Справа № 553/3194/13-а
Суддя: Парахіна Є. В.
Дата ухвалення: 2013-10-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 553/3194/13-а
Провадження № 2-а/553/82/2013
П О С Т А Н О В А
Іменем України

16.10.2013м. м. Полтава

Ленінський районний суд м. Полтави в складі:
головуючого судді - Парахіної Є.В.,
при секретарі - Вишар М.В.,
за участю позивача - ОСОБА_1 ,
представника позивача - Лазоренка Ю.М.,
представників відповідача - Шкурупій С.А.,
Гавриленко С.В Павлюка І.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Державної фінансової інспекції в Полтавській області, заступника начальника Держфінінспекції в Полтавській області Євтухова Вадима Юрійовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження по справі, -
В С Т А Н О В И В :
В липні 2013 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до заступника начальника Держфінінспекції в Полтавській області Євтухова В.Ю., в якій позивач просить скасувати постанову Державної фінансової інспекції в Полтавській області № 16-410/2013 від 23.07.2013 року, якою її як головного бухгалтера Полтавського обласного управління водних ресурсів (далі - ПОУВР) визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164-2 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. 00 коп., та закрити провадження по справі.
В обґрунтування позову позивач посилається на незаконність постанови, оскільки вона винесена без додержання вимог ст. ст. 279, 280 КУпАП, не взято до уваги її пояснення, не досліджено обставин наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164-2 КУпАП, вини як обов`язкової ознаки складу правопорушення Висновки, викладені в постанові, про порушення ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", внесення недостовірних даних до фінансової звітності за 2012 рік невідображення кредиторської заборгованості в сумі 37031,14 грн., заниження дебіторської заборгованості в сумі 1044,82 грн., невідображення кредиторської заборгованості в регістрах бухгалтерського обліку за 2011-2012 роки в сумі 122121,19 грн., не відповідають дійсності, суперечать як змісту балансу ПОВР за 2012 рік, змісту Акту планової виїзної ревізії підприємства за ІІ півріччя 2010 року, 2011-2012 роки № 07-21/269 від 06.06.2013 року, проведеної працівниками Держфінінспекції в Полтавській області, та іншим документам бухгалтерської звітності, які досліджуватись під час ревізії.
Позивач вважає, що в її діях відсутні об`єктивна та суб`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбачена ч. 1 ст. 164-2 КУпАП, просить скасувати Постанову Держфінінспекції в Полтавській області № 16-410/2013 від 23.07.2013 року, якою її визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164-2 КУпАП, а провадження по справі закрити.
Ухвалою суду від19.08.2013 року до участі в справі в якості другого відповідача залучено Державну фінансову інспекцію в Полтавській області.
В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та її представник адвокат Лазоренко Ю.М. позов підтримали, просили задовольнити в повному обсязі з підстав, викладених в позовній заяві.
Представники відповідача Держфінінспекції в Полтавській області Шкурупій С.А., ОСОБА_3 , Павлюк І.О. в судовому засіданні пояснювали, що заперечують проти позову, посилаючись на те, що під час проведення ревізії в Полтавському обласному управлінні водних ресурсів в червні 2013 року було виявлено ряд порушень порядку ведення бухгалтерського обліку, за вчинення яких відносно головного бухгалтера ОСОБА_1 складений протокол про адміністративне правопорушення та винесена постанова № 16-410/2013 від 23.07.2013 року про притягнення її до адміністративної відповідальності. Факт вчинення позивачкою адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164-2 КУпАП, в повному обсязі доведений під час проведення перевірки, підтверджується відповідними документами бухгалтерського обліку. Вважають, що постанова № 16-410/2013 від 23.07.2013 року винесена з дотриманням вимог чинного законодавства, є законною, підстав для її скасування немає. Вказували, що позовні вимоги ОСОБА_1 є безпідставними, просили в задоволенні позову відмовити в повному обсязі.
Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, надавши заяву з проханням проводити розгляд справи без його участі
Суд, заслухавши пояснення сторін, представників сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Так, судом встановлено, що ОСОБА_1 працює на посаді головного бухгалтера Полтавського обласного управління водних ресурсів.
В період з 29.04.2013 року по 01.06.2013 року працівниками Державної фінансової інспекції в Полтавській області проводилась планова виїзна ревізія Полтавського обласного управління водних ресурсів за ІІ півріччя 2010 року, 2011-2012 роки, результати якої зафіксовано в Акті № 07-21/269 від 06.06.2013 року.
Відповідно до ст. 10 Закону України "Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні" працівникам органу державного фінансового контролю надано право: перевіряти в ході державного фінансового контролю грошові та бухгалтерські документи, звіти, кошториси й інші документи, що підтверджують надходження і витрачання коштів та матеріальних цінностей, документи щодо проведення процедур державних закупівель, проводити перевірки фактичної наявності цінностей (коштів, цінних паперів, сировини, матеріалів, готової продукції, устаткування тощо; накладати у випадках, передбачених законодавчими актами, на керівників та інших службових осіб підконтрольних установ, адміністративні стягнення.
В результаті проведеної перевірки ревізії виявлено ряд порушень порядку ведення бухгалтерського обліку та відносно головного бухгалтера Полтавського обласного управління водних ресурсів Григоренко О.О. складений Протокол про адміністративне правопорушення № 16-552/2012 від 17.07.2013 року, по факту покриття витрат сторонніх організацій протягом 2011-2012 років на загальну суму 86895,46 грн., покриття за рахунок коштів загального фонду видатків спеціального фонду протягом 2011-2012 років в сумі 43029,90 грн., внаслідок чого завдано матеріальну шкоду в сумі 129925,36 грн.; внесення недостовірних даних до фінансової звітності за 2012 рік, а саме: невідображення кредиторської заборгованості в сумі 37031,14 грн., заниження розміру дебіторської заборгованості в сумі 1044,82 грн., невідображення кредиторської заборгованості в регістрах бухгалтерського обліку за 2011-2012 роки в сумі 122121,19 грн., й дані порушення тривають на момент проведення перевірки, що є порушенням ч. 1 ст. 3, ч. 7 ст. 8, ч. 8 ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" від 16.07.1999 року № 996-ХІУ, пп. 20, 22, 23 Порядку складання, розгляду, затвердження та основних вимог до виконання кошторисів бюджетних установ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2002 року № 228.
Постановою заступника начальника Держфінінспекції в Полтавській області Євтухова В.Ю. про накладення адміністративного стягнення № 16-410/2013 від 23.07.2013 року головного бухгалтера Полтавського обласного управління водних ресурсів ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164-2 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255,00 грн.
Відповідно до змісту вказаної постанови, ОСОБА_1 визнано винною у внесенні недостовірних даних до фінансової звітності за 2012 рік, а саме: невідображено кредиторську заборгованість в сумі 37031,14 грн., занижено розмір дебіторської заборгованості в сумі 1044,82 грн., невідображено кредиторську заборгованість в регістрах бухгалтерського обліку за 2011-2012 роки в сумі 122121,19 грн.; дані порушення тривають на момент проведення перевірки.
Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Статтею 11 КАС України передбачено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного прозову.
Оспорюючи законність постанови заступника начальника Держфінінспекції в Полтавській області Євтухова В.Ю. про накладення адміністративного стягнення № 16-410/2013 від 23.07.2013 року, позивач та її представник в судовому засіданні стверджували про допущення порушень КУпАП пр. притягненні позивача до адміністративної відповідальності, невідповідність змісту протоколу про адміністративне правопорушення ст. 256 КУпАП, а постанови вимогам, встановленим в ст. 283 КУпАП, а також на недоведеність факту наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, оскільки ведення бухгалтерської звітності позивачкою здійснювалось у відповідності з вимогами чинного законодавства, а також на пропуск строків притягнення до адміністративної відповідальності, встановлених в ст. 38 КУпАП, зважаючи на те, що порушення, у вчиненні яких вона визнана винною, не є триваючими.
В ході судового розгляду справи суд дійшов висновку про обґрунтованість вищенаведених тверджень позивача та її представника.
Згідно частини 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку (частина третя статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України).
Статтею 256 КУпАП передбачено, що у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу порушника; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення порушника; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка вчинила адміністративне правопорушення; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.
Разом з тим, зміст протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 № 16-552/2012 від 17.07.2013 року не містить чітких даних про час та місце вчинення адміністративних правопорушень, крім того, в нього неконкретно викладено суть вчиненого правопорушення, зазначені лише наслідки виявлених правопорушень, натомість не конкретизовано які саме дії вчинено ОСОБА_1 як головним бухгалтером, що призвели до цих наслідків.
Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Статтею 283 КупАП передбачено, що постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.
Між тим, як вбачається зі змісту постанови про накладення адміністративного стягнення № 16-410/2013 від 23.07.2013 року, вона не містить відомостей про час та місце вчинення та/або виявлення кожного адміністративного правопорушення, як і конкретного викладу суті кожного з правопорушень, вчиненого ОСОБА_1 .
Крім того, не викликає сумніву той факт, що відповідно до вказаної постанови ОСОБА_1 притягнута до адміністративної відповідальності лише за частину порушень, за які відносно неї складався протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 № 16-552/2012 від 17.07.2013 року.
Як пояснили в судовому засіданні представники відповідача, під час розгляду протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 № 16-552/2012 від 17.07.2013 року на засіданні в Держфінінспекції в Полтавській області, з урахуванням пояснень ОСОБА_1 не було доведено факт наявності в її діях складу порушення, яке виразилось у покритті витрат сторонніх організацій протягом 2011-2012 років на загальну суму 86895,46 грн., покритті за рахунок коштів загального фонду видатків спеціального фонду протягом 2011-2012 років в сумі 43029,90 грн., внаслідок чого завдано матеріальну шкоду в сумі 129925,36 грн., у зв`язку з чим до відповідальності за вказані дії вона не притягувалась.
Відповідно до ст. 284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: 1) про накладення адміністративного стягнення; 2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу; 3) про закриття справи. Постанова про закриття справи виноситься, зокрема, при наявності обставин, передбачених статтею 247 цього Кодексу.
Разом з тим, жодне рішення, передбачене ст. 284 КУпАП, щодо порушення, яке виразилось у покритті витрат сторонніх організацій протягом 2011-2012 років на загальну суму 86895,46 грн., покритті за рахунок коштів загального фонду видатків спеціального фонду протягом 2011-2012 років в сумі 43029,90 грн., внаслідок чого завдано матеріальну шкоду в сумі 129925,36 грн., при вирішенні питання про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності 23.07.2013 року не прийнято та всупереч вимогам ст. 283 КУпАП в постанові про накладення адміністративного стягнення № 16-410/2013 від 23.07.2013 року не відображене.
Таким чином, на переконання суду, постанова про накладення адміністративного стягнення № 16-410/2013 від 23.07.2013 року не може бути визнана законною.
Зміст постанови про накладення адміністративного стягнення № 16-410/2013 від 23.07.2013 року свідчить про те, що ОСОБА_1 визнана винною у внесенні недостовірних даних до фінансової звітності, а саме: невідображено кредиторську заборгованість в сумі 37031,14 грн., занижено розмір дебіторської заборгованості в сумі 1044,82 грн.
Як встановлено в судовому засіданні з пояснень представників відповідача, приводом до притягнення до ОСОБА_1 до відповідальності за вказані дії стали порушення, допущені нею при оформленні річного звіту Балансу (форма № 1) на 01.01.2013 року.
В обґрунтування заперечень на позо, представники відповідача вказували, що головним бухгалтером нанесено недостовірні (перекручені) дані до Балансу за 2012 рік, в тому числі: не відображено кредиторську заборгованість по заробітній платі за грудень 2012 року в сумі 37031,14 грн. в рядку № 425 "Розрахунки із заробітної плати та інші виплати", тоді як наявність вказаної заборгованості підтверджується даними книги "Журнал-готівка", додатку № 18 "Довідка про дебіторську та кредиторську заборгованість за операціями, які не відображаються у формі 7д "Звіт про заборгованість за бюджетними коштами" станом на 01.01.2013 року у рядку 121 "Заборгованість по заробітній платі, яка виникла у зв`язку з тим, що боржники не розрахувались по спец рахунку" рахується заборгованість з оплати праці в сумі 37031 грн.
Крім того, представники відповідача вказували, що у формі "Баланс" станом на 01.01.2012 року по рядку 181 "Розрахунки з постачальниками, підрядниками за товари, роботи й послуги" посадовими особами ПОУВР начальником Управління ОСОБА_5 та головним бухгалтером ОСОБА_1 , якими підписаний зазначений звіт, занижено розмір дебіторської заборгованості в сумі 1044,82 грн. Так, в грудні 2011 року Військовій частині № НОМЕР_1 виставлено рахунки на відшкодування комунальних послуг (в тому числі: тепло 981,86 грн., вода 7,01 грн., електрика 54,05 грн.), які до кінця року оплачені не були, проте в меморіальному ордері № 4 "Накопичувальна відомість за розрахунками з іншими дебіторами" за січень 2012 року по рахунку 364 по розрахунках з Військовою частиною № НОМЕР_1 за КЕКВ 1161 відсутній залишок на кінець місяця в сумі 981,86 грн., по КЕКВ 1162 в сумі 7,01 грн., по КЕКВ 1163 в сумі 54,05 грн. Вищевказана заборгованість поновлена в обліку станом на 01.04.2012 року та погашена орендарем в квітні 2012 року
Вказаними діями ОСОБА_1 порушено п. 1.2, 1.3 "Порядку складання фінансової та бюджетної звітності розпорядниками та одержувачами бюджетних коштів", затвердженого наказом Міністерства фінансів України № 44 від 24.01.2012 року та п. 1 ст. 3, п.п. 1, 5, 8 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні"
В ч.ч. 1, 5, 8 ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" визначено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Господарські операції повинні бути відображені в облікових регістрах у тому звітному періоді, в якому вони були здійснені.
Відповідальність за несвоєчасне складання первинних документів і регістрів бухгалтерського обліку та недостовірність відображених у них даних несуть особи, які склали та підписали ці документи.
Як встановлено в ч. 1 ст. 3 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", метою ведення бухгалтерського обліку і складання фінансової звітності є надання користувачам для прийняття рішень повної, правдивої та неупередженої інформації про фінансове становище, результати діяльності та рух грошових коштів підприємства.
Відповідно до п. 1.2, 1.3 "Порядку складання фінансової та бюджетної звітності розпорядниками та одержувачами бюджетних коштів" фінансова та бюджетна звітність повинна бути достовірною. Інформація, наведена у фінансовій та бюджетній звітності, є достовірною, якщо вона не містить помилок та перекручень. Фінансова та бюджетна звітність має відповідати аналогічним даним бухгалтерського обліку та звітності органів Державної казначейської служби України (далі - органи Казначейства).
Як пояснила в судовому засіданні позивач ОСОБА_1 , вищенаведені твердження про допущення нею порушень при оформленні балансів за 2011 рік та за 2012 рік не відповідають дійсності, оскільки кредиторську заборгованість по заробітній платі за грудень 2012 року в сумі 37031,14 грн. відображено в рядку № 429 "Розрахунки із заробітної плати та інші виплати", Балансу (форма № 1) на 01.01.2013 року, що узгоджується з нормами "Порядку складання фінансової та бюджетної звітності розпорядниками та одержувачами бюджетних коштів", а дебіторська заборгованість в сумі 1044,82 грн. відображена в Балансі станом на 01.01.2012 року по рядку 181 "Розрахунки з постачальниками, підрядниками за товари, роботи й послуги" в сукупній сумі 56864,82 грн., й ці обставини підтверджуються висновками Акту планової виїзної ревізії підприємства за ІІ півріччя 2010 року, 2011-2012 роки № 07-21/269 від 06.06.2013 року, проведеної працівниками Держфінінспекції в Полтавській області (арк.. 22).
Зміст Балансу (Форма № 1) Полтавського обласного управління водних ресурсів станом на 01.01.2013 року свідчить про те, що сума кредиторської заборгованості з оплати праці відображена в рядку № 429.
При цьому, ОСОБА_1 не притягувалась до відповідальності за невірне відображення кредиторської заборгованості в сумі 37031,14 грн. в балансі ПОУВР за 2012 рік, внесення цих сум не до належного рядка, у зв`язку з чим відповідні посилання представників відповідача жодним чином не можуть вплинути на вирішення спору.
Враховуючи викладене, висновки, викладені в постанові про накладення адміністративного стягнення № 16-410/2013 від 23.07.2013 року, якою ОСОБА_1 визнана винною у невідображенні в балансі за 2012 рік кредиторської заборгованості в сумі 37031,14 грн., не відповідають дійсності.
Згідно змісту Акту планової виїзної ревізії Полтавського обласного управління водних ресурсів за ІІ півріччя 2010 року, 2011-2012 роки № 07-21/269 від 06.06.2013 року, проведеної працівниками Держфінінспекції в Полтавській області (арк.. 22) за даними "Звіту про заборгованість за бюджетними коштами" (ф. 7д) на 01.01.2012 року за КПКВ 2407050, 4207060 та 2407070 по загальному фонду бюджету дебіторська заборгованість відсутня, кредиторська заборгованість на суму 321412 грн. рахувалася тільки за КПКВ 2407070 та взята на облік у вигляді фінансових зобов`язань в органі держказначейства за КЕКВ 2123 "Інше будівництво (придбання)" на вищевказану суму. По спеціальному фонду за вказану звітну дату згідно звіту ф. 7д дебіторська заборгованість рахувалася в сумі 56864,82 грн. та кредиторська в сумі 30838,29 грн., з якої сума в розмірі 30837,37 грн. взята на облік у вигляді фінансових зобов`язань в органі держказначейства… Дебіторська заборгованість по даних меморіальних ордерів № 4 та № 6 за грудень 2011 року відображена в загальній сумі 56864,82 грн. за виконані проектно-вишукувальні роботи, надані послуги та рахувалась за 5 дебіторами, в тому числі: в/ч НОМЕР_1 в сумі 1043,62 грн., ПП "Білухівка" в сумі 19563,20 грн., Лохвицькою районною радою 23760,00 грн., КП "Куріньківське" 3936 грн., ОСОБА_6 8562,00 грн.
Відтак, безпідставним є висновок в постанові про накладення адміністративного стягнення № 16-410/2013 від 23.07.2013 року про заниження ОСОБА_1 розміру дебіторської заборгованості в сумі 1044,82 грн., тим паче, незрозумілим є твердження про допущення даних порушень при оформленні фінансової звітності за 2012 рік, зважаючи на те, що згідно змісту Акту ревізії № 07-21/269 від 06.06.2013 року питання правильності відображення дебіторської заборгованості аналізувалось в розрізі оформлення Балансу за 2011 рік.
В 2012 році дебіторська заборгованість ВЧ-9951 в розмірі 1044,82 грн. була відображена в меморіальному ордері № 4 "Накопичувальна відомість по розрахункам з іншими дебіторами" станом на 01.04.2013 року та погашена в квітні 2012 року.
Таким чином, суд приходить до переконливого висновку про недоведеність факту наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164-2 КУпАП, яке виразилось у невідображенні кредиторської заборгованості в сумі 37031,14 грн., заниженні розміру дебіторської заборгованості в сумі 1044,82 грн.
Крім того, згідно з постановою про накладення адміністративного стягнення № 16-410/2013 від 23.07.2013 року ОСОБА_1 визнана винною у невідображенні кредиторської заборгованості в регістрах бухгалтерського обліку за 2011-2012 роки в сумі 122121,19 грн.
З пояснень сторін в судовому засіданні встановлено, що приводом до притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вказане порушення стало те, що згідно пред`явлених Полтавському обласному управлінню водних ресурсів до оплати рахунків КП "Полтававодоканал", ПОКВПТГ "Полтватеплоенерго", ПАТ "Полтаваобленерго" за надані послуги з водопостачання та водовідведення, спожиту теплову та електричну енергію по бухгалтерському обліку ПОУВР за 2011-2012 роки суми отриманих послуг відображаються по розрахунках з вищевказаними контрагентами в меншому розмірі, ніж зазначено у відповідних рахунках.
Як пояснила позивач ОСОБА_1 , дійсно Полтавському обласному управлінню водних ресурсів КП "Полтававодоканал", ПОКВПТГ "Полтватеплоенерго", ПАТ "Полтаваобленерго" виставлялись рахунки на сплату наданих послуг з водопостачання та водовідведення, спожитої теплової та електричної енергії, проте оскільки частину приміщення займає Полтавське Регіональне управління водних ресурсів й фактично споживає ці послуги, ПОУВР виставлялись рахунки Полтавському РУВР Дніпровського БВО на відшкодування витрат по комунальним платежам, а останнім самостійно перераховувались кошти на особові рахунки КП "Полтававодоканал", ПОКВПТГ "Полтватеплоенерго", ПАТ "Полтаваобленерго".
Позивач зазначила, що не вважає такі дії порушенням вимог чинного законодавства, оскільки протягом 2011-2012 років саме таким чином здійснювались розрахунку за комунальні послуги за рекомендацією працівників Управління Державного казначейства у Полтавській області, з метою запобігання затримці при здійсненні розрахунків.
Судом достовірно встановлено, що адміністративний будинок по АДРЕСА_1 перебуває в оперативному управлінні Полтавського обласного управління водних ресурсів.
Рахунки по комунальних послугах у КП "Полтававодоканал", ПОКВПТГ "Полтватеплоенерго", ПАТ "Полтаваобленерго" відкриті на ім`я Полтавського обласного управління водних ресурсів, саме з указаною організацією укладені відповідні договори, відповідно, усі рахунка з нарахування плати за спожиті послуги з водопостачання та водовідведення, спожитої теплової та електричної енергії надходять саме на адресу ПОУВР.
Частину приміщень будинку по АДРЕСА_1 площею 432,49 кв.м займає Полтавське обласне регіональне управління водних ресурсів Дніпровського БВО на підставі Договору про спільне використання майна, укладеного з ПОУВР, на умовах строкового платного користування . При цьому, в п. 3.1 встановлено, що плата за користування майном складається з фактичних витрат на утримання будівель (споруд, приміщень) і комунальних послуг (в тому числі вивіз сміття) по діючим нормативам і тарифам, при цьому, в платі враховується вартість утримання допоміжних споруд і приміщень пропорційно площі приміщень, що використовуються Майнонаймачем.
Таким чином, виходячи зі змісту вказаної угоди, не викликає сумніву той факт, що вартість відповідної частини комунальних послуг, які фактично споживає Полтавське РУВР Дніпровського БВО, становить частину плати за користування майном, яку вказана юридична особа зобов`язана сплачувати Полтавському обласному управлінню водних ресурсів як балансоутримувачу будинку.
Крім того, достовірно встановлено, що Полтавське РУВР Дніпровського БВО окремих угод з комунальними організаціями не укладало.
Таким чином, ПОУВР як сторона договорів, укладених з КП "Полтававодоканал", ПОКВПТГ "Полтватеплоенерго", ПАТ "Полтаваобленерго", зобов`язано було самостійно та в повному обсязі за рахунок власних коштів оплачувати комунальні послуги, які надаються по АДРЕСА_1 .
Натомість Полтавське РУВР Дніпровського БВО, яке є самостійною юридичною особою, здійснювало оплату за частину спожитих комунальних послуг безпосередньо на рахунки КП "Полтававодоканал", ПОКВПТГ "Полтаватеплоенерго", ПАТ "Полтаваобленерго", з власного казначейського рахунку на особові рахунки, відкриті у вказаних підприємствах Полтавським обласним управлінням водних ресурсів, не маючи договірних відносин з вказаними підприємствами.
Будучи основним споживачем комунальних послуг, Полтавське обласне управління водних ресурсів відповідно до вимог Закону України "Про теплопостачання" від 02.06.2005 року, Закону України "Про житлово-комунальні послуги", Закону України "Про електроенергетику" від 16.10.1997 року, "Правил користування електричною енергією", ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" мало самостійно в повному обсязі оплачувати виставлені вказаному підприємству рахунки з оплати комунальних послуг та на підставі первинних документів відображати в регістрах бухгалтерського обліку відповідні господарські операції.
В бухгалтерському обліку ПОУВР розрахунки з Полтавським РУВР Дніпровського БВО по оплаті комунальних послуг, які прийняті керівником ПОУВР шляхом підписання відповідних актів, не відображені, незважаючи на те, що рахунки на їх оплату виставлено саме ПОУВР, що є порушенням вимог ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні".
Таким чином, суд вважає обґрунтованими й доведеними належними доказами висновки ревізорів Держфінінспекції у Полтавській області в Акті ревізії від 06.06.2013 року про те, що Полтавським обласним управлінням водних ресурсів не в повному обсязі відображались по бухгалтерському обліку розрахунки з КП "Полтававодоканал", ПОКВПТГ "Полтаватеплоенерго", ПАТ "Полтаваобленерго" за спожиті послуги з водопостачання та водовідведення, надання теплової та електричної енергії, а саме сплату проведено в меншому розмірі, ніж відображено в рахунках, пред`явлених до оплати вказаними підприємствами, яка за 2011-2012 роки становить 122121,19 грн..
Відтак, суд вважає доведеним, що вищевказані дії головного бухгалтера ОСОБА_1 містять ознаки складу правопорушення, передбаченого ст. 163-2 КУпАП.
Разом з тим, вирішуючи питання щодо обґрунтованості притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 164-2 КУпАП, суд бере до уваги встановлені по справі обставини, враховує той факт, що дії з невідображення ОСОБА_1 кредиторської заборгованості в регістрах бухгалтерського обліку в сумі 122121,19 грн. мало місце в 2011-2012 роках, тоді як протокол про адміністративне правопорушення відносно неї складений лише 17.07.2013 року, тоді як згідно положень ч. 2 ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через два місяці з дня вчинення правопорушення, та оскільки, що вказане порушення за своєю суттю не є триваючим, оскільки вважається закінченим у час складення відповідної бухгалтерської звітності, у зв`язку з чим вважає доведеним, що рішення про притягнення її до адміністративної відповідальності за вказані діяння прийнято з порушенням вимог ст. 38 КУпАП.
У зв`язку з вищенаведеними обставинами постанова Державної фінансової інспекції в Полтавській області № 16-410/2013 від 23.07.2013 року не може бути визнана законною, а тому суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1 , необхідність скасування постанови та закриття провадження по справі.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 6-12, 159-161 КАС України, суд, -
П О С Т А Н О В И В :
Позовну заяву ОСОБА_2 задовольнити.
Постанову Державної фінансової інспекції в Полтавській області № 16-410/2013 від 23.07.2013 року, якою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164-2 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. 00 коп. скасувати., а провадження по справі - закрити.
Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Ленінського районного суду м. Полтави Є. В. Парахіна