Справа № 331/5000/16-а(2а/331/207/2016)
Суддя: Добродняк І.Ю.
Дата ухвалення: 2017-02-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

28 лютого 2017 рокусправа № 331/5000/16-а(2а/331/207/2016)
Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Добродняк І.Ю

суддів: Бишевської Н.А. Семененка Я.В.

за участю секретаря судового засідання: Кязимова Д.В.

за участю представників:

позивача: - не з'явився

відповідача: - не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі

апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в місті Запоріжжі Департаменту патрульної поліції

на постанову Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 02 листопада 2016 року

у справі № 331/5000/16-а(2а/331/207/2016)

за позовом ОСОБА_1

до поліцейського роти №3 батальйону УПП у м. Запоріжжі Ожогова Євгена Анатолійовича

про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до поліцейського роти №3 батальйону УПП у м. Запоріжжі Ожогова Євгена Анатолійовича, в якому просила визнати дії відповідача у справі про адміністративне правопорушення від 11.07.2016 за ч. 1 ст. 122, ч. 1 ст. 126 КУпАП відносно позивача неправомірними. Скасувати постанову ДР №147173 по справі про адміністративне правопорушення від 11.07.2016 про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. за правопорушення, передбачене ч.1 ст. 122, ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Позовні вимоги обґрунтовані безпідставністю висновків відповідача про порушення позивачем Правил дорожнього руху з огляду на те, позивач рухалася по вул. Прибрежна магістраль у м. Запоріжжі зі сторони супермаркету «Ашан» в напрямку Комунарського району. Після проїзду по кільцю в районі парку «Дубовий гай» по головній дорозі позивач не повинна була подавати сигнал світловим покажчиком відповідного напрямку. Крім того, на вимогу інспектора поліції показати поліс страхування цивільно-правової відповідальності позивач почала його шукати в своєму автомобілі, але не дочекавшись, відповідач виніс постанову про притягнення до адміністративної відповідальності за порушення п.9.2 та 2.1 Правил дорожнього руху за скоєння правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122 та ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Постановою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 02.11.2016 адміністративний позов задоволено. Скасовано постанову ДР №147173 по справі про адміністративне правопорушення від 11.07.2016, винесену поліцейським роти №3 батальйону УПП у м. Запоріжжі Ожоговим Євгеном Анатолійовичем про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. за правопорушення, передбачене ч.1 ст. 122, ч. 1 ст. 126 КУпАП на ОСОБА_4.

Постанову суду мотивовано відсутністю належних та допустимих доказів порушення позивачем п.9.2 Правил дорожнього руху, отже у відповідача були відсутні підстави для зупинки транспортного засобу позивача і вимоги пред'явити для перевірки документи, зазначені в п.2.1 Правил дорожнього руху. В матеріалах справи наявний належний поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на ОСОБА_1

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, Управління патрульної поліції в м. Запоріжжі Департаменту патрульної поліції подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Скаржник посилається на те, що судом першої інстанції не досліджено всі обставини, що призвело до не вірного вирішення спору по суті. Фактично позивачем вчинено адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.126 КУпАП, тому у суду не було підстав для задоволення позову.

Сторони (їх представники) в судове засідання не з'явились, про час і місце судового засідання означені особи повідомлені судом належним чином.

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги, внаслідок наступного.

Як встановлено судом, підтверджено матеріалами справи, 11.07.2016 відповідачем - поліцейським роти № 3 батальйону УПП у м. Запоріжжі сержантом Ожоговим Є.А винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ДР № 147173 (а. с.48).

Підставою для прийняття означеної постанови стали наступні обставини: 11.07.2016 р. о 20 год. 20 хв. ОСОБА_5, керуючи автомобілем ЗАЗ-DAEWOO, державний знак НОМЕР_1, та рухаючись по вул. Прибрежна магістраль м. Запоріжжі, не подала сигнал світловим покажчиком відповідного до напрямку, чим порушила п. 9.2 Правил дорожнього руху, та не пред'явила поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушила п.2.1 Правил дорожнього руху, скоїла адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 122 та ч. 1 ст. 126 КУпАП.

За результатами розгляду матеріалів про адміністративне правопорушення відповідач, керуючись ст.ст.33, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, застосував до ОСОБА_5 адміністративне стягнення у вигляді штрафу у загальному розмірі 425,00 грн. на підставі ч. 1 ст. 122, ч. 1 ст. 126 КУпАП.

З огляду на фактичні обставини справи, норми законодавства, що регулюють спірні правовідносини, апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції.

Відповідно до ст.52 Закону України «Про дорожній рух» контроль у сфері безпеки дорожнього руху здійснюється Кабінетом Міністрів України, місцевими органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, Національною поліцією, іншими спеціально уповноваженими на те державними органами (державний контроль), а також міністерствами, іншими центральними органами виконавчої влади (відомчий контроль).

Згідно п.11 ч.1 ст.23 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 № 580-VIII (в редакції на момент виникнення спірних відносин) поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Статтею 222 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлені повноваження органів Національної поліції щодо розгляду справ про адміністративні правопорушення.

Так, органи Національної поліції розглядають справи, в тому числі,: про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту (зокрема, частини перша, друга, третя, п'ята і шоста статті 121, статті 121-1, 121-2, частини перша, друга і третя статті 122, частина перша статті 123, статті 124-1 - 126).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

За загальним правилом ст.254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Разом з тим, ч.3 ст.254 КУпАП встановлено, що протокол не складається у випадках, передбачених статтею 258 цього Кодексу.

Згідно вказаної норми ст.258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення.

У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Відповідно до ст.283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Вимоги щодо змісту такої постанови встановлені цією ж нормою ст.283 КУпАП.

Відповідно до Кодексу України про адміністративні правопорушення, Закону України «Про національну поліцію», з метою встановлення нормативно-правового регулювання здійснення проваджень уповноваженими особами Національної поліції України у справах про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, Наказом МВС України від 07.11.2015 № 1395, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 10.11.2015 за № 1408/27853, затверджено Інструкцію з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі.

Вказана Інструкція визначає процедуру оформлення поліцейськими патрульної поліції матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі (п.1 р.І Інструкції №1395).

Згідно п.4 р.І Інструкції № 1395 у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п'ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП.

У відповідності до п.1 р.III Інструкції № 1395 справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п'ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення (п.2 р.III Інструкції №1395), що відповідає положенням ст.276 КУпАП, за правилами частини 1 якої справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Відповідно до п.1 р.IV Інструкції № 1395 розглянувши справу про адміністративне правопорушення, поліцейський виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення.

Наведені норми в їх сукупності свідчать про наявність у відповідача як посадової особи Національної поліції повноважень щодо здійснення контролю за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками, які реалізуються, крім іншого, шляхом розгляду справи про адміністративне правопорушення та винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення у разі виявлення правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зокрема, порушень, передбачених ч.1 ст.122 , ч.1 ст.126 КУпАП.

Стосовно суті виявлених відповідачем порушень Правил дорожнього руху, колегія суддів зазначає наступне.

В даному випадку оскаржуваною постановою від 11.07.2016 серія ДР № 147173 позивача притягнуто до відповідальності у вигляді штрафу на підставі ч.1 ст.122 КУпАП за порушення п.9.2 Правил дорожнього руху (неподання сигналу світловим покажчиком повороту відповідного напрямку перед перестроюванням, поворотом або розворотом); на підставі ч.1 ст.126 КУпАП за порушення п.2.4 Правил дорожнього руху (непред'явлення на вимогу працівника міліції для перевірки документів, зазначених в пункті 2.1 ПДР).

Згідно ч.1 ст.122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Згідно ч.1 ст.126 КУпАП керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Пунктом 9.2 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (в редакції на момент виникнення спірних відносин), встановлено, водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку: а) перед початком руху і зупинкою; б) перед перестроюванням, поворотом або розворотом.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази порушення позивачем п. 9.2 Правил дорожнього руху. В складеній відповідачем постанові від 11.07.2016 серії ДР №147173 не наведено обставин про скоєння позивачем певного адміністративного правопорушення, не зазначено фактичного напрямку руху, його зміни, що зумовлювало б необхідність подавати сигнал світловим покажчиком повороту.

Втім, відповідно до наданих позивачем письмових пояснень (а.с.47) позивач рухалась по вул. Прибрежна магістраль зі сторони супермаркету «Ашан» в сторону ж.д. Запоріжжя-1, під час руху в районі кільця «Дубовий гай» напрямок руху автомобіля не змінювала, з головної дороги не з'їжджала, тому необхідності подавати сигналу повороту подавати не було.

Крім того, відповідно до пп. «а» п.2.4 Правил дорожнього руху на вимогу працівника міліції водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред'явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1.

Відповідно до п.2.1 Правил дорожнього руху водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі:

а) посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії;

б) реєстраційний документ на транспортний засіб (для транспортних засобів Збройних Сил, Національної гвардії, Держприкордонслужби, Держспецтрансслужби, Держспецзв'язку, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - технічний талон);

в) у разі встановлення на транспортних засобах проблискових маячків і (або) спеціальних звукових сигнальних пристроїв - дозвіл, виданий Державтоінспекцією МВС;

г) на маршрутних транспортних засобах - схему маршруту та розклад руху; на великовагових і великогабаритних транспортних засобах та транспортних засобах, що здійснюють дорожнє перевезення небезпечних вантажів, - документацію відповідно до вимог спеціальних правил;

ґ) поліс (сертифікат) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення).

Посилаючись на ст.35 Закону України «Про національну поліцію», яка встановлює випадки, коли поліцейський може зупиняти транспортні засоби, а також той факт, що у відповідача не було законних підстав для зупинки автомобіля позивача, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність у відповідача і підстав вимагати у позивача пред'явлення для перевірки відповідних документів.

З огляду на наведене, а також приймаючи до уваги, що в матеріалах справи наявний поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 18.11.2015 № НОМЕР_2, строком дії з 00:00 19.11.2015 по 18.11.2016, апеляційний суд погоджується з судом першої інстанції про відсутність в діях позивача ознак складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.126 КУпАП.

Частиною 1 статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За загальними правилами ст.33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.

При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За визначенням, наведеним у статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Аналіз наведених вище норм свідчить, що вина водія у порушенні Правил дорожнього руху повинна доводитись певними доказами, серед яких показання технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, пояснення свідків тощо.

З огляду на зміст оскаржуваної постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 11.07.2016 серія ДР №147173, вбачається, що відповідачем не розкрита об'єктивна сторона визначених ним правопорушень.

Докази на підтвердження наведених в постанові 11.07.2016 серія ДР №147173 обставин відповідачем не визначені, до вказаної постанови не додані.

Отже відповідачем не доведено належними доказами здійснення 11.07.2016 позивачем порушення п.п.2.4, 9.2 Правил дорожнього руху.

Також відповідні докази відсутні і в матеріалах даної справи, не надані в ході вирішення спору у суді, як того вимагає ст. 71 КАС України.

З огляду на викладене, апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції обґрунтовано задоволено позовні вимоги про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення серії ДР №147173 від 11.07.2016, складеної поліцейським роти №3 батальйону УПП у м. Запоріжжі Ожоговим Є.А. відносно позивача.

Суд першої інстанції під час розгляду даної справи дослідив обставини, які мають значення для справи, ухвалив законне та обґрунтоване рішення.

Передбачені ст.202 КАС України підстави для скасування постанови суду першої інстанції та ухвалення нового рішення відсутні.

Керуючись ст.ст.198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в місті Запоріжжі Департаменту патрульної поліції залишити без задоволення.

Постанову Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 02 листопада 2016 року у справі № 331/5000/16-а(2а/331/207/2016) залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до касаційного суду в порядку, встановленому ст.212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: І.Ю. Добродняк

Суддя: Н.А. Бишевська

Суддя: Я.В. Семененко