017 року ОСОБА_1 було відмовлено в призначенні щомісячного довічного грошового утримання з посиланням на Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 06.12.2016 року.

Судом визначено, що суть спору полягає у розмірі спеціального стажу на посаді судді, що надає право на довічне грошове утримання в розмірі саме 90% від суддівської винагороди працюючого судді.

Згідно доводів позивача, цей стаж відповідає тому, що визначений у поданих до Управління Пенсійного фонду документах та складає 25 років 6 місяців 14 днів.

Згідно доводів відповідача, стаж роботи ОСОБА_1 на посаді судді, що надає право на довічне грошове утримання, складає 12 років 6 місяців. На думку представників відповідача, стаж роботи на посаді судді, що надає право на відставку не можна ототожнювати зі стажем роботи, що надає право на довічне грошове утримання, яке у позивача виникло після відрахування зі штату суду на підставі чинного цей момент законодавства.

Водночас, відповідач не бере до уваги те, що згідно з пунктом 11 розділу XIII «Перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» у редакції, чинній до 28.03.2015 року, судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день набрання чинності цим законом. Водночас, частиною 4 ст.43 Закону України «Про статус суддів» зі змінами, внесеними Законом України від 24.02.1994 року №4015-XII, було встановлено: до стажу роботи, що дає право на відставку судді та отримання щомісячного грошового утримання, крім роботи на посадах суддів судів України, державних арбітрів, арбітрів відомчих арбітражі України, зараховується також час роботи на посадах суддів і арбітрів у судах та державному і відомчому арбітражі колишнього СРСР та республік, що раніше входили до складу СРСР, час роботи на посадах, безпосередньо повязаних з керівництвом та контролем за діяльністю судів у Верховному Суді України в обласних судах, Київському та Севастопольському міських судах, Міністерстві юстиції України та підвідомчих йому органах на місцях, за діяльністю арбітражі у Державному арбітражі України, ОСОБА_2 арбітражному суді України, а також на посадах прокурорів і слідчих за умови наявності у всіх зазначених осіб стажу роботи на посаді судді не меншу 10 років. Пунктом 3-1 постанови Кабінету Міністрів України «Про оплату праці та щомісячне грошове утримання суддів» від 3 вересня 2005 року №865 встановлено, що до стажу роботи, який дає право судді на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, за умови роботи на посаді судді не менш, як 10 років зараховується, крім стажу трудової діяльності, визначеного законом, половина строку навчання за денною формою у вищих юридичних навчальних закладах та календарний період проходження строкової військової служби.

З врахуванням вищевказаних положень законодавства, стаж роботи ОСОБА_1 на посаді судді складає 25 років 4 місяці, що відповідає поданим ним у встановленому порядку, документам та підтверджено, зокрема, поданням ОСОБА_2 ради Юстиції від 21.09.2016 року.

Доводи відповідача про безпідставність посилання позивача на норми Постанови Кабінету Міністрів України від 03.09.2005 р. №865 суд відхиляє, оскільки відповідне законодавство застосовується щодо правовідносин, які виникли станом на час його дії і відповідний розмір стажу позивача встановлено у належній правовій формі поданими відповідачу документами.

Надаючи кваліфікації спірним правовідносинам сторін в частині стажу роботи судді для нарахування довічного грошового утримання судді у відставці та його розміру, а також, в частині права позивача на перерахування призначеного розміру грошового утримання, суд в повній мірі керується мотивацією та висновками, зробленими Конституційним Судом України в рішенні від 08.06.2016 року №4-рп/2006 р.

Суд виходить з того, що позивач набув статусу судді у відставці, з усіма невідємними складовими цього статусу, зокрема й правом на отримання довічного грошового утримання, з часу набрання чинності відповідною постановою Верховної ОСОБА_2 України від 22.09.2016 року №1600-VIII

Виходячи з положень вищевказаного рішення Конституційного Суду України від 08.06.2016 р. №4-рп/2006 р., станом на час набуття позивачем статусу судді у відставці, були чинними положення ст.141 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» в редакції Закону України «Про забезпечення права на справедливий суд» від 12.02.2015 р. №192-VIII, відповідно яким, позивач набув право на щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці в розмірі 90 відсотків заробітної плати судді, без обмеження граничного розміру. У разі зміни грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання.

Отже суд не погоджується з доводами відповідача про розірвання статусу судді у відставці на окремі частини, що регламентуються за нормами законодавства різних періодів, що відповідає мотиваційній частині вищевказаного рішення Конституційного Суду України. Суд виходить з того, що право на відставку судді виникає одночасно і з одних і тих же підстав, що й право на виплату довічного грошового утримання судді у відставці.

Питання розподілу судових витрат підлягає вирішенню, відповідно до ч.1 ст.94 КАС України.

На підставі ч.1 ст. 126, ч.1 ст. 130 Конституції України, п.8 ч.4, ч.5, ч. б ст. 48, ст. 141 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» (№2453-УІ від 07.07.2010 р.) в редакції Закону України від 12 лютого 2015 року № 192-VIII «Про забезпечення права на справедливий суд», Закону України «Про судоустрій та статус суддів» Закон від 02.06.2016 № 1402-VIII, Рішення Конституційного Суду України від 08.06.2016 року №4-рп/2006 р., ст. 6, 7, 8, 9, 18, 19, 49, 70, 71, 94, 99, 106, 159, 160, 162,167 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити.

Зобов'язати Андрушівське об'єднане управління Пенсійного фонду України в Житомирській області нарахувати та виплачувати судді у відставці ОСОБА_1 з 06.10.2016 року щомісячне довічне грошове утримання в розмірі 90% грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання з урахуванням виплачених сум.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 понесені ним судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 640 (шістьсот сорок гривень).

Постанова може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Брусилівський районний суд Житомирської області протягом десяти днів з дня її проголошення.

Особи, що брали участь у розгляді справи, але не були присутні під час проголошення постанови, мають право подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя ОСОБА_4