Справа № 337/317/17
Суддя: Мурашова Н. А.
Дата ухвалення: 2017-03-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2017р. Хортицький районний суд м.Запоріжжя у складі:

головуючого судді - Мурашової Н.А.

за участю секретаря - Чалої Т.П.

представника позивача - ОСОБА_1

відповідача - Никитенко М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Запоріжжя справу за адміністративним позовом ОСОБА_3 до інспектора 1 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції м.Запоріжжя Департаменту патрульної поліції Никитенко Мирослави Валентинівни, третя особа - Управління патрульної поліції м.Запоріжжя Департаменту патрульної поліції, про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладання адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, який мотивує тим, що 20.12.2016р. приблизно о 20.15год. він був зупинений патрульними поліцейськими та інспектором поліції Никитенко М.В. винесена постанова АР №723057 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 255,00грн. за те, що він, керуючи транспортним засобом AUDI A4, реєстраційний номер НОМЕР_1, 20.12.2016р. в 20.15год. в районі перехрестя пр.Ювілейного та вул.Новобудівників м.Запоріжжя, в порушення п.8.4г ПДР не виконав вимог дорожнього знаку 4.10 «Круговий рух» і здійснив рух не по обов'язковому напрямку руху. Дану постанову він оскаржив до начальника УПП в м.Запоріжжі ДПП і 26.12.2016р. вона була скасована з направленням справи на новий розгляд.

17.01.2017р. в приміщенні УПП м.Запоріжжя інспектором поліції Никитенко М.В. була винесена постанова АР №723016 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 425,00грн. за те, що він, керуючи транспортним засобом AUDI A4, реєстраційний номер НОМЕР_1, 20.12.2016р. в 20.15год. в районі перехрестя пр.Ювілейного та вул.Новобудівників м.Запоріжжя, в порушення п.11.4 ПДР здійснив виїзд на призначений для зустрічного руху бік дороги.

Вважає, що вказана постанова є протиправною, оскільки він не порушував правил дорожнього руху, в зазначений день, час та місці, здійснив розворот, а не рух по дорозі з двостороннім рухом. Вимог п.10.7 ПДР, яким встановлені умови для заборони здійснення розвороту, не порушував і такі умови в дійсності не мали місце. Жодних дорожніх знаків або дорожньої розмітки, які б забороняли йому здійснити розворот в даному місці встановлено не було. Зокрема, в напрямку його руху був відсутній дорожній знак 4.10, який би переписував йому необхідність здійснення руху в т.ч. з метою розвороту, по кільцю. За вказаних обставин в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП і підстав для накладання адміністративного стягнення на нього не було. Викладена в постанові інформація є виключно суб'єктивною позицією інспектора поліції і жодними належними доказами не підтверджена.

Також вважає, що під час розгляду справи про адміністративне правопорушення інспектор поліції Никитенко М.В. порушила його права, передбачені ст.268 КУпАП, в т.ч. розгляд справи відбувся на місці, без підготовки та надання часу на правову допомогу, подання заперечень та документів, поліцейським не було відібрано від нього письмових пояснень, не надано можливість ознайомитися з фото-, відео фіксацією правопорушення, постанова винесена без будь-яких доказів, без урахування вимог ст.33 КУпАП.

Просить визнати неправомірними дії відповідача щодо винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення, визнати нечинною та скасувати постанову АР №723016 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 425,00грн.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав повністю з підстав, викладених в позовній заяві, додатково пояснив, що жодних підстав вважати, що позивачем було допущено порушення п.11.4 ПДР в даному випадку немає. Він рухався по пр..Юбілейному в напрямку вул..Новобудівників, проїхавши розподільну смугу у вигляді газону, він здійснив розворот перед кільцем. При цьому, жодних дорожніх знаків і дорожньої розмітки, які б забороняли йому здійснювати розворот в даному місці не було. Зокрема, в напрямку його руху не було дорожнього знаку 4.10 «Круговий рух», який би зобов'язував водія рухатися по кільцю, в т.ч. і з метою здійснення розвороту. Вважає, що в даному випадку відповідачка суб'єктивно оцінила обстановку на місці події та невірно тлумачить правила дорожнього руху. Доказів вчинення позивачем правопорушення не має ні в адміністративній справі, ні надано до суду під час розгляду цієї справи. Просить позов задовольнити.

Відповідачка Никитенко М.В. в судовому засіданні позов не визнала повністю та пояснила, 20.12.2016р. вона здійснювала патрулювання та здійснила зупинку автомобіля «AUDI A4», державний номер НОМЕР_1, як потім з'ясувалось, під керуванням водія ОСОБА_3, оскільки він, порушуючи п.8.4г Правил дорожнього руху, в районі перехрестя пр.Ювілейного та вул.Новобудівників м.Запоріжжя, яке розподілено кільцем, не виконав вимог дорожнього знака 4.10 «Круговий рух» і здійснив рух не по обов'язковому напрямку руху, розвернувся перед кільцем. На місці вчинення правопорушення нею була винесена постанова АР №723057 про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 255,00грн. В подальшому, за його скаргою дана постанова була скасована, справа направлена на новий розгляд та 17.01.2017р. в приміщенні УПП вона винесла нову постанову АР №723016 про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 425,00грн., за порушення вимог п.11.4 ПДР, а саме, здійснення виїзду на призначений для зустрічного руху бік дороги. Вважає, що постанова винесена нею законно, оскільки нею було достовірно встановлено порушення водієм правил дорожнього руху, зокрема, водій, рухаючись по пр..Юбілейному в напрямку вул..Новобудівників, які розподілені кільцем, незважаючи на відсутність дорожнього знаку 4.10 «Круговий рух», зобов'язаний був дотримуватись інших дорожніх знаків і дорожньої розмітки. Так, перед заправкою стояв дорожній знак 5.16, який вказував на напрямки руху - прямо, а по крайній правій полосі з поворотом направо і не дозволяв здійснення повороту, розвороту наліво. Жодних дорожніх знаків та дорожньої розмітки, які б дозволяли водію в цьому місці здійснити поворот чи розворот ліворуч не було, і здійснивши його, водій виїхав на зустрічну смугу руху. Доказами наявності в діях водія порушення ПДР є відеозапис з нагрудної камери поліцейського та усні пояснення водія на місці зупинки, де він не оспорював факту вчинення ним порушення. Також вважає, що при розгляді справи нею були дотримані всі вимоги законодавства і підстав для визнання її дій протиправними та скасування постанови немає. Просить в позові відмовити.

Представник третьої особи УПП м.Запоріжжя ДПП в судове засідання не прибув, подав заяву про розгляд справи у його відсутність, проти позову заперечує.

Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність представника третьої особи.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, відтворивши відеозапис з нагрудної камери поліцейського, вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає частковому задоволенню за таких підстав.

Суд встановив, що 20.12.2016р. о 20.15год. екіпажем патрульної поліції в районі перехрестя пр.Ювілейного та вул.Новобудівників м.Запоріжжя був зупинений транспортний засіб «AUDI A4», державний номер НОМЕР_1, під керуванням водія ОСОБА_3 і останній притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП на підставі постанови АР №723057 від 20.12.2016р. інспектора 1 роти 1 батальйону УПП м.Запоріжжя ДПП Никитенко М.В.

Згідно вказаної постанови ОСОБА_3 притягнутий до адміністративної відповідальності за те, що керуючи транспортним засобом AUDI A4, реєстраційний номер НОМЕР_1, 20.12.2016р. в 20.15год. в районі перехрестя пр.Ювілейного та вул.Новобудівників м.Запоріжжя, в порушення п.8.4г ПДР не виконав вимог дорожнього знака 4.10 «Круговий рух» і здійснив рух не по обов'язковому напрямку руху.

26.12.2016р. ОСОБА_3 звернувся до начальника УПП м.Запоріжжя ДПП зі скаргою на постанову поліцейського АР №723057 від 20.12.2016р.

Рішенням начальника УПП в м.Запоріжжя ДПП №180 від 04.01.2017р. скарга ОСОБА_3 задоволена частково, постанова по справі про адміністративне правопорушення АР №723057 від 20.12.2016р. скасована, справа направлена на новий розгляд.

17.01.2017р. в приміщенні УПП м.Запоріжжя ДПП відбувся новий розгляд справи і інспектором 1 роти 1 батальйону УПП м.Запоріжжя ДПП Никитенко М.В. винесена постанова АР №723016 від 17.01.2017р. про накладання на ОСОБА_3 адміністративного стягнення за ч.2 ст.122 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 425,00грн.

Відповідно до вказаної постанови ОСОБА_3 притягнутий до адміністративної відповідальності за те, що, керуючи транспортним засобом AUDI A4, реєстраційний номер НОМЕР_1, 20.12.2016р. в 20.15год. в районі перехрестя пр.Ювілейного та вул.Новобудівників м.Запоріжжя, в порушення п.11.4 ПДР здійснив виїзд на призначений для зустрічного руху бік дороги.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб у сфері публiчно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Згідно із ч.3 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь - якими несприятливими наслідками для прав, свобод, та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку. Відсутність хоча б однієї з наведених вище ознак, є підставою для задоволення адміністративного позову.

Згідно з ст.19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Згідно з ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням є протиправна, винна діяльність чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління.

Ч.2 ст.122 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз'їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Відповідно до п.11.4 ПДР на дорогах з двостороннім рухом, які мають щонайменше дві смуги для руху в одному напрямку, забороняється виїжджати на призначений для зустрічного руху бік дороги.

Завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян в дусі додержання законів, зміцнення законності (ст.245 КупАП).

Згідно з ст.251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішенні справи.

Відповідно до ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні усіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують чи обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З'ясувавши повно, всебічно та об'єктивно обставини даної справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про протиправність постанови відповідача - поліцейського Никитенко М.В. від 17.01.2017р. про притягнення позивача ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП.

При цьому, суд виходить з того, що адміністративна відповідальність в Україні і процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах і правових презумпціях (рішення Конституційного Суду України от 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010).

Однією з таких правових презумпцій є закріплена у ст.62 Конституції України презумпція невинуватості, згідно якої особа вважається невинуватою до тих пір, поки її вина не буде доказана у встановленому законом порядку. Ніхто не зобов'язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У зв'язку із застосуванням даного принципу саме відповідач, як особа, що виявила факт адміністративного правопорушення, повинна довести наявність події і складу адміністративного правопорушення та винуватість особи, тобто наявність законних підстав для притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Крім того, відповідно до ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Однак, оцінивши обставини справи, суд вважає недоведеним з боку відповідача Никитенко М.В. факту наявності в діях ОСОБА_3 порушення п.11.4 ПДР - виїзд на зустрічний бік дороги, яка має дві і більші смуги для руху в одному напрямку. Суд вважає, що доводи поліцейського про наявність такого порушення зроблені на підставі суб'єктивного тлумачення нею Правил дорожнього руху та суб'єктивної оцінки обставин події, яка фактично мала місце.

Так, судом встановлено, що 20.12.2016р. в 20.15год. позивач дійсно керував транспортним засобом по пр..Юбілейному в напрямку руху вул..Новобудівників м.Запоріжжя, в районі заправки WOG. В цьому районі дорога мала двосторонній рух з декількома смугами для руху в одному напрямку. Зустрічні смуги в цьому місці мали розподіл у вигляді розділювальної смуги із газону з місцями переривання такільцем. При цьому, дорожній знак 4.10 «Круговий рух», який вказує на обов'язковість здійснення руху по кільцю та неможливість здійснення розвороту, повороту ліворуч перед ним, в напрямку руху позивача (в бік вул..Новобудівників) на момент подій був відсутній, що ніким із учасників процесу не оспорюється.

З обставин справи вбачається, що позивач дійсно здійснив розворот, тобто змінив напрямок руху в протилежний бік, перед кільцем і суд вважає, що стан дорожньої обстановки (сукупність факторів, що характеризуються дорожніми умовами, наявністю перешкод на певній ділянці дороги, інтенсивністю і рівнем організації дорожнього руху (наявність та стан дорожньої розмітки, дорожніх знаків, дорожнього обладнання, світлофорів), які повинен ураховувати водій під час вибору швидкості, смуги руху та прийомів керування транспортним засобом) в місці здійснення маневру дозволяли йому виконати такий маневр. Жодних дорожніх знаків, дорожньої розмітки, які б забороняли здійснення розвороту ліворуч перед кільцем, в зазначеному місці відсутні.

При цьому, порушень вимог п.10.7 ПДР, якими визначені умови, за яких розворот заборонено, п.10.1 ПДР, згідно з якими перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху,позивачем при здійсненні такого маневру допущено не було.

Суд вважає, що фактичні обставини події свідчать про відсутність з боку водія ОСОБА_3 порушення п.11.4 ПДР, за яке його притягнуто до адміністративної відповідальності, оскільки він не здійснював виїзду на зустрічну смугу руху. На думку суду, такий виїзд взагалі має місце у випадку продовження руху в тому ж напрямку, а не у випадку зміни напрямку руху, оскільки за певних умов поворот чи розворот в будь-якому випадку неможливо здійснити без виїзду на зустрічну смугу.

Отже, в діях ОСОБА_3 відсутня подія і склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП.

Доводи відповідача про те, що позивачем в даному випадку було допущено порушення правил проїзду перехресть, є необґрунтованими, оскільки жодних фактичних підстав вважати, що в даному місці дорожня обстановка свідчила про наявність перехрестя (місця перехрещення, прилягання або розгалуження доріг на одному рівні, межею якого є уявні лінії між початком заокруглень країв проїзної частини кожної з доріг), немає.

Також суд не бере до уваги доводи відповідачки Никитенко М.В. про те, що на місці події позивач не заперечував факту вчинення правопорушення і його усні пояснення є доказом у справі, оскільки визнання особою, яка звинувачується у вчиненні адміністративного правопорушення, своєї провини, в силу дії принципу презумпції невинуватості не звільняє відповідачку Никитенко М.В., як особу, яка виявила правопорушення, довести наявність події і складу правопорушення, винуватість особи сукупністю належних та допустимих доказів.

Суд вважає, що відповідачка, приймаючи рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП, в даному випадку в порушення вимог ст.7,245,252,280 КУпАП, не з'ясувала чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винний позивач в його вчиненні, чи підлягає він адміністративній відповідальності, невірно оцінила наявні фактичні обставини події та прийняла незаконне, необґрунтоване рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, яке суд вважає необхідним визнати протиправним та скасувати, у зв'язку з чим позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Разом з тим, позовні вимоги в частині визнання протиправними дій відповідача безпосередньо щодо винесення постанови про накладання адміністративного стягнення, зокрема, через недотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, передбачених ст.268 КУпАП, суд вважає такими, що не підлягають задоволенню, оскільки дії суб'єкта владних повноважень можуть бути оскаржені лише у випадку, якщо відповідні дії не повинні вчинятись таким суб'єктом, виходячи з наданої йому компетенції, чим порушуються права і свободи особи.

Так, п.11 ч.1 ст.23 Закону України «Про національну поліцію» встановлено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками, правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до ст.222,258,283 КУпАП (в редакції, чинній на час прийняття постанови у справі про адміністративне правопорушення) органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, в т.ч. про порушення правил дорожнього руху, ст.122. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів та підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень. Уповноваженими працівниками підрозділів Національної поліції штраф може стягуватися на місці вчинення адміністративного правопорушення незалежно від розміру виключно за допомогою безготівкових платіжних пристроїв.

Отже, наведені норми в їх сукупності свідчать про наявність у відповідача Никитенко М.В. як посадової особи Національної поліції повноважень щодо здійснення контролю за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками, які реалізуються, крім іншого, шляхом розгляду справи про адміністративне правопорушення та винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення у разі виявлення правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зокрема, за ст.122 КУпАП, без складення відповідного протоколу про адміністративне правопорушення, на місці вчинення правопорушення.

При цьому, вчинення інспектором патрульної поліції законодавчо визначених дій має наслідком прийняття відповідного рішення суб'єкта владних повноважень, тобто постанови у справі про адміністративне правопорушення, яка і підлягає оскарженню у встановленому законом порядку. Самі по собі дії щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення, складання, винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення не можуть бути оскаржені та визнані протиправними.

На підставі вищевикладеного, позов ОСОБА_3 слід задовольнити частково.

Відповідно до ст.94 КАС України, з урахуванням того, що позивач був звільнений від сплати судового збору при подачі даного позову, суд вважає необхідним стягнути судовий збір в розмірі 640,00грн. на користь держави з Державного бюджету України за рахунок коштів бюджетного асигнування Управління патрульної поліції м.Запоріжжя Департаменту патрульної поліції.

Керуючись ст.19 Конституції України, ст.7,9,122,245,251,252,280,283 КУпАП, Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою КМУ №1306 від 10.10.2001р., ст.2,8,9,11,14,69-72,94,159-162,171-2 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_3 до інспектора 1 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції м.Запоріжжя Департаменту патрульної поліції Никитенко Мирослави Валентинівни, третя особа - Управління патрульної поліції м.Запоріжжя Департаменту патрульної поліції, про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладання адміністративного стягнення - задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати постанову інспектора 1 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції м.Запоріжжя Департаменту патрульної поліції Никитенко Мирослави Валентинівни АР №723016 від 17.01.2017р. про накладання адміністративного стягнення на ОСОБА_3 за ст.122 ч.2 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 425,00грн.

В іншій частині позову - відмовити.

Стягнути з Державного бюджету України за рахунок коштів бюджетного асигнування Управління патрульної поліції м.Запоріжжя Департаменту патрульної поліції на користь держави (р/р 0008 в УДКС у Хортицькому районі м.Запоріжжя ГУ ДКСУ у Запорізькій області, МФО 813015, , код класифікації доходів бюджету 22030101, призначення платежу: «судовий збір», код ЄДРПОУ суду 37408374) судовий збір в сумі 640,00грн..

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Хортицький районний суд м.Запоріжжя протягом десяти днів з дня отримання копії повного тексту постанови.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова суду, якщо вона не скасована, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови складено 13.03.2017р.

Суддя Н.А.Мурашова

10.03.2017