Справа № 812/1461/16
Суддя: Блохін Анатолій Андрійович
Дата ухвалення: 2017-03-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Чиркін С.М
Суддя-доповідач - Блохін А.А.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 березня 2017 року справа №812/1461/16

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів : головуючого судді Блохіна А.А., суддів Гаврищук Т.Г., Сухарька М.Г., при секретарі судового засідання Терзі Д.А., за участю позивача ОСОБА_2, розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 на постанову Луганського окружного адміністративного суду від 18 січня 2017 року у справі № 812/1461/16 за позовом фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 до Первомайської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Луганській області про визнання протиправним та скасування рішення від 09.11.2016 № 120016/1226 про застосування фінансових санкцій,-

ВСТАНОВИВ :

26 вересня 2016 року фізична особа - підприємець ОСОБА_2 (далі - Позивач) звернувся до суду з позовом до Первомайської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Луганській області (далі - Відповідач) про визнання протиправним та скасування рішення від 09.11.2016 № 120016/1226 про застосування фінансових санкцій.

В обґрунтування позову зазначив, що зареєстрований фізичною особою-підприємцем та основним видом діяльності за КВЕДом є роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами. Позивач не згоден з Рішенням Відповідача про застосування фінансових санкцій у розмірі 6800,00 грн за порушення статті 15-3 Закону України від 19.12.1995 №481/95-ВР "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів", оскільки вимоги законодавства не порушував та лише реалізував продаж алкогольного напою (пива) на розлив. Щодо споживання алкогольного напою (пива) на розлив на місці Позивач вважає, що зазначений факт жодним чином не встановлено та зазначена інформація відсутня в акті перевірки. На підставі викладеного, просив суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Постановою Луганського окружного адміністративного суду від 18 січня 2017 року у справі № 812/1461/16 у задоволенні позову - відмовлено. Не погодившись з постановою суду першої інстанції, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду та прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги. На обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що постанова суду першої інстанції не відповідає дійсним обставинам справи і вимогам закону, прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права. Позивач в судовому засіданні підтримав доводи апеляційної скарги. Відповідач про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Представником відповідача до суду апеляційної інстанції надіслано заперечення на апеляційну скаргу, в яких просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 195 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції може вийти за межі доводів апеляційної скарги в разі встановлення під час апеляційного провадження порушень, допущених судом першої інстанції, які призвели до неправильного вирішення справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення позивача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції залишити без змін, з наступних підстав.

Судом першої та апеляційної інстанції встановлено, що Позивач - ОСОБА_2 (ідентифікаційний код НОМЕР_1, місце проживання: АДРЕСА_1), зареєстрований як фізична особа - підприємець 16.03.2006 за НОМЕР_4 (а.с. 12, 13, 14-15).

Позивач є платником єдиного податку, 2-ої групи, 20%, КВЕД - 47.11- роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями (а.с.16).

У встановленому порядку Позивач отримав ліцензію Серії НОМЕР_5 від 20.1.2015 на право здійснювати роздрібну торгівлю алкогольним напоями (пивом) з терміном дії з 29.11.2015 до 29.11.2016 до 01.12.2016, місце торгівлі: АДРЕСА_2 (а.с. 18, 19).

Позивач в процесі своєї господарської діяльності використовує РРО, а саме за адресою: АДРЕСА_3 Виконкому - Міні-Т400.МЕ, заводський номер ПБ НОМЕР_2, фіскальний № НОМЕР_3, версія програмного забезпечення 4101-4, який зареєстрований у Первомайській ОДПІ (Попаснянське відділення 16.11.2015, що підтверджується реєстраційним посвідченням № НОМЕР_3 (а.с. 17).

З 01 січня 2011 року відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначення вичерпного переліку податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України.

Повноваження Відповідача визначені у тому числі статтею 20 Податкового кодексу України (далі - ПК України).

У відповідності до підпункту 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 ПК України, контролюючими органами України є органи державної податкової служби - щодо податків, які справляються до бюджетів та державних цільових фондів, крім зазначених у підпункті 41.1.2. цього пункту, а також стосовно законодавства, контроль за дотриманням якого покладається на органи державної податкової служби.

З урахуванням викладеного та вимог статей 17, 18 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), зазначена справа відносяться до юрисдикції адміністративних судів, оскільки учасником спору є суб'єкт владних повноважень (орган державної податкової служби, наділений публічно-владними повноваженнями).

Згідно із частиною першою статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Межі перевірки дій суб'єкта владних повноважень визначені частиною третьою статті 2 КАС України.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності відповідно до частини другої статті 71 КАС України покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Стаття 19 Конституції України визначає, що органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачений Конституцією та законами України.

Порядок проведення перевірок органами державної податкової служби визначений ПК України. Так, відповідно до пункту 75.1 статті 75 ПК України органи державної податкової служби мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

На підставі наказу Головного управління ДФС у Луганській області від 20.10.2016 №337 уповноваженими особами Відповідача проведена фактична перевірка Позивача з питань дотримання законодавства, що регулює виробництво та обіг підакцизних товарів (а.с. 6, 41).

На підставі наказу Головного управління ДФС у Луганській області від 20.10.2016 №337 винесено направлення на №298 на проведення фактичної перевірки ФОП ОСОБА_2, з 20.10.2016 по 29.10.2016 з метою дотримання порядку виробництва та підакцизних товарів (а.с.42). Із зазначеним направленням Позивач був ознайомлений 27.10.2016 о 15 год. 00 хв., та копію наказу від 10.10.2016 №337 отримано Позивачем, що підтверджується особистим підписом (зворотній бік а.с.42).

Також на підставі наказу Головного управління ДФС у Луганській області від 20.10.2016 №337 винесено направлення на № 299 на проведення фактичної перевірки ФОП ОСОБА_2, з 20.10.2016 по 29.10.2016 з метою дотримання порядку виробництва та підакцизних товарів (а.с. 43). Із зазначеним направленням Позивач був ознайомлений 27.10.2016 о 15 год. 00 хв., та копію наказу від 10.10.2016 № 337 отримано Позивачем, що підтверджується особистим підписом (зворотній бік а.с.43).

За наслідками перевірки уповноваженими особами Відповідача складений Акт від 27.10.2016 № 124/12-32/40-02/НОМЕР_1, у якому зазначено про порушення Позивачем статті 15-3 Закону України від 19.12.1995 № 481/95-ВР "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" (далі - Закон № 481/95) - продаж алкогольних напоїв на розлив для споживання на місці суб'єкта господарювання, який не має статусу суб'єкта господарювання громадського харчування (а.с. 7, 8, 9,44-45 далі - Акт № 124).

В Акті № 124 зазначено, що 27.10.2016 о 15 год. 00 хв., продавець-стажер ОСОБА_3 здійснила продаж алкогольного напою (пива) на розлив у пластиковому одноразовому стакані об'ємом 0,5 л, з вмістом спирту 4,6%, виробник ПАТ "САНіБЕВ Україна", ДСТУ 3888, штрих код 623, м. Київ, вул. Фізкультури, 30-В, дата виробництва вказана на кегі 05.09.2016, дата вживання 04.12.2016, вартістю 8,50 грн, для споживання на місті, при тому, що заклад Позивача не має статусу суб'єкта господарювання громадського харчування.

Згідно з Актом № 124 та видатковою накладною на реалізації знаходилось пиво світле "Традиційне Світле" в металевій кезі ємністю 50 літрів (а.с. 46).

Акт № 124 було підписано Позивачем та продавцем-стажером ОСОБА_3, без зауважень.

Копію Акту №124 вручено Позивачу, що підтверджується особистим підписом.

В своїх письмових поясненнях від 27.10.2016, наданих під час перевірки, ОСОБА_3, зазначила, що вона проходить стажування на посаду продавця з 17.10.2016 у кіоску за адресою: АДРЕСА_3 Виконкому. 27.10.2016 обслуговувала покупця, продала пиво на розлив у кількості одного пластикового стакану ємкістю 0,5л "Рогань традиція" з установки для розливу з охолоджувальною системою. На вищевказану покупку видала розрахунковий документ від 27.10.2016 (а.с.47). Зазначений факт сторонами не заперечується.

На підставі Акту № 124 з посиланням на вимоги статті 15-3 Закону № 481/95 Відповідачем було винесено рішення про застосування фінансових санкцій від 09.11.2016 № 120016/1226 в сумі 6800,00 грн (а.с. 10, 50 далі - Рішення).

Зазначене Рішення направлено на адресу Позивача листом Первомайської ОДПІ від 09.11.2016 №3988/12-1014 та отримано Позивачем 12.11.2016, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 49).

Не погоджуючись із рішенням Відповідача Позивач звернувся до суду.

Основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами, забезпечення їх високої якості та захисту здоров'я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв і тютюнових виробів на території України визначає Закон України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" від 19.12.1995 року №481/95-ВР (далі - Закону №481/95).

Так, згідно з частиною шостою статті 15-3 Закону № 481/95 продаж алкогольних напоїв на розлив для споживання на місці дозволяється тільки суб'єктам господарювання громадського харчування та спеціалізованим відділам, що мають статус суб'єктів господарювання громадського харчування, підприємств з універсальним асортиментом товарів.

Таким чином, продаж алкогольних напоїв на розлив законодавець дозволив виключно суб'єктам господарювання громадського харчування та спеціалізованим відділам, що мають статус суб'єктів господарювання громадського харчування, підприємств з універсальним асортиментом товарів за умови такого продажу кінцевому споживачу для споживання на місці, що є кваліфікуючою ознакою.

Позивач має необхідні документи для здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями, зокрема ліцензію на право здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями (пиво) у тому числі відповідну ліцензію Серії НОМЕР_5 від 20.1.2015 (а.с. 7).

Згідно з інформацією, наявною в Акті № 124, під час проведеної перевірки посадовими особами Відповідача був виявлений факт реалізації алкогольного напою (пива) на розлив у пластиковому одноразовому стакані об'ємом 0,5 л., з вмістом спирту 4,6%, виробник ПАТ "САНіБЕВ Україна", ДСТУ 3888, штрих код 623, м. Київ, вул. Фізкультури, 30-В, дата виробництва вказана на кегі 05.09.2016, дата вживання 04.12.2016, вартістю 8,50 грн.

Зазначена інформація кореспондується з поясненнями продавця-стажера ОСОБА_3, яка на підтвердження реалізації пива на розлив власноручно склала "чек" (а.с. 47) поясненнями свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6, Позивача та свідок ОСОБА_7

Закон № 481/95 визначає основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами, забезпечення їх високої якості та захисту здоров'я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв і тютюнових виробів на території України. Частиною 12 статті 15 Закону № 481/95 визначено, що роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин) або тютюновими виробами може здійснюватися суб'єктами господарювання всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій.

Відповідно до абз.13 статті 1 Закону № 481/95 роздрібна торгівля - діяльність по продажу товарів безпосередньо громадянам та іншим кінцевим споживачам для їх особистого некомерційного використання незалежно від форми розрахунків, у тому числі на розлив у ресторанах, кафе, барах, інших суб'єктах господарювання громадського харчування. Ліцензія (спеціальний дозвіл) - документ державного зразка, який засвідчує право суб'єкта господарювання на провадження одного із зазначених у цьому Законі видів діяльності протягом визначеного строку (абз.25 ст.1 Закону № 481/95).

Згідно із статтею 15-3 Закону України № 481/95 продаж алкогольних напоїв на розлив для споживання на місці дозволяється тільки суб'єктам господарювання громадського харчування та спеціалізованим відділам, що мають статус суб'єктів господарювання громадського харчування, підприємств з універсальним асортиментом товарів. За порушення норм Закону № 481/95 посадові особи і громадяни притягаються до відповідальності згідно з чинним законодавством, зокрема: порушення вимог статті 15-3 цього Закону - 6800 гривень.

Згідно з пунктом 22 Правил роздрібної торгівлі алкогольними напоями, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 30 липня 1996 № 854 (далі - Правила № 854) продаж алкогольних напоїв на розлив для споживання на місці дозволяється тільки закладам ресторанного господарства та спеціальним відділам підприємств, що мають статус закладів ресторанного господарства, підприємств з універсальним асортиментом товарів.

Також, згідно Правил № 854, заклад ресторанного господарства - це організаційно- структурна одиниця у сфері ресторанного господарства, яка здійснює виробничо-торгівельну діяльність: виробляє і (або) доготовляє, продає і організовує споживання продукції власного виробництва і закупних товарів, може організовувати дозвілля споживачів.

Відповідно до Інструкції щодо заповнення форм державних статистичних спостережень стосовно торгової мережі та мережі ресторанного господарства, затвердженої наказом Державного комітету статистики України від 24.10.2005 №327, ресторанне господарство - це вид економічної діяльності суб'єктів господарювання щодо надання послуг із задоволення потреб споживачів у харчуванні з організацією дозвілля або без нього в закладах (об'єктах) ресторанного господарства, а об'єкт (заклад) ресторанного господарства - місцева одиниця (структурний підрозділ) суб'єкта господарювання, яка розміщується в окремій будівлі або приміщенні, має, як правило, обладнаний столами та стільцями для споживання їжі зал і необхідні виробничі та побудові приміщення та в якій здійснюється продаж продукції власного виготовлення і купованих товарів, переважно для споживання на місці.

З урахуванням наявних дозвільних та реєстраційних документів Позивач як суб'єкт підприємницької діяльності не відноситься до суб'єктів господарювання громадського харчування та спеціалізованим відділам, що мають статус суб'єктів господарювання громадського харчування, підприємств з універсальним асортиментом товарів та мають право реалізовувати алкогольні напої на розлив для споживання на місці. Зазначений факт визнається учасниками. Сторонами визнається факт реалізації саме алкогольного напою.

Відповідно до абз.9 частини другої статті 17 Закону № 481/95 до суб'єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафу у розмірі 6800,00 грн за порушення вимог статті 15-3 цього Закону.

З системного аналізу статей 15-3 та 17 Закону № 481/95 слідує, що до суб'єкта господарювання, що не має статусу суб'єкта господарювання громадського харчування, підприємства з універсальним асортиментом товарів, можуть застосовуватися фінансові санкції за порушення статті 15-3 Закону № 481/95 тільки у разі продажу алкогольних напоїв на розлив саме з метою споживання на місці.

Колегія суддів не приймає доводи апелянта на відсутність факту вживання алкогольних напоїв на місці оскільки закон не пов'язує факт порушення з фактом вживання.

Як вбачається з Акту №124 Відповідачем встановлено факт продажу алкогольних напоїв на розлив в пластиковий стакан, що в свою чергу свідчить про можливість вживання на місці з огляду на те, що пластиковий стакан призначений для споживання напоїв а не їх транспортування або зберігання.

Відсутність місць для споживання не є перешкодою для споживання та підставою для звільнення від відповідальності.

Статтею 11 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частин першої та другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З урахуванням зазначеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про встановлення Відповідачем порушень з боку Позивача під час проведення перевірки та правомірне застосування до останнього штрафних санкцій.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасовано правильне по суті рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Під час апеляційного провадження, колегія суду не встановила таких порушень судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення справи по суті, які були предметом розгляду і заявлені в суді першої інстанції.

Таким чином, судова колегія вважає, що рішення суду першої інстанції є обґрунтованим, прийняте на підставі з'ясованих та встановлених обставинах справи, які підтверджуються доказами, та ухвалив постанову з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильності прийнятого судом першої інстанції судового рішення.

Керуючись ст. 195 ч.1, ст. 198 ч.1 п.1, ст. 200, ст. 205 ч.1 п.1, ст. 206, ст. 212, ст. 254 ч.5 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 на постанову Луганського окружного адміністративного суду від 18 січня 2017 року у справі № 812/1461/16 - залишити без задоволення. Постанову Луганського окружного адміністративного суду від 18 січня 2017 року у справі № 812/1461/16 за позовом фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 до Первомайської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Луганській області про визнання протиправним та скасування рішення від 09.11.2016 № 120016/1226 про застосування фінансових санкцій - залишити без змін. Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції, а в разі складення в повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу - з дня складення в повному обсязі. Повний текст ухвали виготовлено 10 березня 2017 року.

Головуючий А.А. Блохін

Судді Т.Г. Гаврищук

М.Г. Сухарьок