Справа № 336/7951/16-а
Суддя: Суркова В. П.
Дата ухвалення: 2017-03-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

№333/7951/156-а
Пр. №2-а/336/73/2017
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2017 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя в складі: головуючого судді Суркової В.П., при секретарі Прохоровій А.О., представника позивача ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Шевченківськомуру районі м. Запоріжжя про зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулась до суду з вищевказаним позовом, в якому просила суд зобов'язати УПФУ в Шевченківському районі м. Запоріжжя здійснити нарахування та виплату їй грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню у розмірі десяти місячних пенсій, станом на день її призначення, відповідно до п. 7.1 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року №1058-VII.

Представник позивача ОСОБА_1 позов підтриав з підстав викладених в позові.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позовних вимог заперечував, надав суду письмові заперечення, та пояснив, що згідно з вимогами п. 7.1 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення підлягає виплаті лише за умови, якщо особа до цього не отримувала будь-яку пенсію. Отже, оскільки ОСОБА_2 з 13.11.2001 року було визнано інвалідом і вона отримувала пенсію по інвалідності по 31.12.2006 року, підстави для виплати вищезазначеної грошової допомоги позивачу відсутні. Вважає також, що не підлягають задоволенню вимоги про стягнення витрат на правову допомогу, оскільки, виконання послуги та їх оплата не підтверджені належними доказами.

Суд, вислухавши пояснення представників сторін, вивчивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Згідно з ч.1 і 2 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Судом встановлено, що що ОСОБА_2 з 13.11.2001 року по 31.12.2006 року було призначено пенсію по інвалідності.

27.09.2016 року позивач звернулась до УПФУ в Шевченківському районі м. Запоріжжя із заявою про призначення пенсії за віком на загальних підставах відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Розпорядженням від 0612.2016 року №843285 відповідач призначив ОСОБА_2 пенсію за віком з 24.09.2016 року (а.с.10-11).

01.12.2016 року позивач звернулась до УПФУ в Шевченківському районі м. Запоріжжя із заявою про нарахування та виплату грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення, передбаченої п. 7.1Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Листом від 07.12.2016 року №307/Ф-1 відповідачем було відмовлено ОСОБА_2 у здійсненні виплати вищезазначеної грошової допомоги, оскільки на момент звернення за пенсією за віком, позивач вже перебувала на обліку як інвалід з 2001 року, що не узгоджується з приписами п. 7.1 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»(а.с.9).

Відповідно до п. 7.1 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» особам, які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого ст. 26 цього Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е»-«ж» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію, при призначенні пенсії за віком виплачується грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення.

Отже, з огляду на викладене, право особи на отримання грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій пов'язується з досягненням нею пенсійного віку, наявністю у неї необхідного страхового стажу, вихід на пенсію саме з посад в закладах та установах державної та комунальної форми власності, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е»-«ж» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», а також неотриманням такою особою до моменту виходу на пенсію за віком відповідно до норм Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» будь-якого іншого виду пенсії.

Отже, з огляду на викладене, враховуючи приписи п. 7.1 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», суд дійшов висновку про обґрунтованість відмови УПФУ в Шевченківському районі м. Запоріжжя ОСОБА_2 в отриманні грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій при призначенні пенсії за віком.

Керуючись ст.ст. 94, 158-163, 183-2, 186 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Шевченківськомуру районі м. Запоріжжя про зобов'язання вчинити певні дії відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду протягом десяті днів з дня її проголошення, з одночасним надсиланням її копії до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду. Строк для подання апеляційної скарги стороною або іншою особою, яка брала участь у справі, обчислюється з моменту отримання копії постанови.

Суддя В.П. Суркова