Справа № 161/13230/16-а,2-а/161/745/16
Суддя: Яворський Іван Олександрович
Дата ухвалення: 2017-03-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2017 року Справа № 876/9452/16

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді-доповідача Яворського І.О.,

суддів: Онишкевича Т.В., Носа С.П.

секретаря судового засідання Сідельник Г.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу адміністративної комісії при виконавчому комітеті Луцької міської ради на постанову Луцького міськрайонного суду Волинської області від 07 листопада 2016 року в справі за позовом ОСОБА_1 до адміністративної комісії при виконавчому комітеті Луцької міської ради про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення,

У С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1 звернувся з позовом в суд до адміністративної комісії при виконавчому комітеті Луцької міської ради та просив скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення №670 від 30.09.2016 року та закрити провадження у справі.

В обґрунтування своїх вимог позивач вказує на те, що відповідачем не було з`ясовано дійсних обставин справи та не доведено вину позивача в адміністративному правопорушенні. Відповідач залишив поза увагою той факт, що гараж на даній території розміщений понад 40 років, встановлювався за погодженням з органами місцевого самоврядування, існування гаражів відображене на плані міста. Гараж не є архітектурною формою, а тому не може порушувати благоустрою міста.

Постановою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 07 листопада 2016 року в справі №161/13230/16 адміністративний позов було задоволено частково. Скасовано постанову в справі про адміністративне правопорушення №670 від 30.09.2016 року. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням адміністративною комісією при виконавчому комітеті Луцької міської ради подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Луцького міськрайонного суду Волинської області від 07 листопада 2016 року в справі №161/13230/16 та прийняти нову постанову, якою в задоволенні адміністративного позову відмовити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги, апелянт зазначає, що судом першої інстанції при розгляді справи порушено норми матеріального права та неправильно встановлені фактичні обставини справи, та додає, що складений протокол про адміністративне правопорушення відповідає вимогам закону. Розгляд справи адміністративною комісією відбувався на підставі протоколу. Позивач не заперечував, що користується гаражем.

Сторони по справі в судове засідання не з`явились, а тому згідно ч.1 ст.41 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржувану постанову без змін. При цьому колегія суддів виходить з наступних міркувань.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 05.09.2016 щодо ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення № 837-16, відповідно до якого виявлено, що ОСОБА_1 самовільно встановив тимчасову споруду (металеву конструкцію) за адресою: АДРЕСА_1 , що є порушенням ст. 152 КУпАП, п.п. 2.5.5.1.13 «Правил благоустрою м. Луцька».

Постановою № 670 від 30.09.2016 року, винесеною на підставі протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 152 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 340 грн.

Суд першої інстанції правильно вказав, що згідно статтею 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Статтею 280 КУпАП установлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний, в тому числі, з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст.152 КУпАП порушення державних стандартів, норм і правил у сфері благоустрою населених пунктів, правил благоустрою територій населених пунктів тягнуть за собою накладення штрафу на громадян від двадцяти до вісімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб, громадян - суб`єктів підприємницької діяльності - від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, на якого частина 2 статті 71 КАС України покладає обов`язок доказування в адміністративному судді правомірності прийнятих ним рішень, не надано жодного доказу щодо самовільного встановлення саме ОСОБА_1 металевої конструкції (гараж).

Матеріалами справи підтверджено, що гараж за вказаною адресою побудований ще в 1983 році на території військової частини № НОМЕР_1 , наданій в безстрокове користування виконавчим комітетом Волинської обласної Ради Народних депутатів.

З пояснень в судовому засіданні свідків вбачається, що зазначений гараж позивач придбав у кінці 90-х за домовленістю з попереднім власником. Гараж був розміщений на території військової частини за розпорядженням командира частини.

Отже, суд першої інстанції правильно вказав, що формулювання складу правопорушення «як самовільне встановлення металевої конструкції (гараж)» спростовується матеріалами справи, як в частині особи правопорушника, так і щодо самовільного встановлення спірного гаражу.

Стосовно закриття провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності позивача, суд звертає увагу, що адміністративні суди згідно ст.162 КАС України не наділені повноваженнями щодо закриття провадження у справах про адміністративні правопорушення.

Тому, визнання протиправним та скасування рішення суб`єкта владних повноважень, а саме постанови є, в даному випаду, належним способом захисту прав позивача, оскільки в повній мірі поновлює його права.

Таким чином апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанова суду першої інстанції без змін.

Керуючись ч.3 ст.160, ст.195, ст.196, п.1 ч.1 ст.198, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.206, ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу адміністративної комісії при виконавчому комітеті Луцької міської ради залишити без задоволення, а постанову Луцького міськрайонного суду Волинської області від 07 листопада 2016 року в справі №161/13230/16 без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили, а у разі складення ухвали в повному обсязі, відповідно до ч.3 ст. 160 КАС України з дня складення ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя-доповідач І.О. Яворський

Судді Т.В. Онишкевич

С.П. Нос

Повний текст виготовлено 06.03.2017 року