Справа № 333/582/17
Суддя: Боровікова А. І.
Дата ухвалення: 2017-03-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 333/582/2017
Провадження № 2-а/333/73/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01.03.2017 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючої судді Боровікової А.І., при секретарі Носаченко О.С., розглянувши у скороченому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Комунарському районі міста Запоріжжя про визнання дій протиправними та зобов'язання здійснити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

06.02.2017 р. позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з вищезазначеним позовом, вказавши, що з 22.11.1996 року він працював на посаді судді Комунарського районного суду міста Запоріжжя, а згодом з 18.03.2002 року суддею Апеляційного суду Запорізької області, що усього становить 20 років 22 дні. На підставі рішення Вищої Ради юстиції №3041 від 08.12.2016 року позивач звільнився з посади судді за ст.120 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», у зв'язку з відставкою. 13.12.2016 року позивач звернувся до установи відповідача про призначення щомісячного утримання судді у відставкою. 13.12.2016 року позивач звернувся до установи відповідача про призначення щомісячного довічного утримання судді у відставці та надав повний перелік необхідних документів для вчинення потрібних розрахунків. Згідно розпорядження Управління Пенсійного Фонду України у Комунарського районі м.Запоріжжя №895409 від 22.12.2016 року позивачу призначено грошове щомісячне утримання на відповідній посаді на час здійснення нарахування, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання судді. При цьому, до стажу на посаді судді, який дає право на отримання щомісячного довічного утримання судді у відставці, відповідачем не включені періоди його роботи на посадах: стажиста помічника прокурора, помічника прокурора та строк військової служби у Збройних Силах. Окрім стажу роботи на посаді судді позивач має 2 роки 4 місяці стажу, який складається з роботи стажиста на вакантній посаді помічника прокурора Комунарського району міста Запоріжжя (з 30.06.1994 року по 20.07.1995 року - 1 рік 20 днів), роботи на посаді помічника прокурора Комунарського району міста Запоріжжя ( з 21.07.1995 року по 18.11.1996 року - 1рік 3 місяці 27 днів) та строк проходження служби у лавах Збройних Сил ( з 01.08.1973 року по 22.09.1977 року - 4 роки 1 місяця 22 дні). В такому разі, з урахуванням періодів роботи на названих посадах, робота на яких зараховується до стажу роботи на посаді судді, стаж становить - 26 років 6 місяців 27 днів. Із постанови Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 15.03.2011 року слідує, що до стажу роботи, який дає позивачу право на щомісячне довічне грошове утримання зарахований стаж на посаді стажиста на посаді помічника прокурора Комунарського району м.Запоріжжя з 30.06.1994 року по 20.07.1995 рік. Водночас, починаючи з 14.05.2010 року суд зобов'язав уповноважений на той час орган виплачувати позивачу грошове утримання, яке позивач отримував в порядку виконання зазначеного рішення суду. Спір вирішувався саме щодо наявності у позивача права на отримання грошового довічного утримання з надбанням 20 річного стажу на посаді судді станом на 14.05.2010 року. При цьому, як видно із постанов адміністративного суду до стажу роботи на посаді судді, зокрема робота стажиста на посаді помічника прокурора Комунарського району м.Запоріжжя (з 30.06.1994 року по 20.07.1995 року - 1 рік 20 днів), робота на посаді помічника прокурора Комунарського району міста Запоріжжя (з 21.07.1995 року по 18.11.1996 року - 1 рік 3 місяці 27 днів) та строк проходження служби у Збройних Силах ( з 01.08.1973 року по 22.09.1977 року - 4 роки 1 місяць 22 дні). Останні періоди не були спірними і визнавались платником утримання. Отже, на час звільнення позивач мав стаж роботи на посаді судді 26 років 6 місяців 27 днів, який надавав йому право на отримання довічного щомісячного грошового утримання на рівні 90 % суддівської винагороди судді, що працює на відповідній посаді без обмеження граничного розміру.

Вважає відмову відповідача протиправною та просить зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Комунарському районі м.Запоріжжя зачислити йому до стажу роботи на посаді судді 20 років 22 дні - періоди роботи на посаді стажиста на вакантній посаді помічника прокурора Комунарського району міста Запоріжжя ( з 30.06.1994 року по 20.07.1995 року - 1 рік 20 днів), період роботи на посаді помічника прокурора Комунарського району міста Запоріжжя ( з 21.07.1995 року по 18.11.1996 року - 1 рік 3 місяці 27 днів) та строк проходження служби у Збройних Силах ( з 01.08.1973 року по 22.09.1977 року - 4 роки 1 місяць 22 дні), що дає право на отримання щомісячного довічного грошового утримання у розмірі 90 % суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання. Зобов'язати Управління Пенсійного Фонду України у Комунарському районі м.Запоріжжя, починаючи з 13.12.2016 року здійснити судді у відставці ОСОБА_1 перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, відповідно до ч.3 ст.141 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» у розмірі 90 % грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання та виплатити різницю розміру з урахуванням фактично виплачених сум. Стягнути з відповідача судові витрати, та зобов'язати Управління Пенсійного фонду України у Комунарському районі м.Запоріжжя надати звіт про виконання судового рішення у місячний строк з моменту набрання законної сили.

Представник відповідача Управління Пенсійного фонду України в Комунарському районі м. Запоріжжя надіслав до суду заперечення в яких вказав, що виходячи з норми ст.141 Закону №2453-VI у редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02 березня 2015 року № 2133-VIІІ, яка суперечить Конституції України, не підлягає застосуванню як така, що втратила чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього рішення. Натомість застосування підлягає частина третя статті 141 закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07 липня 2010 року №2453-VI до внесення змін Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02 березня 2015 року № 213-VIІІ, тобто у редакції закону України «Про забезпечення права на справедливий суд» від 12 лютого 2015 року № 192- VIІІ, а саме: «Щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 80 % грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не може бути більшими ніж 90 % заробітної плати судді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання». Таким чином, період роботи органах прокуратури та служба в Збройних Силах не враховується при визначенні відсотка заробітної плати суддів під час призначення довічного грошового утримання.

Стаж на посаді судді, який дає право на тримання щомісячного довічного грошового утримання у розмірі 90 % суддівської винагороди (заробітної плати судді) становить 26 років 06 місяців 27 дні. З наданих ОСОБА_1 документів вбачається, зокрема, розрахунком стажу судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, виданого Апеляційного судом Запорізької області, поданням про встановлення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці від 13.12.2016 року та позивачем у тексті адміністративного позову. Період роботи на посаді стажиста на вакантній посаді помічника прокурора Комунарського району м.Запоріжжя протягом 01 років 20 днів, період роботи на посаді помічника прокурора Комунарського району м.Запоріжжя протягом 01 років 03 місяці 27 днів, строк проходження служби у Збройних Силах протягом 04 років 01 місяців 22 днів, не може бути зараховано до стажу роботи на посаді судді, що враховується при визначенні розміру щомісячного довічного грошового утримання судді. Стаж роботи ОСОБА_1 на посаді суді, згідно наданих документів, складає 20 років 22 днів. Ця обставина позивачем не тільки не заперечується, а й підтверджується в тексті адміністративного позову. Враховуючи зазначене, з 13.12.2016 року ОСОБА_1 було призначено щомісячне грошове утримання із розрахунку 80 % заробітної плати (стаж на посаді судді - 20 років 22 дні), зазначеної у довідці, виданої Апеляційним судом Запорізької області. Відповідно до проведеного розрахунку розмір грошового утримання позивача становить - 25 344,00 грн. Таким чином, позиція Управління щодо відмови ОСОБА_1 у призначенні щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці в розмірі 90 % є такою, що повністю відповідає діючому законодавству, а позовні вимоги є такими, що не підлягають задоволенню. Щодо вимог позивача відносно покладених судових витрат на управління Пенсійного фонду України в Комунарського районі м.Запоріжжя, відповідач вважає їх такими, що не підлягають задоволенню. Бюджет Пенсійного фонду має чітку цільову структуру, як вбачається з вищенаведеного, у структуру доходів та видатків Пенсійного фонду відсутні асигнування на покриття витрат, пов'язаних із виконанням рішень судів. Фінансування фонду з Державного бюджету здійснюється з метою покриття дефіциту останнього виключно згідно з цільовим призначенням. Таким чином. враховуючи положення ст.94 КАС України та вказані законодавчі норми, судові витрати стороні, яка не є суб'єктом владних повноважень, повинні відшкодовуватись з державного бюджету органами Казначейства.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 183-2 КАС України, справа вирішується судом на підставі наявних у справі матеріалів і доказів в порядку скороченого провадження, передбаченого п. 2 ч. 1 ст. 183-2 КАС України, згідно якої скорочене провадження застосовується в адміністративних справах щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільги дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Відповідно до ст. 128 КАС України, суд вважає за можливе розгляд та вирішення даної справи на підставі наявних в ній доказів.

Дослідивши матеріали справи, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено:

ОСОБА_1 є суддею у відставці Апеляційного суду Запорізької області, що не заперечується сторонами по справі та не підлягає доказуванню.

Відповідно до запису у трудовій книжці НОМЕР_1 виданої на ім'я ОСОБА_1 з 01.08.1973 року по 22.09.1977 року проходив службу у Збройних Силах, з 30.06.1994 року по 20.07.1995 року - працював на вакантній посаді стажиста помічника прокурора Комунарського району міста Запоріжжя, з 21.07.1995 року по 18.11.1996 року - працював на посаді помічника прокурора Комунарського району міста Запоріжжя.

На підставі рішення Вищої Ради Юстиції №3041 від 08.12.2016 року позивач звільнено з посади судді, у зв'язку з поданням заяви у відставку.

Згідно розпорядження Управління Пенсійного Фонду України у Комунарському районі м.Запоріжжя № 895409 від 22.12.2016 року позивачу призначено грошове довічне утримання судді у відставці у розмірі 80 % заробітної плати судді, який працює на відповідній посаді на час здійснення нарахування, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання судді.

Згідно статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Однією з гарантій забезпечення незалежності суддів, закріплених у статті 126 Конституції України, є надання їм за рахунок держави матеріального і соціального захисту (заробітна плата, пенсія, щомісячне довічне грошове утримання, тощо), надання їм у майбутньому статусу судді у відставці, право якого на пенсійне та щомісячне довічне грошове утримання є гарантією незалежності працюючих суддів.

Відповідно до ч.4 ст.43 Закону України «Про статус суддів» від 15.12.1992 року № 2862-ХІІ, судді у відставці, який має стаж роботи на посаді судді не менше 20 років, виплачується за його вибором пенсія або звільнене від сплати податку щомісячне довічне грошове утримання в розмірі 80 % заробітної плати працюючого на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи понад 20 років на посаді судді розмір щомісячного утримання збільшується на 2% заробітку. Але не більше ніж 90 % заробітку судді. Наведене правило було закріплено і у статті 138 закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010 року № 2453-УІ, згідно з ч.3 якої щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 80 % грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді розмір щомісячного утримання виплачується судді у розмірі 80 % грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного утримання збільшується на 2%, але не більше ніж 90 % заробітної плати судді, без обмеження граничного розміру щомісячного грошового утримання.

Так, пунктом 11 розділу ХІІІ «Перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів», у редакції, чинній до 28 березня 2015 року, передбачено, що судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день набрання чинності цим Законом.

Частиною четвертою статті 43 Закону України «Про статус суддів» зі змінами, внесеними Законом України від 24 лютого 1994 року №405- ХІ, встановлено: до стажу роботи, що дає право на відставку судді та отримання щомісячного довічного грошового утримання, крім роботи на посадах суддів судів України, державних арбітрів, арбітрів відомчих арбітражі України, зараховується також час роботи на посадах суддів і арбітрів у судах та державному і відомчому арбітражі колишнього СРСР та республік, що раніше входили до складу СРСР, час роботи на посадах, безпосередньо пов'язаних з керівництвом та контролем за діяльністю судів у Верховному Суді України, в обласних судах, Київському і Севастопольському міських судах, міністерстві юстиції України, Вищому арбітражному суді України, а також на посадах прокурорів і слідчих за умови наявності у всіх зазначених осіб стажу роботи на посаді судді не менше 10 років.

Відповідно до пункту 3-1 постанови Кабінету Міністрів України «Про оплату праці та щомісячне грошове утримання суддів» від 3 вересня 2005 року №865 до стажу роботи, що дає судді право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, за умови роботи на посаді судді не менше як 10 років зараховується , крім стажу трудової діяльності, визначеного законом, половина строку навчання за денною формою у вищих юридичних навчальних закладах, на юридичних факультетах вищих навчальних закладів та календарний період проходження строкової військової служби.

Як вище зазначено, на момент виходу у відставку судді ОСОБА_1, крім стажу роботи на посаді судді 20 років 22 дні, він також має стажу 6 років 6 місяців 5 днів, який складається з періоду проходження військової служби у Збройних Силах (з 01.08.1973 року по 22.09.1977 року), роботи на вакантній посаді стажиста помічника прокурора Комунарського району міста Запоріжжя (з 30.06.1994 року по 20.07.1995 року), роботи на посаді помічника прокурора Комунарського району міста Запоріжжя (з 21.07.1995 року по 18.11.1996 року).

Отже, усього стаж роботи суддів ОСОБА_1, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці станом на 13.12.2016 року становить 26 років 6 місяців 27 днів. Зазначене дає позивачу право на отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у розмірі 90 % грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді.

Тому суд дійшов до висновку, що позов ОСОБА_1 є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Розподіл судових витрат здійснюється відповідно до вимог ст.94 Кодексу адміністративного суду України.

Відповідно до ч.1 ст. 267 КАС України суд вважає за необхідне зобов'язати відповідача подати у місячний строк з дня набрання постановою законної сили звіт про виконання судового рішення.

Керуючись ст.126 Конституції України, статті 138 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010 року № 2453-УІ, пунктом 11 розділу ХІІІ «Перехідні положення», Закону України «Про судоустрій і статус суддів» у редакції, чинній до 28 березня 2015 року, відповідно до 2,8-14,71,94, 122,158-163,167,186,254 Кодексу адміністративного судочинства України суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Позовні вимоги задовольнити.

Визнати дії Управління Пенсійного фонду України в Комунарському районі міста Запоріжжя щодо не зарахування до стажу судді ОСОБА_1, який дає право на отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці періоду роботи на посадах стажиста прокуратури, помічника прокурора та строку проходження військової служби у Збройних Силах - протиправними.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Комунарському районі міста Запоріжжя зарахувати до стажу судді ОСОБА_1 період проходження військової служби у Збройних Силах -з 01.08.1973 року по 22.09.1977 року, період роботи на вакантній посаді стажиста помічника прокурора Комунарського району міста Запоріжжя - з 30.06.1994 року по 20.07.1995 року, період роботи на посаді помічника прокурора Комунарського району міста Запоріжжя з 21.07.1995 року по 18.11.1996 року.

Зобов'язати призначити ОСОБА_1, як судді у відставці, щомісячне довічне грошове утримання в розмірі 90 % суддівської винагороди, який працює на відповідній посаді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання та виплатити різницю розміру з урахуванням фактично виплачених сум, починаючи з 13.12.20216 року.

Стягнути з Управління Пенсійного фонду України в Комунарському районі м.Запоріжжя за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судові витрати по оплаті судового збору в сумі 640 гривень.

На підставі ч.1 ст.256 КАС України допустити негайне виконання постанови.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Комунарському районі міста Запоріжжя подати звіт про виконання судового рішення в місячний строк з дня набрання постановою законної сили

На постанову може бути подано апеляційну скаргу до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Комунарський районний суд м. Запоріжжя протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя А.І. Боровікова