Справа № 182/7143/16-а
Суддя: Багрова А. Г.
Дата ухвалення: 2017-03-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 182/7143/16-а
Провадження № 2-а/0182/51/2017
П О С Т А Н О В А

Іменем України

03.03.2017 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Багрової А.Г., за участю секретаря Снєгульської В.М., представника позивача ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Нікополі адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Нікопольського обєднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області про визнання протиправною бездіяльність та зобовязання поновити виплату пенсію ,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом Нікопольського обєднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області та просить суд визнати протиправною бездіяльність Нікопольського обєднаного управління пенсійного фонду України Дніпропетровської області щодо не поновлення виплати пенсії за віком ОСОБА_3 з 07 жовтня 2009 року та зобов'язати Нікопольське обєднане управління пенсійного фонду України Дніпропетровської області поновити виплату пенсії за віком ОСОБА_3 за період з 07 жовтня 2009 року до 14.12.2015 року в розмірах відповідно чинного законодавства.

В обґрунтування позову послався на те, що він отримував пенсію за віком. У звязку з виїздом на постійне місце проживання за межі України у 1996 році йому було припинено виплату пенсії. Звернувшись до відповідача у травні 2016 року із заявою про виплату пенсії за віком він отримав відмову, оскільки не має паспорта громадянина та місця реєстрації в Україні, а також переїхав на постійне місце проживання за межі України. На обґрунтування позову позивач зазначив, що Рішенням Конституційного Суду України від 7 жовтня 2009 року N 25-рп/2009 (далі - Рішення N 25-рп/2009) щодо неконституційності положень пункту 2 частини першої статті 49, другого речення статті 51 Закону N 1058-IV невиплату громадянам України, які виїхали з неї, пенсій визнано неконституційною, а тому управління ПФУ повинно поновити із вказаної дати належну позивачу виплату пенсії та відновити його конституційне право на отримання такої. Постановою Нікопольського міськрайонного суду від 07.07.2016 року та Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 07.09.2016 року було встановлено порушення його прав на виплату пенсії, що відповідач вчинив протиправну бездіяльність щодо нього не поновивши виплату пенсії з 07.10.2009 року, однак оскільки він звернувся із заявою лише в травні 2016 року і питання визнання причин пропуску поважними та поновлення строку звернення до суду судом не вирішувалось, оскільки він не звертався з таким клопотанням і справу було розглянуто у скороченому провадженні, його позов було задоволено частково за період з 15.12.2015 року. ( а.с. 1-3)

В клопотанні до судупросив поновити строки звернення до суду за захистом своїх прав, виходячи з того, що він не звертався з клопотанням про поновлення строку для звернення до суду і його позов був розглянутий у скороченому провадженні без урахування його процесуального права на поновлення строку звернення до суду, він має процесуальне право на предявлення клопотання про поновлення строку звернення до суду, а відмова в поновленні строку на звернення до суду з адміністративним позовом є перешкодою у доступу до правосуддя і що право на пенсію він отримав по досягненню певного віку, а тому право на отримання пенсії можна вважати порушеним щомісячно, а поновлення виплати пенсії за віком повинно відбуватися з 07 жовтня 2009 року в розмірах відповідно до чинного законодавства, оскільки після прийняття Рішення N 25рп/2009 Конституційним Судом України, Управління Пенсійного фонду зобов'язано поновити виплату йому пенсії , так як така виплата була незаконно припинена. Зазначає на те, що пропустив строк через те, що не міг дізнатися про тривале порушення свого права на отримання пенсії, так як в місті ОСОБА_4(Ізраїль) відсутні в загальному обігу друковані видання центральних органів виконавчої та законодавчої влади та інші офіційні ЗМІ у яких публікуються зміни до законодавства України, він не має доступу до інформаційних компютерних мереж через похилий вік та відсутність будь-яких навичок користування персональним компютером, а ізраїльське телебачення не інформує про зміни в законодавстві, а тому для нього особисто Рішення Конституційного суду України №25-рп/2009 від 07.10.2009 року не мало загальнодоступний характер для нього особисто Звернувшись до відповідача за розясненнями щодо виплати йому пенсії, йому було розяснено про необхідність особистого звернення до управління ПФ. Він є особою похилого віку 84 роки та через стан здоровя фізично не має змоги вільно пересуватись самостійно на далекі відстані, а тому лише у супроводі сина прилетів до України та подав повторну заяву на виплату пенсії, на яку йому було відмовлено. Вважає, що обчислення строку звернення до адміністративного суду для нього є отримання листав відмови від відповідача, з якого він дізнався про тривале порушення своїх прав органом державної влади. ( а.с.4-5)

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив задовольнити.

Представник відповідача проти позову заперечувала, оскільки позивач на обліку в пенсійному фонді не перебував і пенсія йому припинялась не управлінням пенсійного фонду, про існування позивача пенсійному фонду відомо не було до травня 2016 року, коли він звернувся із заявою про поновлення виплати пенсії, а вони не зобовязані розшукувати пенсіонерів для призначення та виплати їм пенсій. Також вважає, що підстав для виплати позивачу пенсії за віком з 07.10.2009 року немає, оскільки позивач звернувся із заявою про виплату пенсії лише в травні 2016 року.( а.с.33-35)

Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку.

Постановою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 07.07.2016 року по справі № 182/3229/16-а було задоволено позовні вимоги ОСОБА_3 до Нікопольського обєднаного управління пенсійного фонду України Дніпропетровської області задоволено частково: визнано протиправною бездіяльність Нікопольського обєднаного управління пенсійного фонду України Дніпропетровської області щодо не поновлення виплати пенсії за віком ОСОБА_3 з 07 жовтня 2009 року та зобов'язано Нікопольське обєднане управління пенсійного фонду України Дніпропетровської області поновити виплату пенсії за віком ОСОБА_3 з 07 жовтня 2009 року ( а.с. 15-17)

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 07.09.2016 року постанову Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 07.07.2016 року по справі № 182/3229/16-а скасовано в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_3 за період з 07.10.2009 року по 14.12.2015 року та залишено в цій частині позов без розгляду. Як вбачається з зазначеної ухвали суду питання визнання причин пропуску поважними відповідно до статті 99,100 КАСУ судом не вирішувалось.( а.с.18) Представником позивача в судовому засіданні підтверджено те, що питання визнання поважними причин пропуску звернення до суду відповідно до статей 99,100 КАСУ судами не вирішувалось, оскільки справа була розглянута в скороченому провадженні та судами не надався позивачу строк для подання доказів для визнання причин пропуску строку для звернення до суду за захистом своїх порушених прав.

Ухвалою суду від 23.12.2016 року було розглянуто клопотання позивача ОСОБА_3 про поновлення строку звернення до суду з цим адміністративним позовом та судом визнано поважними причини пропуску строку звернення до суду і поновлено строк для звернення до суду з цим позовом.( а.с. 23-24)

Відповідно до частини 3 статті 155 КАСУ передбачено, що особа, позовна заява якої залишена без розгляду, після усунення підстав, з яких заява була залишена без розгляду, має право звернутися до адміністративного суду в загальному порядку.

Відповідно до статті 72 КАСУ передбачено, що обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції, якою передбачено право кожної фізичної або юридичної особи мирно володіти своїм майном та закріплено, що ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Поняття „власності, яке міститься в першій частині статті 1 Протоколу №1, має автономне значення, яке не обмежено власністю на фізичні речі і не залежить від формальної класифікації в національному законодавстві: деякі інші права та інтереси, наприклад, борги, що становлять майно, можуть також розглядатись як майнові права, і таким чином, як власність в цілях вказаного положення .

Постановою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 07.07.2016 року по справі № 182/3229/16-а та Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 07.09.2016 року встановлено, що відмова Нікопольського обєднаного управління пенсійного фонду України Дніпропетровської області в поновленні виплати позивачу пенсії за віком є протиправною. Також судами встановлено, право на відновлення пенсії за віком у позивача виникло 07.10.2009 року, оскільки з дня набрання чинності Рішенням Конституційного Суду України від 7 жовтня 2009 року N 25-рп/2009 щодо неконституційності положень пункту 2 частини першої статті 49, другого речення статті 51 Закону N 1058-IV виникли підстави для поновлення конституційного права особи на виплату пенсії, виплата якої була зупинена на підставі положень Закону N 1058-IV „Про загальнообовязкове пенсійне страхування. З цього часу орган ПФУ має відновити виплату пенсії громадянам України, які виїхали на постійне місце проживання за кордон.

Отже, оскільки правове положення передбачає виплату пенсії за віком громадянам України, які виїхали на постійне місце проживання за кордон, то органи державної влади в особі Пенсійного фонду не можуть свідомо відмовляти у цих виплатах доки відповідні положення є чинними. Як вбачається з матеріалів справи позивач отримав право на виплату пенсії за віком з 27.06.1992 року , яка у 1996 році була зупинена як особі, що виїхала на постійне місце проживання за кордон.

Оскільки у позивача було наявне право на пенсію за віком, то можна сказати, що з 07.10.2009 року він має якщо не право, то законні сподівання на отримання пенсії в розмірах відповідно чинного законодавства, оскільки працював в Україні з 13 річного віку та відповідно до обставин справи має право на отримання пенсії, яка безпідставно відповідачем не була поновлена з дня прийняття рішення Конституційним судом України. Перевіривши матеріали та обставини справи, суд виходить з того, що право позивача на отримання пенсії є безперечним і забезпечення цього права становить суть взятих на себе державою зобов'язань.

Посилання представника відповідача на те, що відповідач не був раніше платником пенсій позивачу і не мав його пенсійної справи, суд вважає недоречним, оскільки з передачею в Україні функцій виплати пенсії до органів Пенсійного фонду України до останнього перейшли ці обовязки і щодо поновлення виплати пенсій у встановлених законом випадках. При цьому пенсійну справу позивача відповідач витребував і отримав від органу, який до цього здійснював пенсійні виплати.

Відповідно до ст.ст. 94,98 КАС України слід стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Нікопольського обєднаного управління пенсійного фонду України Дніпропетровської області на користь держави судовий збір в розмірі 1280 грн. 00 коп. відповідно до двох заявлених позивачем вимог немайнового характеру.

Враховуючи вище викладене , беручи до уваги постанови Верховного Суду України від 12 травня 2015 року (справа N 21-180а15) , від 6 жовтня 2015 року (справи NN 21-2419а15, 21-2427а15) , керуючись рішенням Європейського суду з прав людини в справі "Пічкур проти України", яке набрало статусу остаточного 07 лютого 2014року, рішенням Конституційного Суду України від 07 жовтня 2009 року N 25-рп/2009, статтями9,40,42,49,51 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", Законом України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", статтями 9, 11, 69-86, 94, 98,158-163,167 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_3 задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Нікопольського обєднаного управління пенсійного фонду України Дніпропетровської області щодо не поновлення виплати пенсії за віком ОСОБА_3 з 07 жовтня 2009 року.

Зобов'язати Нікопольське обєднане управління пенсійного фонду України Дніпропетровської області поновити виплату пенсії за віком ОСОБА_3 за період з 07 жовтня 2009 року до 14.12.2015 року в розмірах відповідно чинного законодавства

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Нікопольського обєднаного управління пенсійного фонду України Дніпропетровської області на користь держави судовий збір в розмірі 1280 грн. 00 коп.

У разі подання апеляційної скарги, постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили постановою за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_4