Справа № 285/887/17
Суддя: Літвин О. О.
Дата ухвалення: 2017-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

Справа № 285/887/17

провадження № 2-а/0285/456/17

13.03.2017 року м. Новоград-Волинський

Суддя Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області Літвин О.О.,

розглянувши в порядку скороченого провадження,

адміністративний позов ОСОБА_1

до Управління праці та соціального захисту населення Новоград-Волинської міської ради Житомирської області

та Житомирського обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат Департаменту праці та соціального захисту населення Житомирської обласної державної адміністрації

про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2017 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив:

визнати протиправним рішення Управління праці та соціального захисту населення Новоград-Волинської міської ради, Департаменту праці та соціального захисту населення Житомирської обласної державної адміністрації (далі - Департамент) щодо відмови у виплаті щорічної одноразової грошової допомоги до 5 травня (далі - Допомога) у розмірі, встановленому ст.12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» (далі - Закон), за 2016 рік та зобов'язати відповідачів здійснити виплату Допомоги.

Вимоги обґрунтовано тим, що у відповідності до Закону позивач, як учасник бойових дій, який отримав внаслідок участі в бойових діях поранення та ІІІ групу інвалідності, має право на Допомогу в розмірі семи мінімальних пенсій за віком. Однак, всупереч чинному законодавству відповідачами виплачено таку допомогу в меншому розмірі, а саме 2 310 грн. Вважає такі їх дії неправомірними, а тому змушений звернутися до суду з даним позовом.

01.03.2017 року відкрито скорочене провадження у справі та роз'яснено відповідачу право подати заперечення на позов.

10.03.2017 року на адресу суду від відповідачів надійшли заперечення на позов: Управління праці та соціального захисту населення Новоград-Волинської міської ради зазначило, що позивачем не додано жодних документів, які підтверджували б, що саме ним була здійснена виплата разової грошової допомоги у 2016 році, а Департамент просить відмовити у позові у зв'язку з його безпідставністю і необґрунтованістю. У запереченні посилається на те, що в 2016 році позивач отримав Допомогу, передбачену Законом та Законом України «Про жертви нацистських переслідувань» в сумі 2 310 грн., як інвалід війни ІІІ групи. Розмір даної Допомоги визначено Постановою Кабінету Міністрів України № 141 від 02.03.2016 року «Деякі питання виплати у 2016 році разової грошової допомоги, передбаченої Законом і Законом України «Про жертви нацистських переслідувань» (далі - Постанова КМУ № 141) у відповідності до Закону України «Про внесення змін до Бюджетного кодексу України щодо реформи міжбюджетних відносин» від 28.12.2014 року №79-VIII (далі - Закон № 79-VIII). Вважає, що у разі наявності суперечностей між нормами законів, що мають однакову юридичну силу, застосуванню підлягає той із них, який прийнятий пізніше.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що повідомлених позивачем та відповідачами обставин і долучених до матеріалів справи документів достатньо для ухвалення законного і обґрунтованого судового рішення без проведення судового засідання та виклику сторін, а тому вважає за можливе розглянути справу по суті в порядку скороченого провадження.

Оцінивши повідомлені сторонами обставини, дослідивши наявні докази, суд дійшов висновку, що у задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач є учасником бойових дій та інвалідом війни ІІІ групи, має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - інвалідів війни, що підтверджується копією відповідного посвідчення, виданого 18.01.2016 року.

З довідки від 30.11.2016 року слідує, що Департаментом позивачу в 2016 році було виплачено щорічну разову грошову допомогу до 5 травня, як ветерану війну, у розмірі 2 310 грн. за 2016 рік відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України № 141 від 02.03.2016 року «Деякі питання виплати у 2016 році разової грошової допомоги, передбаченої Законом, Законом України «Про жертви нацистських переслідувань» (далі - Постанова КМУ № 141).

Вважаючи дії відповідачів неправомірними та виплачену допомогу меншою, ніж це передбачено статтею 12 Закону, позивач звертався до Департаменту із заявою про усунення порушень його прав, на яку отримав відповідь, з якої вбачається відмова в перерахунку даної Допомоги в 2016 році.

Положеннями ч.2 ст.19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч.1 ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до ч.7 ст.13 Закону (в поточній редакції від 24.03.2016 року), щорічно до 5 травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірі, який визначається Кабінетом Міністрів України в межах бюджетних призначень, встановлених законом про Державний бюджет України.

Водночас, Закон України «Про внесення змін до Бюджетного кодексу України щодо реформи міжбюджетних відносин» від 28.12.2014 року №79-VIII (далі - Закон № 79-VIII), який набув чинності 01.01.2015 року, розділ VI Прикінцеві та перехідні положення Бюджетного кодексу України доповнено пунктом 26, яким передбачено, що норми і положення статей 12, 13, 14, 15 та 16 Закону застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Із набуттям чинності Закону № 79-VIII, Кабінету Міністрів України надано повноваження щодо визначення розміру Допомоги, встановленої ст.12 Закону.

Відповідно до п.1 п.п. 1 Постанови КМУ № 141 у 2016 році виплату Допомоги, передбаченої Законом і Законом України «Про жертви нацистських переслідувань», здійснює Міністерство соціальної політики шляхом перерахування коштів на зазначені цілі структурним підрозділам з питань соціального захисту населення обласних, Київської міської державних адміністрацій, які через відділення зв'язку або через установи банків перераховують їх на особові рахунки громадян за місцем отримання пенсії (особам, які не є пенсіонерами, - за місцем їх проживання), інвалідам війни ІІІ групи - у розмірі 2 310 грн.

Право встановлювати законодавчі обмеження щодо розміру соціальної виплати узгоджуються з правовою позицією Європейського суду з прав людини, викладеною у справі «Валентина Ніканорівна Великода проти України», яка полягає в тому, що зменшення розміру пенсійного забезпечення не є порушенням права власності у розумінні Протоколу №1, оскільки таке зменшення відбувається шляхом внесення законодавчих змін до акту, яким встановлено таке право власності. Крім того, суд стверджує, що перша і найважливіша вимога ст.1 Протоколу №1 є те, що будь-яке втручання з боку державних органів в мирне володіння майном, повинно бути законним і що воно повинне переслідувати законну мету в інтересах суспільства. Будь-яке втручання також повинно бути пропорційним переслідуваній меті. Іншими словами, необхідно знайти справедливий баланс до вимог загальних інтересів спільноти та вимог захисту основних прав особистості. Необхідний баланс не буде знайдений, якщо особі або особам доводиться нести індивідуальний і надмірний тягар. При цьому зменшення розміру пенсії обумовлено міркуваннями економічної політики та фінансових труднощів, з якими зіткнулася держава.

Таким чином, суд вважає, що відповідач Департамент довів правомірність своїх дій щодо обрахунку та виплати Допомоги відповідно до Закону № 79-VIII та Постанови № 141, з огляду на те, що дані нормативні акти неконституційними не визнавалися. Окрім того, позивачем не доведено порушення його прав іншим відповідачем - Управлінням праці та соціального захисту населення Новоград-Волинської міської ради.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п.13 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», а тому понесені судові витрати компенсуються за рахунок Державного бюджету України відповідно до положень ч.5 ст. 94 КАС України.

Керуючись статтями 2, 7, 11, 41, 71, 86, 94, 158-163, 183-2, 186 КАС України, - суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Новоград-Волинської міської ради Житомирської області та Житомирського обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат Департаменту праці та соціального захисту населення Житомирської обласної державної адміністрації про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії, відмовити.

Постанова за результатами скороченого провадження може бути оскаржена сторонами в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів. Строк для подання апеляційної скарги стороною або іншою особою, яка не брала участь у справі, обчислюється з моменту отримання копії постанови.

Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Новоград-Волинський міськрайонний суд.

Суддя О.О.Літвин