Справа № 821/1739/16
Суддя: Хом'якова В.В.
Дата ухвалення: 2017-03-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2017 р.м. ХерсонСправа № 821/1739/16
13 год. 17 хв.

Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді: Хом'якової В.В.,

при секретарі: Перебийніс Н.Ю.,

за участю:

представника позивача Шевченка І.Ю.,

представника відповідача Насєки М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом публічного акціонерного товариства "Херсонський комбінат хлібопродуктів" до Головного управління ДФС у Херсонській області, за участю третьої особи на стороні позивача без самостійних вимог - товариства з обмеженою відповідальністю "Полісервіс" про скасування податкового повідомлення - рішення,

встановив:

Публічне акціонерне товариство «Херсонський комбінат хлібопродуктів» (надалі - позивач, ПАТ «Херсонський КХП») звернулось до суду з позовною заявою до Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області (далі - відповідач, ГУ ДФС у Херсонській області), в якому просить скасувати податкове повідомлення-рішення від 27.07.16 № про зменшення розміру від'ємного значення податку на додану вартість на суму 578191 грн. за грудень 2015 року. В обґрунтування позовних вимог позивач покликався на безпідставність та не обґрунтованість висновків податкового органу щодо завищення позивачем у перевіряємий період податкового кредиту з податку на додану вартість та безтоварності господарських операцій між позивачем та ТОВ «Полісервіс».

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав з підстав, викладених в позовній заяві. Просив позов задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача у судових засіданнях щодо задоволення заявленого позову заперечував, в обґрунтування правомірності спірного податкового повідомлення-рішення посилався на обставини, викладені у акті перевірки від 24.06.16 № 768/21-22-14-04/00952367, розглянутих заперечень проти акту перевірки та поданих письмових запереченнях на позов.

Судом залучено до участі в розгляді справи в якості 3-ї особи на стороні позивача - товариство «Полісервіс», представник якого в судове засідання не прибув, надіслані на адресу ТОВ «Полісервіс» матеріали та судові ухвали повернулись з відміткою пошти про закінчення терміну зберігання.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши представників сторін, пояснення свідка, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, суд встановив наступне.

В червні 2016 року фахівцем ГУ ДФС у Херсонській області була здійснена виїзна позапланова документальна перевірка публічного акціонерного товариства «Херсонський КХП» з питань дотримання вимог податкового законодавства по взаємовідносинам з ТОВ «Полісервіс» за 2015 рік, за результатами якої складено акт від 24.06.16 № 68/21-22-14-04/ 00952367. Згідно висновків перевірки, позивачем, зокрема, порушено ст. 44, п.198.1, п. 198.2, п. 198.3 ст. 198 Податкового кодексу України, завищено податковий кредит за перевіряємий період на загальну суму 578 191 грн., у тому числі: за листопад 2015р. у розмірі 15 301,05 грн.; за грудень 2015р. у розмірі 562 890,20 грн., в результаті встановлено завищення залишку від'ємного значення, який після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду (ряд.24) за грудень 2015року на загальну суму 578191 грн.

Висновок про наявність порушень в діяльності ПАТ «Херсонський КХП» у перевіреному періоді полягає у тому, що позивач перебував у господарських правовідносинах з суб'єктом господарювання ТОВ «Полісервіс» на підставі договорів купівлі-продажу: №472 від 01.10.2015р.; №475 від 05.10.2015р.; №476 від 05.10.2015р.; №526 від 20.11.2015р.; №549 від 04.12.2015р.; №550 від 07.12.2015р. та № 571 від 25.12.2015р. Господарські операції поставки у жовтні-грудні 2015р. пшениці 2-го класу від ТОВ «Полісервіс», на думку перевіряючого, не мали реального характеру. ТОВ «Полісервіс» не було виробником сільгосппродукції, а придбавало її у листопаді-грудні 2015 року у сільськогосподарського ТОВ «Південне». Керівником ТОВ «Полісервіс» та СТОВ «Південне» на той час був ОСОБА_3.

В якості доказів поставки пшениці 2-го класу врожаю 2015 року позивач надав суду наступні докази: видаткова накладна від 20.11.15 № 281 - 22,122 тн, видаткова накладна від 03.12.15 № 262 270,628 тн, видаткова накладна від 07.12.15 № 263 на 275,208 тн, від 08.12.15 № 264 на 218,604 тн, від 26.12.15 № 638 на 22,012 тн, також надані податкові накладні, акти прийомки сільгосппродукції, платіжні документи про оплату вартості сільгосппродукції, товарно-транспортні накладні. Ці ж документи надавались на перевірку. Ревізор звернув увагу на те, що в товаро-транспортних накладних на доставку пшениці позивачу, перевізником було ТОВ "Полісервіс", навантаження здійснено у АДРЕСА_2, (це житловий будинок приватної особи ОСОБА_4.), тоді як СТОВ «Південне» має в оренді ділянки на території Качкаровської та Милівської селищних радах Бериславського району Херсонської області.

В акті перевірки також вказано, що ТОВ «Полісервіс» у грудні 2015 року не декларувало придбання пшениці 2-го класу у СТОВ «Південне». В декларації з ПДВ за листопад 2015 року ТОВ «Полісервіс» включило до податкового кредиту податкові накладні, виписані СТОВ «Південне» у липні 2015 року, але у деклараціях СТОВ "Південне" з ПДВ за липень 2015 року немає показників ні податкового кредиту, ні податкових зобов'язань, а починаючи з серпня 2015 року СТОВ «Південне» взагалі не звітує про результати господарської діяльності. Крім того, у СТОВ «Південне» відсутні необхідні умови для здійснення господарських операцій для вирощування, збирання та зберігання пшениці, чисельність працівників 1 особа, відсутні основні фонди, технічний персонал, виробничі активи, складські приміщення, транспортні засоби.

В акті перевірки зроблено висновок про неможливість здійснення фінансово-господарських операцій по поставки пшениці 2-го класу в кількості 808,574 тн від ТОВ «Полісервіс» - СТОВ "Південне" на адресу позивача, що свідчить по безпідставність формування податкового кредиту за рахунок сум ПДВ податковим накладним, виписаним на отримання пшениці від невстановлених осіб, ці податкові накладні не мають статусу юридично значимих.

За результатами розгляду заперечень ПАТ «Херсонський КХП» на акт перевірки, у відповіді ГУ ДФС у Херсонській області було вказано, що слідчим управлінням фінансових розслідувань ГУ ДФС у Херсонській області проводиться розслідування кримінального правопорушення за № 0000172 від 17.06.15 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 191, ч. 2 та ч. 3 ст. 212, ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 212, ч. 11 ст. 258-5 Кримінального кодексу України стосовно службових осіб ТОВ «Полісервіс». Допитаний як свідок громадянин ОСОБА_3, який є керівником ТОВ «Полісервіс» та СТОВ «Південне» повідомив, що здійснює господарську діяльність з купівлі та подальшого продажу сільськогосподарської продукції на підприємствах ТОВ «Полісервіс», ТОВ «Украгро Експо». В той же час ним з метою мінімізації отриманих доходів, а також з метою отримання готівкових коштів у великих сумах, у 2015 році було придбано та зареєстровано СТОВ «Південне», яке фактично будь-яку господарську діяльність не здійснювало.

Також ГУ ДФС послалось на п. 15.2 підрозділу 2 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України, яким визначено: «Тимчасово до 31 грудня 2015 року (відповідно внесених змін Законом України від 24.12.2015 №909-У-ІІІ) від оподаткування податком на додану вартість звільняються операції з постачання на митній території України зернових культур товарних позицій 1001 - 1008 згідно з УКТ ЗЕД та технічних культур товарних позицій 1205 і 1206 згідно з УКТ ЗЕД, крім першого постачання таких зернових та технічних культур сільськогосподарськими підприємствами - виробниками та підприємствами, які безпосередньо придбали такі зернові та технічні культури у сільськогосподарських підприємств - виробників». Тобто, право на податковий кредит виникає в разі отримання товарів від першого постачання зернових сільськогосподарськими підприємствами - виробниками та підприємствами, які безпосередньо придбати такі зернові та технічні культури у сільськогосподарських підприємств - виробників. Перевіркою встановлено, що на порушення п. 198.1, п.198.2 ст.198, п.15.2 підрозділу 2 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України ПАТ «Херсонський КХП» неправомірно включено до складу податкового кредиту по рядку 10.1 декларації з податку на додану вартість за листопад - грудень 2015 року суму ПДВ по операціям з ТОВ «Полісервіс» по придбанню товарів (пшениці 2 кл.) на суму 578191,25 гри. в тому числі листопад 2015 року - 15301,05 грн. грудень 2015 року - 562890,20 грн.

За результатами розгляду заперечень ПАТ «Херсонський КХП» від 18.07.2016 №558/07, відповідач виклав висновок акту документальної виїзної позапланової перевірки ПАТ «Херсонський КХП» від 24.06.2016 року №68/21-22-14-04/00952367 у новій редакції: Перевіркою ПАТ «Херсонський КХП» встановлено, що на порушення п. 198.1, п.198.2 ст.198, п.15.2 підрозділу 2 розділу XX «Перехідні положення» Податкового Кодексу України від 02.12.2010 №2755 - VI (із змінами та доповненнями) підприємством завищено податковий кредит за перевіряємий період на загальну суму 578191,0 грн., у тому числі: за листопад 2015 року у розмірі 15301 грн.; за грудень 2015 року у розмірі 562890,0 грн., в результаті встановлено завищення залишку від'ємного значення, який після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду (ряд.24): грудень 2015 року на загальну суму 578191,0 грн.

За розглядом матеріалів перевірки відповідачем було прийнято податкове повідомлення-рішення від 27.07.16 № про зменшення позивачу розміру від'ємного значення податку на додану вартість на суму 578191 грн. за грудень 2015 року.

Позивач не погодився з податковим повідомленням-рішенням, а тому звернувся до суду за захистом своїх порушених прав та законних інтересів.

Оцінивши за правилами ст. 86 Кодексу адміністративного судочинства України надані сторонами докази та пояснення, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до вимог частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулює Податковий кодекс України, який, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Статтею 62 Податкового кодексу України передбачено, що податковий контроль здійснюється шляхом: - ведення обліку платників податків; - інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності органів державної податкової служби; - перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо отримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин.

Згідно п.п.21.1.1., 21.1.2., 21.1.4. п.21.1. ст.21 Податкового кодексу України, посадові особи контролюючих органів зобов'язані, крім іншого: дотримуватися Конституції України та діяти виключно у відповідності з цим Кодексом та іншими законами України, іншими нормативними актами; забезпечувати сумління виконання покладених на контролюючі органи функцій; не допускати порушень прав та охоронюваний законом інтересів громадян, підприємств, установ, організацій.

Відповідно до п.п. 20.1.4. п.20.1. ст.20 Податкового кодексу України, контролюючі органи мають право, зокрема, проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Згідно п. 198.1, 198.2 ст. 198 Податкового кодексу України, до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу. Датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.

Представники відповідача в судовому засіданні посилаються на норми п. 15-2 підрозділу 2 розділу XX Податкового кодексу України, який передбачає, що «тимчасово до 31 грудня 2015 року включно від оподаткування податком на додану вартість звільняються операції з постачання на митній території України зернових культур товарних позицій 1001 - 1008 згідно з УКТ ЗЕД та технічних культур товарних позицій 1205 і 1206 згідно з УКТ ЗЕД, крім першого постачання таких зернових та технічних культур сільськогосподарськими підприємствами - виробниками та підприємствами, які безпосередньо придбали такі зернові та технічні культури у сільськогосподарських підприємств - виробників». Тобто, право на податковий кредит виникає в разі отримання товарів від першого постачання зернових сільськогосподарськими підприємствами-виробниками та підприємствами, які безпосередньо придбали такі зернові та технічні культури у сільськогосподарських підприємств-виробників.

В договорах купівлі-продажу № 526 від 20.11.15, № 549 від 04.12.15, № 550 від 07.12.15, № 571 від 25.12.15, укладених між позивачем та ТОВ «Полісервіс» вказано, що ТОВ «Полісервіс» (продавець) підтверджує, що є першим посередником, який придбав весь обсяг товару безпосередньо у сільськогосподарських підприємств-виробників, які є такими в розумінні п. 6 ст. 209 ПКУ. Продавець зобов'язаний документально підтвердити покупцю (ПАТ «Херсонський комбінат хлібопродуктів») статус «першого посередника» в день підписання договору. До моменту підписання договору продавець зобов'язаний надати покупцю належним чином завірені копії документів, які підтверджують придбання товару безпосередньо у сільськогосподарського товаровиробника, а саме: свідоцтво про реєстрацію сільськогосподарського підприємства-товаровиробника як суб'єкта спеціального режиму оподаткування ПДВ, довідки податкової інспекції про те, що підприємство-товаровиробник є платником фіксованого сільськогосподарського податку, яка є діючою в період дії договору, договору купівлі-продажу продавцем зернової продукції у підприємства-товаровиробника, витратною накладною та податковою накладною від підприємства-товаровиробника на придбаний продавцем товар, який в подальшому реалізований покупцю.

Цих договірних зобов'язань ТОВ "Полісервіс" не було дотримано. В якості документів, підтверджуючих той факт, що СТОВ "Полісервіс" придбало пшеницю у сільськогосподарського виробника, яким є СТОВ "Південне", були надані наступні документи - копія довідки відділу Держземагенства у Бериславському районі Херсонської області від 06.08.14 про те, що СТОВ "Південне" використовує земельну ділянку на території Качкаровської сільської ради за договорами оренди, копію статзвіту про обсяг посівних площ сільгоспкультур від урожай 2015 року, копію фінансового звіту СТОВ "Південне" на 31.03.15.

Надані позивачем суду документи не підтверджують статус СТОВ "Південне" як сільгоспвиробника, та спростовуються доказами, які надані фіскальною службою.

З 1 січня 2015 р. законодавцем був відмінений фіксований сільськогосподарський податок, а замість нього запроваджено єдиний податок для платників четвертої групи. Відповідні норми, що регулювали сплату фіксованого сільськогосподарського податку, перенесені до глави 1 розділу XIV ПКУ (зміни до ПКУ, внесені Законом України від 28 грудня 2014 року N 71-VIII). Вимоги до сільськогосподарських товаровиробників, які потрібно виконати для того, щоб сплачувати єдиний податок у складі четвертої групи, наведені у ст. 291 ПКУ. Зокрема, залишено вимогу про частку сільськогосподарського товаровиробництва за попередній податковий (звітний) рік, який має дорівнювати або перевищувати 75 % (пп. 4 п. 291.4 ПКУ). Поняття частки с.-г. товаровиробництва для цілей глави 1 розділу XIV ПКУ визначено пп. 14.1.262 ПКУ - це «питома вага доходу сільськогосподарського товаровиробника, отриманого від реалізації сільськогосподарської продукції власного виробництва та продуктів її переробки, у загальній сумі його доходу, що враховується під час визначення права такого товаровиробника на реєстрацію як платника податку». Таким чином, для того щоб визначити, чи може сільгосппідприємство у 2015 р. сплачувати єдиний податок, питома вага його доходу (виручки) від реалізації власновироблених сільськогосподарських товарів за 2014 рік має становити не менше 75% від загального доходу. Об'єкт оподаткування ЄП для четвертої групи - сільгоспвиробників - платників ЄП залишився такий самий, який був у фіксованого сільськогосподарського податку (ст. 292-1 ПКУ) - це площа сільськогосподарських угідь та/або земель водного фонду, що перебуває у власності платника ЄП або надана йому у користування, у тому числі на умовах оренди. Права власності або користування земельними ділянками повинні бути оформлені та належним чином зареєстровані (тобто з дотриманням вимог Закону від 01.07.2004 № 1952-IV «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»). Згідно з п. 292-1.3 ПКУ, підставою для нарахування ЄП четвертої групи є дані державного земельного кадастру та/або дані з державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Для виконання цієї вимоги органи виконавчої влади щомісяця, не пізніше 10 числа наступного місяця (а також за запитом контролюючого органу за місцезнаходженням земельної ділянки) подають інформацію, необхідну для обчислення і справляння податку. Базою оподаткування єдиним податком є нормативна грошова оцінка одного гектара сільськогосподарських угідь, з урахуванням коефіцієнта індексації визначеного станом на 1 січня базового податкового року (п. 292-1.2 ПКУ). Ставки ЄП четвертої групи встановлено у відсотках від нормативної грошової оцінки землі. Декларація складається раз на рік та подається до 20 лютого поточного року згідно пп. 295.9.1 ПКУ. Згідно з п. 299.10 ПКУ реєстрація платником ЄП є безстроковою. Але разом з цим сільськогосподарські товаровиробники мають щорічно підтверджувати своє право перебувати у складі платників ЄП четвертої групи. Порядок такого підтвердження аналогічний до порядку обрання спрощеної системи оподаткування, який викладено у пп. 298.8.1 - 298.8.4 ПКУ. Отже, для переходу на ЄП четвертої групи або щорічного підтвердження права на ЄП, сільськогосподарському товаровиробнику потрібно до 20 лютого поточного року подати такі документи: загальну податкову декларацію на поточний рік щодо всієї площі земельних ділянок (або земель водного фонду внутрішніх водойм), з яких справляється податок, - контролюючому органу за своїм місцезнаходженням (місцем перебування на податковому обліку), звітну податкову декларацію на поточний рік окремо щодо кожної земельної ділянки - контролюючому органу за місцем розташування такої земельної ділянки, розрахунок частки сільськогосподарського товаровиробництва - контролюючим органам за своїм місцезнаходженням та/або за місцем розташування земельних ділянок, відомості (довідку) про наявність земельних ділянок - контролюючим органам за своїм місцезнаходженням та/або за місцем розташування земельних ділянок. У відомостях (довідці) про наявність земельних ділянок зазначаються дані про кожний документ, що встановлює право власності та/або користування земельними ділянками, у тому числі про кожний договір оренди земельної частки (паю). Платники ЄП звільняються від обов'язку сплати деяких податків, перелік яких наведено у п. 297.1 ПКУ. Згідно з п. 299.13 ПКУ контролюючий орган щоденно оприлюднює на єдиному державному реєстраційному веб-порталі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців та власному офіційному сайті дані з реєстру платників ЄП.

Суду наданий відповідачем акт від 16.12.15 № 263/21-03-22-05 документальної невиїзної позапланової перевірки СТОВ «Південне» з питань правомірності обчислення та повноти сплати податків по господарським взаємовідносинам з іншими платниками податків, в тому числі ТОВ «Полісервіс» за період січень 2015 року - 19 жовтня 2015 року, відомості якого свідчать про те, що СТОВ «Південне» не було зареєстровано в 2015 році платником єдиного податку, було платником податку на прибуток, платником ПДВ на загальних підставах, платником ПДФО, єдиного внеску. Встановлено рух грошових коштів як оплата за сільськогосподарську продукцію від ТОВ «Полісервіс» до СТОВ «Південне», але ні договорів, ні будь-яких первинних документів, ТТН, податкових накладних на перевірку керівник ОСОБА_3 не надав, посилаючись на вилучення всіх документів Управлінням СБУ у Херсонській області, при цьому протокол обшуку та виїмки документів не надав. В акті вказано, що в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні на адресу ТОВ «Полісервіс» не зареєстровані, суми ПДВ з постачання сільськогосподарської продукції ТОВ «Полісервіс» не включені СТОВ «Південне» до складу податкових зобов'язань, не відображені в додатках до податкових декларацій з ПДВ. Рішенням контролюючого органу від 25.08.15 № 305 СТОВ «Південне» виключено з реєстру суб'єктів спеціального режиму оподаткування та переведено на загальну систему оподаткування з 01.07.14. За звітні періоди січень-жовтень 2015 року СТОВ «Південне» у загальних податкових деклараціях задекларовано податкові зобов'язання з ПДВ у сумі 0 грн. Надана суду спеціальна декларація СТОВ "Південне" за липень 2015 року також містить нульові показники податкових зобов'язань та податкового кредиту.

При здійсненні позапланової невиїзної перевірки ТОВ «Полісервіс» за період січень 2015 року - 19 жовтня 2015 року (акт від 30.11.15 № 256/21-03-22-05) також було виявлено відсутність будь-яких первинних бухгалтерських та податкових документів, які підтверджують здійснення господарських операцій, відсутність керівника ОСОБА_3, який був одночасно і засновником з 12.12.14 товариства за місцем реєстрації АДРЕСА_1.

Також відповідачем було надано суду податкові розрахунки форма 1-ДФ про суми доходу, виплачені фізичним особам СТОВ "Південне" за 1 та 2 квартал 2015 року, з яких вбачається, що в 1 кварталі 2015 року заробітна плата виплачувалась 2 особам, а в 2-му кварталі - одній особі.

Викликаний в якості свідка ОСОБА_3 в судовому засіданні повідомив, що на сьогоднішній день не є ні засновником, ні керівником СТОВ «Південне», ТОВ «Полісервіс», разом з тим підтвердив факт вирощування та продажу пшениці від СТОВ "Південне" до ТОВ "Полісервіс", та в подальшому позивачу. Стверджував, що наймав інших господарюючих суб'єктів для збирання врожаю, врожай зберігав на орендованих складах в с. Качкаровка, повідомив, що СТОВ "Південне" мало якусь техніку, орендовані земельні ділянки. Стверджує, що всі документи були вилучені співпрацівниками СБУ без залишення йому відповідного протоколу. Разом з тим, ОСОБА_3 не назвав найменування підрядника для збирання врожаю в липні 2015 року, не міг пояснити хто вирощував пшеницю в 2015 році, у кого придбавав насіння, добрива, паливо, і чому операції придбання не були відображені в податкових деклараціях, хто здійснював перевезення, яким транспортом, не дав пояснень щодо причин не реєстрації СТОВ "Південне" платником єдиного податку в 2015 році, не зміг надати пояснення щодо показників податкової звітності, причин відображення тільки податкових зобов'язань та відсутності податкового кредиту в 2015 році. Отже, відомості ОСОБА_3 мають загальний характер без конкретизації того, яким чином СТОВ "Південне" виростило та продало ТОВ "Полісервіс" пшеницю 2го класу врожаю 2015 року.

Суд також приймає до уваги, що перевірка ПАТ "Херсонський КХП" була здійснена на підставі ухвали слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 23.05.16 про надання дозволу на проведення позапланової документальної перевірки ПАТ «Херсонський КХП» в рамках кримінального провадження № 0000172. В наданій суду ухвалі від 23.05.16 є посилання на допит гр.-на ОСОБА_3, який показав, що здійснював господарську діяльність з купівлі та подальшого продажу сільськогосподарської продукції на товариствах ТОВ «Украгро-Експо», ТОВ «Полісервіс», з метою мінімізації доходів у 2015 році придбав ряд підприємств, в тому числі СТОВ «Південне», яке фактично будь-яку господарську діяльність не здійснювало.

На підставі викладеного, доводи відповідача щодо відсутності доказів належності СТОВ "Південне" до сільськогосподарського товаровиробника та відсутності доказів вирощування СТОВ "Південне" 808,574 тн пшениці 2-го класу є обґрунтованими.

В розрізі наведеного, суд зауважує, що інші висновки відповідача, викладені в акті перевірки про відсутність реальної поставки пшениці позивачу від ТОВ "Полісервіс" по ланцюгу СТОВ "Південне", мають характер припущення, а не достовірно встановленого факту. Суд допускає, що є вірогідність того, що СТОВ "Південне" придбавало дану кількість пшениці у іншого суб'єкта господарювання, а не вирощувало власноруч, або ТОВ "Полісервіс" придбавало дану кількість продукції у невстановленої особи. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про бухгалтерський облік і фінансову звітність» встановлено, що бухгалтерський облік є обов'язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку. Необхідність підтвердження господарських операцій первинними документами визначена пп.1.2 п.1, пп.2.1 п. 2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995р. №88 і зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 05.06.1995р. за №168/704, первинні документи - це письмові свідоцтва, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації на їх проведення. Статтею 9 Закону «Про бухгалтерський облік і фінансову звітність» встановлено вимоги до первинних документів, які є підставою для бухгалтерського та податкового обліку. Згідно з даною нормою, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Дія контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Такі первинні документи повинні мати обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. В акті перевірки зазначено, що платником податку надавались, а фахівцем податкового органу досліджувались всі первинні документи ПАТ «Херсонський КХП», за перевіряємий період по господарським операціям, якими підтверджено факти розрахунків з продавцем та до складання яких зауважень у перевіряючого не було. Таким чином, факт реального отримання пшениці від ТОВ «Полісервіс» підтверджується належним чином оформленими первинними документами, які долучені позивачем до матеріалів судової справи. Також суд відхиляє доводи відповідача щодо безтоварності господарських операцій позивача через призму доводів про порушення ТОВ «Полісервіс» та СТОВ «Південне» приписів податкового законодавства, відображених у податкових інформаціях контролюючих органів, зважаючи на те, що притягнення суб'єкта права до юридичної відповідальності за діяння, що було вчинено іншою особою, згідно з законом є неможливим.

Виходячи з наведеного, позивач як платник податку, самостійно несе відповідальність за достовірність і своєчасність обчислення та внесення ним податку до бюджету відповідно до законодавства України і не може нести відповідальність за порушення контрагентами правил здійснення господарської діяльності, за невиконання чи неналежне виконання обов'язків щодо сплати податків іншими контрагентами.

Згідно частини 1 статті 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 71 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачем як суб'єктом владних повноважень доведено правомірність податкового повідомлення - рішення № , а позивачем не надано достатніх доказів того, що пшениця жовтні-листопаді 2015 року ним придбавалась у ТОВ "Полісервіс", яке безпосередньо придбавало зернові у сільськогосподарського підприємства-виробника, що є обов'язковою умовою включення до податкового кредиту суми ПДВ, сплачені при придбанні сільгосппродукції.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд прийшов до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову.

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Керуючись ст.ст. 94, 159-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

постановив:

Відмовити публічному акціонерному товариству "Херсонський комбінат хлібопродуктів" в задоволенні позову про скасування податкового повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області від 27.07.16 № .

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України чи прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови виготовлений та підписаний 07 березня 2017 р.

Суддя Хом'якова В.В.

кат. 8.3.3