Справа № 826/15630/16
Суддя: Балась Т.П.
Дата ухвалення: 2017-03-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

10 березня 2017 року № 826/15630/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Балась Т.П, розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1,

до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на

здійснення ліквідації ПАТ "Банк Михайлівський" Волкова О.Ю.

Фонду гарантування вкладів фізичних осіб,

про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ "Банк Михайлівський" Волкова Олександра Юрійовича (надалі - відповідач-1), Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (відповідач-2), в якому просив (з урахуванням поданої 23.02.2017 року заяви про уточнення позовних вимог):

- визнати бездіяльність уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фзичних осіб у ПАТ «Банк Михайлівський» щодо невключення повної інформації, щодо гарантованої суми, що підлягає виплаті ОСОБА_1 за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб,

- зобов'язати уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у ПАТ "Банк Михайлівський" внести зміни та доповнення до Переліку рахунків, за якими вклдник має право на відшкодування коштів за вкладом у ПАТ «Банк Михайлівський» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, шляхом внесення відомостей щодо рахунку ОСОБА_1 із зазначенням суми до виплати у розмірі 103670,79 грн.

- зобов'язати Фонд гарантування вкладів фізичних осіб внести зміни до загального реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, щодо ОСОБА_1 із зазначенням суми до виплати у розмірі 103670,79 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те що 05.05.2016 року між ним та ПАТ "Банк Михайлівський" укладено договір № 980-019-000002497 банківського рахунку "Поточний рахунок для обслуговування строкового вкладу (депозиту), відповідно до умов якого відкрито поточний рахунок, а також ним укладався договір, згідно з яким на поточний рахунок 05.05.2016 року внесено 102 668,00 грн., що були передані ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр", яке мало повернути гроші на рахунок позивача у ПАТ "Банк Михайлівський". Позивач вважає, що не включення його до переліку осіб, які мають право на відшкодування після початку виплат гарантованих сум вкладникам, є протиправним.

В судовому засіданні позивач та його представник уточнені позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили їх задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Одночасно з цим, через канцелярію суду надавались письмові заперечення, доповнення до заперечень.

Відповідно до вимог ч. 6 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

З огляду на викладене, судом ухвалено продовжити розгляд справи в порядку письмового провадження на підставі ч. 6 ст. 128 КАС України.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, заслухавши у судовому засіданні пояснення представників, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що 05.05.2016 між позивачем та ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр" був укладений договір № 980-019-000233286 "Суперкапітал" (новий, з виплатою процентів в кінці строку). Згідно пункту 1.1 цей договір укладено між позивачем (сторона 1) та ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр" (сторона 2) Так, позивачем було передано 102 668,00 грн. у власність ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр" на строк до 05.09.2016 року.

Окрім того, позивачем також укладено договір № 980-019-000002497 від 05.05.2016 року, за умовами яких ПАТ «Банк Михайлівський» відкриває клієнту на його ім'я поточний рахунок НОМЕР_1 в гривні для зберігання грошей клієнта і здійснює його розрахунково-касове обслуговування за допомогою платіжних інструментів, відповідно до вимог чинного законодавства України.

Наявною в матеріалах справи копією платіжного доручення № 634931 від 05.05.2016 підтверджується, що на поточний особовий рахунок позивача в банку перераховані 05.05.2016 сума 102 668,00 грн. на рахунок НОМЕР_1, відкритий у ПАТ «Банк Михайлівський».

У подальшому на підставі рішення Правління НБУ від 23.05.2016 №14/БТ виконавча дирекція ФГВФО прийняла рішення від 23.05.2016 № 812 "Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ "Банк Михайлівський" та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку".

Відповідно до рішення Правління НБУ від 12.07.2016 №124-рш "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ "Банк Михайлівський" виконавча дирекція цього Фонду прийняла рішення від 12.07.2016 №1213 про початок процедури ліквідації банку з 13.07.2016 до 12.07.2018 включно та делегування повноважень ліквідатора банку Ірклієнку Юрію Петровичу. Рішенням Виконавчої дирекції Фонду № 1702 від 01.09.2016 року призначено Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Банк Михайлівський" Волкова Олександра Юрійовича з 05.09.2016.

З 15.07.2016 розпочато виплати гарантованої суми вкладникам.

На звернення позивача щодо повідомлення про включення до загального реєстру вкладників, які мають право на відшкодування за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, або підстав щодо не включення його до реєстру вкладників у ПАТ "Банк Михайлівський", 05.09.2016 року листом за № 3Г1/1678/1 Уповноваженою особою Фонду повідомлено про нікчемність правочинів, а саме, що перекази коштів, здійснені ТОВ "Інформаційно-розрахунковий центр" () 19.05.2016 року в сумі 102 668,00 грн. з призначенням платежу «повернення коштів згідно з договором № 980-019-000233286 від 05.05.2016» та 1002,79 грн. з призначенням платежу «оплата процентів по договору № 980-019-000233286 від 05.05.2016» на рахунок, що належить ОСОБА_1

Під час судового розгляду справи представником відповідача надано виписку по особовим рахункам позивача, копію наказу № 42/2 від 01.06.2016 року "Про затвердження висновків Комісії по перевірці правочинів (у тому числі договорів) на предмет виявлення правочинів, що є нікчемними", копію Акту № 2 від 01.06.2016 року "Про проведення перевірки правочинів (у тому числі договорів), які відповідають критеріям нікчемності" з додатком 1 до акту "Ознаки нікчемності правочинів (транзакцій) виконання Банком платіжних документів ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр" з перерахування коштів на рахунки 12160 фізичних осіб у сумі 1 298 015 973,74 гривень, копію наказу № 27/1 від 24.05.2016 року "Про створення комісії по перевірці правочинів (у тому числі договорів) на предмет виявлення правочинів, що є нікчемними", копію наказу № 2 від 13.07.2016 року "Щодо діяльності комісії по перевірці правочинів (у тому числі договорів) на предмет виявлення правочинів, що є нікчемними, копію постанови Правління НБУ від 22.12.2015 року № 917/БТ "Про віднесення Публічного акціонерного товариства "Банк Михайлівський" до категорії проблемних та запровадження особливого режиму контролю за діяльністю банку", копію Постанови Правління Національного банку України від 27.04.2016 року № 295/БТ "Про окремі питання діяльності ПАТ "Банк Михайлівський" та внесення змін до постанови Правління НБУ від 22.12.2015 року № 917/БТ, копію рішень Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 24.01.2017 року № 265 "Про визначення повноважень уповноважених осіб Фонду на ліквідацію ПАТ "Банк Михайлівський" та від 01.09.2016 року № 1702 "Про зміну уповноваженої особи на ліквідацію та делегування повноважень ліквідатора ПАТ "Банк Михайлівський".

Позивач не погоджується із бездіяльністю уповноваженої особи Фонду щодо не включення його до переліку вкладників в частині невиплаченої суми в розмірі 103 670,79 грн., які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, у зв'язку з чим звернувся до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також відносини між Фондом, банками, Національним банком України, повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків регулюються Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" від 23.02.2012 №4452-VI (надалі Закон № 4452-VI).

В підпунктах 3, 4 частини 1 статті 2 Закону визначено, що вклад - кошти в готівковій або безготівковій формі у валюті України або в іноземній валюті, які залучені банком від вкладника (або які надійшли для вкладника) на умовах договору банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або шляхом видачі іменного депозитного сертифіката, включаючи нараховані відсотки на такі кошти; вкладник - фізична особа (крім фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності), яка уклала або на користь якої укладено договір банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або яка є власником іменного депозитного сертифіката.

Уповноважена особа Фонду - це працівник Фонду, який від імені Фонду та в межах повноважень, передбачених цим Законом, виконує дії із забезпечення виведення банку з ринку під час здійснення тимчасової адміністрації неплатоспроможного банку та/або ліквідації банку (підпункт 17 ч. 1 ст. 2 Закону).

Згідно з частиною 1 статті 3 вказаного Закону Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку.

В абзаці першому частини першої статті 26 Закону визначено, що Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

Згідно з положеннями статті 27 Закону № 4452-VI уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню.

Уповноважена особа Фонду зазначає у переліку вкладників суму відшкодування для кожного вкладника, яка розраховується виходячи із сукупного обсягу всіх його вкладів у банку та нарахованих процентів. Нарахування процентів за вкладами припиняється з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Протягом шести днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр вкладників для здійснення виплат відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку вкладників. Фонд публікує оголошення про відшкодування коштів вкладникам у газетах "Урядовий кур'єр" або "Голос України" та на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет не пізніше ніж через сім днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Згідно частини 1 ст.28 Закону № 4452-VI Фонд розпочинає виплату відшкодування коштів вкладникам, їх представникам та спадкоємцям у національній валюті України в готівковій або безготівковій формі не пізніше семи днів з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію формує перелік вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до частини четвертої статті 26 цього Закону.

Згідно з ч. 2 ст. 38 Закону протягом дії тимчасової адміністрації уповноважена особа Фонду зобовязана забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті.

Відповідно до ч 3 ст. 38 Закону № № 4452-VI правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними з таких підстав:

1) банк безоплатно здійснив відчуження майна, прийняв на себе зобов'язання без встановлення обов'язку контрагента щодо вчинення відповідних майнових дій, відмовився від власних майнових вимог;

2) банк до дня визнання банку неплатоспроможним взяв на себе зобов'язання, внаслідок чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов'язань перед іншими кредиторами повністю чи частково стало неможливим;

3) банк здійснив відчуження чи передав у користування або придбав (отримав у користування) майно, оплатив результати робіт та/або послуги за цінами, нижчими або вищими від звичайних (якщо оплата на 20 відсотків і більше відрізняється від вартості товарів, послуг, іншого майна, отриманого банком), або зобов'язаний здійснити такі дії в майбутньому відповідно до умов договору;

4) банк оплатив кредитору або прийняв майно в рахунок виконання грошових вимог у день, коли сума вимог кредиторів банку перевищувала вартість майна;

5) банк прийняв на себе зобов'язання (застава, порука, гарантія, притримання, факторинг тощо) щодо забезпечення виконання грошових вимог у порядку іншому, ніж здійснення кредитних операцій відповідно до Закону України "Про банки і банківську діяльність";

6) банк уклав кредитні договори, умови яких передбачають надання клієнтам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку;

7) банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку;

8) банк уклав правочин (у тому числі договір) з пов'язаною особою банку, якщо такий правочин не відповідає вимогам законодавства України;

9) здійснення банком, віднесеним до категорії проблемних, операцій, укладення (переоформлення) договорів, що призвело до збільшення витрат, пов'язаних з виведенням банку з ринку, з порушенням норм законодавства.

Порядок виявлення нікчемних договорів, а також дій Фонду у разі їх виявлення визначаються нормативно-правовими актами Фонду.

Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 26.05.2016 року № 826 затверджено Порядок виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними, а також дій Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у разі їх виявлення.

Результати проведеної перевірки правочинів (у тому числі договорів) на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними затверджені наказом № 42/2 від 01.07.2016 та викладені в акті № 2 від 01.06.2016 року.

Судом встановлено, що на дату укладення договорів та здійснення правочинів відносно Банку діяла постанова № 917/БТ "Про віднесення ПАТ "Банк Михайлівський" до категорії проблемних та запровадження особливого режиму контролю за діяльністю банку" затверджена Правлінням Національного банку України 22.12.2015 року (далі - Постанова № 917), у відповідності до якої, на підставі норм статей 7,15, 55 Закону України "Про Національний банк України", статей 66, 67, 73, 75 Закону України "Про банки та банківську діяльність" глав 3, 5, розділу І, та глави 12 розділу II Положення про застосування Національним банком України заходів впливу, затвердженого постановою Правління Національного банку України 17.08.2012 року за № 346, встановлено факт здійснення ПАТ "Банк Михайлівський" ризикової діяльності, віднесено ПАТ "Банк Михайлівський" до категорії проблемних, встановлені для ПАТ "Банк Михайлівський" обмеження в діяльності в тому числі не здійснювати кредитні операції в обсязі, що перевищує обсяг таких операцій на дату прийняття постанови (у розрізі валют) без урахування нарахованих доходів за цими операціями та обсягу зобов'язань з кредитування, що надані банкам і клієнтам.

В подальшому, 27.04.2016 року, постановою Правління Національного банку України № 295/БТ "Про окремі питання діяльності Публічного акціонерного товариства "Банк Михайлівський" та внесення змін до постанови Правління Національного банку України від 22.12.2015 року № 917/БТ встановлені для ПАТ "Банк Михайлівський" (далі - Постанова № 295) обмеження в діяльності в тому числі не здійснювати кредитні операції з юридичними особами в обсязі, що перевищує обсяг таких операцій на дату прийняття постанови (у розрізі валют) без урахування нарахованих доходів за цими операціями та обсягу зобов'язань з кредитування, що надані банкам і клієнтам.

Згідно з Положенням про застосування Національним банком України заходів впливу, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 17.08.2012 за № 346:

обмеження операцій - тимчасова, на визначений строк, заборона банку здійснювати окремі види операцій з урахуванням установлених обмежень за видом обсягом/сумою/колом клієнтів/регіоном;

здійснювані банком операції - є діями або подіями під час надання банківських та інших фінансових послуг, здійснення іншої діяльності, унаслідок яких відбуваються зміни у фінансовому стані банку, що відображаються за балансовими або позабалансовими рахунками банку.

Під час перевірки Уповноваженою особою Фонду було виявлено, що 11.11.2014 р. між ТОВ "ІНВЕСТИЦІЙНО-РОЗРАХУНКОВИЙ ЦЕНТР" (надалі ТОВ "ІРЦ") та Банком було укладено Договір доручення №1 (далі - Договір доручення), згідно з умовами якого Банк, в якості Повіреного, мав здійснювати пошук, залучення та надання фізичним особам (далі - Клієнти) консультацій про умови та можливість передачі останніми у позику грошових коштів на користь Товариства, як Довірителя, на умовах строковості та платності.

Відповідно до предмету Договору доручення Банк мав укладати договори, що передбачають отримання/залучення Товариством грошових коштів у позику від фізичних осіб, за формою, передбаченою відповідним додатком до даного Договору доручення.

На виконання вищезазначеного Договору доручення Банком від імені Товариства укладались з фізичними особами (Клієнтами) договори позики за встановленою формою, та залучались кошти на рахунок Товариства (далі - Договір позики). При цьому, фізичні особи (Клієнти) були обізнані в тому, що правовідносини за таким Договором позики регулюються положеннями ст. ст. 1046-1053 Цивільного кодексу України та іншими нормативно-правовими актами, що встановлюють правила та вимоги до договорів позики, і, відповідно, не підпадають під гарантування вкладів з боку Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Відповідно до умов договору позивач передає ТОВ «ІРЦ у власність грошові кошти у розмірі, порядку та в строк, передбачений цим договором, а ТОВ «ІРЦ» зобов'язується повернути кошти позивачу та виплатити проценти, в порядку та на умовах передбачених договором.

Відповідно до виписки та платіжного доручення № 634931 від 05.05.2016 грошові кошти у сумі 102 668,00 грн. з поточного рахунку позивача були перераховані на рахунок ТОВ «ІРЦ», призначення платежу «перерахування залучених коштів зг.дог. № 980-019-000233286 від 05.05.2016».

19.05.2016 із рахунку ТОВ «ІРЦ» на поточний рахунок позивача було перераховано 1 002,79 грн. - оплата процентів по договору та 102668,00 грн. - повернення коштів згідно до договору. Загальна сума перерахування становить 103 670,79 грн.

З урахуванням викладених у актах та висновках перевірки обставин, комісія дійшла до висновку, що укладення Договору позивачем було здійснено з порушенням норм чинного законодавства, вимог Національного банку України та внутрішніх процедур Банку, а тому вказані правочини є нікчемними відповідно до положень п.п. 2, 7, 8, 9 частини 3 статті 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

За рахунок коштів, що були зараховані на рахунки ТОВ "ІРЦ" на підставі нікчемних правочинів, тобто в день перерахування коштів, Товариство ініціювало повернення коштів по договорах позики фізичним особам.

Внаслідок вчинення ряду нікчемних правочинів, які відповідно до положень Цивільного кодексу України, не створюють жодних юридичних наслідків, на рахунки Позивача та на рахунки ще 12159 фізичних осіб, всупереч вимогам закону, було зараховано 1 298 015 973,74 грн.

З огляду на положення ст. 319, 328 Цивільного кодексу України та враховуючи, що неправомірність зарахування коштів на рахунки означених фізичних осіб знаходяться кошти, що належать ПАТ "Банк Михайлівський".

В судовому засіданні позивач пояснював, що звернувся до ПАТ "Банк Михайлівський" з метою укладення договору вкладу, але став жертвою зловживання працівників ПАТ "Банк Михайлівський", які у приміщені банку пропонували укладати не договори банківського вкладу з банком, а договори позики з небанківськими фінансовими установами, при цьому за умовами деяких договорів банк не виступав повіреним, в позивачу не було роз'яснено справжню природу даних договорів.

Суду відомо із загальнодоступних джерел ресурсу інтернет, враховуючи статистичні дані щодо кількості справ, які знаходяться в суді за позовами фізичних осіб до Уповноваженої особи Фонду на ліквідацію ПАТ "Банк Михайлівський", що така ситуація є непоодинокою.

Так, прокуратурою міста Києва внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 00000597 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого статтею 218-1 Кримінального кодексу України (доведення до неплатоспроможності), в провадженні слідчого Національної поліції України перебуває кримінальне провадження № 00000558 за підозрою посадових осіб у скоєнні правопорушень, передбачених ч.5 статті 191 (привласнення чи розтрата чужого майна, яке було ввірене особі чи перебувало в її віданні в особливо крупних розмірах або організованою групою), ч. 1 ст. 218-1 Кримінального кодексу України.

За даними Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, із використанням саме злочинної схеми було ошукано за посередництвом ПАТ "Банк Михайлівський" 14 тис. фізичних осіб на загальну суму, що перевищує 1,5 млрд. гривень.

З метою захисту прав фізичних осіб, які були ошукані за посередництвом банку, в тому числі і клієнтів ПАТ "Банк Михайлівський", та унеможливлення мультиплікації таких схем у майбутньому Верховною Радою України 15 листопада 2016 року було прийнято Закону України "Про внесення змін до деяких законів України щодо відшкодування фізичним особам через систему гарантування вкладів фізичних осіб шкоди, завданої зловживаннями у сфері банківських та інших фінансових послуг" від 15.11.2016 № 1736-VIII, яким були внесені зміни до закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" (далі Закон № 1736).

Закон № 1736-VIII поширив на позику або вклад до небанківської фінансової установи через банк ( ПАТ "Банк Михайлівський" ), що виступив повіреним за відповідним договором гарантії відшкодування коштів, передбачених Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб". Однак, більшість ошуканих вкладників мали прямі договори з небанківською фінансовою установою афілійованою з банком ПАТ "Банк Михайлівський".

19.11.2016 вступили в силу положення силу приписи пункту 15 Прикінцевих Положень Закону України № 4452-VI, внесені Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо відшкодування фізичним особам через систему гарантування вкладів фізичних осіб шкоди, завданої зловживаннями у сфері банківських та інших фінансових послуг" від 15.11.2016 № 1736-VIII, яким передбачено, що до вкладу прирівнюються кошти, які залучені від фізичної особи як позика або вклад до небанківської фінансової установи через банк, що виступив повіреним за відповідним договором і на день набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо відшкодування фізичним особам через систему гарантування вкладів фізичних осіб шкоди, завданої зловживаннями у сфері банківських та інших фінансових послуг" віднесений до категорії неплатоспроможних, якщо при цьому банком не було поінформовано фізичну особу під розпис про непоширення на такі кошти гарантій, передбачених цим Законом, а фізична особа, яка розмістила, надала такі кошти, прирівнюється до вкладника.

В пояснювальній записці до проекту Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо відшкодування фізичним особам через систему гарантування вкладів фізичних осіб шкоди, завданої зловживаннями у сфері банківських та інших фінансових послуг" від 15.11.2016 № 1736-VIII забезпечення захисту прав всіх фізичних осіб, які були ошукані за посередництвом банку ПАТ "Банк Михайлівський", вирішення питання щодо відшкодування їм коштів.

Згідно з абзацом 2 пункту 15 Перехідних положень Фонд гарантування вкладів фізичних осіб зобов'язано ретельно вивчити документи щодо кожної фізичної особи, яку прирівняно до вкладника і кошти якої прирівняні до вкладу цим пунктом, і не пізніше 20 робочих днів з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо відшкодування фізичним особам через систему гарантування вкладів фізичних осіб шкоди, завданої зловживаннями у сфері банківських та інших фінансових послуг" розпочати за рахунок коштів Фонду у межах суми відшкодування, визначеної частиною першою статті 26 цього Закону, виплату відшкодування коштів фізичним особам, які набули право на таке відшкодування у зв'язку з їх прирівнянням до вкладників.

Разом з тим, аналізуючи укладені позивачем договори, перевіряючі дійшли висновку, що договір є двостороннім (без участі банку як повіреного), укладений позивачем з ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр на суму 102 668,00 грн., які по своїй природі не є вкладом в його розумінні, передбаченому Законом України "Про банк та банківську діяльність" та не прирівняні до вкладу відповідно до Закону України "Про внесення змін до деяких законів України щодо відшкодування фізичним особам через систему гарантування вкладів фізичних осіб шкоди, завданої зловживаннями у сфері банківських та інших фінансових послуг".

Однак, як зазначено судом вище, гарантії Закону "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" не поширюється на ситуацію позивача, а кошти в сумі 102 668,00 грн. зараховані 19.05.2016 року на рахунок позивача на підставі нікчемного правочину, тому у суду відсутні правові підстави для визнання оспореної бездіяльності уповноваженої особи Фонду протиправною та зобов'язання вчинити дії по включенню позивача до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за рахунків коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Враховуючи вищевикладене, адміністративний позов не підлягає задоволенню.

З огляду на положення статті 94 КАС України, при ухваленні судового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Щодо поданої заяви про розподіл судових витрат, а саме відшкодування позивачу витрат на правову допомогу, то суд зазначає, що оскільки позовні вимоги не підлягають задоволенню, а тому у суду відсутній обов'язок щодо повернення витрат на правову допомогу.

Керуючись статтями 69-71, 86, 160-165, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позову відмовити.

Постанова набирає законної сили в порядку передбаченому ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства та може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 КАС України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя Т.П. Балась