Справа № 638/1952/17
Суддя: Штих Т. В.
Дата ухвалення: 2017-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СПРАВА № 638/1952/17-а
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2017 року Дзержинський районний суд міста Харкова в складі головуючого судді Штих Т.В., секретаря Чаленко Н.О., розглянувши адміністративний позов ОСОБА_1 до Пенсійного фонду України в особі Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському (Дзержинськом) районі м. Харкова про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Дзержинського районного суду міста Харкова з заявою до Пенсійного фонду України в особі Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському ( Дзержинському) районі м. Харкова про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії та посилається на те, що він працює в органах прокуратури з 28.07.2000 року.

Позивач вважає, що таке рішення відповідача є незаконним та суперечить чинном законодавству .

В обгрунтування позовних вимог посилається на те, що 05.12.2016 він звернувся до відповідача з належним пакетом документів за призначенням пенсії за вислугою років у відповідності до ст.50-1 Закону України „Про прокуратуру".

Проте, відповідно до листа Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м.Харкова за №19431-02/26 від 23.12.2016 у призначенні зазначеного виду пенсії йому відмовлено.

Відмову відповідач мотивував тим, що з 01 червня 20015 згідно пункту 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02.03.2015 року №213-УІІІ скасовано норми щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, зокрема відповідно до Закону України «Про прокуратуру».

Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02.03.2015 року №213-УІІІ не скасовано, його положення не визнано неконституційними, а до 01 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, прийнято не було, то відповідно, з вказаної дати скасовано норми пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначаються відповідно Закону України «Про прокуратуру» №1697- VII від 14.10.2014 року. Оскільки Закон України «Про прокуратуру» прийнятий 14.10.2014 року, а Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" прийнятий 02.03.2015 року, тобто пізніше, а тому саме його належить застосувати при розгляді питання призначення пенсії за вислугу років. Проте, з таким висновком відповідача позивач не погоджується та просить визнати неправомірними дії Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Харкова щодо відмови йому в призначенні пенсії за вислугою років згідно ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру», зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Харкова здійснити призначення йому пенсії за вислугою років з 05.12.2016 року з розрахунку 90 відсотків від середнього розміру щомісячної заробітної плати згідно довідки прокуратури Харківської області про заробітну плату від 02.12.2016 року №18-770, без обмеження її максимального розміру, відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 року №1789-ХІІ, з доповненнями згідно із Законом №3662-12 від 26.11.1993, у редакції Закону від 12.07.2001 року №2663-111.

Позивач в судове засідання не з'явився, просив суд розглядати справу в скороченому провадженні. Наполягав на задоволенні позовних вимог. Надав до суду заяву з цього приводу.

Представник відповідача надав до суду заперечення, просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог.

Справа розглядається в скороченому провадженні.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Судом встановлено, що позивач з 01.09.1991 року по 29.06.1996 навчався у Національній юридичній академії України імені Ярослава Мудрого та отримав повну вищу освіту за спеціальністю „Правознавство" та здобув кваліфікацію юриста.

Статтею 50-1 Закону України „Про прокуратуру" від 05.11.1991 (в редакції від 16.11.1995) передбачалося, що пенсії за вислугу років призначаються слідчим працівникам незалежно від віку з вислугою років не менше 20 років на посадах слідчого, начальника або заступника начальника слідчого підрозділу (відділу, частини), що безпосередньо займається провадженням попереднього слідства.

11.10.1996 року, позивач був прийнятий на службу в органи внутрішніх справ та призначений на посаду слідчого СВ Київського РВ ХМУ УМВС України в Харківській області, де працював до 25.07.2000 року та був звільнений із органів внутрішніх справ.

З 28.07.2000 року позивач був прийнятий на роботу в органи прокуратури України та призначений на посаду старшого слідчого прокуратури Орджонікідзевського району м.Харкова.

У подальшому, до ст. 50-1 Закону України „Про прокуратуру" було внесено зміни (в редакції від 26.07.2001), якими було передбачено, що прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержувані перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку. До 20-ти річного стажу роботи, що дає право на пенсію за вислугою років, зараховується час роботи на прокурорських посадах, перелічених у статті 56 цього Закону, в тому числі у військовій прокуратурі, стажистами в органах прокуратури, слідчими, суддями, на посадах начальницького складу органів внутрішніх справ, офіцерських посадах Служби безпеки України, посадах державних службовців, які займають особи з вищою юридичною освітою, в науково - навчальних закладах Генеральної прокуратури України, яким присвоєно класні чини, на виборних посадах у державних органах, на посадах в інших організаціях, якщо працівники, що мають класні чини, були направлені туди, а потім повернулися в прокуратуру, строкова військова служба, а також половина строку навчання у вищих юридичних навчальних закладах.

Крім того, розмір пенсії буде становити 90 відсотків від розміру місячної заробітної плати.

Щодо застосування у часі Закону України „Про прокуратуру" від 05.11.1991 року №1789-ХІІ, то у Висновках Верховного Суду України про правильне застосування положень статті 50-1 Закону України від 05.11.1991 року №1789-ХІІ „Про прокуратуру" зазначено, що згідно зі статтею 22 Конституції України закріплені нею права і свободи не є вичерпними, гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законодавчих актів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання, пов'язані з реалізацією права на соціальний захист, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція України виокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, які відповідно до статті 17 Конституції України, перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме у Збройних Силах України, органах Служби безпеки України, міліції, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції, Управління державної охорони України, державної пожежної охорони, Державного департаменту України з питань виконання покарань тощо (рішення Конституційного Суду України від 6 липня 1999 року № 8-рп/99 у справі щодо права на пільги та від 20 березня 2002 року № 5-рп/2002 у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій).

У зазначених рішеннях Конституційний Суд України вказав, що необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян, як під час проходження служби, так і після її закінчення, зумовлена насамперед тим, що служба у Збройних Силах України, інших військових формуваннях та правоохоронних органах держави пов'язана з ризиком для життя і здоров'я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей. Це повинно компенсуватися наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексу організаційно-правових економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян, як під час проходження служби, так і після її закінчення (Рішення № 5-рп/2002).

Виходячи з висловленого у рішеннях Конституційного Суду України розуміння сутності соціальних гарантій працівників правоохоронних органів, зокрема працівників прокуратури, зміст та обсяг досягнутих ними соціальних гарантій не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства.

Відповідно до ст.58 Конституції України, закони та інші нормативно - правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Згідно ч.2ст.19 Конституції України, органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Станом на 05.12.2016, тобто на день звернення до відповідача з відповідною заявою, стаж роботи, що дає право на пенсію за вислугою років, на підставі ст.50-1 Закону України "Про прокуратуру" позивача складав 20 років 6 місяців 6 днів з яких: половина строку навчання у Вищому навчальному юридичному закладі - Національній юридичній академії України - 02 роки 05 місяців; робота в органах внутрішніх справ - 03 роки 09 місяців 14 днів (з 11.10.1996 по 25.07.2000); робота в органах прокуратури - 16 років 4 місяці 8 днів (з 28.07.2000 по 5 грудня 2016 року).

Враховуючи все вищевикладене, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню.

Відповідач в запереченнях не зміг довести необґрунтованість позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. ст. 1, 3, ч.2 ст. 11, ч. 2 ст. 72, 94, 99, 160, 161, п. 4 ч. 2 ст. 162, ст.ст. 163, 167, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя КАС України,-

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Пенсійного фонду України в особі Управління Пенсійного фонду України в Дзержинському районі м. Харкова про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати неправомірними дії Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Харкова щодо відмови ОСОБА_1 в призначенні пенсії за вислугою років згідно ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру».

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Харкова здійснити призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугою років з 05.12.2016 року з розрахунку 90 відсотків від середнього розміру щомісячної заробітної плати згідно довідки прокуратури Харківської області про заробітну плату від 02.12.2016 року №18-770, без обмеження її максимального розміру, відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 року №1789-ХІІ, з доповненнями згідно із Законом №3662-12 від 26.11.1993, у редакції Закону від 12.07.2001 року №2663-111.

Судові витратив вважати сплаченими позивачем.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Дзержинський районний суд міста Харкова шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з моменту оголошення.

Суддя Штих Т.В.