Справа № 826/6596/16
Суддя: Іваненко Я.Л.
Дата ухвалення: 2017-03-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

02 березня 2017 року м. Київ К/800/5715/17

Суддя Вищого адміністративного суду України Іваненко Я.Л., перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 21 листопада 2016 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 07 лютого 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Міністерства соціальної політики України про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити дії,

в с т а н о в и л а :

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 21 листопада 2016 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 07 лютого 2017 року, у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

З оскаржуваних судових рішень вбачається, що ОСОБА_1 звернувся до урядового контакт центру зі зверненням від 20 січня 2016 року, в якому просив зобов'язати територіальні виконавчі органи поновити право працюючого ОСОБА_1 на 100% місячний виплатний розмір додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, без обмежень.

За результатами розгляду вказаного звернення Пенсійним фондом України листом від 28 січня 2016 року №2839/02-21 повідомлено ОСОБА_1 про те, що оскільки позивач працює, пенсія останньому, як працюючому пенсіонеру, виплачується у розмірі 85% згідно з положеннями частини 1 статті 47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

02 лютого 2016 року, 13 лютого 2016 року та 09 березня 2016 року ОСОБА_1 звертався до урядового контакт центру зі зверненнями, в яких вказував про неналежний розгляд попереднього звернення від 20 січня 2016 року та просив вчинити дії щодо його розгляду та захисту прав позивача.

На вказані звернення Міністерство соціальної політики України листом від 01 березня 2016 року №1182/039/161-16 надало позивачу відповідь аналогічну за змістом тій, що була надана Пенсійним Фондом України у листі від 28 січня 2016 року №2839/02-21.

Вважаючи відповідь Міністерства соціальної політики України необґрунтованою позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив: визнати протиправними дії відповідача в частині ухилення від передбачених Законом України «Про звернення громадян» обов'язків всебічної перевірки та розгляду скарг позивача по суті порушення статті 58 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»; визнати протиправними дії відповідача в частині допущення кримінального правопорушення службового підроблення наданого позивачу офіційного тексту статті 47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»; зобов'язати відповідача повторно розглянути скарги позивача по суті припинення порушення статті 58 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та по суті поновлення з 01 квітня 2015 року права позивача на повний виплатний розмір, без обмеження 85% пенсійних виплат, встановлених Постановою Кабінету Міністрів України №1210 та статей 56, 58 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»; зобов'язати відповідача виконати організаційно-контрольні дії для скасування зазначених у скаргах позивача невідповідних Закону рішень, підпорядкованих відповідачу посадових осіб та для виплати територіальним УПФУ щомісячних пенсійних виплат, заборгованих позивачу за минулий з 01 квітня 2015 року період.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 27 квітня 2016 відмовлено у відкритті провадження в адміністративній справі в частині позовних вимог про визнання протиправними дій відповідача в частині допущення кримінального правопорушення службового підроблення наданого позивачу офіційного тексту статті 47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суди попередніх інстанцій виходили з того, що відповідачем було надано повну відповідь на звернення позивача згідно положень статей 14, 15, 19 Закону України «Про звернення громадян», а отже позовні вимоги щодо повторного розгляду скарги позивача по суті задоволенню не підлягають.

Позивач звернувся до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 21 листопада 2016 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 07 лютого 2017 року, в якій, посилаючись на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог. Вважає протиправним посилання відповідача у відповіді на звернення позивача на положення частини 1 статті 47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та положення статті 58 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», які не відповідають іншим нормативно-правовим актам та необґрунтовано обмежують права позивача.

Відповідно до пункту 5 частини 5 статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

За змістом цієї норми касаційна скарга повинна містити посилання на помилкове та/або неправильне застосування норм матеріального права при вирішенні справи та/або порушення судами норм процесуального права (у разі оскарження судового рішення по суті - пояснення, яким чином такі порушення вплинули на правильність вирішення справи).

Касаційна скарга є необґрунтованою, оскільки викладені в ній обставини і зміст оскаржуваних судових рішень не дають підстав для висновку про те, що судами першої та апеляційної інстанцій допущено порушення норм матеріального та процесуального права, а зазначені в касаційній скарзі доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Керуючись пунктом 5 частини 5 статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України,

у х в а л и л а :

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 21 листопада 2016 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 07 лютого 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Міністерства соціальної політики України про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити дії.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Я.Л. Іваненко