Справа № 464/8966/16-а, 2а-464/95/17
Суддя: Гуляк Василь Васильович
Дата ухвалення: 2017-03-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2017 року № 876/1347/17
Львівський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Гуляка В.В.

суддів: Судової-Хомюк Н.М., Коваля Р.Й.

за участі секретаря судового засідання: Омеляновської Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Галицькому районі міста Львова на постанову Сихівського районного суду міста Львова від 13 січня 2017 року в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Галицькому районі міста Львова про зобов`язання вчинити дії,

встановив:

У грудні 2016 року позивач ОСОБА_1 звернулась в суд із адміністративним позовом до відповідача УПФ України в Галицькому районі м. Львова, в якому просила зобовязати відповідача: 1) провести перерахунок розміру пенсії позивача, включивши у суму середньомісячної заробітної плати для обчислення пенсії суми допомоги на оздоровлення і матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та суми індексації заробітної плати, які позивач отримувала до виходу на пенсію і з яких сплачено внески на загальнообовязкове державне пенсійне страхування; 2) перерахунок провести відповідно до ст.21 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» та ч.1 і ч.5 Закону України «Про державну службу» у редакції, чинній на час призначення пенсії, тобто, у розмірі 82 відсотки середньомісячної заробітної плати за останні 24 календарні місяці роботи підряд перед зверненням про призначення пенсії; 3) перерахунок провести з дня отримання довідки про підтвердження нарахування та виплату цих видів оплати праці, тобто з 03.03.2016 р.; 4) вказати відповідачеві надалі нарахування пенсії здійснювати з урахуванням виплат допомоги на оздоровлення і матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та індексації заробітної плати.

Відповідач позову не визнав, у суді першої інстанції подав заперечення, просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Постановою Сихівського районного суду міста Львова від 13.01.2017 року позовні вимоги задоволено частково. Зобов'язано управління Пенсійного фонду України в Галицькому районі м. Львова, починаючи з 01 листопада 2016 року здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1, як посадової особи місцевого самоврядування відповідно до статті 21 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» та статті 37 Закону України «Про державну службу» в розмірі 82% від середньомісячної заробітної плати, з врахуванням до заробітку для обчислення пенсії суми виплаченої матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, суми індексації заробітної плати, грошової допомоги, на які нараховувались страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування. В задоволенні решти позову відмовлено.

З цією постановою суду першої інстанції від 13.01.2017 року не погодився відповідач та оскаржив її в апеляційному порядку. Вважає апелянт, що оскаржена постанова суду винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому підлягає скасуванню з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

В обґрунтування апеляційних вимог апелянт зазначає, що органи ПФ виплачують позивачу пенсію у належному розмірі та не мають підстав для перерахунку розміру пенсії. Згідно ст. 33 ЗУ «Про державну службу», заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок. Проте, оскільки допомога на оздоровлення, матеріальна допомога та суми індексації не відносяться до інших надбавок, тому вони не враховуються до заробітної плати, з якої обчислюється розмір пенсії державного службовця.

За результатами апеляційного розгляду апелянт просить скасувати оскаржену постанову суду від 13.01.2017 року та постановити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Суд апеляційної інстанції заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у справі та зявились в засідання суду апеляційної інстанції, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави та межі апеляційної скарги, вважає, що дану апеляційну скаргу слід задоволити частково.

Так, судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що позивач займала посаду в органах місцевого самоврядування та звільнена у зв'язку з виходом на пенсію відповідно до Законів України «Про службу в органах місцевого самоврядування» та «Про державну службу».

Позивач перебуває на обліку в УПФ України в Галицькому районі м. Львова та з 17.08.2011 року отримує пенсію за віком згідно Закону України «Про державну службу».

Під час нарахування пенсії відповідачем до заробітку для обчислення пенсії не було враховано сум матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, індексації заробітної плати, на які нараховувались страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

11.11.2016 року позивач звернулась до УПФ України в Галицькому районі м. Львова із заявою про перерахунок пенсії з врахуванням виплачених сум матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, індексації заробітної плати.

Листом від 24.11.2016 року за № 19291/02-14 УПФ України в Галицькому районі м. Львова відмовило позивачу в здійсненні такого перерахунку, мотивуючи тим, що враховувати матеріальну допомогу на оздоровлення, матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань, індексацію заробітної плати в суму заробітної плати для обчислення пенсії немає підстав (а.с. 6-7).

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції щодо права позивача на перерахунок пенсії з врахуванням сум матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, індексації заробітної плати на підставі поданих позивачем довідок про заробітну плату, виходячи з наступного.

Статтею 37 Закону України «Про державну службу» (в редакції чинній станом на момент призначення пенсії позивачу) передбачено, що пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування. За кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на один відсоток заробітку, але не більше 90 відсотків заробітної плати.

Відсотковий розмір заробітної плати державного службовця, з якої призначається пенсія, визначається з урахуванням стажу державної служби. При цьому застосуванню підлягає стаття 37 Закону України «Про державну службу» у редакції, яка була чинною на час призначення пенсії.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові ВС України від 08.07.2015 р. № 732/48/15-а.

Таким чином, при перерахунку пенсії державного службовця має враховуватись відсоток суми заробітної плати, який було визначено позивачу при призначенні пенсії, а саме 82%.

Відповідно до частини 1 статті 1 Закону України «Про оплату праці» заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 цього Закону визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати.

Частинами 2, 6 статті 33 Закону України «Про державну службу» передбачено, що заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок. Державним службовцям можуть установлюватися надбавки за високі досягнення у праці і виконання особливо важливої роботи, доплати за виконання обов'язків тимчасово відсутніх працівників та інші надбавки і доплати, а також надаватися матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань.

Умови оплати праці державних службовців, розміри їх посадових окладів, надбавок, доплат і матеріальної допомоги визначаються КМ України.

Постановою КМ України від 09.03.2006 р. № 268 «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, прокуратури, судів та інших органів» керівникам цих органів надано право у межах затвердженого фонду оплати праці надавати працівникам матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань та допомогу для оздоровлення при наданні щорічної відпустки у розмірі, що не перевищує середньомісячної заробітної плати працівника.

Аналіз наведених положень дає підстави для висновку, що матеріальна допомога на оздоровлення входила до системи оплати праці державного службовця.

Оскільки відповідно до ст. 21 ЗУ «Про службу в органах місцевого самоврядування», пенсійне забезпечення посадових осіб місцевого самоврядування, які мають стаж служби в органах місцевого самоврядування та/або державної служби не менше 10 років, здійснюється у порядку, визначеному законодавством України про державну службу, то вищевказані норми поширюються на дані правовідносини.

Суд апеляційної інстанції також звертає увагу на те, що положення Законів України «Про державну службу» та «Про оплату праці» є загальними щодо спірних відносин. У той же час перевагу мають спеціальні норми, що визначають виплати (доходи) для обчислення пенсії, за наведених обставин - стаття 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та стаття 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Так, відповідно до ч.1 ст.66 Закону України «Про пенсійне забезпечення», до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визначає виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Так, зокрема до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

За змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Щодо включення до заробітку, з якого визначалась пенсія державного службовця сум індексації заробітної плати, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Згідно ст. 1 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Таким чином, мова йде про грошові доходи населення, які згідно ст. 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» включаються для обчислення пенсії.

Аналогічна правова позиція була висловлена і Верховним Судом України у постановах від 28.05.2013 року (№21-97а13), від 04.03.2014 року (№ 21-3а14), від 16.09.2014 року (№21-314а14), які відповідно до ст. 244-2 КАС України є обов'язковими для всіх суб'єктів владних повноважень і для всіх судів України.

Враховуючи вищенаведене, вимоги позивача про зобов`язання відповідача провести перерахунок призначеної пенсії з включенням до заробітку, з якого визначалась пенсія, сум матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, індексації зарплати згідно з поданою довідкою про заробітну плату є підставними та обґрунтованими, підлягають задоволенню.

Щодо вимоги позивача про те, щоб вказати відповідачу надалі здійснювати нарахування пенсії з урахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань та індексації заробітної плати, то суд апеляційної інстанції погоджується з твердженням суду першої інстанції, що позов в цій частині не підлягає задоволенню, оскільки така вимога стосуються подій на майбутнє, за відсутності майбутнього факту порушення прав позивача.

Крім цього, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити про пропуск позивачем строку звернення до адміністративного суду за частиною позовних вимог про перерахунок пенсії.

Так, згідно ст. 99 КАС України, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч.1 ст.100 КАС України, адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Позивач звернулася із позовом до суду 09.12.2016 року та не навела поважних причин пропуску строку звернення до суду за період до 08.06.2016 року. Тому, пропуск шестимісячного строку звернення до адміністративного суду є підставою для залишення без розгляду позовних вимог про перерахунок пенсії за період з 03.03.2016 р. до 08.06.2016 року включно.

Суд апеляційної інстанції також не погоджується із висновком суду першої інстанції щодо дати з якої позивачу слід здійснити перерахунок пенсії.

Так, позивач звернулася до відповідача із заявою про перерахунок пенсії 11.11.2016 р., а тому, проведення перерахунку пенсії позивачу слід здійснювати із 11.11.2016 року.

Тому, необхідно відмовити у задоволенні позовних вимог про перерахунок пенсії за період із 09.06.2016 року по 10.11.2016 року включно.

З врахуванням наведеного вище, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що постанову суду першої інстанції від 13.01.2017 року слід скасувати та прийняти нову постанову суду про часткове задоволення позовних вимог та залишення без розгляду частини позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 160 ч.3, 195, 196, 198, 202, 203, 205, 207, 254 КАС України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Галицькому районі міста Львова задоволити частково.

Постанову Сихівського районного суду міста Львова від 13 січня 2017 року в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Галицькому районі міста Львова про зобов`язання вчинити дії скасувати та прийняти нову постанову.

Позовні вимоги ОСОБА_1 про зобовязання провести перерахунок пенсії за період з 03 березня 2016 року до 08 червня 2016 року включно залишити без розгляду.

Решта позовні вимоги ОСОБА_1 про зобов`язання вчинити дії задоволити частково.

Зобовязати Управління Пенсійного фонду України в Галицькому районі міста Львова здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 як посадової особи місцевого самоврядування відповідно до ст.21 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» та ст.37 Закону України «Про державну службу» (в редакції чинній станом на момент призначення пенсії), в розмірі 82% середньомісячної заробітної плати, з урахуванням сум матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, індексації заробітної плати, з яких сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, згідно із поданою довідкою про заробітну плату, якою передбачені складові заробітної плати для призначення пенсії, починаючи з 11 листопада 2016 року, з урахуванням фактично виплачених сум.

У задоволенні решта позовних вимог ОСОБА_1 про зобов`язання вчинити дії відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення.

На постанову протягом двадцяти днів після набрання нею законної сили може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий: В.В. Гуляк

Судді: Н.М. Судова-Хомюк

ОСОБА_2

Повний текст постанови виготовлено 06.03.2017 року.