Справа № 206/6479/16-а(2-а/206/148/16)
Суддя: Богданенко І.Ю.
Дата ухвалення: 2017-02-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

14 лютого 2017 рокусправа № 206/6479/16-а

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Богданенка І.Ю.,

суддів: Уханенка С.А. Дадим Ю.М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 19 грудня 2016 року про залишення адміністративного позову без розгляду

у справі №206/6479/16-а

за позовом ОСОБА_1

до Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області

про визнання протиправним порушення та зобов'язання здійснити дії,

ВСТАНОВИВ:

11 листопада 2016 року ОСОБА_1 звернувся у Самарський районний суд м. Дніпропетровська з позовом до Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправним порушення вимог статей 22 та 46 Конституції та зобовязання негайно поновити права на отримання державної пенсії як інваліду ІІ групи ліквідатору наслідків аварії на ЧАЕС в розмірі 8,75 мінімальних пенсій за віком, здійснити перерахунок та забезпечити своєчасне і в повному обсязі фінансування та виплату пенсії за рахунок Державного бюджету України.

Ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 14 листопада 2016 року відкрито провадження в адміністративній справі, розгляд справи призначено у порядку скороченого провадження.

Ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 19 грудня 2016 року адміністративний позов залишено без розгляду.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати оскаржувану ухвалу та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

За доводами апеляційної скарги, суд першої інстанції безпідставно дійшов висновку про пропуск позивачем строку звернення з адміністративним позовом.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Залишаючи без розгляду адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем пропущено шестимісячний строк звернення з адміністративним позовом, оскільки про порушення свого права позивач дізнався у листопаді 2011 року.

Суд апеляційної інстанції не погоджується з позицією суду першої інстанції з огляду на наступне.

У позовній заяві, ОСОБА_1 зазначає, зокрема, що отримує державні пенсії, передбачені Законом України «Про соціальний статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»; у жовтні 2016 року звернувся до відповідача із заявою про приведення нарахування та виплати пенсій у відповідність до Конституції України, та 08 листопада 2016 року отримав відмову у перерахунку пенсії, оформлену листом.

Разом з цим, за змістом та вимогами адміністративного позову позивач не вказав коли саме були вчинені оскаржувані ним порушення відповідача та з якого моменту він просить поновити, захистити його права та перерахувати пенсію.

Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 107 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, чи подано адміністративний позов у строк, установлений законом (якщо адміністративний позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними).

Згідно з частиною 2 статті 107 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя відкриває провадження в адміністративній справі на підставі позовної заяви, якщо відсутні підстави для повернення позовної заяви, залишення її без розгляду чи відмови у відкритті провадження у справі.

Відкриваючи провадження у справі суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність перешкод для його відкриття (а.с. 11).

У відповідності до частини 1 статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України, адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Частиною 2 статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України, передбачено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно зі статтею 100 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала. Позовна заява може бути залишена без розгляду як на стадії вирішення питання про відкриття провадження в адміністративній справі без проведення судового засідання, так і в ході підготовчого провадження чи судового розгляду справи.

Відповідно до частини 4 статті 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України, за результатами розгляду справи у скороченому провадженні суддя, оцінивши повідомлені позивачем, відповідачем обставини, за наявності достатніх підстав приймає законне судове рішення. У разі недостатності повідомлених позивачем обставин або якщо за результатами розгляду поданого відповідачем заперечення суд прийде до висновку про неможливість ухвалення законного судового рішення без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі, суд розглядає справу за загальними правилами цього Кодексу, про що постановляє ухвалу.

Лівобережне об'єднане управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області заперечуючи проти заявленого адміністративного позову, подало до суду першої інстанції клопотання про залишення позову без розгляду у звязку з пропуском строку звернення, в якому й зазначило, що позивач дізнався про порушене право у листопаді 2011 року. Крім того, просило проводити розгляд справи за загальними правилами Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення повинно бути законним та обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом першої інстанції не зясовані обставини пропуску строку звернення з адміністративним позовом, будь-які докази не досліджені, про що свідчить відсутність посилання на них в оскаржуваній ухвалі.

За наявності перешкод для ухвалення законного судового рішення, суд першої інстанції безпідставно не провів судове засідання із викликом осіб, які беруть участь у справі, за загальними правилами Кодексу адміністративного судочинства України, що призвело до прийняття необґрунтованого та незаконного рішення у порядку скороченого провадження.

Крім того, за змістом статті 1 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» пенсія це щомісячна пенсійна виплата.

Оскільки, виплата пенсії здійснюється щомісячно, можливе порушення права позивача є триваючим. Отже, позивач звернувся до суду з позовом про відновлення свого права, порушення якого відповідач міг припуститися у різний час, що залишилося поза увагою суду першої інстанції та призвело до неправильного вирішення питання про дотримання строку звернення з позовом.

Посилання позивача на те, що обчислення строку звернення до суду з адміністративним позовом необхідно визначати з 30 жовтня 2016 року, оскільки цього дня внесені зміни до статті 55 Конституції України, які дозволяють подати конституційну скаргу до Конституційного Суду України на порушення у відношенні громадянина конституційних прав, яке передбачає процедуру попереднього судового розгляду саме порушення конституційних прав є помилковими, оскільки юрисдикція адміністративного суду не поширюється на справи, що віднесені до юрисдикції Конституційного Суду України.

Натомість, Кодексом адміністративного судочинства України визначена юрисдикція, повноваження адміністративних судів щодо розгляду адміністративних справ, порядок звернення до адміністративних судів та порядок здійснення адміністративного судочинства.

Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 199, частиною 1 статті 204 Кодексу адміністративного судочинства України за наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, суд апеляційної інстанції скасовує її і направляє справу до суду першої інстанції для продовження розгляду, якщо визнає, що судом порушено норми матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання.

Враховуючи наведене, оскаржувана ухвала суду першої інстанції є передчасною і постановлена з порушенням норм процесуального права, судом неповно з'ясовано обставини, що мають значення для вирішення питання про дотримання строку звернення з позовом до суду, тому її слід скасувати та направити справу для продовження розгляду.

Керуючись статтями 197, 199, 204, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 19 грудня 2016 року скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту постановлення, є остаточною та оскарженню не підлягає, оскільки не перешкоджає подальшому провадженню у справі.

Головуючий суддя І.Ю. Богданенко

суддя С.А. Уханенко

суддя Ю.М. Дадим