Справа № 766/17303/16-а
Суддя: Дорошинська В. Е.
Дата ухвалення: 2017-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.03.2017 року Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

головуючого судді Дорошинської В.Е.

при секретарі Філіпенко І.О.

розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Херсон про визнання дій протиправним та зобов'язання вчинити певні дії,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1, звернувся до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в м. Херсон про визнання дій протиправним та зобов'язання вчинити певні дії.

Свої вимоги мотивував тим, що з 26.04.2010 року відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» йому було призначено пенсію у розмірі 84% суми заробітної плати. Після призначення пенсії він продовжує працювати в органах прокуратури отримуючи і заробітну плату і пенсію.

08.12.2016 року, у зв'язку із підвищенням посадових окладів працівників органів прокуратури він звернувся до відповідача з заявою про здійснення перерахунку розміру обчисленої пенсії, визначеної у довідці прокуратури Херсонської області від 07.12.2016 року №18/445 вих-16. Однак УПФУ відмовило йому у здійснені перерахунку, оформлене протоколом №215 засідання комісії для розгляду питань пов'язаних з призначенням (перерахунком) та виплатою пенсії. Крім того у грудні 2016 року він дізнався, що виплата призначеної йому пенсії за вислугу років органами ПФУ не здійснюється. На заяву про зупинення виплати пенсії УПФУ йому повідомило, що зупинили виплату на підставі ЗУ від 02.03.2015 року за №213 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення».

Вважає, дії відповідача щодо відмови у перерахунку йому пенсії, що зазначена у довідці - неправомірними та такими, що порушують його гарантовані Конституцією України права на пенсійне забезпечення.

На підставі викладеного просить позов задовольнити та зобов'язати УПФУ України в м. Херсоні відновити з 02.06.2015 року виплату раніше призначеної йому пенсії за вислугу років відповідно до ЗУ «Про прокуратуру» від 05.11.1991 №1789-ХІІ без обмежень її граничного розміру та без оподаткування та зобов'язати визнати протиправною та скасувати рішення №215 від 14.12.2016 року УПФУ в м. Херсоні та зобов'язати відповідача здійснити обчислення перерахунок та виплату йому пенсії за вислугу років відповідно до ст..50 ЗУ «Про прокуратуру» від 05.11.1991 №1789-ХІІ у розмірі 90% від суми місячної(чинної) заробітної плати, згідно довідки прокуратури Херсонської області від 07.12.2016 року за №18/445 вих-16 про заробітну плату починаючи з 01.01.2016 року без обмежень її граничного розміру, безстроково(довічно) та без оподаткування, стягнути на його користь сплачений судовий збір в сумі 551,21 грн., та зобов'язати УПФУ в м. Херсоні виконати постанову суду негайно

Позивач в судове засідання не з'явився, однак надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання надав заяву про розгляд справи без участі, та надіслано на адресу суду заперечення в яких просив відмовити в задоволенні позовних вимог.

Відповідно до ст. 41 КАС України при розгляді справи в порядку письмового провадження фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню частково з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1, працює в органах прокуратури Херсонської області з 26.05.1998 року на посаді прокурора відділу нагляду за додержанням законів територіальними органами поліції при впроваджені оперативно-розшукової діяльності управління нагляду кримінальному проваджені по теперішній час. В квітні 2014 року йому була призначена пенсія за вислугу років згідно ст.. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» в редакції від 05.11.1991 року в розмірі 84% від суми заробітної плати.

Відповідно до вимог ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру", призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв'язку із підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників або у зв'язку із звільненням з роботи.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 року №1013 "Про упорядкування структури заробітної плати,особливості індексації та внесення змін до деяких нормативно - правових актів" працівникам прокуратури збільшено посадові оклади, що згідно зі ст.50-1 Закону є підставою для перерахунку пенсії за вислугою років.

08.12.2016 року, у зв'язку із підвищенням посадових окладів працівників органів прокуратури позивач звернувся до відповідача з заявою про здійснення перерахунку розміру обчисленої пенсії, визначеної у довідці прокуратури Херсонської області від 07.12.2016 року №18/445 вих-16.

Відповідно до протоколу №215 від 14.12.2016 року УПФУ в м. Херсоні відмовило ОСОБА_1 у здійснені перерахунку.

З 1 квітня 2015 року ОСОБА_1 управлінням Пенсійного фонду України в м. Херсоні виплату призначеної пенсії було припинено відповідно до ст. 12 Закону України « Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року, ст.. 47 Закону України « Про загальнообов'язкове» державне пенсійне страхування».

Відповідно до ч.1 ст. 8 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Згідно ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади. У справах щодо оскарження рішень суди перевіряють чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачено Конституцією та Законами України.

Відповідно до вимог ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права, Конституція має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України та повинні відповідати їй.

Відповідно до статті 19 Конституції України державні органи повинні діяти тільки на підставах, у межах повноважень та у спосіб, які передбачені Конституцією України та законами.

Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст.47 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", в редакції Закону № 213-VІІІ від 02 березня 2015 року, яка чинна з 1 квітня 2015 року, тимчасово, у період з 1 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року у період роботи особи (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія п. 1 ст. 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту") на посадах, які дають право на призначення пенсії або щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених Законами України "Про статус народного депутата України", «Про державну службу", «Про прокуратуру", «Про судоустрій і статус суддів", пенсії, призначені відповідно до цього Закону, не виплачуються.

Станом на 1 квітня 2015 року посада, на якій працює позивач, дійсно, давала право на призначення пенсії або щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених Законами України "Про державну службу" та «Про прокуратуру", у зв'язку з чим відповідачем було припинено виплату пенсії позивачу з 1 квітня 2015 року.

Разом з тим, відповідно до пункту 5 розділу ІІІ «Прикінцеві положення" Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02 березня 2015 року № 213-VIII у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії (щомісячне довічне грошове утримання) призначаються відповідно до законів України "Про державну службу", «Про прокуратуру».

Вказаний в пункті 5 розділу ІІІ «"Прикінцеві положення" Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02 березня 2015 року № 213-VIII закон щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах до 1 червня 2015 року не прийнятий, у зв'язку з чим з вказаної дати втратили чинність норми Закону України "Про державну службу" та Закону України "Про прокуратуру" щодо пенсійного забезпечення і відповідно пенсії (щомісячне довічне грошове утримання) за цими Законами не призначаються.

На даний час особам, які підпадають під дію Закону України "Про прокуратуру", пенсія призначається відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Таким чином, з 1 червня 2015 року посада, на якій працює позивач, не дає права на призначення пенсії в порядку та на умовах, передбачених Законом України "Про державну службу" та щомісячного довічного грошового утримання на умовах, передбаченихЗаконом України "Про прокуратуру", у зв'язку з чим відпали передбачені ч. 1 ст. 47 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" підстави для невиплати позивачу пенсії, призначеної відповідно до вказаного Закону.

З огляду на викладене, суд вважає, що з 02.06.2015 року виплата пенсії, призначеної позивачу відповідно до Закону України "Про прокуратуру", підлягає відновленню, у зв'язку з відсутністю підстав для її невиплати, а тому дії відповідача щодо відмови у задоволенні заяви позивачу про поновлення виплати пенсії є протиправними.

За таких обставин необхідно зобов'язати управління Пенсійного фонду України виплачувати позивачу пенсію за вислугу років, яка призначена відповідно до Закону України "Про прокуратуру" (в редакції чинній на момент призначення пенсії).

Відповідно до ч.1 ст.50-1 Закону України "Про прокуратуру" (із змінами внесеними згідно із Законом України від 05.10.1995р. № 358/95-ВР, у редакції Закону України від 12.07.2001р. № 2663-ІІІ, що діяла станом на червень 2007 року) прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку.

Також, відповідно до ч.13 ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру" (із змінами внесеними згідно із Законом України від 05.10.1995р. № 358/95-ВР, у редакції Закону України від 12.07.2001р. № 2663-ІІІ, що діяла станом на червень 2007 року) обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком.

Крім цього, відповідно до частини 18 ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру" (із змінами внесеними згідно із Законом України від 05.10.1995р. № 358/95-ВР, у редакції Закону України від 12.07.2001р. № 2663-ІІІ, що діяла станом на червень 2007 року), призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівниками виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.

В подальшому до ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру" вносились певні зміни.

Законом України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" № 3668-VІ від 08.07.2011 р. до статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру" внесено нову норму, згідно з якою максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Цим же Законом зменшено максимальний розмір при призначенні пенсії до 80 відсотків місячного заробітку.

Згідно з пунктом 2 розділу ІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" (Закон набрав чинності з 1 жовтня 2011 року) обмеження пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) максимальним розміром, встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом.

З огляду на викладене суд прийшов до висновку, що при перерахунку пенсії працівникам прокуратури має застосовуватися норма, яка визначає розмір пенсії у відсотках без обмеження її граничного розміру, що діяла на момент призначення пенсії.

Зазначена правова позиція щодо застосування ст.50-1 Закону України "Про прокуратуру" в часі повністю обґрунтовується наступними правовими нормами та нормативними актами.

Так, відповідно до частини 1 ст. 58 Конституції України закони та нормативні акти не мають зворотної сили в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність.

Відповідно до ст. 22 Конституції України права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Згідно зі ст. 64 Конституції України конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Так само, зазначена вище правова позиція обґрунтовується рішеннями Конституційного Суду України (від 06.07.1999 №8-рп/99, від 20.03.2002 №5-рп/2002, від 17.03.2004 №7-рп/2004, від 01.12.2004 №20-рп/2004, від 11.10.2005 №8-рп/2005, від 09.07.2007 №6-рп/2007, від 22.05.2008 №10-рп 2008 та інші) постановами Верховного Суду України від 10 грудня 2013 року (справа №21-348а-13) та від 17.12.2013 (справа №21-445а-13), що згідно зі статтею 244-2 КАС України є обов'язковою для судів, які зобов'язані привести судову практику у відповідність до рішень згаданого суду.

У цих рішеннях викладено розуміння сутності соціальних гарантій суддів, працівників правоохоронних органів, зокрема працівників прокуратури і зазначено, що зміст та обсяг досягнутих ними соціальних гарантій не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства.

Ці рішення мають преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у зв'язку з пенсійними правовідносинами.

До того ж, звуження змісту та обсягу права шляхом прийняття нових законів або внесення змін до чинних законів за ст.ст. 22, 64Конституції України - не допускається.

Відповідно до ч. 2 ст. 244-2 КАС Україна, рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України.

Аналогічна правова позиція викладена в судових рішеннях Вищого адміністративного суду від 05.08.2015 року(справа К/800/35887/15), від 07.08.2015 року(справа К/800/36259/15), від 18.08.2015 року(справа К/800/37429/15), від 07.09.2015 року(справа К/800/40007/15), ввід 07.09.2015 року(справа К/800/40196/15),від 27.01.2016 року (справа К/800/23512/14), від 28.01.2016 року (справа К/800/31554/15), від 28.01.2016 року (справа К/800/32220/15), від 11.03.2016 року(справа К/800/6395/16), від 24.03.2016 року(справа К/800/45200/16), та постановах Верховного Суду України від 10.12.2013р. (справа №21-348а13), від 17.12.2013р. (справа №21-445а13) та від 06.10.2015 року (справа №21-2432а15)

Таким чином, всі зміни до статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру", які були внесені (прийняті) після призначення позивачу пенсії у червні 2007 року, зокрема, щодо зменшення пенсії у відсотках, обмеження граничного розміру пенсії тощо не можуть бути застосовані при перерахунку пенсії, а тільки при призначенні пенсії працівникам прокуратури.

Враховуючи викладене вище, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про задоволення позову частково.

Щодо вимоги позивача про звернення до негайного виконання постанову в частині обов'язку Управління Пенсійного фонду України в м. Херсоні здійснити перерахунок та виплату пенсії, то суд вважає, що така вимога задоволенню не підлягає. Оскільки, відповідно до ст. 256 КАС України, негайно виконуються постанови суду щодо призначення пенсії, а не її перерахунку. Тому в задоволенні даної вимоги слід відмовити.

Відповідно до ст. 94 КАС України, з державного бюджету України на користь позивача суд стягує судові витрати зі сплати судового збору.

Керуючись ст.ст. 19, 22, 58, 64 Конституції України, ст. ст. 69, 71, 76, 86, 159, 161, 163 КАС України, ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру», суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Херсон про визнання дій протиправним та зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Зобов'язати УПФУ України в м. Херсоні відновити з 02.06.2015 року відновити виплату раніше призначеної йому пенсії за вислугу років відповідно до ЗУ «Про прокуратуру» від 05.11.1991 №1789-ХІІ без обмежень її граничного розміру та без оподаткування.

Визнати протиправним та скасувати рішення №215 від 14.12.2016 року УПФУ в м. Херсоні та зобов'язати відповідача здійснити обчислення перерахунок та виплату йому пенсії за вислугу років відповідно до ст.50 ЗУ «про прокуратуру» від 05.11.1991 №1789-ХІІ у розмірі 90% від суми місячної(чинної) заробітної плати, згідно довідки прокуратури Херсонської області від 07.12.2016 року за №18/445 вих-16 про заробітну плату починаючи з 01.01.2016 року без обмежень її граничного розміру, безстроково(довічно) та без оподаткування.

Стягнути з Управління Пенсійного фонду України в м. Херсоні за рахунок бюджетних асигнувань цього органу на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в сумі 551 (п'ятсот п'ятдесят одна) гривня 20 копійок.

В іншій частині відмовити.

Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси чи обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку постанову суду першої інстанції до Одеського апеляційного адміністративного суду через Херсонський міській суд Херсонської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя В.Е. Дорошинська