Справа № 685/1487/16-а
Суддя: Гонтарук В. М.
Дата ухвалення: 2017-03-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 685/1487/16-а

Головуючий у 1-й інстанції: Бурлак Г.І.

Суддя-доповідач: Гонтарук В. М.

07 березня 2017 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Гонтарука В. М.

суддів: Білої Л.М. Граб Л.С. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Білогірського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Хмельницької області на постанову Теофіпольського районного суду Хмельницької області від 18 січня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Білогірського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Хмельницької області про визнання неправомірними дій та зобов`язання зарахувати до спеціального стажу період проходження строкової військової служби та виплату грошової допомоги,

В С Т А Н О В И В :
В листопаді 2016 року ОСОБА_1 звернувся до Теофіпольського районного суду Хмельницької області з адміністративним позовом до Білогірського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Хмельницької області про визнання неправомірними дій та зобов`язання зарахувати до спеціального стажу період проходження строкової військової служби та виплату грошової допомоги.

Постановою Теофіпольського районного суду Хмельницької області від 18 січня 2017 року адміністративний позов задоволено.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні адміністративного позову відмовити.

23 лютого 2017 року до суду апеляційної інстанції від позивача надійшло заперечення на апеляційну скаргу, в якому зазначено про розгляд справи без його участі.

Відповідач в судове засідання не з`явився. Про час, день та місце розгляду справи повідомлено завчасно та належним чином.

Відповідно до ч.4 ст.196 КАС України неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

За таких обставин, а також враховуючи, що судом участь сторін в судовому засіданні не визнавалась обов`язковою, колегія суддів прийшла до висновку щодо можливості апеляційного розгляду справи в порядку письмового провадження у відповідності до пункту 2 частини 1 статті 197 КАС України.

Згідно з частиною 6 статті 12, частиною 1 статті 41 КАС України у випадку неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, під час судового розгляду повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не відбувається.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та знайшло своє підтвердження в суді апеляційної інстанції, ОСОБА_1 після досягнення пенсійного віку звернувся до Білогірського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Хмельницької області із заявою про виплату одноразової грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій відповідно до п. 7-1 розділу XV Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Листом №6619/04 від 23 листопада 2016 року відповідачем було повідомлено позивача про те, що його спеціальний стаж становить 33 роки 06 місяців 20 днів, у зв`язку з чим призначити одноразову грошову допомогу в розмірі десяти місячних пенсій немає підстав.

Вважаючи вказані дії відповідача протиправними, позивач звернувся з адміністративним позовом до суду за захистом своїх порушених прав.

Постановою Теофіпольського районного суду Хмельницької області від 18 січня 2017 року адміністративний позов задоволено.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до п. 7-1 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" особам, які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е"-"ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію, при призначенні пенсії за віком виплачується грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення.

Виплата зазначеної грошової допомоги здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.

Порядок обчислення стажу, який дає право на призначення грошової допомоги, та механізм виплати цієї допомоги встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Згідно з п. 2 Порядку обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги, та її виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 р. № 1191, до страхового стажу, що визначає право на виплату грошової допомоги, зараховуються періоди роботи в закладах та установах державної та комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е" і "ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", що передбачені, зокрема, переліком закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 4 листопада 1993 р. N 909 "Про перелік закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років".

Як встановлено судом апеляційної інстанції та підтверджується матеріалами справи, Білогірським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України Хмельницької області для призначення ОСОБА_1 пенсії за віком зараховано до спеціального стажу роботи на посадах в закладах охорони здоров`я всього 33 роки 06 місяців 20 днів.

Період проходження позивачем строкової військової служби в лавах Радянської Армії на посаді фельдшера у військовій частині НОМЕР_1 з 19 травня 1976 року по 04 травня 1978 року не зарахований відповідачем до спеціального стажу.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Згідно з ч. 1 ст. 8 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. Час проходження строкової військової служби зараховується до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що передбачала право на пенсію на пільгових умовах до введення в дію Закону України "Про пенсійне забезпечення" або на пенсію за віком на пільгових умовах до набрання чинності Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Як вбачається з трудової книжки позивача, він 22 липня 1975 року був прийнятий на посаду медсестри відділення та звільнений з цієї посади 07 травня 1976 року у зв`язку з призовом на строкову військову службу до Радянської армії (а.с. 8).

Таким чином, позивач на момент призову на строкову військову службу працював на посаді, яка дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до п. «е» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Із займаної посади позивача було звільнено у зв`язку з призовом на військову службу .

Крім того, архівною довідкою Центрального архіву Міністерства оборони Російської федерації №2/94353 від 07 жовтня 2016 року, підтверджується те, що ОСОБА_1 дійсно проходив військову службу в період з 19 травня 1976 року по 04 травня 1978 року на посаді фельдшера (а. с. 6).

Враховуючи викладені обставини, а також положення ст. 8 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», період проходження позивачем строкової військової служби підлягає зарахуванню до стажу роботи, що дає право на пенсію за вислугу років відповідно до п. «е» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Відповідно до Переліку закладів охорони здоров`я Збройних Сил України, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 18.12.2013 року № 871, до закладів охорони здоров`я відноситься медична служба військової частини.

З урахуванням періоду проходження військової служби з 04 травня 1976 року по 04 травня 1978 року позивач має більше 35 років стажу роботи на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е"-"ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", а тому при призначенні вперше пенсії за віком він має право на виплату грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог про зобов`язання зарахувати період проходження позивачем строкової військової служби до спеціального стажу та виплатити одноразову грошову допомогу у розмірі десяти місячних пенсій.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 198 , ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив оскаржуване рішення відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :
апеляційну скаргу Білогірського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Хмельницької області залишити без задоволення, а постанову Теофіпольського районного суду Хмельницької області від 18 січня 2017 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. ст. 212, 254 КАС України.
Ухвала суду складена в повному обсязі протягом трьох днів з дня закінчення розгляду справи.
Головуючий Гонтарук В. М.

Судді Біла Л.М. Граб Л.С.