Справа № 814/1292/16
Суддя: Гордієнко Т. О.
Дата ухвалення: 2017-03-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Миколаїв

02 березня 2017 року Справа № 814/1292/16

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі судді Гордієнко Т.О., за участю секретаря судового засідання Ополинського О.В., пр. позивача ОСОБА_1, пр. відповідача ОСОБА_2 розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовомПублічного акціонерного товариства "Укртелеком", б-р. ОСОБА_3, 18, м. Київ, 01601

доДержавної податкової інспекції у Центральному районі м. Миколаєва Головного управління ДФС у Миколаївській області, вул. Потьомкінська, 24/2, м. Миколаїв, 54030

проскасування рішення від 21.06.2016р. № НОМЕР_1,
ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у Центральному районі м. Миколаєва Головного управління ДФС у Миколаївській області про скасування рішення № НОМЕР_1 від 21.06.2016.

Позивач обґрунтовує позовні вимоги тим, що до нього безпідставно застосовані штрафні санкції, оскільки страхові внески за липень та серпень 2015 року, хоча і були сплачені не на рахунки для сплати єдиного внеску, а для сплати судового збору, вони надійшли до Державного бюджету, тому несплати не було. Також відповідач повинен був донарахувати штрафні санкції в сумі 10% несплачених або несвоєчасно сплачених сум відповідно до п.6 ч.11 ст.25 Закону № 2464 та пп.5 п.2 розділу 7 Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску № 449 від 20.04.2015. Сума штрафних санкцій розрахована невірно, тому відповідно до п.4.1 ст.4 ПК України рішення приймається на користь платника податків.

Відповідач надав заперечення проти позову, просить у задоволенні позову відмовити, оскільки рішення про застосування штрафних санкцій та пені прийнято відповідно до Закону України « Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування».

Заслухав пояснення представників сторін, дослідив матеріали справи, суд дійшов висновку:

Позивач платіжними дорученнями від 07.08.2015 № 1002 на суму 460000грн., від 21.08.2015 № 1100 на суму 467 750грн., від 07.09.2015 №1179 на суму 490118 грн. єдиний внесок у розмірі 36,79% за липень 2015 та серпень 2015 помилково сплатив на розрахунковий рахунок «судовий збір» відкритий в органах Державного казначейства України, а не на рахунок призначений для сплати «єдиного внеску».

Відповідач прийняв рішення № 3 від 21.06.2016 про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску за період з 22.09.2015 до 12.02.2016 в сумі 758 001,21грн. штрафу та 33585,83 грн. пені на підставі ч.10 п.2 ч.11 ст.25 Закону України « Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування».

Відповідно до ч.1-3 ст.25, п.11 ч.11 ст.25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» N 2464-VI від 08.07.2010 рішення, прийняті органами доходів і зборів та органами Пенсійного фонду з питань, що належать до їх компетенції відповідно до цього Закону, є обов'язковими до виконання платниками єдиного внеску, посадовими особами і застрахованими особами. У разі виявлення своєчасно не сплачених сум страхових внесків платники єдиного внеску зобов'язані самостійно обчислити ці внески і сплатити їх з нарахуванням пені в порядку і розмірах, визначених цією статтею. Суми недоїмки стягуються з нарахуванням пені та застосуванням штрафів. Орган доходів і зборів застосовує до платника єдиного внеску такі штрафні санкції: за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску накладається штраф у розмірі 20 відсотків своєчасно не сплачених сум.

Інструкцією про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування N 449, 20.04.2015, затвердженої наказом Міністерства фінансів України передбачено ( п.п.2,5 п.2 розділу 7), передбачено, що відповідно до частини одинадцятої статті 25 Закону до платників, визначених підпунктами 1 4 пункту 1 розділу II цієї Інструкції, органи доходів і зборів застосовують штрафні санкції у таких розмірах:

2) за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску на платників, які допустили зазначене порушення у період до 01 січня 2015 року, накладається штраф у розмірі 10 відсотків своєчасно не сплачених сум.

За несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску на платників, які допустили зазначене порушення, починаючи з 01 січня 2015 року накладається штраф у розмірі 20 відсотків своєчасно не сплачених сум.

При цьому складається рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску за формою згідно з додатком 12 до цієї Інструкції.

Розрахунок цієї фінансової санкції здійснюється на підставі даних інформаційної системи органу доходів і зборів.

При застосуванні штрафів, зазначених у цьому підпункті, приймається одне рішення на всю суму сплаченої (погашеної) недоїмки незалежно від періодів та кількості випадків сплати за вказані періоди.

5) за несплату, неповну сплату або несвоєчасну сплату суми єдиного внеску одночасно з видачею сум виплат, на які нараховується єдиний внесок (авансових платежів), накладається штраф у розмірі 10 відсотків таких несплачених або несвоєчасно сплачених сум.

Станом на 01.07.2015 року у позивача існувала переплата в сумі 1 335103,70 грн. Станом на 20.09.2015 року існувала переплата 699 574,73грн. Згідно звіту за серпень позивач повинен був сплатити єдиний внесок в сумі 1 324 705,54 грн. ОСОБА_2 в звязку з тим, що позивач платіжними дорученнями № 1002 ,№ 1100 , №1179 сплатив єдиний внесок за липень-серпень 2015 року в сумі 1 417 868 грн. не на відповідний рахунок, тому у нього вперше виникає недоїмка 21.09.2015 в сумі 625 130,81(1 324 705,54-699 574,73), на яку відповідачем нараховано штрафну санкцію в сумі 20% своєчасно несплаченої суми внеску в сумі 125026,16грн.

Оскільки позивач тільки на початку лютого 2016 року виявив, що ним сплачені внески за липень-серпень 2015 не на відповідні рахунки, то у нього періодично станом на 20 число місяця з 22.09.2015 по 12.02.2016 року виникає недоїмка зі сплати страхового внеску, яка частково погашається за рахунок переплати та сплати поточних страхових внесків, які зараховуються в погашення недоїмки попередніх періодів відповідно до ч.6 ст.25 Закону України № 2464, яким передбачено, що за рахунок сум, що надходять від платника єдиного внеску або від державної виконавчої служби, погашаються суми недоїмки, штрафних санкцій та пені у порядку календарної черговості їх виникнення. У разі якщо платник має несплачену суму недоїмки, штрафів та пені, сплачені ним суми єдиного внеску зараховуються в рахунок сплати недоїмки, штрафів та пені у порядку календарної черговості їх виникнення.

Також станом на 21.10.2015 виникли недоїмка в сумі 770477,09 грн, на яку нараховано штраф в сумі 154095,42грн.Станом на 20.11.2015 недоїмка складає 329179,16 грн, на яку нараховано штрафну санкцію в сумі 65835,83грн. Станом на 21.12.2015 недоїмка склала 998877,06грн., на яку нараховано штраф в сумі 199775,41 грн. Станом на 20.01.2016 недоїмка склала 1066341,96грн., на яку нараховано штраф в сумі 213268,39грн. Якщо скласти суму штрафних санкцій, яка нарахована на недоїмку, яка виникла за період вересень 2015- січень 2016, то виходить сума штрафу 758 001,21грн.

Згідно зі п.10 ст.25 Закону України № 2464 на суму недоїмки нараховується пеня з розрахунку 01,% суми недоплати за кожен день прострочення платежу. Згідно інтегрованої карти платника податку сума пені складає 33585,83 грн.

Таким чином, відповідачем правомірно прийнято рішення № НОМЕР_1 від 21.06.2016 та нарахована сума штрафних санкцій та пені.

Посилання позивача на те, що ними сплачено єдиний внесок на рахунок «судовий збір», тому кошти надійшло до Державного бюджету тому недоїмка відсутня не приймаються судом до уваги, оскільки відповідно до п.1 ч.10 ст.9 Закону України № 2464 днем сплати єдиного внеску вважається: у разі перерахування сум єдиного внеску з рахунку платника на відповідні рахунки органу доходів і зборів - день списання банком або центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, суми платежу з рахунку платника незалежно від часу її зарахування на рахунок органу доходів і зборів. Таким чином, єдиний внесок вважається зарахованим, коли він сплачений не до Державного бюджету, а на відповідні рахунки зі сплати єдиного внеску. Цей закон є спеціальним і передбачає порядок та сплату страхового внеску, тому посилання позивача на практику ВСУ стосовно сплати податків, особливості сплати яких передбачено Податковим Кодексом, до цих правовідносин не може застосовуватись.

Не переконливим суд вважає посилання позивача на те, що актом звірки розрахунків № 6540-20 від 11.02.2016 року станом на 01.07.2015 року існувала переплата 1 335103,70грн. Станом на 31.12.2015 року заборгованість позивача-відємне сальдо складало 391049,06 грн. згідно акта звірки № 6600-20 від 12.02.2016 року., тому позивач вважає, що відповідачем неправомірно нараховано штрафні санкції в сумі 758 001,21грн., що значно більше самого відємного сальдо. Ця позиція ґрунтується на хибному розумінні позивачем п.11 ч.11 ст.25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» N 2464-VI від 08.07.2010, якою чітко передбачено, що у разі виявлення своєчасно не сплачених сум страхових внесків орган доходів і зборів застосовує до платника єдиного внеску штрафні санкції: у розмірі 20 відсотків своєчасно не сплачених сум. Оскільки у позивача з вересня 2015 по січень 2016 року виникала 21 числа місяця недоїмка зі сплати страхових внесків, тому відповідачем були нараховані штрафні санкції, а акти звірки не можуть відображати, яким чином виникала заборгованість у позивача щомісячно, а відображають тільки переплату ( як було встановлено актом від 11.02.2016 станом на 01.07.2015) або недоплату ( як було встановлено актом від 12.02.2016 станом на 31.12.2015) станом на конкретну дату зазначену в акті звірки розрахунків.

Також суд не приймає до уваги посилання позивача на те, що відповідно до Закону № 2464 та Інструкції № 449 від20.04.2015 сума штрафних санкцій повинна бути нарахована в сумі 10%, як то передбачено п.6 ч.11 ст.25 недоїмки, а не 20 %, як то передбачено п.2 ч.11 ст.25, оскільки позивачем сплачуються страхові внески двічі на місяць, в звязку зі сплатою авансу та заробітної плати, тому позивач розуміє словосполучення «авансові платежі», як страхові внески сплачені на суму авансу, яка сплачується працівникам позивача.

Але в розумінні Закону України № 2464 (ч.8 ст.9 ) платники єдиного внеску зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця. При цьому платники під час кожної виплати заробітної плати (доходу, грошового забезпечення), на суми якої (якого) нараховується єдиний внесок, одночасно з вдачею зазначених сум зобов'язані сплачувати нарахований на ці виплати єдиний внесок у розмірі, встановленому для таких платників (авансові платежі).

Авансові платежі - це стосується тих виплат, які здійснює позивач наприклад при сплаті заробітної плати та всіх інших розрахунків при звільненні працівника, що повинно узгоджуватись з Кодексом законів про працю в день звільнення та не може затримуватись до оплати заробітної плати інших працівників у кінці місяця.

Тому правомірність та своєчасність сплати сум авансових платежів перевіряючі податковий орган може побачити тільки при проведенні документальної перевірки платника єдиного внеску.

Відтак, до спірних правовідносин не може бути застосована сума штрафу 10 %, оскільки це стосується тільки сплати авансових платежів. Відповідачем правомірно накладено штраф у розмірі 20 відсотків своєчасно не сплачених сум єдиного внеску на платника-позивача, який допустив зазначене порушення, починаючи з 01 січня 2015 року.

Застосувати до спірних правовідносин п.4.1.4 ст.4 ПК України, якою передбачено презумпція правомірності рішень платника податку в разі, якщо норма закону чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі закону, або якщо норми різних законів чи різних нормативно-правових актів припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов'язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу, та прийняти рішення на користь платника податків, як це зазначає позивач неможливо, оскільки при застосування ст.25 Закону № 2464 не виникає неоднозначне або множинне трактування.

Позивач, всупереч, ст.71 КАС України, не довів суду ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги, тому позов задоволенню на підлягає.

Судовий збір покладається на позивача.

Керуючись статтями 11, 71, 94, 158-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позову відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі до Одеського апеляційного адміністративного суду через Миколаївський окружний адміністративний суд апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ст.186 КАС України, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя Т.О. Гордієнко

Повний текст постанови складено відповідно до частини 3 статті 160 КАС України та підписано суддею 07.03.2017р.