Справа № 825/268/17
Суддя: Д'яков В.І.
Дата ухвалення: 2017-02-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 лютого 2017 року Чернігів Справа № 825/268/17

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Д`якова В.І.,
за участю секретаря - Лазаренко В.Г.,
позивача - ОСОБА_1 ,
представника позивача - Скуміна М.Г.,
представника відповідача - Тарасенка О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чернігові справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Чернігівського прикордонного загону Північного регіонального управління Державної прикордонної служби України про поновлення на посаді та стягнення середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Чернігівського прикордонного загону Північного регіонального управління Державної прикордонної служби України (далі ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідач), у якому просить суд:
- поновити його на посаді молодшого інспектора прикордонної служби відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » І категорії (тип Б) з 11.01.2017 та допустити негайне виконання постанови суду в частині поновлення на посаді;
- стягнути на користь позивача з Чернігівського прикордонного загону середньомісячний заробіток (грошове забезпечення) за час вимушеного прогулу з 11.01.2017 по день прийняття судового рішення;
- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_1 подати звіт про виконання постанови суду у частині, в якій її допущено до негайного виконання, протягом трьох робочих днів після отримання її копії.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 №7-ос від 10.01.2017 його було звільнено в запас згідно п. «и» ч. 6 (із застосуванням ч. 8) ст. 26 (за систематичне невиконанням умов контракту військовослужбовцем). ОСОБА_1 , вважає вказаний наказ незаконним та таким, що підлягає скасуванню з наступних підстав.
Підставою для звільнення позивача було накладення на нього у 2016 році чотирьох стягнень, а саме: сувора догана - за порушення статутних правил несення служби (наказ М159-КП від 06.04.2016); сувора догана - за підсумками додаткових групових занять (наказ М201-КП від 27.04.2016); догана - про підсумки перевірки на професійну придатність за І півріччя 2016 року (наказ №259-КП від 03.06.2016); сувора догана - про підсумки додаткових групових занять (наказ №298-КП від 30.06.2016).
ОСОБА_1 вказує на те, що у даному випадку відсутній чинник системності, оскільки відповідно до службової картки позивача, після винесення наказу від 30.06.2016 №298-КП він не вчиняв іншого дисциплінарного проступку, що проявився у невиконанні своїх обов`язків, визначених контрактом, або у порушенні дисципліни.
Підставою для винесення оскаржуваного наказу №7-о/с від 10.01.2017, яким позивача звільнено зі служби, були ті ж самі накази (наказ №159-КП від 06.04.2016, наказ №201-КП від 27.04.2016, наказ №259-КП від 03.06.2016, наказ №298-КП від 30.06.2016), яким до нього застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді «догани, суворої догани», за які позивача неодноразово притягували до відповідальності протягом 2016 року.
Також позивач зазначає, що в порушення вимог ст. 61 Конституції України та ст. 91 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» його було двічі притягнуто до дисциплінарної відповідальності за одне і те саме правопорушення (догана, сурова догана), а тому його звільнення з займаної посади на підставі вищевказаних обставин є протиправним, а наказ №7-о/с від 10.01.2017 незаконним.
Позивач та представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просили суд їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві.
Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив відмовити в задоволенні позову, посилаючись на те, що звільнення позивача з військової служби було здійснено відповідно діючого законодавства України, на підставі пункту «и» частини 6 (із застосуванням частини 8) статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», у зв`язку з систематичне невиконанням умов контракту військовослужбовцем. При цьому, накази про притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності були доведені до позивача, проте не оскаржені ним у встановленому порядку.
Заслухавши пояснення позивача, представника позивача, представника відповідача дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази в сукупності та системно проаналізувавши приписи чинного законодавства, судом встановлено наступне.
ОСОБА_1 проходив службу за контрактом на посаді молодшого інспектора прикордонної служби 2 категорії рульового 3 відділення інспекторів прикордонної служби відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » І категорії (тип Б).
Наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 від 10.01.17 №7-ос «По особовому складу» згідно пункту «и» (у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем) частини 6 (із застосуванням частини 8) статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» молодшого сержанта ОСОБА_1 звільнено з військової служби та припинено (розірвано) контракт (а.с. 32).
Підставою для видачі вказаного наказу слугувало подання до звільнення начальника впс « ІНФОРМАЦІЯ_2 » І категорії (тип Б) від 08.12.2016 та рішення виїзної атестаційної комісії ПнРУ ДПСУ протокол від 10.12.2016 № 48.
Наказом начальника Чернігівського прикордонного загону від 08.02.17 №39ос «По особовому складу», молодший сержант ОСОБА_1 був виключений зі списків особового складу загону та всіх видів забезпечення (а.с. 33).
Позивач вважає наказ про його звільнення незаконним, тому звернувся до суду за захистом своїх прав.
Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд виходить з такого.
Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
В силу п.1 ч.3 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія), з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни визначено Законом України від 25.03.1992 №2232-XII «Про військовий обов`язок і військову службу» (зі змінами та доповненнями), відповідно до ч.ч.1, 2 ст.2 якого військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, пов`язаній із захистом Вітчизни. Порядок проходження громадянами України військової служби, їх права та обов`язки встановлено цим Законом, відповідними положеннями про проходження військової служби громадянами України, які затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами.
Згідно з ч.4 ст.2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» одним із видів військової служби є військова служба за контрактом осіб рядового, сержантського і старшинського складу.
Правові основи організації та діяльності Державної прикордонної служби України, її загальну структуру, чисельність, функції, та повноваження відповідно до Конституції України визначено Законом України від 03.04.2003 №661-IV «Про Державну прикордонну службу України» (зі змінами та доповненнями) відповідно до ст.1 якого на Державну прикордонну службу України покладаються завдання щодо забезпечення недоторканності державного кордону та охорони суверенних прав України в її виключній (морській) економічній зоні.
Відповідно до ст.10 Закону України «Про Державну прикордонну службу України» прикордонний загін є основною оперативно-службовою ланкою Державної прикордонної служби України, на яку покладаються охорона певної ділянки державного кордону самостійно чи у взаємодії з іншими органами охорони державного кордону та Морською охороною, забезпечення дотримання режиму державного кордону і прикордонного режиму, а також здійснення в установленому порядку прикордонного контролю і пропуску через державний кордон України осіб, транспортних засобів, вантажів. До складу прикордонного загону можуть входити прикордонні комендатури, відділи прикордонної служби, прикордонні застави, контрольно-пропускні пункти, відділення прикордонного контролю.
При цьому загальні права та обов`язки військовослужбовців Збройних Сил України і їх взаємовідносини, обов`язки основних посадових осіб полку і його підрозділів, правила внутрішнього порядку у військовій частині та її підрозділах визначено Статутом внутрішньої служби Збройних сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 №548-XIV(зі змінами та доповненнями), дія якого, у тому числі, поширюється на Державну прикордонну службу України.
Згідно з преамбулою, Статут визначає сутність військової дисципліни, обов`язки військовослужбовців щодо її додержання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, права командирів щодо їх застосування, а також порядок подання і розгляду заяв, пропозицій та скарг. Усі військовослужбовці Збройних Сил України незалежно від своїх військових звань, службового становища та заслуг повинні неухильно керуватися вимогами цього Статуту. Положення Статуту поширюються на громадян, звільнених з військової служби у відставку або у запас з правом носіння військової форми одягу, під час носіння ними військової форми одягу. Дія Дисциплінарного статуту Збройних Сил України поширюється на Державну прикордонну службу України, Службу безпеки України, внутрішні війська Міністерства внутрішніх справ України, війська Цивільної оборони України та інші військові формування, створені відповідно до законів України, Державну спеціальну службу транспорту.
Статтями 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 №551-XIV (зі змінами та доповненнями), визначено, що військова дисципліна - це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених військовими статутами та іншим законодавством України. Військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця: додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів; бути пильним, зберігати державну та військову таємницю; додержуватися визначених військовими статутами правил взаємовідносин між військовослужбовцями, зміцнювати військове товариство; виявляти повагу до командирів і один до одного, бути ввічливими і додержуватися військового етикету; поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків, (далі-Дисциплінарний статут).
Відповідно до ч. 1 ст. 45 Дисциплінарного статуту передбачено, що у разі невиконання (неналежного виконання) військовослужбовцем своїх службових обов`язків, порушення військовослужбовцем військової дисципліни або громадського порядку командир повинен нагадати йому про обов`язки служби, а за необхідності - накласти дисциплінарне стягнення.
Відповідно до статті 51 Дисциплінарного статуту на сержантів (старшин) військової служби за контрактом, можуть бути накладені такі стягнення: зауваження; догана; сувора догана; попередження про неповну службову відповідність; пониження в посаді; пониження у військовому званні на один ступінь; пониження у військовому званні на один ступінь з переведенням на нижчу посаду; позбавлення сержантського (старшинського) звання; звільнення з військової служби за контрактом за службовою невідповідністю.
Відповідно до статті 83 Дисциплінарного статуту на військовослужбовця, який порушує військову дисципліну або громадський порядок, можуть бути накладені лише ті дисциплінарні стягнення, які визначені цим Статутом і відповідають військовому званню військовослужбовця та дисциплінарній владі командира, що вирішив накласти на винну особу дисциплінарне стягнення.
Під час накладення дисциплінарного стягнення та обрання його виду враховується: характер та обставини вчинення правопорушення, його наслідки, попередня поведінка військовослужбовця, а також тривалість військової служби та рівень знань про порядок служби (ч. 2 ст. 86 Дисциплінарного статуту).
Таким чином, із системного аналізу вищенаведених законодавчих приписів вбачається, що у розумінні вище окреслених норм спеціального законодавства з питань проходження військової служби, під терміном «систематичне невиконання умов контракту» слід розуміти, що система має місце у разі вчинення військовослужбовцем дисциплінарного проступку після застосування до нього дисциплінарного стягнення, яке не втратило юридичної сили. Систематичним невиконанням умов контракту є невиконання однією із сторін одного із зобов`язань та інших умов, визначених контрактом, які допускались декілька разів протягом останнього року служби.
Прийняттю рішення командиром про накладення на підлеглого дисциплінарного стягнення може передувати службове розслідування (ч. 1 ст. 84 Дисциплінарного статуту), тобто призначення службового розслідування це право керівника, а не обов`язок.
Згідно абз. 2 статті 97 Дисциплінарного статуту про накладені дисциплінарні стягнення оголошується сержантам (старшинам) - особисто, на нараді чи перед строєм сержантів (старшин). Крім того, дисциплінарні стягнення можуть оголошуватися в письмовому наказі.
Порядок проходження військової служби за контрактом також визначений розділом ІІ Інструкції про організацію виконання Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністра оборони України №170 від 10.04.2009 (зі змінами та доповненнями), згідно з пунктом 2.12 якої контракт про проходження служби припиняється (розривається), а військовослужбовці, які проходять військову службу за контрактом, звільняються з військової служби з підстав, визначених пунктом 35 Положення.
За умовами п.п. 1 п. 35 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10.12.2008 №1153/2008 (зі змінами та доповненнями) контракт припиняється (розривається), а військовослужбовець звільняється з військової служби (крім випадку, передбаченого пунктом 195 цього Положення) за рішенням командування військової частини за наявності підстав, передбачених пунктами «а», «б», «в», «г», «е», «є», «ж», «и», «і», «ї», «й» та «л» частини шостої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».
Згідно ч. 6 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» контракт припиняється (розривається), а військовослужбовці, які проходять військову службу за контрактом, звільняються з військової служби, зокрема, згідно із пунктом «и» у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем.
На підставі матеріалів справи та пояснень сторін суд встановив, що фактичною підставою для видання наказу про звільнення від 10.01.2017 №7-ос стали накази Чернігівського прикордонного загону від 06.04.2016 № 159-КП, від 27.04.2016 №201-КП, від 03.06.2016 №259-КП та від 30.06.2016 №298-КП, яким до позивача застосовані дисциплінарні стягнення у вигляді «догани» та «суворої догани» (а.с. 16-24).
Визначаючись щодо правомірності підстав накладення на позивача таких дисциплінарних стягнень, суд врахував таке.
Відповідно контракту про проходження служби в Державній прикордонній службі України, позивач взяв на себе зобов`язання, зокрема, сумлінно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів та начальників, службові обов`язки, добре володіти довіреною технікою (озброєнням), уміло керувати особовим складом.
Судом встановлено, що наказом Чернігівського прикордонного загону від 06.04.2016 №159-КП «Про результати службового розслідування», за невиконання вимог пункту 5.1.1 розділу 5 Технологічної схеми пропуску осіб, транспортних засобів та вантажів в міжнародному пункті пропуску для автомобільного сполучення «Нові Яриловичі», що затверджена наказом ІНФОРМАЦІЯ_3 від 01.07.2014 №89-ОД та наказу Адміністрації Держприкордонслужби України від 09.07.2010 №525 «Про затвердження відомчих стандартів культури прикордонного контролю» ОСОБА_2 оголошено «сувору догану» (а.с. 16-17).
Вказаний наказ був доведений позивачу 06.06.2016, про що свідчить його особистий підпис.
З матеріалів справи вбачається, що на виконання вимог наказу Північного регіонального управління Державної прикордонної служби України від 24.12.15 № 696-АГ «Про організацію роботи з персоналом Північного регіонального управління у 2016 році», з метою профілактики порушень дисципліни, підвищення рівня професійної підготовки персоналу прикордонного загону який схильний до негативних проявів та має відповідні дисциплінарні стягнення, у відповідності до наказу Чернігівського прикордонного загону від 22.04.2016 №507-АГ «Про проведення додаткових групових занять» (а.с. 57-58), 26-27 квітня 2016 року на базі управління прикордонного загону, було організовано та проведено додаткові групові заняття з військовослужбовцями прикордонного загону які допускають порушення дисципліни.
22.04.2016 наказом ІНФОРМАЦІЯ_3 було затверджено список персоналу, який залучався до часті у додаткових групових заняттях з військовослужбовцями прикордонного загону, які допускають порушення дисципліни та мають незадовільні результати у виконанні обов`язків за посадою, до якого ввійшов позивач (а.с. 59-60).
Разом з тим, за особисті незадовільні показники з професійної підготовки, порушення вимог статті 11 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, статті 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, наказом Чернігівського прикордонного загону від 27.04.16 №201-КП «Про підсумки додаткових групових занять» до ОСОБА_2 застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді «суворої догани» (а.с. 18-19).
Факт незадовільних результатів позивача з перевірки рівня професійної підготовки підтверджуються відповідною відомістю, долученою до матеріалів справи (а.с. 64-65).
Вказаний наказ був доведений позивачу 06.06.2016, про що свідчить його особистий підпис.
На виконання вимог пункту 8 наказу Адміністрації Державної прикордонної служби України від 09.12.2015 №205 дек «Про підготовку особового складу Державної прикордонної служби України у 2016 році» та на виконання вимог наказу Чернігівського прикордонного загону від 25.04.2016 №516 - АГ «Про проведення перевірки на професійну придатність виконувати обов`язки за посадою за 1 півріччя 2016 року», в період з 26 квітня по 25 травня та 03 червня 2016 року здійснено перевірку на професійну придатність виконувати обов`язки за посадою за 1 півріччя 2016 року військовослужбовців прикордонного загону.
Наказом Чернігівського прикордонного загону від 03.06.2016 №259-КП, за особисті незадовільні показники з професійної підготовки, порушення вимог статті 11 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України щодо підвищення рівня військових професійних знань, вдосконалення виучки і майстерності ОСОБА_2 було оголошено «догану» (а.с.20-22).
Вказаний наказ доведено позивачу телеграмою від 10.06.2016 №Т/31-3896 (а.с. 28-31).
Факт незадовільних результатів позивача по показниках з професійної підготовки підтверджуються відповідною відомістю, долученою до матеріалів справи (а.с. 70-72).
Наказом ІНФОРМАЦІЯ_3 від 03.06.2016 №259 - КП було також зобов`язано заступника начальника загону начальника відділу персоналу до 30.06.2016 розглянути вказаних в наказі військовослужбовців на засіданні атестаційної комісії загону щодо доцільності подальшого використання на займаних посадах.
Також на виконання вимог наказу Північного регіонального управління Державної прикордонної служби України від 24.12.2015 № 696-АГ «Про організацію роботи з персоналом Північного регіонального управління у 2016 році», з метою профілактики порушень дисципліни, підвищення рівня професійної підготовки персоналу прикордонного загону, який схильний до негативних проявів та має відповідні дисциплінарні стягнення, у відповідності до наказу Чернігівського прикордонного загону від 24.06.2016 № 773-АГ «Про ведення додаткових групових занять» (а.с. 48-49), 29 червня 2016 року на базі управління прикордонного загону, було організовано та проведено додаткові групові заняття з військовослужбовцями прикордонного загону які допускають порушення дисципліни.
24.06.2016 наказом ІНФОРМАЦІЯ_3 було затверджено список персоналу, який залучався до часті у додаткових групових заняттях з військовослужбовцями прикордонного загону, які допускають порушення дисципліни та мають незадовільні результати у виконанні обов`язків за посадою, до якого ввійшов позивач (а.с. 50-51).
Наказом Чернігівського прикордонного загону від 30.06.2016 №298-КП, за особисті незадовільні показники з професійної підготовки, порушення вимог статті 11 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України щодо підвищення рівня військових професійних знань, вдосконалення виучки і майстерності ОСОБА_2 було оголошено «сувору догану» (а.с.23-24).
Вказаний наказ доведено позивачу телеграмою від 30.06.2016 №Т/31-4306 (а.с. 25-27)
Факт незадовільних результатів позивача по показниках з професійної підготовки підтверджуються відповідною відомістю, долученою до матеріалів справи (а.с. 54-55).
Судом встановлено, що за результатами засідання атестаційної комісії Чернігівського прикордонного загону членами комісії було вирішено клопотати перед начальником загону про попередження щодо звільнення ОСОБА_2 з військової служби, у зв`язку з систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем.
08.12.2016 начальником Чернігівського прикордонного загону було винесено попередження про дострокове розірвання контракту з ініціативи командування з молодшим інспектором прикордонної служби 2 категорії рульовим 3 відділення інспекторів прикордонної служби відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » І категорії (тип Б) молодшим сержантом ОСОБА_1 (а. с. 42).
Відповідно до акту від 08.12.2016 позивач відмовився від підпису та отримання письмового попередження про звільнення (а.с. 41).
08.12.2016 начальником відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » І категорії (тип Б) було винесено подання про звільнення ОСОБА_1 з військової служби у запас згідно пункту «и» (у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем) частини 6 (із застосуванням частини 8) статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу». Підставою для винесення вказаного подання стало притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності протягом останніх 12 місяців (накази від 06.04.2016 №159-КП - «сувора догана», від 27.04.2016 № 201-КП - «сувора догана», від 03.06.2016 №259-КП - «догана» та від 30.06.2016 № 298-КП - « сувора догана») (а.с. 43-44).
З поданням про звільнення позивач був ознайомлений 08.12.2016, про що свідчить його особистий підпис (а.с. 44).
На підставі подання про звільнення начальника відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » І категорії (тип Б) від 08.12.2016, рішення виїзної атестаційної комісії ПнРУ ДПСУ протокол від 10.12.2016 №48, наказом начальником ІНФОРМАЦІЯ_3 від 10.01.2017 №7-ос «По особовому складу» згідно пункту «и» (у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем) частини 6 (із застосуванням частини 8) статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» молодшого сержанта ОСОБА_1 звільнено з військової служби та припинено (розірвано) контракт (а.с. 32).
Відповідно до вимог ст. 88 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України військовослужбовець, який вважає, що не вчинив правопорушення, має право протягом місяця з часу накладання дисциплінарного стягнення подати скаргу старшому командирові або звернутися до суду у визначений законом строк.
Проте, позивач після ознайомлення з вказаними наказами не оскаржив їх у будь-який спосіб.
Відповідно до п. 284 Положення про проходження військової служби громадянами України в Державній прикордонній службі України, затвердженого Указом Президента України від 29.12.2009 № 1115/2009, військовослужбовця може бути звільнено з військової служби у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем в разі, коли протягом останніх 12 місяців за неналежне виконання або відмову від виконання взятих на себе під час укладання контракту про проходження військової служби чи контракту про навчання обов`язків він два або більше разів притягувався до матеріальної, адміністративної, кримінальної або на підставі письмового наказу до дисциплінарної відповідальності.
Таким чином, з урахуванням вищевикладеного, судом встановлено, що при винесені оскаржуваного наказу про звільнення позивача з військової служби за систематичне невиконання умов контракту військовослужбовцем, яке полягало в систематичному порушенні позивачем військової дисципліни, за що він протягом року притягувався до дисциплінарної відповідальності, було повністю дотримано порядок накладення дисциплінарного стягнення, та враховано характер і обставини вчинення правопорушення, його наслідки та попередня поведінка військовослужбовця.
Позивач посилається на порушення порядку та процедури звільнення, однак як встановлено судом зазначене не знайшло свого реального підтвердження, будь-яких інших доводів не наведено.
При цьому суд зазначає, що підставами для визнання акта недійсним є невідповідність його вимогам чинного законодавства та/або визначений законом компетенції органу який видав цей акт. Якщо ж акт в цілому узгоджується з вимогами законодавства і прийнятий відповідно до обставин, що склалися, тобто є вірним по суті, то окремі порушення встановленої процедури прийняття акта не можуть бути підставою для визнання його протиправним, якщо інше не передбачено законодавством.
Під час судового розгляду справи по суті судом не встановлено належних і достатніх підстав для визнання протиправним та скасування наказу про звільнення позивача зі служби, то відповідно, позовні вимоги щодо поновлення його на попередній посаді та стягнення на його користь грошового забезпечення час вимушеного прогулу також задоволенню не підлягають.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
При вирішенні даної справи судом були враховані положення частини 3 статті 2, частини 1 статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України.
Відповідно до статті 86 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Згідно частини 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.
Частиною 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Відповідач, як суб`єкти владних повноважень, довів правомірність своїх дій та винесених рішень.
Таким чином, надавши правову оцінку всім обставинам справи, які знайшли своє підтвердження в ході судового засідання, доводяться як показами сторін так і матеріалами справи, суд в узгодженні з вимогами ст. 162 КАС України, вважає, що в задоволенні позовних вимог необхідно відмовити.
Керуючись статтями 122, 158 - 163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовити повністю.
Постанова суду набирає законної сили в порядку статей 167,186 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня отримання її копії.
Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Суддя В.І. Д`яков