Справа № 808/6381/15
Суддя: Шальєва В.А.
Дата ухвалення: 2017-03-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

01 березня 2017 рокусправа № 808/6381/15
Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Шальєвої В.А.,

суддів: Білак С.В. Олефіренко Н.А. ,

секретар: Лащенко Р.В.,

за участі представника позивача Хілько А.С.

представника відповідача Радової С.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду Товариства з обмеженою відповідальністю «Запорізькій механоремонтний комплекс» на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 01.11.2016 р. в справі № 808/6381/15 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Запорізькій механоремонтний комплекс» до Державної податкової інспекції у Шевченківському районі м. Запоріжжя Головного управління ДФС у Запорізькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Запорізькій механоремонтний комплекс» (далі - ТОВ «ЗМРК») звернулось до Запорізького окружного адміністративного суду з позовом до Державної податкової інспекції у Шевченківському районі м. Запоріжжя Головного управління ДФС у Запорізькій області (далі - ДПІ у Шевченківському районі м. Запоріжжя) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 28.04.2015 р. № про збільшення суми грошового зобов'язання з податку на додану вартість в загальному розмірі 566753,75 грн., в тому числі за основним платежем - 453403 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями - 113350,75 грн.; від 28.04.2015 р. № про збільшення суми грошового зобов'язання з податку на прибуток в загальному розмірі 510077,50 грн., в тому числі за основним платежем - 408062 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями - 102015,5 грн.

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 01.11.2016 р. в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач просить скасувати постанову суду першої інстанції, ухвалити нове рішення про задоволення позову через порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи. Вказує, що судом першої інстанції безпідставно покладено в основу судового рішення висновки акту перевірки, зокрема, щодо безтоварності спірних господарських операцій через незнаходження контрагентів за місцем реєстрації та неможливістю проведення зустрічної звірки, а також відсутності факту придбання певних груп товарів у тих періодах, коли ці товари реалізовано на користь позивача. Апелянт зазначає про підтвердження належним чином оформленими первинними документами факту придбання товарів у контрагентів, використання таких товарів у власній господарській діяльності, проте судом не надана належна правова оцінка таким фактам.

Представник позивача в судовому засіданні апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні просив в задоволенні апеляційної скарги відмовити.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у справі, перевіривши доводи апеляційної скарги матеріалами справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Запорізькій механоремонтний комплекс» зареєстровано 11.11.2013 р., , є платником податку на додану вартість відповідно до свідоцтва про реєстрацію платника податку на додану вартість № 200173307, перебуває на податковому обліку в ДПІ у Шевченківському районі м. Запоріжжя.

Судом першої інстанції встановлено, що ДПІ у Шевченківському районі м. Запоріжжя проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «ЗМРК» з питань дотримання вимог податкового законодавства з податку на додану вартість та податку на прибуток при здійсненні фінансово-господарських операцій з ТОВ «СТЕЛС КОНСАЛТІНГ», ТОВ «ФИРУС-МЕТ 2007», ТОВ «ВЕЛЕС ІНВЕСТ 2010», ТОВ «ТОРРІН», ТОВ «ДЖЕМІУС», що відображені у податкових деклараціях з податку на додану вартість за жовтень-грудень 2014 р., результати якої викладено в акті перевірки № 41/08-30-22-02/38972408 від 10.04.2015 р., за висновками якої позивачем порушено пп. 14.1.181 п.14.1 ст. 14, п.п. 198.2, 198.3, 198.6 ст. 198, п.п. 200.1, 200.2 ст. 200, п.п. 201.4, 201.6, 201.8 ст. 201, п. 185.1 ст. 185, п. 188.1 ст. 188 (з урахуванням пп. 14.1.181 п.14.1 ст. 14), п .201.1 ст. 201, п. 187.1 ст. 187 Податкового кодексу України, ст. 1, п. 2 ст. 3, ч. 1 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», пп.пп. 1.1, 1.2 п. 1, пп. 2.16 п. 2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Мінфіну України №88 від 24.05.1995 та зареєстрованим в Мінюсті України 05.06.1995 за №168/704, Правил перевезення вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №7 від 05.01.1995, як наслідок ТОВ «ЗМРК» занижено податок на додану вартість всього на суму 463403 грн. та завищено суму податку на додану вартість за липень 2014 року в сумі 10000 грн.; п.п. 44.1, 44.6 ст. 44, пп. 135.4.1 п. 135.4 ст. 135, п.п. 138.2, 138.4, 138.6 ст. 138 ПК, п. 3 ст. 5, п. 1 ст. 7 Господарського кодексу України, п. 2 ст. 3 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», п.п.1.2, 2.7 Наказу Міністерства фінансів України №88 від 24.05.1995, п. 8 р. ІІІ, п. 3.1 р. V Наказу ДПА України №41 від 25.01.2011, в результаті чого встановлено завищення податку на прибуток підприємств за 2014 рік на загальну суму 408062 грн.; завищення суми витрат, що враховуються при визначенні об'єкта оподаткування, сформованого по взаємовідносинам з ТОВ «СТЕЛС КОНСАЛТІНГ», ТОВ «ФИРУС-МЕТ 2007», ТОВ «ВЕЛЕС ІНВЕСТ 2010», ТОВ «ТОРРІН», ТОВ «ДЖЕМІУС» на загальну суму 3765303 гривень.

На підставі акту № 41/08-30-22-02/38972408 від 10.04.2015 р. ДПІ прийнято податкові повідомлення-рішення № від 28.04.2015 р., яким ТОВ «ЗМРК» збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість на 453403 грн. за основним платежем й 113350,75 гривень за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами); № від 28.04.2015 р., яким збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок на прибуток приватних підприємств, за основним платежем - на 408062 гривень, за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) - на 102015,5 грн.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив зі змісту акту перевірки щодо відсутності у контрагентів позивача необхідних умов для здійснення господарської діяльності, відсутності факту оплати позивачем придбаного товару, а також суперечливості відомостей щодо транспортування товару.

Колегія суддів вважає такі висновки суду першої інстанції обґрунтованими, з огляду на наступне.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що ДПІ у Шевченківському районі м. Запоріжжя проведено позапланову документальну виїзну перевірку ТОВ «ЗМРК» з питань дотримання вимог податкового законодавства з податку на додану вартість та податку на прибуток при здійснення фінансово-господарських операцій з ТОВ «Стелс Консалтинг», ТОВ «Фирус-Мет 2007», ТОВ «Велес Інвест 2010», ТОВ «Торрін», ТОВ «Джеміус», що відображену у податкових деклараціях з податку на додану вартість за жовтень, листопад, грудень 2014 р., за наслідками якої складено акт № 41/08-30-22-02/38972408 від 10.04.2015 р., за висновками якого встановлено порушення позивачем пп. 14.1.181 п. 14.1 ст. 14, п. п. 198.2, 198.3, 198.6 ст. 198, п. 200.1, п. 200.2 ст. 200, п. п. 201.4, 201.6, 201.8 ст. 201, п. 187.1 ст. 187 Податкового кодексу України, що призвело до заниження податку на додану вартість на загальну суму 463403 грн., в тому числі за жовтень 2014 р. - на 57082 грн., за листопад 2014 р. - на 45051 грн., за грудень 2014 р. - на 361270 грн., а також завищення податку на додану вартість за липень 2014 р. на суму 10000 грн.; п. 44.1, п. 44.6 ст. 44, пп. 135.4.1 п. 135.4 ст. 135, п. 138.2, п. 138.4, п. 138.6 ст. 138 Податкового кодексу України, що призвело до завищення податку на прибуток за 2014 р. на загальну суму 408062 грн., а саме: завищено суми витрат, що враховуються при визначенні об'єкта оподаткування, сформованого по взаємовідносинам з вказаними підприємствами, на загальну суму 3765303 грн.; занижено суми доходу що враховується при визначенні об'єкта оподаткування, сформованого по взаємовідносинам з ТОВ «Запорізький електровозоремонтний завод», ТОВ «Сварком-Інновація», ТОВ «Компанія «Аддішенел Ревенью Менеджмент», ДП «Південна залізниця», ТОВ «Хатртрон-Юком», ДП «Придніпровська залізниця» на загальну суму 1498291 грн. (а.с. 11-49 т.1).

На підставі цього акту перевірки відповідачем 28.04.2015 р. прийняті податкові повідомлення-рішення: про збільшення суми грошового зобов'язання з податку на прибуток в загальному розмірі 510077,50 грн., в тому числі за основним платежем - 408062 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями - 102015,50 грн.; № про збільшення суми грошового зобов'язання з податку на додану вартість в загальному розмірі 566753,75 грн., в тому числі за основним платежем - 453403 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями - 113350,75 грн. (а.с. 9-10 т.1).

Підставою для збільшення позивачу суми грошового зобов'язання з податку на прибуток та податку на додану вартість відповідно до акту перевірки є висновок контролюючого органу про відсутність фактичного здійснення у спірному періоді господарських операцій з ТОВ «Стелс Консалтинг», ТОВ «Фирус-Мет 2007», ТОВ «Велес Інвест 2010», ТОВ «Торрін», ТОВ «Джеміус».

Також судом апеляційної інстанції встановлено, що ТОВ «ЗМРК» укладено з ТОВ «Фирус-Мет 2007» ряд договорів постачання товару: від 01.12.2014 р. № 1201, від 01.12.2014 р. № 1202, від 01.2.2014 р. № 1203, від 03.11.2014 р. № 10311 (а.с. 65-80 т.3), за умовами яких позивачем придбавався товар, кількість та ціна яких визнається у рахунках.

Позивач підтверджує виконання вказаних договорів та поставку товару податковими накладними, рахунками на оплату, видатковими накладними (а.с. 83-85, 87-89, 95-97, 103-105, 107-109, 111-113, 123-125, 202-204 т.4).

Перевезення товару здійснювалось фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4 на підставі товарно-транспортних накладних (а.с. 86, 90, 98, 106, 110, 114, 126, 205 т.4), замовником перевезення вказано позивача.

У позивача рахувалась кредиторська заборгованість перед контрагентом в сумі 2933223,18 грн., частину якої погашено до 30.06.2015 р. (в розмірі 974460,24 грн.). На суму заборгованості в розмірі 1958762,94 грн. укладено договір про відступлення права вимоги ТОВ «Глобал Компані ВМ».

ТОВ «ЗМРК» укладено з ТОВ «Торрін» ряд договорів постачання товару: від 01.12.2014 р. № 141201, від 01.12.2014 р. № 141202, від 01.2.2014 р. № 141203, від 01.12.2014 р. № 141204, від 01.12.2014 р. № 141205 (а.с. 81-100 т.3), за умовами яких позивачем придбавався товар, кількість та ціна яких визнається у рахунках.

Позивач підтверджує виконання вказаних договорів та поставку товару податковими накладними, рахунками на оплату, видатковими накладними (а.с. 26-28, 30-32, 34-36, 38-40, 42-44, 46-48, 55-57, 59-61, 63-64, 67-70, 73-75, 77-80, 91-93, 99-101, 115-117, 119-121, 127-129, 131-133, 135-137, 139-141, 143-145, 147-149, 151-153 т. 4).

Перевезення товару здійснювалось ТОВ «Стелс Консалтінг» на підставі товарно-транспортних накладних (а.с. 29, 33, 37, 41, 45, 49, 58, 62, 66, 71-72, 76, 81-82, 94, 102, 118, 122, 130, 134, 138, 142, 146, 150, 154 т.4), замовником перевезення вказано позивача.

У позивача рахувалась кредиторська заборгованість перед контрагентом в сумі 1212823,92 грн., частину якої погашено до 01.04.2015 р. (в розмірі 503295,60 грн.). На теперішній час у позивача наявна кредиторська заборгованість перед ТОВ «Торрін».

ТОВ «ЗМРК» укладено з ТОВ «Велес Інвест 2010» договір постачання товару від 01.12.2014 р. № 01123 (а.с. 101-104 т.3), за умовами якого позивачем придбавався товар, кількість та ціна яких визнається у рахунках.

Позивач підтверджує виконання вказаних договорів та поставку товару податковою накладною, рахунком на оплату, видатковою накладною (а.с. 155-157 т.4).

Перевезення товару здійснювалось ТОВ «Стелс Консалтінг» на підставі товарно-транспортної накладної (а.с. 158 т.4), замовником перевезення вказано позивача.

У позивача рахувалась кредиторська заборгованість перед контрагентом в сумі 141450 грн. На суму заборгованості укладено договір про відступлення права вимоги ТОВ «ТПК «Гратіс».

ТОВ «ЗМРК» укладено з ТОВ «Стелс Консалтінг» ряд договорів постачання товару: від 01.10.2014 р. № 1004, від 01.10.2014 р. № 110, від 01.10.2014 р. № 210, від 01.10.2014 р. № 310, від 01.10.2014 р. № 3101, від 01.10.2014 р. № 410 (а.с. 111-114, 129-132, 133-136 137-140, 141-144, 145-148 т.3), за умовами яких позивачем придбавався товар, кількість та ціна яких визнається у рахунках.

Позивач підтверджує виконання вказаних договорів та поставку товару податковими накладними, рахунками на оплату, видатковими накладними (а.с. 149-151, 153-155, 157-159, 161-163, 165-167, 169-171, 173-175, 177-179, 181-183, 185-187, 189-191, 193-195, 198-200, 206-208, 210-212, 214-216, 218-220, 222-224, 226-228, 230-232, 234-236, 238-240, 242-244, 246-248, 251-253, 255-257, 259-259б, 260-260б, 261-263, 265-267 т.3, 1-3, 6-8, 10-12, 14-16, 18-20, 22-24 т.4).

Перевезення товару здійснювалось ТОВ «Компанія Базис Груп» та ТОВ «Стелс Консалтинг» на підставі товарно-транспортних накладних (а.с. 152, 156, 160, 164, 168, 172, 176, 180, 184, 188, 192, 196-197, 201, 209, 213, 217, 221, 225, 229, 233, 237, 241, 245, 249-250, 254, 258, 259в, 260в, 264, 268 т.3, 4-5, 9, 13, 17, 21, 25 т.4), замовником перевезення вказано позивача.

Крім того, між ТОВ «ЗМРК» та ТОВ «Стелс Консалтінг» 03.11.2014 р. укладено договір № 111 перевезення вантажу, за умовами якого перевізник (ТОВ «Стелс Консалтінг») зобов'язується доставити автомобільним транспортом вантаж позивача (а.с. 105-106 т.3); а також договори від 01.12.2014 р. № П212 (а.с. 107-110 т.3), від 24.11.2014 р. № П111 (а.с. 115-121 т.3), від 01.12.2014 р. № П112 (а.с. 122-128 т.3) на виконання ТОВ «Стелс Консалтінг» послуг з ремонту промислового обладнання, обсяги, строки та ціна яких визначаються у специфікаціях, які є додатками до договорів.

На підтвердження отримання послуг за договором № П111 позивачем надано податкову накладну, рахунок на оплату, акт надання послуг, відповідно до якого виконані роботи з балансування ротору туркомпресора, поліровка лопатки турбокомпресора, товарно-транспортна накладна на перевезення обладнання для обробки (а.с. 52-54 т.4).

У позивача рахувалась кредиторська заборгованість перед контрагентом в сумі 3296561,88 грн. На суму заборгованості укладено договір про відступлення права вимоги ТОВ «Укрбазіс ЛТД».

ТОВ «ЗМРК» укладено з ТОВ «Джеміус» договори постачання товару від 02.07.2014 р. № 20714 та від 05.07.2014 р. № 50714 (а.с. 173-176 т.5), за умовами яких позивачем придбавався товар, кількість та ціна яких визнається у рахунках.

Позивач підтверджує виконання вказаних договорів та поставку товару податковими накладними, рахунками на оплату, видатковими накладними (а.с. 165-167, 169-171 т.5).

Перевезення товару здійснювалось ТОВ «КСВ-Груп» на підставі товарно-транспортної накладної (а.с. 158, 172 т.5), замовником перевезення вказано позивача.

Кредиторська заборгованість перед ТОВ «Джеміус» відсутня.

Відтак, колегією суддів встановлено, що позивачем не здійснювалась в повному обсязі оплата за вказаними договорами.

Згідно з п. 44.1 ст. 44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Статтею 134 Податкового кодексу України визначено, що об'єктом оподаткування є: прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом зменшення суми доходів звітного періоду, визначених згідно зі статтями 135 - 137 цього Кодексу, на собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг та суму інших витрат звітного податкового періоду, визначених згідно зі статтями 138 - 143 цього Кодексу, з урахуванням правил, встановлених статтею 152 цього Кодексу; дохід (прибуток) нерезидента, що підлягає оподаткуванню згідно зі статтею 160 цього Кодексу, з джерелом походження з України.

У відповідності до п. 138.1 ст. 138 Податкового кодексу України витрати, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування, складаються із:

витрат операційної діяльності, які визначаються згідно з пунктами 138.4, 138.6-138.9, підпунктами 138.10.2-138.10.4 пункту 138.10, пунктом 138.11 цієї статті:

інших витрат, визначених згідно з пунктом 138.5, підпунктами 138.10.5, 138.10.6 пункту 138.10, пунктами 138.11, 138.12 цієї статті, пунктом 140.1 статті 140 і статтею 141 цього Кодексу;

крім витрат, визначених у пунктах 138.3 цієї статті та у статті 139 цього Кодексу.

Витрати операційної діяльності згідно з пп. 138.1.1 включають:

собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг та інші витрати беруться для визначення об'єкта оподаткування з урахуванням пунктів 138.2, 138.11 цієї статті, пунктів 140.2-140.5 статті 140, статей 142 і 143 та інших статей цього Кодексу, які прямо визначають особливості формування витрат платника податку; 138.2. Витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

Згідно з п. 138.2 ст. 138 цього кодексу витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

Підпунктом 139.1.1 п. 139.1 ст. 139 Податкового кодексу України встановлено, що не включаються до складу витрат витрати, не пов'язані з провадженням господарської діяльності.

Пунктом 198.3 статті 198 Податкового кодексу України встановлено, що податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Пунктом 198.6 статті 198 Податкового кодексу України в редакції, чинній в 2014 р., визначено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними або оформлені з порушенням вимог чи не підтверджені митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу).

Згідно з п. 198.2 ст. 198 Податкового кодексу України в редакції, чинній в 2014 р., датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.

Пунктом 198.3 цієї статті в зазначеній редакції статті визначено, що податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з:

придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку;

придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Згідно з п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Таким чином, наведеними нормами матеріального права, визначено підстави для формування платником податків податкового кредиту з податку на додану вартість і до таких підстав віднесено: наявність господарської операції, сплата податку на додану вартість у вартості товарів (робіт, послуг), факт сплати податку на додану вартість має підтверджуватися відповідними податковими накладними, зареєстрованими в Єдиному державному реєстрі податкових накладних, використанням придбаних товарів (робіт, послуг) в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Відповідно до пунктів 2.15 та 2.16 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 №88, забороняється приймати до виконання первинні документи на операції, що суперечать законодавчим та нормативним актам.

Пунктом 2.4 Положення визначено, що первинні документи (на паперових і машино зчитувальних носіях інформації) для надання їм юридичної сили і доказовості повинні мати такі обов'язкові реквізити: назва підприємства, установи від імені яких складений документ, назва документа (форма), код форми, дата і місце складання, зміст господарської операції та її вимірники (у натуральному і вартісному виразі), посади, прізвища і підписи осіб, відповідальних за дозвіл та здійснення господарської операції і складення первинного документа.

Згідно з Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» первинним документом визнається документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення. Згідно зі ст. 9 цього Закону підставою для бухгалтерського обліку господарської операції є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа; дату і місце складання; назву підприємства від імені якого складений документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на п.ідставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

При цьому, будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції.

Якщо ж фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством.

В даному випадку первинні документи, якими позивач підтверджує здійснення спірних господарських операцій, хоча й формально містять зміст таких операцій, проте з урахуванням інших встановлених судом обставин не дають змогу вважати доведеним фактичне здійснення поставки товару та надання транспортних послуг.

Так, що стосується правовідносин позивача з ТОВ «Стелс Консалтінг», колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з даними Єдиного реєстру податкових накладних не встановлено фактів придбання товарів (робіт, послуг), які були реалізовані позивачу. В штаті ТОВ «Стелс Консалтінг» працював 1 робітник, у підприємства відсутні основні фонди й виробничі потужності.

При цьому колегія суддів звертає увагу на той факт, що транспортування товару, придбаного позивачем у ТОВ «Стелс Консалтінг» здійснювалось, зокрема, ТОВ «Компанія «Базис Груп» за наявності укладеного позивачем з ТОВ «Стелс Консалтинг» договору на перевезення вантажів; перевезення товару здійснювалось транспортним засобом, який належить ТОВ «Наталі», за відсутності підтвердження укладання будь-яких договорів оренди транспортного засобу перевізниками.

Зазначені обставини в сукупності з фактом наявності у власності позивача транспортних засобів, а також нездійснення розрахунків з постачальником, свідчать про відсутність економічної обґрунтованості в діях позивача, а також унеможливлюють висновок про доведеність фактичного здійснення господарських операцій з цим контрагентом.

Щодо господарських операцій з ТОВ «Фирус-Мет 2007» судова колегія вказує на те, що основним видом діяльності контрагента є комплексне обслуговування об'єктів. Згідно з даними податкової звітності ТОВ «Фирус-Мет 2007» формує власний податковий кредит у декларації з податку на додану вартість у листопаді 2014 року за рахунок основного постачальника - ДП «Іваньківський цукровий завод» за наслідками придбання цукру-піску.

Зазначені обставини в сукупності з фактом нездійснення розрахунків з постачальником свідчать про відсутність економічної обґрунтованості в діях позивача, а також унеможливлюють висновок про доведеність фактичного здійснення господарських операцій з цим контрагентом.

Стосовно господарських операцій з ТОВ «Джеміус» колегія суддів звертає увагу на таке. Основним видом діяльності контрагента є оптова торгівля фруктами й овочами. При цьому контролюючим органом не встановлено придбання товару, який в подальшому продану позивачу.

Зазначені обставини свідчать про відсутність економічної обґрунтованості в діях позивача, а також унеможливлюють висновок про доведеність фактичного здійснення господарських операцій з цим контрагентом

Відносно господарських операцій з ТОВ «Торрін» судова колегія вказує на те, що контролюючим органом не встановлено придбання товару, який в подальшому продано позивачу, що у сукупності з фактом нездійснення розрахунків з постачальником унеможливлюють висновок про доведеність фактичного здійснення господарських операцій з цим контрагентом.

Щодо господарських операцій з ТОВ «Велес Інвест 2010», то колегія суддів вказує на те, що контролюючим органом не встановлено придбання товару, який в подальшому продано позивачу, що у сукупності з фактом нездійснення розрахунків з постачальником унеможливлюють висновок про доведеність фактичного здійснення господарських операцій з цим контрагентом.

З огляду на вказане, колегія суддів вважає обґрунтованими висновки суду першої інстанції про не підтвердження фактичного здійснення господарських операцій та заниження позивачем податку на прибуток та податку на додану вартість.

Необґрунтованість формування витрат, що враховуються при визначенні об'єкта оподаткування податком на прибуток, та податкового кредиту обумовлює правомірність збільшення позивачу суми грошового зобов'язання з податку на прибуток та податку на додану вартість спірними податковими повідомленнями-рішеннями.

Доводи апелянта щодо правомірності формування витрат, що враховуються при визначенні об'єкта оподаткування податком на прибуток, та податкового кредиту через підтвердження цього факту належним чином оформленими первинними документами, а також доведеності факту використання придбаних товарів та послуг в оподатковуваних операціях в межах господарської діяльності є безпідставними, про що зазначено у висновках суду апеляційної інстанції вище.

З урахуванням викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, постанова прийнята з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування постанови не вбачається.

Керуючись ст. ст. 8, 9, 10, 11, 159, 160, 195, 198, 200, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Запорізькій механоремонтний комплекс» на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 01.11.2016 р. в справі № 808/6381/15 залишити без задоволення.

Постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 01.11.2016 р. в справі № 808/6381/15 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Запорізькій механоремонтний комплекс» до Державної податкової інспекції у Шевченківському районі м. Запоріжжя Головного управління ДФС у Запорізькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до касаційного суду протягом двадцяти днів з дня складання ухвали в повному обсязі.

Повний текст ухвали складений 06.03.2017 р.

Головуючий: В.А. Шальєва

Суддя: С.В. Білак

Суддя: Н.А. Олефіренко