Справа № П/811/2456/15
Суддя: Гриців М.І.
Дата ухвалення: 2017-03-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

1 березня 2017 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України у складі:

судді-доповідачаГриціва М.І.,
суддів:Кривенди О.В., Прокопенка О.Б.,
розглянувши заяву представника Міністерства юстиції України Волошиної Н.Л.

(далі - Представник) про перегляд постанови Вищого адміністративного суду України від 18 жовтня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_5 до Міністерства юстиції України, Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області про визнання протиправним і скасування наказу, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

встановила:

Вищий адміністративний суд України постановою від 18 жовтня 2016 року, змінив постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 25 листопада 2015 року, виклавши абзац третій її резолютивної частини в наступній редакції «Поновити ОСОБА_5 на посаді начальника управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Кіровоградській області з 9 липня 2015 року». В решті рішення суду першої інстанції про задоволення позову залишив без змін.

Не погодившись з рішеннями Вищого адміністративного суду України,

Представник подала заяву про їх перегляд Верховним Судом України з установленої пунктом 1 частини першої статті 237 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС) підстави неоднакового застосування судом касаційної інстанції у подібних правовідносинах статей 40, 492 Кодексу Законів про працю України

(далі - КЗпП), що, на думку заявника, підтверджується рішеннями суду касаційної інстанції від 4 листопада 2014 року, 26 березня 2015 року, 12 квітня та 15 червня 2016 року (справи №№ К/9991/60240/12, К/800/58820/14, К/800/11204/15 та К/800/14506/13 відповідно).

Колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України перевірила наведені у заяві доводи і дійшла висновку про її необґрунтованість з огляду на таке.

За правилами пункту 1 частини першої статті 237 КАС одним із мотивів перегляду Верховним Судом України судових рішень в адміністративних справах є неоднакове застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що потягло ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

Ухвалення різних за змістом судових рішень матиме місце в разі, коли суд (суди) касаційної інстанції у розгляді двох чи більше справ за тотожних предмету спору, підстав позову та за аналогічних обставин і однакового матеріально-правового регулювання спірних правовідносин дійшов (дійшли) протилежних висновків щодо заявлених позовних вимог.

У рішенні суду касаційної інстанції, про перегляд якого подано заяву, та у рішеннях, наданих для порівняння, йдеться про застосування одних і тих самих норм трудового законодавства, які регулюють відносини, пов'язані з попередженням про звільнення у зв'язку зі змінами в організації виробництва і праці та зобов'язанням власником або уповноваженим ним органом запропонувати працівникові всі наявні вакантні посади на підприємстві, в установі, які він може обіймати відповідно до своєї кваліфікації.

За змістом і значенням ці рішення різняться між собою, але в основі цього лежить не неоднаковий підхід до розуміння зазначених вище норм права, а різний характер фактичних обставин. Так, у рішенні, про перегляд якого подано заяву, йдеться про те, що змін в організації виробництва і праці за пунктом 1 частини першої статті 40 КЗпП фактично не відбулося, оскільки факт перейменування органу, в якому працював позивач, без його ліквідації із введенням у новій структурі і штатному розписі посади, аналогічної за змістом та обсягом посадових обов'язків і функціонального навантаження тій, з якої звільнено ОСОБА_5 не призвів до <…> ліквідації, реорганізації <…> установи, організації, скорочення численності або штату працівників, за наявності яких можливе припинення державної служби. В ухвалах від 4 листопада 2014 року, 26 березня 2015 року, 12 квітня та 15 червня 2016 року суд касаційної інстанції дійшов висновку, що у цих справах попри перейменування була реорганізація установи, пов'язана із скороченням штатної численності працівників, яку суди визнали такою, що проведена із дотриманням положень частини другої статті 40 та статті 492 КЗпП. Працівників було попереджено про наступне звільнення у встановлений законом двох місячний строк, звільнення проведено зі згоди первинних профспілкових організацій.

З огляду на викладене, керуючись пунктом 6 Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VІІІ «Про судоустрій і статус суддів» статтею 240 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України,

ухвалила:

Відмовити у допуску до провадження Верховного Суду України справи за позовом ОСОБА_5 до Міністерства юстиції України, Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області про визнання протиправним і скасування наказу, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, для перегляду постанови Вищого адміністративного суду України від 18 жовтня 2016 року.

Суддя-доповідач М.І. Гриців

Судді: О.В. Кривенда

О.Б. Прокопенко