Справа № 810/862/17
Суддя: Дудін С.О.
Дата ухвалення: 2017-03-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

03 березня 2017 року № 810/862/17

Суддя Київського окружного адміністративного суду Дудін С.О., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Білоцерківської виправної колонії №35 про визнання нечинною заборони та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до Білоцерківської виправної колонії №35, у якому позивач просить суд:

- визнати нечинною та такою, що не відповідає правовому полю чинних законів України заборону адміністрацією ВК-35 зазначених продуктів;

- зобов'язати адміністрацію ВК-35 утриматись від вчинення зазначених дій.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.107 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтею 106 цього Кодексу.

Однак, надана адміністративна позовна заява не відповідає вимогам ст. 106 Кодексу.

Відповідно до ч.3 ст.106 Кодексу адміністративного судочинства України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору, крім випадків, коли його не належить сплачувати.

Згідно з п.3 ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір" №3674-VI від 08.07.2011 за подання до адміністративного суду фізичною особою адміністративного позову немайнового характеру ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Частиною 1 ст.4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до ст.7 Закону України «Про Державний бюджет на 2017 рік» №1801-VIII від 21.12.2016 прожитковий мінімум для працездатних осіб: з 1 січня 2017 року - 1600 гривень, з 1 травня - 1684 гривні, з 1 грудня - 1762 гривні.

Абзацом 2 ч.3 ст.6 Закону України «Про судовий збір» у разі коли в позовній заяві об'єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Вищий адміністративний суд України в Довідці "Аналіз практики застосування адміністративними судами окремих положень Закону України від 8 липня 2011 року N 3674-VI "Про судовий збір" у редакції Закону України від 22 травня 2015 року N 484-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору", затвердженій Постановою Пленуму ВАСУ від 05.02.2016 №2, зазначив, що як вимагають положення пункту 1 частини другої статті 162 КАС України, вирішуючи справу, суд повинен визначитися щодо правомірності чи неправомірності оскаржуваного акта, дії чи бездіяльності та встановити правові наслідки протиправності акта. Такими наслідками згідно з вказаним положенням є скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень. При цьому вимога про визнання рішення протиправним може бути окремим способом захисту порушеного права.

Таким чином, перевіряючи правильність сплати позивачем судового збору та визначаючи кількість вимог немайнового характеру, звернених до суду, необхідно враховувати, що вимога про визнання протиправними акта, дії чи бездіяльності як передумови для застосування інших способів захисту порушеного права (скасувати або визнати нечинним рішення чи окремі його положення, зобов'язати прийняти рішення, вчинити дії чи утриматися від їх вчинення тощо) як наслідків протиправності акта, дій чи бездіяльності є однією вимогою.

Отже, сума судового збору, яка має бути сплачена позивачем за вимогу немайнового характеру про визнання нечинною заборони та зобов'язання вчинити певні дії становить 640,00 грн. (0,4 х1600,00 грн.).

Проте, позивачем не було долучено до позовної заяви доказів сплати судового збору за звернення з даною позовною заявою до суду.

У позовній заяві позивачем заявлено клопотання про звільнення його від сплати судового збору за звернення з даною позовною заявою до суду.

Обґрунтовуючи вказане клопотання, позивач зазначив про те, що він не має можливості сплатити відповідну суму судового збору, оскільки він і його сім'я перебувають у тяжкому фінансовому становищі.

Так, зокрема, позивач зазначив про те, що він тимчасово не працює, у зв'язку з ув'язненням, а його дружина, ОСОБА_3, перебуває у декретній відпустці та виховує малолітню доньку, на яку отримує соціальну допомогу при народжені дитини у розмірі 860,00 грн. Позивач зауважив про те, що вказана сума грошових коштів є місячним бюджетом їхньої сім'ї.

Відповідно до статті 88 Кодексу адміністративного судочинства України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України «Про судовий збір» від 08.07.2011 № 3674-VI.

Згідно з ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі.

Вказані норми встановлюють можливість полегшення судом тягаря судових витрат для осіб з низьким рівнем достатку. Положення статей спрямовані на те, щоб судові витрати не були перешкодою для доступу до суду малозабезпечених осіб, і слугують гарантуванню принципу рівності (стаття 10 Кодексу адміністративного судочинства України) всіх осіб у правах щодо доступу до суду незалежно від майнового стану.

Таким чином, за обґрунтованим клопотанням, вирішуючи питання про відкриття провадження в адміністративній справі, суд може звільнити позивача від сплати судового збору, зменшити його розмір, відстрочити або розстрочити його сплату.

Пленум Вищого адміністративного суду України у Постанові від 23 січня 2015 року № 2 «Про практику застосування адміністративними судами положень Закону України від 8 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір» зазначив, що визначення майнового стану сторони є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень майнового стану сторони. Якщо залежно від рівня майнового стану сторона позбавлена можливості сплатити судовий збір, то такі обставини є підставою на відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення сторони від сплати.

Отже, у клопотанні про звільнення (відстрочення) сплати судового збору сторона повинна навести обставини, які свідчать про її незадовільне (скрутне) матеріальне становище, та надати суду відповідні докази.

Дослідивши матеріали позовної заяви, судом встановлено, що позивачем не долучено до позовної заяви жодних доказів, які підтверджують його тяжкий майновий стан, для звільнення від сплати судового збору за звернення з позовною заявою до суду.

У зв'язку з цим, суд звертає увагу позивача на необхідність надання доказів на підтвердження його тяжкого майнового стану, або доказів сплати судового збору за звернення з даною позовною заявою до суду.

Крім того, згідно із п. 4 ч. 1 ст. 106 Кодексу адміністративного судочинства України у позовній заяві зазначаються зміст позовних вимог згідно з частинами четвертою і п'ятою статті 105 цього Кодексу і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів, - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів.

Як вбачається з позовної заяви, однією із вимог позивача є визнання нечинною заборони адміністрацією ВК-35 щодо продуктів харчування.

Проте, позивачем не конкретизовано, яких саме дій стосується відповідна заборона, і на які саме продукти вона поширюється (за умови існування конкретного переліку таких продуктів).

У зв'язку з цим, суд звертає увагу позивача на необхідність уточненення формулювання вказаної позовної вимоги.

Відповідно до ч.3 ст.106 Кодексу адміністративного судочинства України до позовної заяви додаються її копії та копії всіх документів, що приєднуються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб, крім випадків подання адміністративного позову суб'єктом владних повноважень.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем всупереч вказаним вимогам Кодексу не додано до позовної заяви копії позовної заяви та додатків до неї для відповідачеві, що не відповідає приписам ст.106 Кодексу адміністративного судочинства України.

Частиною 1 ст.108 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтею 106 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, у якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб їх усунення і встановлюється строк, достатній для усунення недоліків. Копія ухвали про залишення позовної заяви без руху невідкладно надсилається особі, що звернулася із позовною заявою.

Відповідно до положень ст.108 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративний позов підлягає залишенню без руху з наданням заявнику строку для усунення недоліків.

Вказані недоліки повинні бути усунені у місячний строк з дня отримання позивачем копії даної ухвали шляхом подання до суду позовної заяви з дотриманням вимог ст.106 КАС України.

Керуючись ст.ст.108, 160, 165 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

1.Залишити позовну заяву без руху.

2.Усунути у місячний строк з дня отримання копії даної ухвали вказані недоліки, а саме надати:

- виправлений примірник позовної заяви (у двох екземплярах), з урахуванням вказаних судом зауважень.

- додатки до позовної заяви.

- докази на підтвердження тяжкого фінансового стану або докази сплати судового збору.

3.Після усунення недоліків позовної заяви документи до суду направляти із обов'язковою вказівкою на номер справи № 810/862/17 та зазначенням прізвища судді, який постановив ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

4.Копію ухвали надіслати позивачу.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано в установлені строки. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Київський окружний адміністративний суд протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Дудін С.О.