Справа № 161/1402/17
Суддя: Рудська С. М.
Дата ухвалення: 2017-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 161/1402/17
Провадження № 2-а/161/433/17
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 березня 2017 р. Луцький міськрайонний суд Волинської області

у складі:

головуючого - судді Рудської С.М.

при секретарі - Марчак Е.Є.

за участю:

позивача - ОСОБА_1

представника позивача - ОСОБА_2

представника відповідача - Кондюк М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Луцьку справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до поліцейського роти № 2 батальйону УПП у м. Луцьку капрала поліції Щокіна Валентина Олеговича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом вказавши, що 18 січня 2017 року відповідачем було складено щодо нього постанову по справі про адміністративне правопорушеннясерії АР № 029657 за ч. 1 ст. 126 КУпАП та ч. 2 ст. 122 та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн. Вважає дану постанову незаконною та такою, що підлягає скасуванню. Так, в постанові відповідачем зазначено, що він (позивач) керуючи транспортним засобом Peugeot Partner номерний знак НОМЕР_1 по вул. Кравчука, 36 в м. Луцьку не мав при собі полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів чим порушив п. 2.15 ПДР та не ввімкнув покажчик повороту при зміні напряму руху чим порушив п. 9.2 ПДР України. Проте, при розгляді відповідачем справи про адміністративне правопорушення не були з'ясовані та доведені обставини, які б свідчили про те, що в його діях наявні ознаки адміністративного правопорушення. Просить суд визнати протиправною та скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії АР № 029657 від 18.01.2017 року.

В судовому засіданні позивач та його представник заявлені позовні вимоги підтримали, надали пояснення аналогічні до викладених в адміністративному позові. Крім того, позивач пояснив, що рухався по вул. Кравчука в м. Луцьку, при зміні напрямку руху ввімкнув світловий покажчик повороту. Через за 400-500 м його зупинив працівник поліції. Після зупинки транспортного засобу на вимогу працівника поліції він пред'явив посвідчення водія та реєстраційний документ на транспортний засіб, як того вимагає ст. 16 ЗУ «Про дорожній рух», страховий поліс не пред'явив, оскільки через хвилювання не зміг його знайти. Також вказує, що йому не було повідомлено причину зупинки його автомобіля. Вважає, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч 1 ст. 126 та ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнала, суду пояснила, що дії інспектора щодо винесення постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності відповідали вимогам Закону України «Про національну поліцію» та ПДР України, просить суд у задоволенні позову відмовити за необґрунтованістю.

Вислухавши пояснення позивача, представника позивача та представника відповідача, дослідивши письмові та інші докази по справі, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що 18 січня 2017 року поліцейським роти № 2 батальйону УПП у м. Луцьку ДПП капралом поліції Щокіним В.О. було складено відносно ОСОБА_1 постанову по справі про адміністративне правопорушеннясерії АР № 029657 за ч. 1 ст. 126, ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн. (а.с. 4).

З вказаної постанови слідує, що ОСОБА_1, керуючи транспортним засобом Peugeot Partner номерний знак НОМЕР_1 по вул. Кравчука, 36 в м. Луцьку не мав при собі полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів чим порушив п. 2.1 ПДР та не ввімкнув покажчик повороту при зміні напряму руху чим порушив п. 9.2 ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126, ч. 2 ст. 122 КУпАП.

П.п. 9.2 Правил дорожнього руху України передбачено, водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку: перед початком руху і зупинкою, перед перестроюванням, поворотом або розворотом.

Зі змісту ч. 1 ст.122 КУпАП вбачається, що адміністративна відповідальність настає за порушення вимог дорожніх знаків, правил зупинки, стоянки транспортних засобів.

Згідно ч.1 ст.126 КУпАП керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка") тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

У Законі України «Про дорожній рух» передбачено обов'язок водіїв мати при собі та на вимогу працівників міліції пред'являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відповідно до п. 21.2 ст. 21 цього Закону, контроль за наявністю договорів обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється відповідними підрозділами МВС України при складанні протоколів щодо порушень правил дорожнього руху та оформленні матеріалів дорожньо-транспортних пригод. Відповідно до п. 21.3 ст. 21, під час використання транспортного засобу в дорожньому русі особа, яка керує ним, зобов'язана мати при собі страховий поліс (сертифікат). Страховий поліс пред'являється посадовим особам органів, визначених у пункті 21.2 цієї статті, на їхню вимогу. Відповідно до п. 21.4 ст. 21 встановлено, що у разі експлуатації транспортного засобу на території України без наявності чинного поліса обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності особа має відповідальність, встановлену законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) під час розгляду справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують чи обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах по деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті", зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 71 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Представником відповідача не надано належних та припустимих доказів на підтвердження правомірності дій інспектора поліції.

Так, з відеозапису з камери нагрудного реєстратора поліцейського, переглянутого в судовому засіданні слідує, що позивачу ОСОБА_1 інспектором поліції було не роз'яснено причин його зупинки, а саме те що він допустив порушення п. 9.2 «а» ПДР України - не включив покажчик повороту, а лише вказував на необхідність пред'явити документи в тому числі і страховий поліс.

З вищевказаного відеозапису також вбачається, що позивачем не пред'явлено страховий поліс не тому, що його немає в наявності, а тому що він не зміг зорієнтуватись в місці його знаходження.

Ч. 1 ст. 35 ЗУ "Про Національну поліцію" визначений вичерпний перелік випадків, які надають право працівнику поліції зупинити транспортний засіб, серед який відсутня така підстава як перевірка документів без роз'яснення причин такої зупинки.

В судовому засіданні представником відповідача також не надано жодних доказів, які б спростовували доводи позивача про те, що зупинка його транспортного засобу була здійснена безпричинно, а тому і вимога про пред'явлення страхового полісу теж була безпідставною.

Таким чином, судом встановлено, що під час розгляду справи про адміністративне правопорушення поліцейським Щокіним В.О. не було з'ясовано всіх обставин справи.

Відповідно до ст. 3 Закону України "Про Національну поліцію", у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

Судом встановлено, що поліцейський в своїй діяльності керується «Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» (надалі - Інструкція) затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2015 року N 1395 зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 р. за N 1408/27853, на яку в своїх запереченнях посилається відповідач.

Відповідно до п. 9 вказаної Інструкції, а саме Розділу ІІІ. «Розгляд справ про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху»: розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов'язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання. Під час розгляду справи потерпілого може бути опитано як свідка.

Відповідно п. 4 Інструкції особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, користується правами, визначеними у статті 268 КУпАП.

Як вбачається з ч. 1 ст. 268 КУпАП, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом з дотриманням процесуальної форми її розгляду.

Згідно зі ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Таким чином, суд вважає, що при винесенні оскаржуваної постанови відповідач діяв всупереч встановленому законом порядку, необґрунтовано, упереджено, без з'ясування необхідних обставин, що мали значення для вирішення справи, чим порушено права, свободи та законні інтереси позивача.

Відповідно до п. 2 ч.1 ст. 162 КАС України, у разі задоволення адміністративного позову суд може, в тому числі, прийняти постанову про визнання протиправними дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень, про поворот виконання цього рішення чи окремих його положень із зазначенням способу його здійснення.

З урахуванням вищенаведеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають до задоволення, а постанова у справі про адміністративне правопорушення серії АР № 029657 від 18.01.2017 поліцейського роти № 2 батальйону УПП у м. Луцьку капрала поліції Щокіна В.О., щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності - скасуванню.

Керуючись ст.ст. 9, 11, 71, 72, 158-163, 185, 186 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до поліцейського роти № 2 батальйону УПП у м. Луцьку капрала поліції Щокіна Валентина Олеговича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії АР № 029657 від 18.01.2017 року поліцейського роти № 2 батальйону УПП у м. Луцьку капрала поліції Щокіна Валентина Олеговича, складену відносно ОСОБА_1 за ст.122 ч. 2, ст. 126 ч. 1 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Луцький міськрайонний суд Волинської області протягом десяти днів з дня її проголошення.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Постанова у повному обсязі складена 10.03.2017 року.

Суддя Луцького міськрайонного

суду Волинської області С.М. Рудська