Справа № 813/6995/14
Суддя: Каралюс Володимир Маріянович
Дата ухвалення: 2017-03-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2017 року Справа № 876/10439/16

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі :

головуючого судді Каралюса В.М.,

суддів: Бруновської Н.В., Матковської З.М.,

за участі секретаря судового засідання Керод Х.І.,

та за участі осіб:

позивача ОСОБА_1,

від відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Львівського державного університету внутрішніх справ на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 24 листопада 2016 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Львівського державного університету внутрішніх справ про визнання протиправною бездіяльності, виплату грошового забезпечення та зобовязання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

В жовтні 2014 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Львівського державного університету внутрішніх справ, в якому просив визнати протиправною бездіяльність відповідача, яка полягає у ненарахуванні та невиплаті позивачу за період з лютого 2009 року до січня 2011 року надбавки за виконання особливо важливих завдань та премії; стягнути з відповідача за період з лютого місяця 2009 року до січня 2011 року) на користь позивача щомісячні додаткові види виплат, а саме: надбавку за виконання особливо важливих завдань у розмірі 17962,05 грн.; премію 27152,34 грн.; зобовязати відповідача надати Головному управлінню Пенсійного фонду України у Львівській області грошовий атестат та довідку про додаткові види грошового забезпечення у 2009-2011 рр. позивача з урахуванням щомісячних додаткових видів виплат: надбавки за виконання особливо важливих завдань у розмірі 50% та премії у розмірі 35%.

Згодом позивач уточнив позовні вимоги, просив стягнути надбавку за виконання особливо важливих завдань у розмірі 45%, що становить 15333,57 грн. та премію у розмірі 26%, що становить 18032,58 грн.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 24 листопада 2016 року адміністративний позов задоволено частково. Визнано неправомірними дії Львівського державного університету внутрішніх справ щодо недоплати грошового забезпечення ОСОБА_1. Зобовязано Львівській державний університет внутрішніх справ здійснити донарахування грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 1 лютого 2009 року по 31 січня 2011 року, встановивши йому надбавку у розмірі 45 % посадового окладу за виконання особливо важливих завдань а також премії відповідно до особистого вкладу в загальний результат роботи в розмірі 26% від усіх видів нарахувань і виплатити суми донарахувань у розмірі 15333,57 грн., та 18032,58 грн., відповідно, в загальному суму у розмірі 33366,15 грн. Зобовязано Львівській державний університет внутрішніх видати ОСОБА_1 довідку про даткові види грошового забезпечення за період з 1 лютого 2009 року по 31 січня 2011 року встановивши йому надбавку у розмірі 45 % посадового окладу за виконання особливо важливих завдань а також премії відповідно до особистого вкладу в загальний результат роботи в розмірі 26% від усіх видів нарахувань. В задоволені решти позовних вимог відмовлено.

Не погодившись із таким рішенням суду першої інстанції, його оскаржив відповідач, який в поданій апеляційній скарзі, покликаючись на те, що оскаржуване рішення прийнято з порушенням норм матеріального права та з неповним зясуванням всіх обставин у справі, невідповідністю висновків суду обставинам справи, в звязку з чим просить оскаржувану постанову скасувати та прийняти нову, якою в задоволенні позову відмовити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що Інструкція № 499 від 31.12.2007 р. не передбачає обовязку оформляти зниження надбавки спеціальним наказом. П. 5 Постанови КМУ від 07.11.2007 р. № 1294 передбачає право, а не обовязок керівника встановлювати надбавку за виконання особливо важливих завдань. Це право обмежується розмірами бюджетних асигнувань. Тому встановлення різного розміру надбавки не є порушенням, а реалізацією прав керівника.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення сторін, перевіривши матеріали справи і доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, Наказом ректора Львівського державного університету внутрішніх справ № 107 о/с від 12.09.1996 р. майор міліції ОСОБА_1 призначений на посаду секретаря секретаріату Вченої ради. Наказом № 33 о/с від 18.01.2011 р. ОСОБА_1 звільнений з органів внутрішніх справ у відставку за п. 65 а Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ (за віком).

Згідно з грошовим атестатом № 8, виданим Львівським державним університетом внутрішніх справ при звільненні, грошове забезпечення ОСОБА_1 складається з: посадовий оклад 1550,00 грн., оклад за спеціальним званням 135,00 грн., надбавка за вислугу років 30% у розмірі 505,50 грн., надбавка за виконання особливо важливих завдань 45% у розмірі 985,73 грн., надбавка за вчене звання 25% у розмірі 387,50 грн., надбавка за наукову ступінь 15% у розмірі 232,50 грн., премія 26% у розмірі 987,02 грн., індексація 0 грн. Всього за грошовим атестатом 5017,58 грн. в місяць. Розмір грошового забезпечення вказаний по 31.01.2011 р.

Згідно з довідкою про додаткові види грошового забезпечення ОСОБА_1, виданою Львівським державним університетом внутрішніх справ, з лютого 2009 р. по січень 2011 р. надбавка за виконання особливо важливих завдань не мала сталого розміру і коливалась від 0 до 50% (останні три місяці 45%), а премія від 0 до 35% (останні три місяці 26%).

Розмір надбавки та премії встановлювався наказами Львівського державного університету внутрішніх справ, а саме: В 2009 році: № 11 о/с від 15.01.2009 р. надбавка 15% за січень 2099 р.; № 71 о/с від 17.02.2009 р. премія в січні 2009 р. не встановлена; № 72 о/с від 17.02.2009 р. надбавка 15% за лютий 2009 р.; № 99 о/с від 12.03.2009 р. премія за лютий 2009 р. не встановлена; № 100 о/с від 12.03.2009 р. надбавка 15% за березень 2009 р.; № 134 о/с від 10.04.2009 р. премія за березень 2009 р. не встановлена; № 135 о/с від 10.04.2009 р. надбавка 15 % за квітень 2009 р.; № 183 о/с від 15.05.2009 р. премія за квітень 2009 р. не встановлена; № 184 о/с від 15.05.2009 р. надбавка 15 % за травень 2009 р.; № 239 о/с від 16.06.2009 р. премія за травень 2009 р. не встановлена; № 240 о/с від 16.06.2009 р. надбавка в червні 2009 р. не встановлена; № 3 298 о/с від 20.07.2009 р.- премія за червень 2009 р. не встановлена; № 299 о/с від 20.07.2009 р. надбавка в липні 2009 р. не встановлена; № 343 о/с від 10.08.2009 р. премія за липень 2009 р. не встановлена; № 344 о/с від 10.08.2009 р. надбавка в серпні 2009 р. не встановлена; № 432 о/с від 14.09.2009 р. премія за серпень 2009 р. не встановлена; № 433 о/с від 14.09.2009 р. надбавка 5 % у вересні 2009 р.; № 495 о/с від 19.10.2009 р. премія 35 % за вересень 2009 р.; № 496 о/с від 19.10.2009 р. надбавка 50% в жовтні 2009 р.; № 521 о/с від 10.11.2009 р. премія за жовтень не встановлена; № 522 о/с від 10.11.2009 р. надбавка 6% в листопаді 2009 р.; № 562 о/с від 11.12.2009 р. премія за листопад 2009 р. не встановлена; № 563 о/с від 11.12.2009 р. надбавка 23% в грудні 2009 р.; № 6 о/с від 12.01.2010 р. премія за грудень 2009 р. не встановлена.

З матеріалів справи вбачається, що в 2009 році надбавка та премія встановлювались відповідачем на підставі Положення про порядок виплати грошового забезпечення осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, затвердженого наказом МВС України від 31.12.2007 р. № 499 «Про впорядкування структури та умов грошового забезпечення осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ».

В 2010 році: № 7 о/с від 12.01.2010 р. надбавка 4% в січні 2010 р.; № 44 о/с від 10.02.2010 р. надбавка 4 % в лютому 2010 р.; № 81 о/с від 10.03.2010 р. надбавка 8 % в березні 2010 р.; № 137 о/с від 13.04.2010 р. надбавка 7 % в квітні 2010 р.; № 254 о/с від 18.06.2010 р. надбавка 16 % в червні 2010 р.; накази на встановлення надбавки та премії в травні 2010 р. відповідач не надав. Згідно з довідкою про грошове забезпечення в травні 2010 р. нарахована надбавка 16 %, премія 0 %.; наказ на встановлення надбавки в липні 2010 р. відповідач не надав. Згідно з довідкою про грошове забезпечення в липні 2010 р. нарахована надбавка 16 %; № 355 о/с від 16.08.2010 р. премія 5 % за липень 2010 р.; № 354 о/с від 16.08.2010 р. надбавка 10 % в серпні 2010 р.; № 418 о/с від 14.09.2010 р. премія 5 % в серпні 2010 р.; № 419 о/с від 14.09.2010 р. надбавка 10% в вересні 2010 р.; № 457 о/с від 13.10.2010 р. премія 12% в вересні 2010 р.; за жовтень 2010 р. відповідач надав лише наказ № 458 о/с від 13.10.2010 р. надбавка 10 % в вересні 2010 р. Згідно з довідкою про грошове забезпечення в жовтні 2010 р. нарахована надбавка 10 %, а премія 33 %.; за листопад 2010 р. відповідач надав наказ № 507 о/с від 19.11.2010 р. надбавка 45 % в вересні 2010 р. Згідно з довідкою про грошове забезпечення в листопаді 2010 р. нарахована надбавка 45 %, премія 26 %.; за грудень 2010 р. відповідач надав наказ № 539 о/с від 13.12.2010 р. надбавка 45 % в вересні 2010 р. та № 549 о/с від 15.12.2010 р. премія 26 % в листопаді 2010 р. Згідно з довідкою про грошове забезпечення в грудні 2010 р. нарахована надбавка 45 %, премія 26 %.

З матеріалів справи вбачається, що в 2010 році відповідач видавав накази на підставі Положення про порядок виплати грошового забезпечення осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, затвердженого наказом МВС України від 31.12.2007 р. № 499 «Про впорядкування структури та умов грошового забезпечення осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ». Крім того, преміювання відповідач здійснював відповідно до Положення про преміювання осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ Львівського державного університету внутрішніх справ, затвердженого наказом № 362 від 30.12.2009 р., яке введено в дію з 01.01.2010 р.

В 2011 році наказів про встановлення чи невстановлення ОСОБА_1 надбавки та премії відповідач суду не надав. Однак з довідки про грошове забезпечення, виданої Львівським державним університетом внутрішніх справ вбачається, що в січні 2011 р. надбавка 45 % та премія 26 % все таки нараховувалась. Це свідчить про визнання відповідачем встановлення ОСОБА_1 в січні 2011 р. зазначеного грошового забезпечення, незважаючи на відсутність наказу.

З матеріалів справи вбачається, що рапорти про позбавлення/зменшення позивачу надбавок за виконання особливо важливих завдань та премій не складались, накази про конкретні підстави зменшення/позбавлення позивача грошового забезпечення не видавалися, а сам позивач не був ознайомлений з такими.

Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 7 листопада 2007 року № 1294 (надалі Постанова КМУ № 1294) грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Відповідно до. п.5 Постанови КМУ № 1294, керівникам державних органів у межах асигнувань, що виділяються на їх утримання, надано право: 1) установлювати, зокрема: надбавку за виконання особливо важливих завдань під час проходження служби військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), особам рядового і начальницького складу - у розмірі до 50 відсотків посадового окладу з урахуванням окладу за військовим (спеціальним) званням та надбавки за вислугу років. Порядок та умови виплати такої надбавки визначаються залежно від якості, складності, обсягу та важливості виконуваних завдань. У разі несвоєчасного або низькоякісного виконання завдань надбавка скасовується або розмір її зменшується; Порядок та умови виплати такої надбавки визначаються залежно від якості, складності, обсягу та важливості виконуваних завдань. У разі несвоєчасного або низькоякісного виконання завдань надбавка скасовується або розмір її зменшується; 2) здійснювати преміювання військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу відповідно до їх особистого вкладу в загальний результат служби у межах фонду преміювання, утвореного у розмірі не менш як 10 відсотків посадових окладів та економії фонду грошового забезпечення.

Відповідно до п. 2 Постанови КМУ № 1294, виплата грошового забезпечення військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу здійснюється в порядку, що затверджується, зокрема, Міністерством внутрішніх справ України.

З 01.01.2008 р. на виконання зазначеної постанови МВС України «Про впорядкування структури та умов грошового забезпечення осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ» від 31.12.2007 року № 499 затверджено Інструкцію про порядок виплати грошового забезпечення особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ (надалі Інструкція).

Відповідно до п.1.6 Інструкції грошове забезпечення осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ виплачується за місцем служби і виключно в межах асигнувань, затверджених кошторисом доходів і видатків органу, підрозділу, закладу чи установи МВС на грошове забезпечення осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ.

Відповідно до п. 1.5. Інструкції підставою для виплати грошового забезпечення є наказ начальника органу внутрішніх справ про призначення на штатну посаду, яка входить у його номенклатуру, наказ ректора вищого навчального закладу про зарахування на навчання або наказ про зарахування в розпорядження відповідного органу та встановлення конкретного розміру окладів, надбавок, доплат тощо.

Таким чином, право позивача на отримання грошового забезпечення у вигляді щомісячних надбавок за виконання особливо важливих завдань та премій є передбачуваним зазначеними нормативними актами, які поширюються на правовідносини, що виникли між сторонами.

З аналізу наведених положень також випливає, що встановлювати та виплачувати надбавку та премії, які не є обов'язковими, є правом ректора того навчального закладу, в якому працює особа при наявності коштів в межах виділених бюджетних асигнувань. Однак на право відповідача впливають не лише наявність бюджетних асигнувань, а й наявність підстав для встановлення (позбавлення, зменшення) конкретному працівнику надбавки, премії. Отже, право керівника обмежується, коли працівник у відповідному періоді допустив невиконання або неналежне виконання покладених на нього посадових обов'язків, що негативно вплинуло на загальні результати роботи й про це має бути виданий відповідний наказ з зазначенням конкретних підстав позбавлення або зменшення премії.

В період з лютого по грудень 2009 року, з січня по грудень 2010 року та в січні 2011 року, відповідач встановлював і виплачував ОСОБА_1 надбавки, премії, хоч і в різних розмірах. Наведене свідчить про те, що протягом 2009 -2011 рр. бюджетні асигнування на зазначені цілі виділялись відповідачу. Відповідач не надав доказів про відсутність в затвердженому кошторисі на відповідні роки, місяці коштів. Тому покликання на відсутність бюджетних асигнувань для виплати є необґрунтованим.

Відповідно до п.2.15.1-п.2.15.5 Інструкції, преміювання осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ здійснюється відповідно до положення про преміювання, розробленого з метою визначення порядку матеріального заохочення осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, з урахуванням специфіки та особливостей виконання покладених на них службових обов'язків, своєчасності і точності виконання рішень державних органів та розпоряджень і вказівок керівників підрозділів. Індивідуальні розміри премії не обмежуються максимальними розмірами та встановлюються за рішенням керівника підрозділу в межах фонду преміювання. Зменшення розміру премії, позбавлення її проводяться відповідно до положення про преміювання. Виплата премії за минулий місяць проводиться в поточному місяці разом з виплатою грошового забезпечення. Виплата премій особам рядового і начальницького складу, зменшення її розміру або позбавлення в повному розмірі здійснюються за наказами керівників органів і підрозділів, закладів та установ Міністерства внутрішніх справ України. Накази про преміювання осіб рядового і начальницького складу видаються до 10-го числа кожного місяця на підставі мотивованих рапортів начальників структурних підрозділів, погоджених з фінансовим підрозділом у частині розміру фонду преміювання. У рапортах з клопотанням про позбавлення премії чи зменшення її розмірів зазначаються конкретні причини, які стали підставою для цього.

Аналогічні загальні умови преміювання про розмір, підстави зменшення (позбавлення в повному обсязі) встановлені і Положенням про преміювання осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ Львівського державного університету внутрішніх справ, затвердженого наказом № 362 від 30.12.2009 р., яке введено в дію з 01.01.2010 р.

Відповідно до п.3.1, 3.2 цього Положення за результатами роботи за місяць розмір премії визначається за такими показниками: виконання заходів, передбачених планами роботи МВС України, ЛьвДУВС; виконавська дисципліна; своєчасність та якість підготовки довідкових, аналітичних та інших матеріалів, що стосуються діяльності навчального закладу; службова дисципліна; особистий вклад осіб рядового і начальницького складу університету у загальні результати роботи.

Згідно з п. 3.4 Положення керівники структурних підрозділів подають до відділу роботи з персоналом списки щодо зменшення начальницького складу навчального закладу, які не забезпечили своєчасного виконання показників, передбачених п. 3.1 цього Положення. Зазначені списки затверджуються ректором університету.

Згідно з п. 3.6 Положення зменшення розміру чи позбавлення премії в повному обсязі, в кожному окремому випадку оголошується наказом та повідомляється вказаним працівникам під розписку.

Таким чином, наведені приписи Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення та Положенням про преміювання осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ Львівського державного університету внутрішніх справ визначають як джерела утворення фонду преміювання, показники, за яких працівник цього органу внутрішніх справ може бути премійований, так і підстави зменшення (позбавлення) премії.

При цьому, з наведеного вище вбачається, що за відсутності відповідного наказу працівник не може бути позбавлений премії повністю або частково, але і позбавлення премії не може бути виключно субєктивним правом керівника реалізоване і не підтверджене відповідними для того причинами у встановленому цими актами порядку.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач не встановлював цих показників у визначеному порядку, а тому діяв всупереч Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ та Положенню про преміювання осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ Львівського державного університету внутрішніх справ. З цих підстав відповідач незаконного позбавив позивача права на премію за період з лютого-серпня 2009 р., жовтня-грудня 2009 р.,січня-червня 2010 р. (0%) та незаконного зменшив її розмір від 26 % до 5 % в липні-серпні 2010 р., до 12 % у вересні 2010 р. В матеріалах справи відсутні та в судовому засідання визнавалось відповідачем, що заходів дисциплінарного стягнення в оспорюваний період до ОСОБА_1 не застосовувалось, зауважень до своєчасності виконання роботи та якості виконаних завдань не було.

Положення про преміювання осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ Львівського державного університету внутрішніх справ, яке б діяло в 2009 році та 2011 році відповідачем не надані, проте встановлював премію відповідно до загального порядку, встановленого Інструкцією № 499 від 31.12.2007 р. та Постановою КМУ № 1294 від 07.11.2007 р. Незважаючи на відсутність в матеріалах справи Положення про преміювання в університеті, в 2009 р. за наказами ректора університету вирішувалось питання встановлення/невстановлення надбавки, премії ОСОБА_1, а їх встановлення та виплата підтверджується довідкою про грошове забезпечення. За таких обставин відсутність Положення не може розцінюватись як підстава позбавлення позивача права на отримання відповідного грошового забезпечення з лютого 2009 р. по 01 січня 2010 р. та в січні 2011 р.

Окрім того, як вірно відмітив суд першої інстанції, частина наказів, виданих в 2010 році мають суттєві недоліки, а саме в частині місяця за який позивачу встановлено надбавку, премію, а за деякі місяці 2010 року наказів відповідач взагалі не надав, хоча фактично тоді надбавка і премія ОСОБА_1 встановлювались і виплачувались, що підтверджується грошовим атестатом, довідкою про грошове забезпечення. Однак, оцінюючи в сукупності з іншими доказами, а саме довідкою про грошове забезпечення, суд приходить до висновку, що оскільки фактично надбавка та премія в 2010 році і січні 2011 року встановлювалась і виплачувалась, то в цьому конкретному випадку підтвердження встановлення грошового забезпечення наказами має формальне значення.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що відповідач діяв в супереч повноважень та у спосіб, що не передбачені чинним законодавством та безпідставно в окремі місяці (лютий-серпень 2009 р., жовтень-грудень 2009 р., січень-червень 2010 р.) не встановлював ОСОБА_1 премію взагалі, а в інші місяці необґрунтовано зменшував її розмір до 5% (липень-серпень 2010 р.), 12% (вересень 2010 р.).

Також підлягають до задоволення вимоги позивача про визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо не нарахування і недоплати надбавки за виконання особливо важливих завдань. Так, відповідач самостійно прийняв рішення про встановлення ОСОБА_1 надбавки за виконання особливо важливих завдань. Накази про конкретні причини позбавлення надбавки за виконання особливо важливих завдань в червні-серпні 2009 р. та зменшення до 15% у лютому-травні 2009 р., до 5% у вересні 2009 р., до 6% у листопаді 2009 р., до 23% у грудні 2009 р., до 4% у січні-лютому 2010 р., до 8 % у березні 2010 р., до 7 % у квітні 2010 р., до 16 % у травні-липні 2010 р., до 10 % у серпні-жовтні 2010 р., відповідачем не видавались. Відповідно, як і з преміями, механізм реалізації законодавчих положень щодо встановлення надбавки не знайшов правомірного закріплення у конкретних щомісячних наказах щодо її повного позбавлення та зменшення розміру.

Оскільки встановлено безпідставність позбавлення відповідачем позивача надбавки за виконання особливо важливих завдань та премії, їх необґрунтоване зменшення, то при визначенні їх розміру, що підлягає донарахуванню і виплаті в період з лютого 2009 р. по січень 2011 р. у місяці, де надбавка встановлені нижче, ніж 45 %, а премія нижче, ніж 26 %, слід за основу брати розмір, встановлений в останній місяць її нарахування, тобто 45 % та 26 %. Крім того, вказаний розмір надбавки за виконання особливо важливих завдань (45%) та премії (26%) включений до основного грошового забезпечення позивача.

Оскільки невиплата грошового забезпечення у повному розмірі вплинула на розмір пенсії позивача, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що підлягає до задоволення вимога про зобовязання відповідача видати позивачу грошовий атестат та довідку про додаткові види грошового забезпечення за період з 01 лютого 2009 року по 31 січня 2011 року полковника міліції ОСОБА_1, з урахуванням надбавки в розмірі 45% посадового окладу за виконання особливо важливих завдань, а також премії відповідно до особистого вкладу в загальний результат роботи у розмірі 26% від усіх видів нарахувань, для реалізації його права звернення з вказаними документами до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області.

Зважаючи на вищевикладене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про часткове задоволення заявлених позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків рішення суду, а тому підстав для скасування постанови колегія суддів не вбачає і вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Враховуючи вищенаведене та керуючись ч. 3 ст. 160, ст.ст. 195, 196, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200, п. 1 ч. 1 ст. 205, ст. ст. 206, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Львівського державного університету внутрішніх справ залишити без задоволення, а постанову Львівського окружного адміністративного суду від 24 листопада 2016 року у справі № 813/6995/14 без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складення ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя В.М. Каралюс

суддя Н.В. Бруновська

суддя З.М. Матковська

повний текст ухвали виготовлений 07.03.2017