Справа № 820/230/17
Суддя: Спірідонов М.О.
Дата ухвалення: 2017-02-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

"28" лютого 2017 р. № 820/230/17

Харківський окружний адміністративний суд у складі

Головуючого судді Спірідонов М.О.

за участю секретаря судового засідання Хмелівська Н.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1
до Уповноваженої особи фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" ОСОБА_2, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб
прозобов'язання вчинити певні дії ,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом, в якому просить суд:

1. Визнати протиправною відмову Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Дельта Банк» ОСОБА_2 щодо невиплати ОСОБА_1 процентів за договорами № 12-20185-131214 від 13.12. 2014 р. у розмірі 3000 (три тисячі) гривень за період та за договором № 13-20185-131214 від 13.12.2014 р у розмірі 3000 (три тисячі) гривень за період з 13.12.2014 р по 02.10.2015 рік.

2. Зобов'язати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Дельта Банк» ОСОБА_2 включити ОСОБА_3 до повного переліку вкладників Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», які мають право на відшкодування коштів за вкладами:

- проценти за договором № 12-20185-131214 від 13Л2. 2014 р у розмірі 3000 (три тисячі) гривень за період з 13.12.2014 р. по 02.10.2015 рік;

- проценти за договором № 13-20185-131214 від 13.12. 2014 р у розмірі 3000 (три тисячі) гривень за період з 13.12.2014 р. по 02.10.2015 рік, за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб,

3. Зобов'язати Фонд гарантування вкладів фізичних осіб прийняти рішення про включення ОСОБА_4, до Загального реєстру вкладників Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» на підставі вкладників Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», наданого Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Дельта Банк», щодо відшкодування процентів за договором № 12-20185-131214 від 13.12. 2014 р у розмірі 3000 (три тисячі) гривень за період та за договором № 13-20185-131214 від 13.12.2014 р у розмірі 3000 (три тисячі) гривень за період з 13.12.2014 р. по 02.10.2015 рік.

4. Стягнути з Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на користь, ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 6 000 (шість тисяч) гривень.

В обґрунтування позову позивачем зазначено, що відповідачем по справі вчинено дії, що суперечать нормам чинного законодавства та всупереч положенням законодавства України відмовлено в виплаті процентів за договорами № 12-20185-131214 від 13.12. 2014 р у розмірі 3000 (три тисячі) гривень за період та за договором № 13-20185-131214 від 13.12.2014 р. у розмірі 3000 (три тисячі) гривень за період з 13.12.2014 р по 02.10.2015 рік укладеними між ПАТ "Дельта Банк" та ОСОБА_1, чим позбавлено позивача права на відшкодування процентів. Зазначені обставини зумовили звернення позивача до суду з даним позовом для захисту своїх прав.

Позивач в судовому засіданні просив позов задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача, Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" ОСОБА_2, в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляу справи був повідомлений належним чином, проти задоволення позову заперечував, з підстав зазначених в наданих до суду письмових запереченнях, а саме відповідно до Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" з 03.03.2015 року нарахування відсотків за вкладами не здійснювалось, у зв'язку з чим відповідач вважає позов необґрунтованим та таким, що суперечить вимогам законодавства.

Суд, вивчивши доводи позову та заперечень проти нього, заслухавши пояснення позивача, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, виходить з таких підстав.

Судом під час судового розгляду справи встановлено, що 13 грудня 2014 рок, ОСОБА_1, уклав договір № 12-20185-131214 строкового банківського вкладу (депозиту) «Найкращий від Миколая» з ПАТ «Дельта Банк» №8 в м. Харкові, відповідно до умов даного договору позивач передав ПАТ «Дельта Банк» гроші у сумі 15000 гривень, що підтверджується квитанцією, виданою ПАТ «Дельта Банк».

Згідно п. 1.4 зазначеного договору процентна ставка по вкладу встановлюється у розмірі 13 процентів річних. Згідно з п. 1.4.1 у разі, якщо даний договір с діючим на кінець кожного календарного місяця строку залучення вкладу, зазначеного в п.1.3 цього договору, а також на дату закінчення строку залучення вкладу, то розмір процентної ставки, зазначений в п. 1.4 договору, збільшується за фактичну кількість днів кожного календарного місяця на 12 % річних для вкладів у гривні, починаючи з моменту нарахування вкладу на рахунок. При цьому, як зазначено в пункті договору, відповідач здійснює перерахунок всіх нарахованих процентів за процентною ставкою, вказаною в зазначеному пункті договору в день закінчення кожного календарного місяця.

Відповідно до пункту 1.3 зазначеного договору, строк розміщення вкладу - із моменту зарахування вкладу та до 18 грудня 2015 року.

Також, 13 грудня 2014 року між позивачем та з ПАТ «Дельта Банк» №8 в м. Харкові укладений ще один договір № 13-20185-131214 від 13.12.2015 року строкового банківського вкладу (депозиту) «Найкращий від Миколая». Відповідно до умов даного договору я передав ПАТ «Дельта Банк» гроші у сумі 15000 гривень, що підтверджується квитанцією, виданою ПАТ «Дельта Банк».

Згідно п. 1.4 зазначеного договору процентна ставка по вкладу встановлюється у розмірі 13 процентів річних. Згідно з п. 1.4.1 у разі, якщо даний договір с діючим на кінець кожного календарного місяця строку залучення вкладу, зазначеного в п.1.3 цього договору, а також на дату закінчення строку залучення вкладу, то розмір процентної ставки, зазначений в п. 1.4 договору, збільшується за фактичну кількість днів кожного календарного місяця на 12 % річних для вкладів у гривні, починаючи з моменту нарахування вкладу на рахунок. При цьому, як зазначено в пункті договору, відповідач здійснює перерахунок всіх нарахованих процентів за процентною ставкою, вказаною в зазначеному пункті договору в день закінчення кожного календарного місяця.

Відповідно до пункту 1.3 зазначеного договору, строк розміщення вкладу - із моменту зарахування вкладу та до 18 грудня 2015 року.

Судом встановлено, що на підставі постанови Правління Національного банку України від 02.03.2015 року №150 Про віднесення Публічного Акціонерного Товариства Дельта Банк до категорії неплатоспроможних, виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 02.03.2015 р. прийнято рішення №51 про запровадження з 03.03.2015 р. року тимчасової адміністрації та призначення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію, , МФО: 380236, місцезнаходження: вул. Щорса, 36-Б, м. Київ, 01133. Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в АТ Дельта Банк призначено ОСОБА_2.

Тимчасову адміністрацію в АТ Дельта Банк запроваджено строком на 3 місяці з 03.03.2015 року по 02.06.2015 року.

Рішенням №71 від 08.04.2015 р. виконавчою дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб було внесено зміни до рішення виконавчої дирекції Фонду від 02.03.2015 року №51 Про запровадження тимчасової адміністрації у акціонерному товаристві ОСОБА_5, та запроваджено тимчасову адміністрацію в АТ Дельта Банк строком на 6 місяців з 03 березня 2015 року до 02 вересня 2015 року включно.

На підставі постанови Правління Національного банку України від 02.10.2015 р. № 664 Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ Дельта Банк, виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 02.10.2015 р. прийнято рішення № 181 Про початок здійснення процедури ліквідації АТ Дельта Банк та делегування повноважень ліквідатора банку, відповідно до якого розпочато процедуру ліквідації АТ Дельта Банк та призначено уповноважену особу Фонду провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків ОСОБА_2, строком на 2 роки з 05 жовтня 2015 року до 04 жовтня 2017 року включно.

На офіційному сайті Фонду опубліковано оголошення про те, що з 08.10.2015 року Фонд розпочинає виплати коштів вкладникам ПАТ Дельта Банк, для отримання коштів вкладники ПАТ Дельта Банк з 08 жовтня 2015 р. до 18 листопада 2015 р. включно можуть звертатись до установ банків-агентів Фонду: АТ ОЩАДБАНК, АТ УКРЕКСІМБАНК, АБ УКРГАЗБАНК. Для Харківської області у якості банку-агенту зазначений АТ УКРЕКСІМБАНК.

З матеріалів справи вбачається, що позивач неодноразово звертався до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб з вимогою повернути йому його вклади, включаючи відсотки за договорами № 12-20185-131214 від 13.12.2014 р. та № 13-20185-131214 від 13.12.2014 р., це підтверджується відповідями Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 21.08.2015 р., 30.12.2015 р., 01.02.2016 р., 11.03.2016 р., 12.07.2016 р., 08.12.2016 р.

02 листопада 2016 року, позивачем отримана сума вкладів за договорами №12-20185-131214 та №13-20185-131214, у розмірі 30016,76 гривень, що підтверджується заявою на виплату переказу, виданою ПАТ «УКРГАЗБАНК». Однак, Фонд гарантування вкладів фізичних осіб виплатив позивачеві кошти в розмірі його двох вкладів. Відсотки починаючи з 13.12.2014 року по 02.10.2015 року, що складають 3000 гривень за 9 місяців 18 днів за договором № 12-20185-131214 та відсотки починаючи з 13.12.2014 року по 02.10.2015 року, що складають 3000 гривень за 9 місяців 18 днів за договором №13-20185-131214 не виплатив.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог виходячи з наступного.

Правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд), порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також регулюються відносини між Фондом, банками, Національним банком України, визначаються повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків, встановлюються Законом України від 23.02.2012 р., № 4452-VI "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" (далі Закон № 4452-VI).

Відповідно до п. 3 ст. 1 Закону №4452-VI, відносини, що виникають у зв'язку із створенням і функціонуванням системи гарантування вкладів фізичних осіб, виведенням неплатоспроможних банків з ринку та ліквідації банків, регулюються цим Законом, іншими законами України, нормативно-правовими актами Фонду та Національного банку України.

Згідно п. 14., п. 17 ст. 2 Закону №4452-VI, реєстр учасників Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - реєстр учасників Фонду) - реєстр, який ведеться Фондом та містить відомості про участь банку в системі обов'язкового гарантування вкладів фізичних осіб.

Уповноважена особа Фонду - працівник Фонду, який від імені Фонду та в межах повноважень, передбачених цим Законом, виконує дії із забезпечення виведення банку з ринку під час здійснення тимчасової адміністрації неплатоспроможного банку та/або ліквідації банку.

За змістом п. 1, 2 ст. 3 Закону №4452-VI, Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку. Фонд є юридичною особою публічного права, має відокремлене майно, яке є об'єктом права державної власності і перебуває у його господарському віданні. Фонд є суб'єктом управління майном, самостійно володіє, користується і розпоряджається належним майном, вчиняючи стосовно нього будь-які дії, що не суперечать законодавству та меті діяльності Фонду.

Згідно ч. 1, 2 ст. 4 Закону № 4452-VI, основним завданням Фонду є забезпечення функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку. На виконання свого основного завдання Фонд у порядку, передбаченому цим Законом, здійснює такі функції: 1) веде реєстр учасників Фонду; 2) акумулює кошти, отримані з джерел, визначених статтею 19 цього Закону, здійснює контроль за повнотою і своєчасністю перерахування зборів кожним учасником Фонду; 3) інвестує кошти Фонду в державні цінні папери України; 3 1) здійснює випуск облігацій у порядку та за напрямами розміщення, визначеними цим Законом, і видачу фінансових векселів у випадках, передбачених законом про Державний бюджет України на відповідний рік; 4) здійснює заходи щодо організації виплат відшкодувань за вкладами в разі прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку; 5) здійснює регулювання участі банків у системі гарантування вкладів фізичних осіб; 6) бере участь в інспекційних перевірках проблемних банків за пропозицією Національного банку України; 7) застосовує до банків та їх керівників відповідно фінансові санкції і накладає адміністративні штрафи; 8) здійснює процедуру виведення неплатоспроможних банків з ринку, у тому числі шляхом здійснення тимчасової адміністрації та ліквідації банків, організовує відчуження активів і зобов'язань неплатоспроможного банку, продаж неплатоспроможного банку або створення та продаж перехідного банку;9) здійснює перевірки банків відповідно до цього Закону; 10) надає фінансову підтримку банку відповідно до цього Закону; 11) здійснює аналіз фінансового стану банків з метою виявлення ризиків у їхній діяльності та прогнозування потенційних витрат Фонду на виведення неплатоспроможних банків з ринку та відшкодування коштів вкладникам; 12) надає цільову позику банку для виплат вкладникам банку відповідно до пункту 1 частини шостої статті 36 цього Закону, а також фінансування витрат для оплати роботи осіб відповідно до пункту 2 частини шостої статті 36, пунктів 7 і 8 частини другої статті 37 та частини четвертої статті 47 цього Закону, що здійснюються протягом дії тимчасової адміністрації; 13) здійснює заходи щодо інформування громадськості про функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, захисту прав та охоронюваних законом інтересів вкладників, підвищення рівня фінансової грамотності населення відповідно до цього Закону; 14) вивчає та аналізує тенденції розвитку ринку ресурсів, залучених від вкладників учасниками Фонду.

У статті 1058 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

Відповідно до статті 1060 Цивільного кодексу України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад).

За договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором.

Згідно ч. 2 ст. 1058 Цивільного кодексу України договір банківського вкладу, в якому вкладником є фізична особа, є публічним договором (стаття 633 цього Кодексу).

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 633 Цивільного кодексу України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов'язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв'язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо).

Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

Частиною 1 статті 1061 Цивільного кодексу України визначено, що банк виплачує вкладникові проценти на суму вкладу в розмірі, встановленому договором банківського вкладу.

Також, відповідно до положень абзацу 3 частини 1 статті 2 Закону України №4452-VI вклад - кошти в готівковій або безготівковій формі у валюті України або в іноземній валюті, які залучені банком від вкладника (або які надійшли для вкладника) на умовах договору банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або шляхом видачі іменного депозитного сертифіката, включаючи нараховані відсотки на такі кошти.

Повноваження виконавчої дирекції Фонду визначені в статті 12 Закону України №4452 відповідно до пунктів 2, 4 частини 3 цієї статті виконавча дирекція Фонду у сфері забезпечення відшкодування коштів за вкладами визначає порядок відшкодування Фондом коштів за вкладами відповідно до розділу V цього Закону; приймає рішення про відшкодування коштів за вкладами у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідації банку.

Відповідно ч. 1, 2, 3, 7 ст. 26 Закону №4452-VI, Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

Виконання зобов'язань Фонду перед вкладниками здійснюється Фондом з дотриманням вимог щодо найменших витрат Фонду та збитків для вкладників у спосіб, визначений цим Законом, у тому числі шляхом передачі активів і зобов'язань банку приймаючому банку, продажу банку, створення перехідного банку протягом дії тимчасової адміністрації або виплати відшкодування вкладникам після ухвалення рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідації банку.

Виплата відшкодування здійснюється з урахуванням сум, сплачених вкладнику протягом дії тимчасової адміністрації у банку. Гарантії Фонду не поширюються на відшкодування коштів за вкладами у випадках, передбачених цим Законом.

Вкладник набуває право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами після прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Фонд гарантує відшкодування коштів за вкладом, який вкладник має в банку, що в подальшому реорганізувався шляхом перетворення, на тих самих умовах, що і до реорганізації.

Згідно положень частин 1 та 2 ст. 27 Закону №4452Уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню.

Згідно ч. 5 ст. 27 Закону №4452 протягом шести днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр вкладників для здійснення виплат відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку вкладників. Фонд публікує оголошення про відшкодування коштів вкладникам у газетах "Урядовий кур'єр" або "Голос України" та на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет не пізніше ніж через сім днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Поряд з тим, як вбачається з норм ч. 2 ст. 38 зазначеного Закону, протягом дії тимчасової адміністрації уповноважена особа Фонду зобов'язана забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті.

Посилання відповідача на ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», а саме, що під час тимчасової адміністрації/ ліквідаційної процедури не здійснюється нарахування відсотків за зобов'язаннями банку перед кредиторами, не знаходить свого підтвердження в матеріалах справи, оскільки позивачем заявлені вимоги виключно в межах часу до офіційного оприлюднення інформації про ліквідацію банку, а саме до 05.10.2015 року.

За таких обставин, суд вважає, що належним способом захисту прав позивача є зобов'язання Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «ДЕЛЬТА БАНК» ОСОБА_2 подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб України інформацію щодо позивача як вкладника, який має право на відшкодування відсотків, тобто включити ОСОБА_3 до повного переліку вкладників Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», які мають право на відшкодування коштів за вкладами: проценти за договором № 012-20185-131214 від 13.12.2014 року та проценти за договором № 013-20185-131214 від 13.12.2014 року за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Завданням адміністративного судочинства, згідно ч. 1 ст. 2 КАС України, є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Щодо позовних вимог про стягнення з Фонду на користь позивача моральної шкоди у розмірі 6000 грн. суд керується наступними мотивами.

За визначенням статті 23 Цивільного кодексу України моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Суду належить встановити обставини наявності такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні, зокрема: чим підтверджується факт заподіяння позивачеві втрат майнового та немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Поряд із цим в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження факту завдання позивачу моральної шкоди, а також наявності причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням (бездіяльністю) Фонду; крім того, позовна заява не містить обставин, з яких виходив позивач при визначенні розміру заявленої до відшкодування шкоди, та обґрунтованого розрахунку спірної суми.

Відповідно до статті 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. На вимогу особи, якій завдано шкоди, та відповідно до обставин справи майнова шкода може бути відшкодована і в інший спосіб, зокрема, шкода, завдана майну, може відшкодовуватися в натурі (передання речі того ж роду та тієї ж якості, полагодження пошкодженої речі тощо).

Відповідно до статті 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Для настання такої відповідальності необхідна наявність складу правопорушення, а саме: наявність шкоди; протиправна поведінка заподіювача шкоди; причинний зв'язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача; вина.

Разом з тим, у межах спору не встановлено завдання Фондом шкоди позивачу на суму 12 863 362,87 грн., що виключає можливість застосування до нього відповідальності.

Таким чином, позовні вимоги про стягнення збитків та моральної шкоди нормативно та документально не підтверджуються.

Відповідно до ч. 1ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого вирішує справи відповідно до Конституції України та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 86 КАС України передбачено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні (ч.1 ст.86); ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили (ч.2 ст.86); суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності (ч.3 ст.86).

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Розподіл судових витрат здійснити в порядку ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.159-163, 167, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Уповноваженої особи фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" ОСОБА_2, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про зобов'язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправною відмову Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Дельта Банк» ОСОБА_2 щодо невиплати ОСОБА_1 процентів за договорами № 012-20185-131214 від 13.12.2014 року та за договором № 013-20185-131214 від 13.12.2014 року.

Зобов'язати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Дельта Банк» ОСОБА_2 включити ОСОБА_3 до повного переліку вкладників Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», які мають право на відшкодування коштів за вкладами:

- проценти за договором № 012-20185-131214 від 13.12.2014 року;

- проценти за договором № 013-20185-131214 від 13.12.2014 року за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

В іншій частині задоволення позовних вимог відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня її проголошення та з дня отримання копії постанови, у разі проголошення постанови суду, яка містить вступну та резолютивну частини, а також прийняття постанови у письмовому провадженні.

Якщо субєкта владних повноважень, у випадках та порядку, передбаченому частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення пятиденного строку з моменту отримання субєктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Повний текс постанови виготовлено 06 березня 2017 року.

Суддя Спірідонов М.О.