Справа № 219/7365/16-а
Суддя: Радченко Л. А.
Дата ухвалення: 2017-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 219/7365/16-а
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 лютого 2017 року. Артемівський міськрайонний суд Донецької області у складі головуючого судді Радченко Л.А., при секретарі Лосинської І.М., за участю позивача ОСОБА_1, представників відповідача Захаренко Н.М., Гриня Д.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Бахмута адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Бахмутської міської ради Донецької області про визнання протиправним рішення про відмову у поновленні виплати допомоги при народженні дитини та зобов,язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до Артемівського міськрайонного суду Донецької області з адміністративним позовом до відповідача Управління праці та соціального захисту населення Бахмутської міської ради Донецької області про визнання протиправним рішення про відмову у поновленні виплати допомоги при народженні дитини та зобов,язання вчинити певні дії, який неодноразово уточнювала, та в якому згідно остаточних вимог просить визнати протиправним рішення відповідача № 8962 від 30.06.2016року щодо відмови позивачеві у поновленні виплати допомоги при народженні дитини;зобов'язати відповідача поновити позивачеві виплату допомоги при народженні дитини з 01.12.2014року по ІНФОРМАЦІЯ_3.; зобов'язати відповідача нарахувати та виплатити позивачеві заборгованість по допомозі при народженні дитини, яка утворилась з 01.12.2014року по ІНФОРМАЦІЯ_3. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що вона ІНФОРМАЦІЯ_1 народила сина ОСОБА_2 , на підставі чого перебувала на обліку як отримувач соціальної допомоги при народженні дитини в управлінні праці та соціального захисту населення Будьонівського району м. Донецьк, де їй було призначено вказану допомогу з 01.10.2013р. по 31.10.2015р., виплата якої внаслідок АТО була припинена з листопада 2014р. , а позивач вимушена була переїзджати із зони проведення АТО до Росії, до АРК, то повертатися до м.Донецьк. На теперішній час позивач є внутрішньо переміщеною особою та мешкає в м. Бахмуті, що підтверджується довідкою № від 25.04.2016 року про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, виданою відповідачем. Позивач у червні 2016р. звернулася до відповідача з заявою про поновлення виплати допомоги при народженні дитини , але рішенням № 8962 від 30.06.2016р. їй було відмовлено здійсненні таких виплат з підстав пропущення строків звернення за поновленням виплат, що були припинені, визначених п. 13 Порядку призначення і виплати державної допомоги сім'ям з дітьми. Також, зазначає, що оскільки спірні виплати були зупинені на підставі постанови КМУ № 595 від 07.11.2014р. внаслідок припиненні фінансування в зоні АТО, тому, при відмові у поновленні виплат відповідач безпідставно посилається на Порядок призначення і виплати державної допомоги сім,ям з дітьми, затв. ПКМУ № 1751 від 27.12.2001 р. ( а.с.13-14, 31, 56,64, 102).

В судовому засіданні позивач підтримала уточнені вимоги та просила їх задовільнити , надала пояснення, аналогічні викладеному у позові, додатково пояснивши, що останню допомогу при народженні дитини отримала у листопаді 2014р. Також, пояснила, що подавала заяву до УПСЗН Бахмутської міської ради 29.06.2016р. , яку заповнювала за допомогою працівника відповідача, саме з метою поновлення виплат допомоги при народженні дитини. Звернутися раніше до належного органу в України для призначення таких виплат позивачка, також, не могла, тому що не мала належно оформленого місця перебування та проживання в Україні з причин, що від неї не залежали.

Представники відповідача позов не визнали та просили відмовити у задоволенні позовних вимог у зв,язку з їх безпідставністю, оскільки, згідно абзацу 33 п. 13 Постанови Кабінету Міністрів України № 1751 від 27.12.2001 року «Про затвердження порядку призначення і виплати державної допомоги сім'ям з дітьми» виплата допомоги поновлюється у разі, коли особа, що фактично здійснює догляд за дитиною (один з батьків дитини, опікун), звернулася протягом дванадцяти місяців після припинення виплати допомоги до органу, що призначив допомогу, з письмовою заявою. Позивачу було відмовлено в поновленні виплати допомоги в зв'язку з тим, що після припинення виплати допомоги при народженні дитини за місцем реєстрації пройшло більше 12 місяців.

Свідок ОСОБА_3 , будучи головним спеціалістом УПСЗН Бахмутської міської ради, суду пояснила, що Порядком призначення і виплати державної допомоги сім,ям з дітьми, затв. ПКМУ № 1751 від 27.12.2001 р., не передбачено окремої форми заяви про поновлення виплати допомоги при народженні дитини, тому, заява позивача як внутрішньо переміщеної особи про поновлення виплати державної допомоги при народженні дитини від 29.06.2016р. була прийнята за формою, затв. Наказом Міністерства соціальної політики України від 21.04.2015 р. № 441, де помилково було зазначено про первинне звернення позивача з відповідною заявою.

Заслухавши сторони, свідка, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав.

Позивач ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 народила сина ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_1, виданим 22.10.2013р. відділом державної реєстрації актів цивільного стану Будьонівського районного управління юстиції у м. Донецьку (а.с.4).

Позивач ОСОБА_1 разом з сином ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, були взяті на облік внутрішньо переміщених осіб за фактичним місцем перебування за адресою: АДРЕСА_1, що підтверджується довідкою № від 25.04. 2016р. (а.с.7), перебуває на обліку в Управління праці та соціального захисту населення Бахмутської міської ради Донецької області, і що сторонами не оспорюється.

Відповідно до довідки УПСЗН у Будьонівському районі м. Донецьк від 18.11. 2014р. ОСОБА_1 дійсно знаходилась на обліку в Будьонівському УПСЗН м. Донецька та отримувала одноразову допомогу при народженні дитини з червня 2015р. по листопад 2014р. (а.с.6).

Згідно до листа Департаменту соціального захисту населення Донецької обласної адміністрації від 19.12.2016р. відповідно до інформації, отриманої від ДП ІОЦ, встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2, перебувала на обліку як отримувач державної соціальної допомоги при народженні дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1, в УПСЗН Будьонівського району м.Донецька, і їй було призначено державну соціальну допомогу при народженні дитини з 01.10.2013р. по 31.10.2015р. Згідно листа Міністерства соціальної політики України від 16.03.2015р. станом на 01.09.2015р. виплата усіх видів державних соціальних допомог в Будьонівському районі м. Донецька не здійснювалася з листопада 2014р.( а.с. 82).

Таким чином, судом встановлено, що позивач народила сина та отримувала виплати допомоги при народженні дитини по листопад 2014 року включно. Даний факт сторонами не оспорюється.

Також, судом встановлено , що позивач 29.06.2016р. фактично звернулася до УПСЗН Бахмутської міської ради з заявою про поновлення виплат допомоги при народженні дитини ( а.с. 41-43), і що не заперечував представник відповідача та підтвердив свідок

Згідно рішення УПСЗН Бахмутської міської ради № 8962 від 30.06.2016р. останнім вирішено ОСОБА_1 допомогу при народженні дитини не призначати на підставі п.13 Порядка призначення і виплати державної допомоги сім,ям з дітьми, у зв,язку з тим, що особа, що фактично здійснює догляд за дитиною, не зверталася протягом дванадцяти місяців після припинення виплати допомоги за поновленням ( а.с.49).

Відповідно до ст. 3 Конституції України права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави.

Стаття 46 Конституції України проголошує, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27.02.1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Згідно з ч. 1 ст. 1 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» громадяни України, в сім'ях, яких виховуються та проживають неповнолітні діти, мають право на державну допомогу у випадках та на умовах, передбачених цим Законом та іншими законами України.

Стаття 10 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» зазначає, що допомога при народженні дитини за цим Законом надається одному з батьків дитини (опікуну), який постійно проживає разом з дитиною. Одноразова допомога, призначена опікуну, вважається власністю дитини.

Відповідно до ч.ч. 7, 9 ст.11 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» допомога при народженні дитини призначається за умови, якщо звернення за її призначенням надійшло не пізніше дванадцяти місяців з дня народження дитини. Виплата допомоги при народженні дитини припиняється у разі: позбавлення отримувача допомоги батьківських прав; відібрання дитини в отримувача допомоги без позбавлення батьківських прав; тимчасового влаштування дитини на повне державне утримання; припинення опіки або звільнення опікуна від його повноважень щодо конкретної дитини; нецільового використання коштів і незабезпечення отримувачем допомоги належних умов для повноцінного утримання та виховання дитини.

Пункт 13 Порядку призначення і виплати державної допомоги сім'ям з дітьми, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 1751 від 27.12.2001 року (далі - Порядок), містить більш вичерпний перелік підстав припинення виплати допомоги при народженні дитини.

Відповідач у своїх запереченнях, в обгрунтування правомірності відмови у поновленні виплати допомоги при народженні дитини, посилається п. 13 Порядку, згідно до абз. 33 якого виплата допомоги поновлюється у випадках, передбачених абзацами двадцятим - двадцять сьомим, двадцять дев'ятим і тридцятим цього пункту, у разі, коли особа, що фактично здійснює догляд за дитиною, звернулася протягом дванадцяти місяців після припинення виплати допомоги до органу, що призначив допомогу, з письмовою заявою.

Однак, суд не може погодитися з вказаною позицією відповідача, оскільки, з аналізу п. 13 Порядку вбачаються підстави припинення виплати допомоги при народженні дитини з підстав невиконання батьківських обов'язків, відмови від дитини, передання її на виховання до інтернату чи інших закладів, тощо. Відповідно, абзац 33 пункту 13 Порядку, на який посилається відповідач, передбачає поновлення виплати допомоги, яка була зупинена з зазначених підстав.

Крім того, слід зазначити, що абз. 1 п. 55 розділу "Виплата державної допомоги сім'ям з дітьми" Порядку передбачає, що допомога, яка не отримана вчасно внаслідок невиконання її отримувачами умов, визначених цим Порядком, виплачується за минулий час з моменту призначення, але не більш як за шість місяців з місяця звернення за її одержанням, крім випадків, визначених у абзаці десятому пункту 35 цього Порядку.

Абзацом 2 вказаного пункту передбачено, що призначені, але своєчасно не одержані суми державної допомоги сім'ям з дітьми з вини органу, що призначає або виплачує зазначену допомогу, виплачуються протягом будь-якого часу без обмежень.

Також, згідно п.8 Тимчасового порядку фінансування бюджетних установ , здійснення соціальних виплат населенню та надання фінансової підтримки окремим підприємствам і організаціям Донецької і Луганської областей , затв. ПКМУ № 595 від 07.11.2014р. ( з наступними змінами) , особам, які переміщені на контрольовану територію та взяті на облік відповідно до Порядку оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затв ПКМУ від 01.10.2014р. № 509, пенсії та інші соціальні виплати з бюджетів усіх рівнів та фондів загальнообов,язкового державного соціального страхування виплачуються за заявами таких осіб до органів ( установ), які здійснюють такі виплати протягом усього строку дії довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи.

Суд вважає, що вини одержувача ОСОБА_1 у припиненні виплати допомоги та не отриманні допомоги при народженні дитини вчасно не має. Також, судом встановлено, що позивачка виховує дитину та виконує батьківські обов'язки, обмежень в часі щодо поновлення виплати допомоги при народженні дитини, припиненої не з вини одержувача ОСОБА_1 , в Законі України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» , Порядку призначення і виплати державної допомоги сім'ям з дітьми та Тимчасовому порядку фінансування бюджетних установ , здійснення соціальних виплат населенню та надання фінансової підтримки окремим підприємствам і організаціям Донецької і Луганської областей не передбачено.

Крім того, суд вважає, що позивач та її дитина як громадяни України мають право на соціальний захист від держави, а соціальний захист - це комплекс організаційно-правових та економічних заходів, спрямованих на захист добробуту кожного члена суспільства. Забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави, держава зобов'язується забезпечити дитині захист і піклування, які необхідні для її благополуччя. Позивач , в сім'ї якої виховуються та проживає неповнолітня дитина, має право на державну допомогу, яка надається одному з батьків дитини (опікуну), який постійно проживає разом з дитиною.

Враховуючи зазначене, обмежень в часі для звернення за поновленням виплати допомоги при народженні дитини не має, а тому суд вважає, що слід позивачеві виплату допомоги при народженні дитини поновити, а позовні вимоги задовольнити повністю.

Згідно з ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суд не погоджується з запереченнями відповідача (із зазначених вище підстав) і вважає, що відповідач не довів правомірності свого рішення та законності підстав у відмові в поновленні виплат державної допомоги при народженні дитини.

На підставі викладеного, керуючись Конституцією України, Законом України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми», Порядком призначення і виплати державної допомоги сім'ям з дітьми, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України № 1751 від 27.12.2001 року, Тимчасовим порядком фінансування бюджетних установ , здійснення соціальних виплат населенню та надання фінансової підтримки окремим підприємствам і організаціям Донецької і Луганської областей , затв. ПКМУ № 595 від 07.11.2014р., ст. 2, 6, 7, 11, 18, 19, 71, 94, 158-163 КАС України, суд-

П ОСТАНОВИВ :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Бахмутської міської ради Донецької області про визнання протиправним рішення про відмову у поновленні виплати допомоги при народженні дитини та зобов,язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправним рішення Управління праці та соціального захисту населення Бахмутської міської ради Донецької області № 8962 від 30.06.2016року щодо відмови ОСОБА_1 у поновленні виплати допомоги при народженні дитини.

Зобов'язати Управління праці та соціального захисту населення Бахмутської міської ради Донецької області поновити ОСОБА_1 виплату допомоги при народженні дитини з 01.12.2014року по ІНФОРМАЦІЯ_3.

Зобов'язати Управління праці та соціального захисту населення Бахмутської міської ради Донецької області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 заборгованість по допомозі при народженні дитини, яка утворилась з 01.12.2014року по ІНФОРМАЦІЯ_3.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління праці та соціального захисту населення Бахмутської міської ради Донецької області на користь ОСОБА_1 судові витрати з судового збору у розмірі 580 (п'ятсот вісімдесят ) гривень.

Постанова може бути оскаржена сторонами в апеляційному порядку до Донецького апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги в 10-денний строк з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Л.А.Радченко