Справа № 804/4681/16
Суддя: Ясенова Т.І.
Дата ухвалення: 2017-02-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

28 лютого 2017 рокусправа № 804/4681/16

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючий суддя: Ясенова Т.І.

судді: Чередниченко В.Є. Суховаров А.В.

секретар судового засідання: Троянов А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09 грудня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Міського голови міста Кривого Рогу Дніпропетровської області Вілкула Юрія Григоровича, Виконавчого комітету Саксаганської районної у місті ради міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, Виконавчого комітету Жовтневої районної у місті ради міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, Виконавчого комітету Криворізької міської ради Дніпропетровської області, Криворізької міської ради Дніпропетровської області, голови Дніпропетровської обласної державної адміністрації Резніченка Валентина Михайловича, Дніпропетровської обласної державної адміністрації, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів: Український інститут національної пам'яті, Верховна Рада України про визнання протиправними дій, скасування рішень, визнання недійсними протоколів та листа та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до суду з позовом до Міського голови міста Кривого Рогу Дніпропетровської області Вілкула Юрія Григоровича, Виконавчого комітету Саксаганської районної у місті ради міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, Виконавчого комітету Жовтневої районної у місті ради міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, Виконавчого комітету Криворізької міської ради Дніпропетровської області, Криворізької міської ради Дніпропетровської області, голови Дніпропетровської обласної державної адміністрації Резніченка Валентина Михайловича, Дніпропетровської обласної державної адміністрації, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів: Український інститут національної пам'яті, Верховна Рада України, в якому просив:

- визнати протиправними дії Міського голови міста Кривого Рогу Дніпропетровської області Вілкула Юрія Григоровича; Виконавчого комітету Саксаганської районної у місті ради міста Кривого Рогу Дніпропетровської області; Виконавчого комітету Покровської (колишньої - Жовтневої) районної у місті ради міста Кривого Рогу Дніпропетровської області; Виконавчого комітету Криворізької міської ради Дніпропетровської області; Криворізької міської ради Дніпропетровської області; Голови Дніпропетровської обласної державної адміністрації Резніченка Валентина Михайловича; Дніпропетровської обласної державної адміністрації щодо перейменування у місті Кривому Розі Дніпропетровської області вулиці Кузнецова на вулицю Генерала Кузнецова;

- скасувати розпорядження Криворізького міського голови №40-р від 17.02.2016 «Про організацію та проведення громадських обговорень з питань перейменування об'єктів топоніміки м. Кривого Рогу»;

- визнати недійсним протокол проведення громадських слухань у Саксаганському районі в рамках громадського обговорення з питання перейменування об'єктів топоніміки м. Кривого Рогу від 22.04.2016;

- визнати недійсним протокол проведення громадських слухань у Жовтневому районі в рамках громадського обговорення з питання перейменування об'єктів топоніміки м. Кривого Рогу від 25.04.2016;

- визнати недійсним лист Міського голови Вілкула Юрія Григоровича від імені виконкому Криворізької міської ради до Голови Дніпропетровської обласної державної адміністрації за вих.№3/30-1329 від 10.05.2016;

- скасувати розпорядження Голови Дніпропетровської обласної державної адміністрації №Р-223/0/3-16 від 19.05.2016 «Про перейменування топонімів у населених пунктах області» в частині перейменування вулиці Кузнецова на вулицю Генерала Кузнецова (номер по порядку 126 додатка 4);

- скасувати рішення Криворізької міської ради №634 від 22.06.2016 «Про внесення змін до рішення міської ради від 24.12.2008 №2920 «Про впорядкування назв мікрорайонів, майданів, площ, проспектів, бульварів, вулиць, провулків міста» в частині перейменування вулиці Кузнецова на вулицю Генерала Кузнецова (номер по порядку 98 додатка);

- зобов'язати Дніпропетровську обласну державну адміністрацію у тримісячний строк, який обчислюється з дня набрання судовим рішенням у цій справі законної сили, в установленому порядку провести громадські слухання та подати на розгляд Верховної Ради України пропозиції щодо перейменування у місті Кривому Розі Дніпропетровської області вулиці Кузнецова, з урахуванням рекомендацій Українського інституту національної пам'яті з цього приводу.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що він

зареєстрований та постійно проживає АДРЕСА_1. 17.02.2016 Криворізьким міським головою прийнято розпорядження №40-р «Про організацію та проведення громадських обговорень з питань перейменування об'єктів топоніміки м. Кривого Рогу», яке суперечить законодавству, оскільки: у п.1 вказано термін до 12.05.2016, що суперечить абзацам №№1,2 п.6 ст.7 Закону України «Про засудження комуністичного та націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів в Україні та заборону пропаганди їхньої символіки» (далі - Закону), оскільки термін, відведений міському голові у будь-яких питаннях щодо перейменувань повністю спливає 21.02.2016р.; у п.4 всупереч абзацу 3 п.п.1 п.4 Постанови Кабінету Міністрів України №989 від 24.10.2012р. відсутня вимога щодо обґрунтування пропозиції нової назви вулиці; у п.6 громадські слухання призначаються за межами передбачених Законом термінів, що суперечить абзацам 1,2 п.6 ст.7 Закону, оскільки термін, відведений міському голові у будь-яких питаннях щодо перейменувань повністю спливає 21.02.2016р.; у п.9 зазначено, що відповідні матеріали готуються міському голові за межами передбачених Законом термінів, що також суперечить абзацам 1,2 п.6 ст.7 Закону, оскільки термін, відведений міському голові у будь-яких питаннях щодо перейменувань повністю спливає 21.02.2016р.

На підставі зазначеного протиправного розпорядження, виконавчим комітетом Саксаганської районної у місті ради міста Кривого Рогу Дніпропетровської області було виготовлено протокол проведення громадських слухань у Саксаганському районі в рамках громадського обговорення з питання перейменування об'єктів топоніміки міста Кривого Рогу від 22.04.2016р., а виконавчим комітетом Жовтневої районної у місті ради міста Кривого Рогу Дніпропетровської області - протокол проведення громадських слухань у Жовтневому районі в рамках громадського обговорення з питання перейменування об'єктів топоніміки міста Кривого Рогу від 25.04.2016 року, які також суперечать законодавству, оскільки: проведені на підставі протиправного розпорядження; судячи з п.2 протиправного розпорядження, відкривати громадське обговорення мали б голови районної у місті ради, а не їх заступники Старовойт та Левченко; суперечливо виглядає кількість учасників у протоколі виконавчого комітету Саксаганської районної у місті ради міста Кривого Рогу Дніпропетровської області: 243 особи, з дорадчого право голосу (яким чином визначалися невідомо) - 29 осіб, потім оголошується присутність вже 259 осіб; у протоколі виконавчого комітету Жовтневої районної у місті ради міста Кривого Рогу Дніпропетровської області: 250 осіб, мають право голосу - 233 особи; документальне підтвердження будь-якого обговорення щодо перейменування вул. Кузнецова у вищевказаних протоколах відсутнє; результати голосування «проти», «утримався» не фіксувалися в цих протоколах; пропозиції щодо перейменування на вул. Генерала Кузнецова суперечать офіційному коментарю, складеному Українським інститутом національної пам'яті, оскільки фактично дублює попередню назву, тому ці пропозиції не повинні були ставитись на голосування.

Вказана у протоколі проведення громадських слухань у Саксаганському районі, то пропозиція №1 щодо перейменування на вул. Генерала Кузнецова суперечить абзацу 3 п.п.1 п.4 Постанови Кабінету Міністрів України №989 від 24.10.2012р., оскільки у ній відсутнє обґрунтування такої пропозиції (завірені печаткою копії сторінок реєстру пропозицій, з зазначенням обґрунтування та коротким описом у графі «примітки» додаються), тому ця пропозиція не повинна була ставитись на голосування); вказана у цьому протоколі пропозиція №6 «залишити без змін назву вулиці Кузнецова» суперечить офіційній позиції списку (переліку) осіб, представників комуністичного тоталітарного режиму, на честь яких названі населені пункти, об'єкти топоніміки у населених пунктах(вулиці, провулки, площі тощо), що підлягають перейменуванню і демонтажу відповідно до Закону України «Про засудження комуністичного та націонал-соціалістичного(нацистського) тоталітарних режимів в Україні та заборону пропаганди їхньої символіки», складеного Українським інститутом національної пам'яті, тому ця пропозиція не повинна була ставитись на голосування; пропозиція щодо перейменування на вулицю Старобажанівську безпідставно не поставлена на голосування. Зважаючи на наведене, прийняте рішення: «запропонувати вулицю Кузнецова (частина) не перейменовувати» також суперечить вказаній рекомендації Інституту та не повинно було прийматись.

Вказана у протоколі проведення громадських слухань у Жовтневому районі пропозиція щодо перейменування на вулицю Ольги Чистякової безпідставно знята з голосування, оскільки такої вулиці у місті Кривому Розі не було та поки що немає; інші наявні пропозиції щодо перейменування на вулицю Свято-Пантелеймонівську, Пантелеймонівську, Лікувальну, Кобзарську безпідставно не поставлені на голосування. Також в цьому протоколі вказане рішення: «перейменувати вулицю КузнЄцова (частина) на вулицю Генерала КузнЄцова», яке прийнято за межею компетенції громадських слухань.

Також позивач посилався на те, що лист Міського голови Вілкула Юрія Григоровича від імені виконкому Криворізької міської ради до Голови Дніпропетровської обласної державної адміністрації за вих.№3/30-1329 від 10.05.2016р. суперечить вимогам нормативно-правових актів. Так, відповідно до абзацу 2 п.12 Положення про порядок вирішення питань адміністративно-територіального устрою Української РСР, затвердженого Указом Президії Верховної Ради Української РСР від 12.03.1981 №1654-ХХ подібний документ повинен мати назву «Подання», та направлятися лише при наявності рішення, прийнятого на сесії, чого зроблено не було. Лист направлено 10.05.2016, до завершення терміну 12.05.2016, передбаченого п.1 розпорядження від 17.02.2016, що суперечить абзацам 1,2 п.6 ст.7 Закону України «Про засудження комуністичного та націонал-соціалістичного(нацистського) тоталітарних режимів в Україні та заборону пропаганди їхньої символіки», оскільки термін, відведений міському голові у будь-яких питаннях щодо перейменувань повністю спливає 21.02.2016; у додатку №2 зазначеного листа за №142 щодо вул. Кузнєцова, у пропозиції щодо перейменування вул. Кузнєцова на вул. Ольги Чистякової зазначено « 14(проти)», що документально не підтверджено протоколом; зміст подібного листа, судячи з абзацу 2 п.6 ст.7 Закону мав би пройти рекомендаційне узгодження з Українським інститутом національної пам'яті, чого зроблено не було.

Вказує на те, що прийняте Головою Дніпропетровської обласної державної адміністрації 19.05.2016 розпорядження №Р-223/0/3-16 «Про перейменування топонімів у населених пунктах області» також суперечить чинному законодавству як з вищенаведених підстав щодо невідповідності рекомендаціям Українського інституту національної пам'яті так і Постанові Кабінету Міністрів України №989 від 24.10.2012, оскільки: прийнято на підставі протиправних розпорядження міського голови, протоколів та листа; у вступній частині зазначено: «з урахуванням рекомендацій Українського інституту національної пам'яті», хоча ні саме розпорядження, ні всі без винятку додатки до нього не містять рекомендацій Інституту; суперечить абзацу 4 п.6 ст.7 Закону, бо прийнято без урахування належно оформлених пропозицій громадськості, науковців та рекомендацій Українського інституту національної пам'яті. Рішення Криворізької міської ради Дніпропетровської області від 22.06.2016 №634 «Про внесення змін до рішення міської ради від 24.12.2008 №2920 «Про впорядкування назв мікрорайонів, майданів, площ, проспектів, бульварів, вулиць, провулків міста» також суперечить законодавству, оскільки прийнято на підставі протиправних розпорядження міського голови, протоколів, листа та розпорядження Голови обласної державної адміністрації.

Також перейменування вулиці Кузнецова на вулицю Генерала Кузнецова суперечить статті 11 Конституції України, яка відповідно до статті 8 Конституції є нормою прямої дії, що зобов'язує державу сприяти консолідації та розвитку української нації, її історичної свідомості, бо наявні відомості щодо особи Генерала Кузнецова свідчать про те, що Валерій Кузнецов, який народився ІНФОРМАЦІЯ_1, зокрема, у 1990-1992 р.р. був командиром 32 армійського корпусу, не визнавши новий уряд України підняв заколот (в хорошому сенсі), з 1995 року живе в Москві. Зважаючи на те, що згідно з абз.4 п.6 ст.7 Закону повноваження щодо перейменувань Дніпропетровської обласної державної адміністрації спливають 21.05.2016, а прямої вказівки, яким чином у подальшому діяти, Закон не містить, позивач вважає за необхідне відповідно до частини 7 статті 9 КАС України застосувати закон, що регулює подібні правовідносини (аналогія закону), та зобов'язати Дніпропетровську обласну державну адміністрацію у тримісячний строк, який обчислюється з дня набрання судовим рішенням у цій справі законної сили, в установленому порядку провести громадські слухання та подати на розгляд Верховної Ради України пропозиції щодо перейменування у місті Кривому Розі Дніпропетровської області вулиці Кузнецова, з урахуванням рекомендацій Українського інституту національної пам'яті з цього приводу.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09 грудня 2016 року відмовлено у задоволенні позову.

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування судом обставин справи, та невідповідність висновків суду обставинам справи, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати оскаржувану постанову та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов у повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги вказує на необґрунтованість рішення суду першої інстанції, оскільки судом детально не проаналізовано кожну окремо з підстав, зазначених у позовній заяві та належно не мотивовано. Також судом першої інстанції не надано належної оцінки невідповідності прийнятого суб'єктами владних повноважень рішення щодо перейменування, положенням частини 6 статті 3 Закону України «Про присвоєння юридичним особам та об'єктам права власності імен (псевдонімів) фізичних осіб, ювілейних та святкових дат, назв і дат історичних подій» та неврахування конкретної рекомендації Українського інституту національної пам'яті щодо оскаржуваного перейменування вулиці Кузнецова у вулицю Генерала Кузнецова.

В запереченнях на апеляційну скаргу представник Верховної Ради України, посилаючись на її безпідставність, просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін, як законну та обґрунтовану.

В обґрунтування заперечень посилається на те, що перейменування вулиць у містах не належить до конституційних повноважень парламенту, а тому позовна вимога подати на розгляд Верховної Ради України пропозиції щодо перейменування у місті Кривогу Рогі Дніпропетровської області вулицю Кузнецова, з урахуванням рекомендацій з цього приводу Українського інституту національної пам'яті не ґрунтується на вимогах чинного законодавства, а відтак суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відсутність підстав для задоволення позову в частині вимог, які стосуються парламенту.

В запереченнях на апеляційну скаргу представник Криворізького міського голови, посилаючись на її безпідставність, просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін. Зазначає, що судом першої інстанції повно встановлено обставини справи та надано їм належну юридичну оцінку.

В обґрунтування заперечень посилається на те, що розпорядженням міського голови від 17.02.2016 №40-р «Про організацію та проведення громадських обговорень з питань перейменування об'єктів топоніміки м. Кривого Рогу» з метою врахування громадської думки з даного питання, на виконання вимог закону, організовано проведення громадського обговорення. Однак, в подальшому, у зв'язку з урахуванням розпоряджень голови Дніпропетровської області державної адміністрації від 19.05.5016 №Р-222/0/3-16 і №Р-223/80/3-16 винесено Розпорядження Криворізького міського голови від 10.06.2016 №111-р, відповідно до якого визнано таким, що втратило чинність, в тому числі, оскаржуване розпорядження від 17.02.2016 №40-р.

В запереченнях на апеляційну скаргу представник виконкому Криворізької міської ради та виконкому Криворізької міської ради, просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, посилаючись на її безпідставність, а постанову суду першої інстанції без змін, як законну та обґрунтовану.

В обґрунтування заперечень вказує на те, що обов'язковою умовою визнання акта недійсним є також порушення у зв'язку з прийняттям відповідного акта прав та охоронюваних законом інтересів позивача у справі. Якщо за результатами розгляду справи факту такого порушення не встановлено, то і правові підстави для задоволення позову відсутні. Вказує, що судом першої інстанції повно та всебічно досліджено обставини справи та ухвалено законне рішення.

В запереченнях на апеляційну скаргу представник виконкому Покровської районної в місті ради просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги, вказуючи на її безпідставність. Посилається на те, що судом першої інстанції ухвалено законне та обґрунтоване рішення з наданням вичерпної оцінки доказам та доводам наданим сторонами та встановленим обставинам справи.

Стверджує, що протокол проведення громадських слухань у Покровському (Жовтневому) районі в рамках громадського обговорення з питання перейменування топоніміки міста Кривого Рогу був складений у відповідності до законодавства та Статуту територіальної громади м. Кривого Рогу.

Про проведення громадських слухань організатори завчасно розмістили оголошення в засобах масової інформації, що дало змогу всім бажаючим громадянам скористатись своїм правом волевиявлення, вносити пропозиції по перейменуванню вулиць, голосувати, що було відображено у протоколі від 25.04.2016. Вказаний протокол містить всі необхідні данні та повно і детально відображає хід проведення громадських слухань по кожному окремому питанню та прийняті рішення. Отже права позивача жодним чином не було порушено, громадські слухання проведено та протокол складено відповідно до вимог законодавства, тому вимоги позивача є необґрунтованими.

В запереченнях на апеляційну скаргу представник Дніпропетровської обласної державної адміністрації, просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, посилаючись на її безпідставність, а постанову суду першої інстанції без змін, як законну та обґрунтовану.

В обґрунтування заперечень посилається на те, що відповідно до вимог законодавства розпорядженням голови Дніпропетровської обласної державної адміністрації було утворено робочу групу, якою було запропоновано перейменувати вулицю Кузнецова у місті Кривому Розі на честь генерал-лейтенанта Кузнецова Павла Григоровича. При прийнятті розпорядження голови облдержадміністрації від 19.05.2016 «Про перейменування топонімів у населених пунктах області» була врахована дум5ка науковців, які працювали у складі робочої групи. також було встановлено, що прізвище, ім'я та по-батькові генерал-лейтенанта Кузнецова Павла Григоровича (ІНФОРМАЦІЯ_2-ІНФОРМАЦІЯ_3) відсутнє у Списку осіб, які підпадають під закон про декомунізацію. Таким чином суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що перейменування вулиці Кузнецова у місті Кривому Розі на честь генерал-лейтенанта Кузнецова Павла Григоровича не суперечить Закону України «Про засудження комуністичного та націонал-соціального (нацистського) тоталітарних режимів в України та заборону пропаганди їхньої символіки», а також рекомендаціям українського інституту національної пам'яті, оскільки у даному випадку йдеться не про зміну етимології існуючої назви, а про зміну назви на честь іншої особи.

Також, з метою врахування думки громади міста Кривого Рогу щодо нових назв об'єктів топоніміки пропозиції історико - краєзнавчої та інформаційно-аналітичної секції погоджувалися з виконавчим комітетом Криворізької міської ради, що підтверджено листом від 10.05.2016 з пропозиціями організаційного комітету щодо нових назв топонімів міста, у тому числі й по вулиці Кузнецова. При цьому, ОСОБА_1 своїм правом на участь у громадському обговоренні питання перейменування вулиці Кузнецова і подальшому процесу прийняття рішення не скористався, а викладені в апеляційній скарзі обставини є хибними та такими, що ґрунтуються на припущеннях, пов'язаних з переоцінкою доказів.

Вказує, що суд першої інстанції дав належну оцінку обставинам справи, вірно застосував законодавство, яке регулює ці правовідносини та ухвалив правильне рішення, яке відповідає вимогам процесуального та матеріального права.

Позивач в судове засідання суду апеляційної інстанції не прибув, будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджено рекомендованим поштовим повідомленням про вручення судової повстки. Подав клопотання про розгляд справи за його відсутності. (т.2 а.с.126-127)

Представники відповідачів та третіх осіб в судове засідання не прибули, про дату час та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином, що підтверджено рекомендованим поштовими повідомленнями про вручення судових повісток, подавши кожний клопотання про розгляд справи за відсутності вказаних представників. (т.2 а. с. 137, 141, 144, 149, 155, 158, 159)

Відповідно до частини 4 статті 196 Кодексу адміністративного судочинства України неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги та заперечень на неї, правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла наступних висновків.

09 квітня 2015 року Верховною Радою України прийнято Закон України «Про засудження комуністичного та націонал-соціалістичного тоталітарних режимів в Україні та заборону пропаганди їхньої символіки» №317-VІІІ (далі - Закон №317-VIII), яким визначені правові основи заборони пропаганди символіки комуністичного та націонал-соціалістичного тоталітарних режимів та встановлений порядок ліквідації символів комуністичного тоталітарного режиму. Закон набрав чинності 21 травня 2015 року.

Відповідно до абзацу 1 пункту 6 статті 7 Закону №317-VIII Раді міністрів Автономної Республіки Крим, обласним, Київській та Севастопольській міським, районним державним адміністраціям, Верховній Раді Автономної Республіки Крим, органам місцевого самоврядування у шестимісячний строк з дня набрання чинності цим Законом в установленому порядку здійснити демонтаж пам'ятників, пам'ятних знаків, присвячених особам, причетним до організації та здійснення Голодомору 1932-1933 років в Україні, політичних репресій, особам, які обіймали керівні посади у комуністичній партії, вищих органах влади та управління СРСР, УРСР (УСРР), інших союзних та автономних радянських республік (крім осіб, діяльність яких була значною мірою пов'язана з розвитком української науки та культури), працівникам радянських органів державної безпеки, подіям, пов'язаним з діяльністю комуністичної партії, встановленням радянської влади на території України або в окремих адміністративно-територіальних одиницях, переслідуванням учасників боротьби за незалежність України у XX столітті, а також в установленому порядку перейменувати райони у містах, сквери, бульвари, вулиці, провулки, узвози, проїзди, проспекти, площі, майдани, набережні, мости, інші об'єкти топоніміки населених пунктів, а також інші географічні об'єкти, назви яких містять символіку комуністичного тоталітарного режиму.

Відповідно до абзацу 2 пункту 6 статті 7 Закону №317-VIII у разі якщо протягом зазначеного в абзаці першому цього пункту строку сільською, селищною, міською радою в установленому цим Законом порядку не прийнято рішення про перейменування районів у містах, скверів, бульварів, вулиць, провулків, проїздів, проспектів, площ, майданів, набережних, мостів чи інших об'єктів топоніміки населених пунктів, назви яких містять символіку комуністичного тоталітарного режиму, таке рішення у формі розпорядження приймається відповідним сільським, селищним, міським головою (або особою, яка відповідно до законодавства здійснює його повноваження) у тримісячний строк, що обчислюється з моменту закінчення строку, встановленого абзацом першим цього пункту. Таке розпорядження приймається з урахуванням вимог, встановлених цим Законом, статтею 3 Закону України «Про присвоєння юридичним особам та об'єктам права власності імен (псевдонімів) фізичних осіб, ювілейних та святкових дат, назв і дат історичних подій», пропозицій громадськості, науковців та рекомендацій Українського інституту національної пам'яті.

Абзацом 4 пункту 6 статті 7 Закону №317-VIII встановлено, що у разі якщо протягом строку, зазначеного в абзаці другому цього пункту, сільським, селищним, міським головою (або особою, яка відповідно до законодавства здійснює його повноваження) в установленому цим Законом порядку не прийнято рішення у формі розпорядження про перейменування районів у містах, скверів, бульварів, вулиць, провулків, проїздів, проспектів, площ, майданів, набережних, мостів чи інших об'єктів топоніміки населених пунктів, назви яких містять символіку комуністичного тоталітарного режиму, таке перейменування здійснюється розпорядженням голови відповідної обласної державної адміністрації (або особи, яка відповідно до законодавства здійснює його повноваження). Голова обласної державної адміністрації (або особа, яка відповідно до законодавства здійснює його повноваження) зобов'язаний прийняти таке розпорядження у тримісячний строк, який обчислюється з моменту закінчення строку, визначеного абзацом другим цього пункту. Таке розпорядження приймається з урахуванням вимог, встановлених цим Законом, статтею 3 Закону України «Про присвоєння юридичним особам та об'єктам права власності імен (псевдонімів) фізичних осіб, ювілейних та святкових дат, назв і дат історичних подій», пропозицій громадськості, науковців та рекомендацій Українського інституту національної пам'яті.

Пунктом 7 статті 7 Закону №317-VIII Раді міністрів Автономної Республіки Крим, обласним, Київській та Севастопольській міським, районним державним адміністраціям, органам місцевого самоврядування у шестимісячний строк з дня набрання чинності цим Законом в установленому порядку провести громадські слухання та подати на розгляд Верховної Ради України пропозиції щодо перейменування населених пунктів, районів та областей, назви яких містять символіку комуністичного тоталітарного режиму.

Відповідно до пункту 8 статті 7 Закону №317-VIII Верховна Рада України у тримісячний строк, який обчислюється з дня закінчення строку, визначеного пунктом 7 цієї статті Закону, приймає рішення про перейменування населених пунктів та районів, назви яких містять символіку комуністичного тоталітарного режиму, з урахуванням пропозицій, поданих Радою міністрів Автономної Республіки Крим, обласними, Київською та Севастопольською міськими державними адміністраціями, органами місцевого самоврядування, та рекомендацій Українського інституту національної пам'яті. У разі якщо протягом строку, встановленого пунктом 7 цієї статті Закону, пропозиції щодо перейменування населених пунктів та районів, назви яких містять символіку комуністичного тоталітарного режиму, не були подані до Верховної Ради України, відповідне рішення про перейменування таких населених пунктів та районів приймається Верховною Радою України на підставі рекомендацій Українського інституту національної пам'яті.

Разом з тим, підпункт 6 пункту 2 статті 7 Закону №317-VIII розділ VII «Заключні положення» Закону України «Про місцеві державні адміністрації» (Відомості Верховної Ради України, 1999 р., № 20-21, ст. 190) доповнено двома абзацами такого змісту:

«У разі якщо протягом строку, визначеного абзацами першим і другим пункту 6 статті 7 «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про засудження комуністичного та націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів в Україні та заборону пропаганди їхньої символіки», сільські, селищні, міські ради або сільські, селищні, міські голови населених пунктів на території відповідної області в установленому Законом України «Про засудження комуністичного та націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів в Україні та заборону пропаганди їхньої символіки» порядку не здійснять перейменування районів у містах, скверів, бульварів, вулиць, провулків, проїздів, проспектів, площ, майданів, набережних, мостів чи інших об'єктів топоніміки населених пунктів, назви яких містять у собі символіку комуністичного тоталітарного режиму, таке перейменування здійснюється розпорядженням голови відповідної обласної державної адміністрації (або особи, яка відповідно до законодавства здійснює його повноваження). Голова обласної державної адміністрації (або особа, яка відповідно до законодавства здійснює його повноваження) зобов'язаний прийняти таке розпорядження у тримісячний строк, який обчислюється з моменту закінчення строку, визначеного абзацом другим пункту 6 статті 7 «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про засудження комуністичного та націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів в Україні та заборону пропаганди їхньої символіки». Таке розпорядження приймається з урахуванням вимог, установлених Законом України «Про засудження комуністичного та націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів в Україні та заборону пропаганди їхньої символіки», статтею 3 Закону України «Про присвоєння юридичним особам та об'єктам права власності імен (псевдонімів) фізичних осіб, ювілейних та святкових дат, назв і дат історичних подій», пропозицій громадськості, науковців та рекомендацій Українського інституту національної пам'яті.

У разі якщо протягом строку, визначеного пунктом 6 статті 7 «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про засудження комуністичного та націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів в Україні та заборону пропаганди їхньої символіки», сільські, селищні, міські ради або сільські, селищні, міські голови населених пунктів на території відповідної області в установленому зазначеним законом порядку не здійснять демонтаж пам'ятників, пам'ятних знаків, присвячених особам, причетним до організації та здійснення Голодомору 1932-1933 років в Україні, політичних репресій, особам, які обіймали керівні посади у комуністичній партії, вищих органах влади та управління СРСР, УРСР (УСРР), інших союзних та автономних радянських республік (крім осіб, діяльність яких була значною мірою пов'язана з розвитком української науки та культури), працівникам радянських органів державної безпеки, подіям, пов'язаним з діяльністю комуністичної партії, встановленням радянської влади на території України або в окремих адміністративно-територіальних одиницях, переслідуванням учасників боротьби за незалежність України у XX столітті, такий демонтаж здійснюється за розпорядженням голови відповідної обласної державної адміністрації (або особи, яка відповідно до законодавства здійснює його повноваження). Голова обласної державної адміністрації (або особа, яка відповідно до законодавства здійснює його повноваження) зобов'язаний прийняти розпорядження про демонтаж у тримісячний строк, який обчислюється з моменту закінчення строку, визначеного абзацом четвертим пункту 6 статті 7 «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про засудження комуністичного та націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів в Україні та заборону пропаганди їхньої символіки».

Отже, органи місцевого самоврядування повинні у шестимісячний строк з дня набрання чинності Законом №317-VIII, тобто з 21.05.2015 до 21.11.2015 включно, в установленому порядку перейменувати райони у містах, сквери, бульвари, вулиці, провулки, узвози, проїзди, проспекти, площі, майдани, набережні, мости, інші об'єкти топоніміки населених пунктів, а також інші географічні об'єкти, назви яких містять символіку комуністичного тоталітарного режиму. У разі якщо протягом зазначеного строку міською радою в установленому цим Законом порядку не прийнято рішення про перейменування таке рішення у формі розпорядження приймається міським головою (або особою, яка відповідно до законодавства здійснює його повноваження) у тримісячний строк, що обчислюється з моменту закінчення строку, встановленого абзацом першим цього пункту, тобто до 21.02.2016 включно. У разі якщо протягом строку, зазначеного в абзаці другому цього пункту, міським головою (або особою, яка відповідно до законодавства здійснює його повноваження) в установленому цим Законом порядку не прийнято рішення у формі розпорядження про перейменування, таке перейменування здійснюється розпорядженням голови відповідної обласної державної адміністрації (або особи, яка відповідно до законодавства здійснює його повноваження). Голова обласної державної адміністрації (або особа, яка відповідно до законодавства здійснює його повноваження) зобов'язаний прийняти таке розпорядження у тримісячний строк, який обчислюється з моменту закінчення строку, визначеного абзацом другим цього пункту, тобто до 21.05.2016 включно.

Закон України «Про присвоєння юридичним особам та об'єктам права власності імен (псевдонімів) фізичних осіб, ювілейних та святкових дат, назв і дат історичних подій» від 24.05.2012 року № 4865-VI регулює відносини, що виникають у зв'язку з присвоєнням юридичним особам та об'єктам права власності, які за ними закріплені, об'єктам права власності, які належать фізичним особам (далі-обєктам права власності), імен (псевдонімів) суспільно-політичних і громадських діячів, захисників Вітчизни, воєначальників, діячів науки, освіти, культури та інших сфер суспільного життя, ювілейних та святкових дат, назв і дат історичних подій (далі - імен фізичних осіб, ювілейних та святкових дат, назв і дат історичних подій).

Відповідно до пункту 4 статті 1 зазначеного Закону питання, пов'язані з приведенням раніше присвоєних об'єктам права власності імен фізичних осіб, ювілейних та святкових дат, назв і дат історичних подій у відповідність з вимогами Закону України «Про засудження комуністичного та націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів в Україні та заборону пропаганди їхньої символіки», регулюються цим Законом з урахуванням особливостей, встановлених Законом України «Про засудження комуністичного та націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів в Україні та заборону пропаганди їхньої символіки».

Відповідно до пунктів 1-5 статті 3 цього Закону імена фізичних осіб присвоюються з метою увічнення пам'яті про осіб, які:

1) внесли вагомий вклад у боротьбу за незалежність, розбудову Української держави, підтримання міжнародного миру і безпеки, зміцнення міжнародного авторитету України;

2) здійснили героїчний вчинок, звершення в ім'я Батьківщини;

3) зробили значний особистий внесок у розвиток науки, освіти, культури та інших сфер суспільного життя.

Юридичним особам та об'єктам права власності ім'я фізичної особи присвоюється лише після її смерті. Рішення про присвоєння юридичним особам та об'єктам права власності імен фізичних осіб не є підставою виникнення прав інтелектуальної власності у третіх осіб.

Юридичним особам та об'єктам права власності, як правило, присвоюється ім'я тієї фізичної особи, діяльність якої була пов'язана з юридичною особою чи об'єктом права власності, якій (якому) це ім'я присвоюється.

Ювілейні та святкові дати, назви і дати історичних подій присвоюються з метою:

1) популяризації видатних фактів історії України, що відображають звершення та надбання в ім'я України;

2) формування історичної свідомості Українського народу;

3) сприяння розвитку науки, літератури, архітектури, мистецтва та інших сфер суспільного життя.

Імена фізичних осіб, ювілейні та святкові дати, назви і дати історичних подій присвоюються юридичним особам та об'єктам права власності лише після проведення громадського обговорення та за згодою відповідного трудового колективу.

Порядок проведення громадського обговорення під час розгляду питань про присвоєння юридичним особам та об'єктам права власності імен фізичних осіб, ювілейних та святкових дат, назв і дат історичних подій встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 2 Порядку проведення громадського обговорення під час розгляду питань про присвоєння юридичним особам та об'єктам права власності, які за ними закріплені, та об'єктам права власності, які належать фізичним особам, імен (псевдонімів) фізичних осіб, ювілейних та святкових дат, назв і дат історичних подій, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 24.10.2012 №989 (далі - Порядок №989) громадське обговорення проводиться з метою залучення представників громадськості до розгляду пропозицій щодо присвоєння юридичним особам імен фізичних осіб, ювілейних та святкових дат, назв і дат історичних подій та врахування їх думки під час прийняття відповідного рішення. Участь у громадському обговоренні можуть брати фізичні та юридичні особи, а також громадські об'єднання, що не є юридичними особами.

Пунктом 3 Порядку №989 організатори громадського обговорення самостійно визначають форми його проведення (конференція, форум, громадські слухання, засідання за круглим столом, збори, зустрічі, теле- або радіодебати, Інтернет-конференція, електронна консультація) виходячи з необхідності залучення якомога більшої кількості заінтересованих учасників та власних організаційних можливостей.

Пунктом 4 Порядку №989 встановлено, що громадське обговорення передбачає:

1) оприлюднення інформаційного повідомлення про проведення громадського обговорення, що містить відомості про:

найменування організатора громадського обговорення;

найменування юридичної особи, якій пропонується присвоїти ім'я фізичної особи, ювілейної чи святкової дати, назви або дати історичної події;

ім'я фізичної особи, ювілейної чи святкової дати, назви або дати історичної події, що пропонується присвоїти юридичній особі, та обґрунтування такої пропозиції;

суб'єктів, що внесли пропозицію щодо присвоєння юридичній особі імені фізичної особи, ювілейної чи святкової дати, назви або дати історичної події;

строк, місце, час проведення заходів з громадського обговорення, акредитації представників засобів масової інформації, реєстрації учасників;

поштову адресу та (або) адресу електронної пошти, номер телефону, строк і форму для подання пропозицій (зауважень);

місцезнаходження та (або) адресу електронної пошти, номер телефону організатора громадського обговорення, за якими можна отримати консультації з питання, що винесено на громадське обговорення;

прізвище та ім'я особи, визначеної відповідальною за проведення громадського обговорення;

строк і спосіб оприлюднення результатів громадського обговорення;

2) опрацювання організаторами громадського обговорення висловлених пропозицій (зауважень) щодо присвоєння юридичним особам імен фізичних осіб, ювілейних та святкових дат, назв і дат історичних подій та проведення аналізу поданих пропозицій (зауважень);

3) узагальнення та оприлюднення результатів громадського обговорення.

Відповідно до пункту 5 Порядку №989 передбачено, що рішення про проведення громадського обговорення приймається його організатором з урахуванням вимог, установлених Законом України «Про присвоєння юридичним особам та об'єктам права власності імен (псевдонімів) фізичних осіб, ювілейних та святкових дат, назв і дат історичних подій», і повинно містити питання, що виноситься на громадське обговорення, строк його проведення, перелік заходів, які планується здійснити у рамках такого обговорення, та відповідальних осіб.

Пунктом 8 Порядку №989 передбачено, що у ході проведення конференцій, форумів, громадських слухань, засідань за круглим столом, зборів, зустрічей з громадськістю у рамках громадського обговорення ведеться протокол, у якому фіксуються всі пропозиції (зауваження).

Згідно з пунктом 9 Порядку №989 організатор громадського обговорення протягом 14 днів після закінчення строку подання пропозицій (зауважень) узагальнює їх та готує звіт, у якому зазначаються найменування організатора, зміст питання, що виносилося на громадське обговорення, інформація про осіб, які взяли участь в обговоренні порушеного питання, а також узагальнений аналіз пропозицій (зауважень), що надійшли під час проведення громадського обговорення.

Відповідно до Статуту територіальної громади м. Кривого Рогу організаторами громадських слухань із питань, віднесених до повноважень органів місцевого самоврядування, виступають Криворізька міська рада та її виконавчі органи, районні у місті ради та інші органи місцевого самоврядування. Організатори відповідають за дотримання порядку проведення громадських слухань та оформлення і зберігання відповідного протоколу. Пропозиції, які вносяться за результатами громадських слухань, підлягають обов'язковому розгляду органами та посадовими особами місцевого самоврядування. Слухання мають відкритий характер і проводяться на засадах добровільності, гласності, відкритості та свободи висловлювань. Організатори оформлюють протокол, який підписують головуючий та секретар. Протоколи зберігаються в організатора громадських слухань та можуть надаватися зацікавленим особам.

Відповідно до матеріалів справи, 17.02.2016 Криворізьким міським головою прийнято розпорядження №40-р «Про організацію та проведення громадських обговорень з питань перейменування об'єктів топоніміки м. Кривого Рогу», відповідно до якого з метою врахування громадської думки в питаннях перейменування об'єктів топоніміки міста Кривого Рогу, на виконання вимог Законів України «Про засудження комуністичного та націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів в Україні та заборону пропаганди їхньої символіки», «Про присвоєння юридичним особам та об'єктам права власності імен (псевдонімів) фізичних осіб, ювілейних та святкових дат, назв і дат історичних подій», «Про місцеве самоврядування в Україні», Постанови Кабінету Міністрів України від 24.10.2012 №989 «Про затвердження Порядку проведення громадського обговорення під час розгляду питань про присвоєння юридичним особам та об'єктам права власності, які за ними закріплені, та об'єктам права власності, які належать фізичним особам, імен (псевдонімів) фізичних осіб, ювілейних та святкових дат, назв і дат історичних подій» призначено проведення у термін до 12.05.2016, починаючи з дня оприлюднення на офіційному веб-сайті виконкому Криворізької міської ради відповідного інформаційного повідомлення, громадського обговорення з питання перейменування об'єктів топоніміки м. Кривого Рогу на підставі переліку, затвердженого тимчасовою робочою групою з розгляду механізму застосування норм Закону України «Про засудження комуністичного та націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів в Україні та заборону пропаганди їхньої символіки» та доповненого пропозиціями, унесеними громадськими організаціями, науковою спільнотою, мешканцями міста, з урахуванням рекомендацій Українського інституту національної пам'яті.

Судом першої інстанції встановлено, та не заперечується сторонами у справі, що про проведення громадського обговорення з питання перейменування об'єктів топоніміки м. Кривого Рогу організатори завчасно розмістили оголошення в засобах масової інформації та на офіційному веб-сайті виконкому районної у місті ради у розділі «Оголошення», що, в свою чергу, дало змогу всім бажаючим громадянам скористатись своїм правом волевиявлення, а саме: вносити пропозиції по перейменуванню вулиць, голосувати на свій розсуд.

Позивач вказує на те, що він зареєстрований та постійно проживає АДРЕСА_1, що підтверджується копією паспорта, наявній в матеріалах справи, тому перейменування вищевказаної вулиці стосується його прав та інтересів. Про проведення громадського обговорення з цього питання йому було відомо, проте взяти участь у самому громадському обговоренні він не зміг, бо таке обговорення проводилося в робочий час.

Отже позивач мав можливість надати свої пропозиції щодо перейменування вулиць, провулків і т.п, але не скористався своїм правом.

За результатами проведених громадських обговорень у Саксаганському районі та у Жовтневому районі м. Кривого Рогу складено протоколи від 22.04.2016. та від 25.04.2016, в яких, зокрема, зазначено: дата, час і місце проведення, організатори громадських слухань, присутні, кількість зареєстрованих осіб, порядок денний, хто виступив, члени лічильної комісії, що слухали, кількість осіб, що проголосувала за окрему пропозицію, прийняте рішення по кожному питанню окремо та узагальнене рішення громадських слухань, кількість сторінок протоколу, кількість примірників, дата та підписи головуючого та секретаря громадських слухань.

Зміст протоколів свідчить, що голосування проводилось простою більшістю голосів, слухання мали дорадчий характер, а їх мета - вивчити громадську думку з приводу перейменування.

В подальшому на виконання вимог пункту 9 Порядку №989 листом виконкому Криворізької міської ради, складеним за підписом Криворізького міського голови, за вих.№3/30-1329 від 10.05.2016 на адресу голови Дніпропетровської обласної державної адміністрації направлено повний звіт-аналіз результатів міського громадського обговорення з питання перейменування об'єктів топоніміки міста Кривого Рогу.

19.05.2016 на виконання Закону України «Про засудження комуністичного та націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів в Україні та заборону пропаганди їхньої символіки» Головою Дніпропетровської обласної державної адміністрації прийнято розпорядження №Р-223/0/3-16 «Про перейменування топонімів у населених пунктах області», в тому числі щодо перейменування вулиці Кузнецова на вулицю Генерала Кузнецова (номер по порядку 126 додатка 4 до цього розпорядження).

Враховуючи вищевказане розпорядження Голови Дніпропетровської обласної державної адміністрації від 19.05.2016 №Р-223/0/3-16 та з метою впорядкування адресного господарства Криворізькою міською радою 22.06.2016 прийнято рішення №634 «Про внесення змін до рішення міської ради від 24.12.2008 №2920 «Про впорядкування назв мікрорайонів, майданів, площ, проспектів, бульварів, вулиць, провулків міста», яким, зокрема, внесено зміни щодо назви вулиці Кузнецова на вулицю Генерала Кузнецова (номер по порядку 98 додатка до цього рішення).

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема: спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Нормативно-правові акти - рішення, дію яких поширено на невизначене або визначене загальними ознаками коло осіб і які призначені для неодноразового застосування щодо цього кола осіб.

Правові акти індивідуальної дії - рішення, які є актом одноразового застосування норм права і дію яких поширено на конкретних осіб або які стосуються конкретної ситуації.

Відповідно до частини 3 статті 24 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» визначено, що органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України, та керуються у своїй діяльності Конституцією і законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України, а в Автономній Республіці Крим - також нормативно-правовими актами Верховної Ради і Ради міністрів Автономної Республіки Крим, прийнятими у межах їхньої компетенції.

Відповідно до статті 12 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» міський голова є головною посадовою особою територіальної громади міста.

Статтею 42 вказаного Закону встановлено, що міський голова у межах своїх повноважень видає розпорядження.

Нормами статті 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» встановлено, що акти посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

Відповідно до пункту 107 Типової інструкції з діловодства у центральних органах виконавчої влади, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, місцевих органах виконавчої влади, затвердженої Постановою Кабінету Міністрів України №1242 від 30.11.2011, у протоколах фіксується інформація про хід ведення засідань, прийняття в установах рішень комісіями, дорадчими органами, зборами тощо. Протокол складається на підставі записів, зроблених безпосередньо під час засідань, поданих текстів та тез доповідей і виступів, довідок, проектів рішень тощо.

Отже протоколи лише фіксують обставини, що мали місце під час проведення громадських слухань та не є остаточними документами, зобов'язуючими до вчинення будь-яких дій, вони не є юридичною формою рішення відповідачів як суб'єктів владних повноважень.

Враховуючи викладене суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що оскаржувані позивачем протоколи проведення громадських слухань в рамках громадського обговорення з питання перейменування об'єктів топоніміки м. Кривого Рогу у Саксаганському та у Жовтневому районах м. Кривого Рогу від 22.04.2016 та від 25.04.2016, а також лист міського голови Вілкула Юрія Григоровича від імені виконкому Криворізької міської ради до Голови Дніпропетровської обласної державної адміністрації за вих.№3/30-1329 від 10.05.2016 не мають ознак нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії, не зобов'язують сторони до їх обов'язкового виконання, отже відсутні підстави для задоволення позовних вимог про визнання їх недійсними та скасування.

Доводи позивача про неправомірність організації Криворізькою міською радою громадських слухань в районах міста щодо перейменування об'єктів топоніміки,обґрунтовано визнано судом першої інстанції безпідставними, оскільки розпорядження Криворізького міського голови від 17.02.2016 №40-р «Про організацію та проведення громадських обговорень з питань перейменування об'єктів топоніміки м. Кривого Рогу» прийнято на виконання вимог закону і організовано проведення громадського обговорення з метою врахування громадської думки з даного питання.

При цьому судом встановлено, що в подальшому у зв'язку із ухваленням розпоряджень голови Дніпропетровської обласної державної адміністрації від 19.05.2016 №Р-222/0/3-16 і №Р-223/0/3-16 винесено розпорядження Криворізького міського голови від 10.06.2016 №111-р, відповідно до якого визнано таким, що втратило чинність, в тому числі, і оскаржуване розпорядження від 17.02.2016 №40-р., отже, позовні вимоги про його скасування задоволенню не підлягають, так як дане вже є скасованим.

Розпорядженням голови Дніпропетровської обласної державної адміністрації від 22.02.2016 №Р-69/0/3-16 «Про робочу групу з питань контролю за станом виконання на території Дніпропетровської області Закону України «Про засудження комуністичного та націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів в Україні та заборону пропаганди їхньої символіки» було утворено робочу групу з питань контролю за станом виконання на території Дніпропетровської області Закону України «Про засудження комуністичного та націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів в Україні та заборону пропаганди їхньої символіки» (далі - робоча група), до складу якої увійшли, у тому числі, начальник відділу з питань внутрішньої політики апарату Криворізької міської ради і виконкому та завідувач кафедри фізичної географії, краєзнавства та туризму Криворізького педагогічного інституту Державного вищого навчального закладу «Криворізький національний університет».

В рамках робочої групи утворено історико-краєзнавчу та інформаційно-аналітичну секцію (Протокол №1), завданнями якої було аналіз існуючих назв об'єктів топоніміки населених пунктів області, виявлення назв об'єктів топоніміки, що містили символіку комуністичного тоталітарного режиму, підготовка пропозицій щодо нових назв зазначених вище об'єктів топоніміки та винесення їх на розгляд робочої групи.

За результатами проведеної роботи членами секції було підготовлено та затверджено перелік об'єктів топоніміки населених пунктів області, які повинні були бути перейменовані розпорядженням голови Дніпропетровської обласної державної адміністрації.

Членами секції запропоновано перейменувати вулицю Кузнецова у місті Кривому Розі, названої на честь агента ОГПУ і НКВС у Свердловській області Росії, учасника колективізації, придушення опору радянській владі та провокацій проти українського визвольного руху Кузнецова Миколи Івановича на вулицю Генерала Кузнецова на честь генерал-лейтенанта Кузнецова Павла Григоровича, який в роки Другої світової війни брав участь в бойових діях в ході Нікопольсько-Криворізької наступальної операції, форсував річку Інгулець та брав участь у вигнанні нацистських окупантів з міста Кривий Ріг.

Дана позиція викладена в історичній довідці доктора історичних наук, професора, декана історичного факультету Дніпропетровського національного університету ім. Олеся Гончара С.І.Світленка.

Щодо доводів позивача, що «перейменування» «вулиці Кузнецова» у м. Кривий Ріг Дніпропетровської області на «вулицю Генерала Кузнецова» з точки зору Закону України «Про засудження комуністичного та націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів та заборону пропаганди їхньої символіки» та словникового визначення терміну «перейменування» є не перейменуванням, а наданням вже існуючій назві нового змісту, з посиланням на лист Українського інституту національної пам'яті від 23.09.2016 за №01/2376, наданий у відповідь на запит ОСОБА_1 вх.№1908ел. від 21.09.2016, що при перейменуванні існуючих об'єктів топоніміки населених пунктів або найменуванні новостворених об'єктів топоніміки населених пунктів таким об'єктам не може бути присвоєно і ім'я радянського військового діяча генерала Кузнецова Павла Григоровича (ІНФОРМАЦІЯ_2-ІНФОРМАЦІЯ_3) - особи, яка обіймала керівну посаду у вищих органах влади та управління СРСР (у 1947-1952р.р. - заступник начальника Управління МВС СРСР).

Частиною 6 статті 3 Закону України «Про присвоєння юридичним особам та об'єктам права власності імен (псевдонімів) фізичних осіб, ювілейних та святкових дат, назв і дат історичних подій» визначено перелік імен (псевдонімів) фізичних осіб та назв, які заборонено присвоювати об'єктам топоніміки при присвоєнні цим об'єктам нових назв. Цей перелік включає: імена або псевдоніми осіб, які обіймали керівні посади у комуністичній партії (посаду секретаря районного комітету і вище), вищих органах влади та управління СРСР, УРСР (УСРР), інших союзних або автономних радянських республік, працювали у радянських органах державної безпеки, назви СРСР, УРСР (УСРР), інших союзних радянських республік та похідні від них, а також назви, пов'язані з діяльністю комуністичної партії, встановленням радянської влади на території України або в окремих адміністративно-територіальних одиницях, переслідуванням учасників боротьби за незалежність України у XX столітті.

Судом встановлено, що відповідно до листа КЗК «Дніпропетровський національний історичний музей імені Д.І.Яворницького ДОР» від 21.10.2016 №491, генерал-лейтенант Кузнецов П.Г. у повоєнні роки обіймав посаду заступника начальника управління ВНЗ (вищих навчальних закладів) стрілецьких військ Міністерства збройних сил Радянського Союзу (у травні 1952р. вийшов у запас), а не посаду заступника начальника Управління МВС СРСР, як вказано у відповіді Українського інституту національної пам'яті від 23.09.2016р. за №01/237 на запит позивача.

При цьому судом обґрунтовано враховано, що прізвище, ім'я по батькові генерала Кузнецова Павла Григоровича (ІНФОРМАЦІЯ_2-ІНФОРМАЦІЯ_3) відсутнє у Списку осіб, які підпадають під закон про декомунізацію, що створений співробітниками Українського інституту національної пам'яті та розміщений на його офіційному веб-сайті для зручності місцевих громад, які обирають нові імена комуністичним вулицям згідно Закону України «Про засудження комуністичного та націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів в Україні та заборону пропаганди їхньої символіки» та містить прізвища ім'я по батькові історичних діячів, чия діяльність підпадає під дію законів про декомунізацію (список прізвищ осіб, які обіймали керівні посади в комуністичній партії, вищих органах влади та управління СРСР, УРСР, інших союзних або автономних радянських республік; названі співробітники ЧК-ГПУ-НКВД-КГБ, а також діячі комуністичної партії, Жовтневого перевороту 1917 року; також під декомунізацію потрапляють ті, хто встановлював радянську владу в Україні, переслідував учасників боротьби за незалежність України у XX столітті).

Враховуючи встановлені обставини справи та норми законодавства, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що перейменування вулиці Кузнецова на вулицю Генерала Кузнецова у м. Кривому Розі не суперечить Закону України «Про засудження комуністичного та націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів в Україні та заборону пропаганди їхньої символіки», а також рекомендаціям Українського інституту національної пам'яті, у даному випадку мова йде не про зміну етимології існуючої назви, а про зміну назви на честь іншої особи.

З метою врахування думки громади міста Кривого Рогу щодо нових назв об'єктів топоніміки пропозиції секції погоджувалися з виконавчим комітетом Криворізької міської ради, до облдержадміністрації було направлено лист №3/30-1329 від 10.05.2016 з пропозиціями міського організаційного комітету щодо нових назв топонімів міста, які у переважній своїй більшості збігалися з пропозиціями секції та робочої групи, у тому числі, по вулиці Кузнецова.

Судом встановлено, що у процесі підготовки розпорядження голови облдержадміністрації №223/0/3-16 від 19.05.2016 «Про перейменування топонімів у населених пунктах області» до управління організаційної роботи апарату облдержадміністрації не надходило листів з пропозиціями від жителів міста Кривого Рогу щодо перейменування вулиці Кузнецова.

Відповідно до частини першої статті 41 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» голови місцевих державних адміністрацій видають розпорядження одноособово і несуть за них відповідальність згідно із законодавством.

Розпорядження голови облдержадміністрації №223/0/3-16 від 19.05.2016 «Про перейменування топонімів у населених пунктах області» було видано у межах строків, встановлених абз.4 п.6 ст.7 Закону №317-VIII, тобто до 21.05.2016.

Враховуючи наведене суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що голова облдержадміністрації при прийнятті спірного розпорядження діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України «Про місцеві державні адміністрації» та «Про засудження комуністичного та націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів в Україні та заборону пропаганди їхньої символіки» з використанням повноважень з метою, з якою ці повноваження надані, що свідчить про відсутність підстав для задоволення позовних вимог про визнання протиправними дій голови Дніпропетровської обласної державної адміністрації Резніченка Валентина Михайловича щодо перейменування у місті Кривому Розі Дніпропетровської області вулиці Кузнецова на вулицю Генерала Кузнецова та скасування розпорядження Голови Дніпропетровської обласної державної адміністрації №Р-223/0/3-16 від 19.05.2016р. «Про перейменування топонімів у населених пунктах області» в частині перейменування вулиці Кузнецова на вулицю Генерала Кузнецова (номер по порядку 126 додатка 4).

Оскільки перейменування об'єктів топоніміки м. Кривого Рогу, які підпадають під дію закону про декомунізацію, було здійснено шляхом прийняття головою Дніпропетровської обласної державної адміністрації розпорядження від 19 травня 2016 року №Р-223/0/3-16 «Про перейменування топонімів у населених пунктах області», відсутні підстави для задоволення позовних вимог щодо визнання протиправними дій Міського голови міста Кривого Рогу Дніпропетровської області Вілкула Юрія Григоровича; Виконавчого комітету Саксаганської районної у місті ради міста Кривого Рогу Дніпропетровської області; Виконавчого комітету Жовтневої районної у місті ради міста Кривого Рогу Дніпропетровської області; Виконавчого комітету Криворізької міської ради Дніпропетровської області; Криворізької міської ради Дніпропетровської області; Дніпропетровської обласної державної адміністрації щодо перейменування у місті Кривому Розі Дніпропетровської області вулиці Кузнецова на вулицю Генерала Кузнецова, оскільки вказані суб'єкти владних повноважень перейменування вулиці Кузнецова на вулицю Генерала Кузнецова не здійснювали та відповідного рішення не приймали.

Також вірним є висновок суду про відсутність підстав для задоволення позовних вимог щодо скасування рішення Криворізької міської ради №634 від 22.06.2016 «Про внесення змін до рішення міської ради від 24.12.2008 №2920 «Про впорядкування назв мікрорайонів, майданів, площ, проспектів, бульварів, вулиць, провулків міста» в частині перейменування вулиці Кузнецова на вулицю Генерала Кузнецова (номер по порядку 98 додатка), зважаючи на те, що доводи позивача про протиправність вказаного рішення через прийняття його на підставі протиправних оскаржуваних розпорядження міського голови, протоколів, листа та розпорядження голови Дніпропетровської обласної державної адміністрації, не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду справи.

Враховуючи наведене суд дійшов вірного висновку про необґрунтованість позовних вимог про зобов'язання Дніпропетровської обласної державної адміністрації у тримісячний строк, який обчислюється з дня набрання судовим рішенням у цій справі законної сили, в установленому порядку провести громадські слухання та подати на розгляд Верховної Ради України пропозиції щодо перейменування у місті Кривому Розі Дніпропетровської області вулиці Кузнецова, з урахуванням рекомендацій Українського інституту національної пам'яті.

Обґрунтовуючи висновки щодо вказаної позовної вимоги суд також виходив з того, що відповідно до пункту 29 частини 1 статті 85 Конституції України виключно Верховна Рада України наділена повноваженнями щодо найменування і перейменування населених пунктів і районів.

Відповідно до пункту 7 статті 7 Прикінцеві та перехідні положення Закону №317-VIII Раді міністрів Автономної Республіки Крим, обласним, Київській та Севастопольській міським, районним державним адміністраціям, органам місцевого самоврядування у шестимісячний строк з дня набрання чинності цим Законом в установленому порядку доручено провести громадські слухання та подати на розгляд Верховної Ради України пропозиції щодо перейменування населених пунктів, районів та областей, назви яких містять символіку комуністичного тоталітарного режиму. Верховна Рада України у тримісячний строк, який обчислюється з дня закінчення строку, визначеного пунктом 7 цієї статті Закону, приймає рішення про перейменування населених пунктів та районів, назви яких містять символіку комуністичного тоталітарного режиму, з урахуванням пропозицій, поданих Радою міністрів Автономної Республіки Крим, обласними, Київською та Севастопольською міськими державними адміністраціями, органами місцевого самоврядування, та рекомендацій Українського інституту національної пам'яті. У разі якщо протягом строку, встановленого п. 7 цієї статті Закону, пропозиції щодо перейменування населених пунктів та районів, назви яких містять символіку комуністичного тоталітарного режиму, не були подані до Верховної Ради України, відповідне рішення про перейменування таких населених пунктів та районів приймається Верховною Радою України на підставі рекомендацій Українського інституту національної пам'яті.

Частиною 6 статті 7 Прикінцевих та перехідних положень Закону №317-VIII встановлено, що Раді міністрів Автономної Республіки Крим, обласним, Київській та Севастопольській міським, районним державним адміністраціям, Верховній Раді Автономної Республіки Крим, органам місцевого самоврядування у шестимісячний строк з дня набрання чинності цим Законом в установленому порядку перейменувати райони у містах, сквери, бульвари, вулиці, провулки, узвози, проїзди, проспекти, площі, майдани, набережні, мости, інші об'єкти топоніміки населених пунктів, а також інші географічні об'єкти, назви яких містять символіку комуністичного тоталітарного режим.

Отже, відповідно до наведених норм законодавства перейменування вулиць у містах не належить до конституційних повноважень Верховної Ради України, а віднесено до повноважень Ради міністрів Автономної Республіки Крим, обласних, Київської та Севастопольської міських, районних державних адміністрацій, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування.

Стосовно доводів позивача в апеляційній скарзі щодо не надання судом першої інстанції детальної відповіді на кожну окрему підставу зазначену у позовній заяві, суд апеляційної інстанції зазначає, що відмовляючи у задоволенні позовних вимог судом першої інстанції у постанові детально проаналізовано доводи сторін і наведено належне та достатнє обґрунтування висновків суду з огляду на предмет спору.

Європейський суд з прав людини у справі «Трофимчук проти України» зазначив, зокрема, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод (див. рішення у справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії»).

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції вірно встановлено обставини справи та правильно застосовано до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують. Підстави для скасування рішення суду першої інстанції відсутні.

Керуючись п.1 ч.1 ст.198, ст.ст.200, 205, 206 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09 грудня 2016 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання у повному обсязі у порядку, встановленому статтею 212 КАС України.

Головуючий: Т.І. Ясенова

Суддя: В.Є. Чередниченко

Суддя: А.В. Суховаров