Справа № 822/610/17
Суддя: Блонський В.К.
Дата ухвалення: 2017-03-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 822/610/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2017 року м. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд

в складі:головуючого-суддіБлонського В.К.
при секретаріВарченко В.В.
за участі: представника позивача представника відповідачаОСОБА_3 Гринишина І.П.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 м. Хмельницький до Головного управління Національної поліції України в Хмельницькій області про стягнення вихідної допомоги та середньомісячного заробітку за час затримки, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до Хмельницького окружного адміністративного суду із позовом до відповідача, в якому просить стягнути з Головного управління Національної поліції України в Хмельницькій області на її користь: 1) вихідну допомогу, не виплачену при звільненні у зв'язку із скороченням, у розмірі 5133,50 грн; 2) середньомісячний заробіток в розмірі 5133,50 грн., за кожен місяць за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

В обгрунтування позовних вимог зазначає, що 18.07.2016 року наказом Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області № 163о/с від 11.07.2016 року її звільнено зі служби в поліції за пунктом 4 частини 1 статті 77 Закону України "Про Національну поліцію" у зв'язку із скороченням штатів.

Позивач зазначає, що відповідач зобов'язаний був виплатити їй вихідну допомогу у розмірі не менше середнього місячного заробітку, проте така допомога їй виплачена не була.

На думку позивача дана ситуація повинна регулюватися пунктом 1 частини 1 статті 40 КЗпП України, в якій зазначено, що трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

Після звільнення в поліції позивач стала на облік у Хмельницькому міському центрі зайнятості, до якого подала довідки про отримані нею під час проходження служби в поліції за останній рік доходи.

В даному центрі на її запитання чому вона не отримує допомоги по безробіттю за перший місяць перебування на обліку, повідомили, що їй повинна бути виплачена допомога у зв'язку із звільненням за скороченням штатів.

31.10.2016 року позивач дізналася, що вихідна допомога відповідачем виплачена не була.

02.11.2016 року позивач звернулася із заявою до відповідача, в якій просила виплатити їй вихідну допомогу, на яку вона отримала відповідь № 29/3-18 від 11.11.2016 року, відповідно до якої її посилання на статтю 44 КЗпП України є безпідставним, оскільки правовідносини проходження публічної служби (поліції) базуються на нормах спеціального законодавства, тому вихідна допомога у зв'язку із скороченням штатів виплачується на підставі пункту 10 Постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 року № 393 "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей" та право на дану допомогу набувають особи, які на день звільнення мають вислугу більше 10 років.

Оскільки на день звільнення зі служби її вислуга становила 09 років 10 місяців 17 днів, як зазначив відповідач, вона не має права на отримання вихідної допомоги.

Позивач вважає, що відповідачем неправомірно відмовлено їй у виплаті вихідної допомоги, оскільки в даному випадку повинні застосовуватись норми статті 44 КЗпП України.

Окрім того позивач зазначає, що відповідно до статті 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки встановлені статтею 116 КЗпП України.

Згідно статті 116 даного Кодексу, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи організації, провадиться в день звільнення.

Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок.

Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним органом повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

У зв'язку із тим, що з вини Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області позивачу не було виплачено вихідну допомогу, вона на підставі статті 117 КЗпП України просить стягнути з Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області середньомісячний заробіток в розмірі 5133,50 грн., за кожен місяць за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

А тому позивач звернулася до суду із зазначеними позовними вимогами.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю, та надала суду пояснення згідно обставин зазначених в позовній заяві.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав повністю, та надав суду пояснення згідно змісту поданих письмових заперечень на даний адміністративний позов.

Окремо він зазначив, що правовідносини щодо проходження служби в органах внутрішніх справ, поліції регулюються спеціальним законодавством, тому норми КЗпП України до даних правовідносин не застосовуються.

Суд, заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи вважає, що позов задоволенню не підлягає з таких підстав.

В судовому засіданні встановлено, що 18.07.2016 року наказом Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області № 163о/с від 11.07.2016 року капітана поліції ОСОБА_3, слідчого Хмельницького районного відділення поліції Хмельницького відділу поліції ГУНП, звільнено зі служби в поліції за пунктом 4 частини 1 статті 77 Закону України "Про Національну поліцію" у зв'язку із скороченням штатів.

Вислуга на день звільнення в календарному обчисленні становить 09 років 10 місяців 17 днів.

Такі обставини підтверджуються поясненнями сторін та матеріалами справи, зокрема копією наказу по особовому складу, доданим до матеріалів справи.

В зв'язку із звільненням позивачу нараховано та виплачено грошове забезпечення у розмірі 3070,14 грн., матеріальна допомога на оздоровлення за 2016 рік в розмірі 2400 грн., компенсація за невикористану відпустку у розмірі 3192 грн., що підтверджується довідкою управління фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку Головного управління Національної поліції у Хмельницькій області.

Статтею 102 Закону України "Про Національну поліцію" встановлено, що пенсійне забезпечення поліцейських та виплата одноразової грошової допомоги після звільнення їх зі служби в поліції здійснюються в порядку та на умовах, визначених Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Згідно частини 1 статті 9 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" № 2262-XII від 09.04.1992 року, особам рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу органів внутрішніх справ у разі звільнення зі служби у зв'язку із скороченням штатів одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби виплачується за наявності вислуги 10 років і більше.

Відповідно до абзацу 3 пункту 10 постанови Кабінету Міністрів України № 393 від 17.07.1992 року "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей" особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, які звільняються із служби у зв'язку із скороченням штатів, за наявності вислуги 10 років і більше виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

Як вже зазначалося вище, у позивача стаж служби становить: 09 років 10 місяців 17 днів календарної служби, а не 10 років.

Згідно частини 1 статті 3 КЗпП України законодавство про працю регулює трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами.

Статтею 4 цього ж Кодексу встановлено, що законодавство про працю складається з Кодексу законів про працю України та інших актів законодавства України, прийнятих відповідно до нього.

Дослідження змісту наведених норм Закону України "Про Національну поліцію", встановлених по справі обставин в контексті із дослідженням змісту норм КЗпП України, дає суду підстави зробити висновок про те, що КЗпП України та інші акти законодавства України, прийняті відповідно до нього не регулюють правовідносини які виникають при проходженні громадянами України служби в органах внутрішніх справ які відносяться до категорії осіб рядового і начальницького складу. Особи рядового і начальницького складу є спеціальними суб'єктами права, так як не перебувають у трудових відносинах з органами внутрішніх справ ( в поліції), а проходять саме службу в таких органах.

Відповідно до частини 1 статті 244-2 КАС України висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів.

Згідно частини 2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 13 від 24.12.1999 року "Про практику застосування судами законодавства про оплату праці" визначено, що передбачені законодавством про працю норми її оплати і порядок вирішення спорів про останню не поширюються на військовослужбовців та прирівняних до них осіб (рядовий і начальницький склад органів внутрішніх справ тощо).

Таким чином суд вважає, що посилання позивача на норми КЗпП України у своїх поясненнях в підтвердження позовних вимог є помилковими, оскільки порядок проходження служби особами рядового і начальницького складу регулюється Законом України "Про Національну поліцію", в зв'язку з чим суд не бере до уваги такі пояснення позивача по справі при вирішенні спору, внаслідок чого не підлягають задоволенню вимоги позивача про стягнення вихідної допомоги при звільненні на підставі статті 44 КЗпП України.

Відповідно похідним чином відсутні правові підстави для стягнення з відповідача на користь позивача на підставі статті 117 КЗпП України заборгованості по середньомісячному заробітку в розмірі 5133,50 грн., за кожен місяць за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Аналізуючи викладене, оцінюючи все в сукупності суд приходить до висновку, що позов необгрунтований і недоведений в судовому засіданні дослідженими доказами, тому задоволенню не підлягає.

На підставі наведеного, керуючись ст. 102 Закону України "Про Національну поліцію", ст. ст. 3, 4 КЗпП України, ст. 9 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", постановою Кабінету Міністрів України № 393 від 17.07.1992 року, ст.ст. 9, 11, 86, 159 - 163, 167 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позову відмовити.

В повному обсязі постанова суду буде виготовлена 07.03.2017 року.

Постанова суду може бути оскаржена до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Хмельницький окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня її отримання.

Постанова набирає законної сили в порядку статті 254 КАС України.

Повний текст постанови виготовлено 07 березня 2017 року

Суддя/підпис/В.К. Блонський
"Згідно з оригіналом" Суддя В.К. Блонський