Справа № 373/2367/16-а
Суддя: Ганечко О.М.
Дата ухвалення: 2017-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 373/2367/16-а Головуючий у 1-й інстанції: Опанасюк І.О. Суддя-доповідач: Ганечко О.М.
У Х В А Л А

Іменем України

06 березня 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючої судді: Ганечко О.М.

суддів: Коротких А.Ю.,Літвіної Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Переяслав - Хмельницького об'єднаного Управління Пенсійного фонду України Київської області на постанову Переяслав-Хмельниького міськрайонного суду від 01.02.17 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Переяслав - Хмельницького об'єднаного Управління Пенсійного фонду України Київської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Переяслав - Хмельницького об'єднаного Управління Пенсійного фонду України Київської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії.

Постановою Переяслав-Хмельниького міськрайонного суду від 01.02.17 року позов задоволено.

Визнано неправомірною відмову Переяслав-Хмельницького об'єднаного Управління Пенсійного фонду України Київської області включити до стажу позивача, який дає право на отримання щомісячного довічного грошового утримання, службу у Збройних Силах, половину строку навчання за денною формою на юридичному факультеті у вищому навчальному закладі та час роботи на посаді слідчого.

Визнано протиправним і скасовано Розпорядження Переяслав-Хмельницького об`єднаного Управління Пенсійного Фонду України України 144918 від 28.11.2016 про перерахунок довічного грошового утримання через зміну надбавки, яким визначено щомісячне грошове утримання позивача, у розмірі 82% від заробітної плати судді.

Зобов`язано Переяслав-Хмельницьке об`єднане Управління Пенсійного Фонду України зарахувати до стажу роботи позивача на посаді судді календарний період проходження строкової військової служби у Збройних Силах терміном - 1 рік 11 місяців 26 днів; половину строку навчання за денною формою у вищому юридичному навчальному закладі терміном - 1 рік 11 місяців; час роботи на посаді слідчого, начальника слідчого відділення, заступника начальника Переяслав-Хмельницького міськрайонного відділу Головного Управління МВС України в Київській області по слідству терміном - 7 років 8 місяців 26 днів.

Зобов`язано Переяслав-Хмельницьке об'єднане Управління Пенсійного фонду України Київської області здійснити з 23.09.2016 перерахунок щомісячного довічного грошового утримання позивача, у розмірі 90% заробітної плати судді апеляційного суду Київської області з врахуванням включення до стажу роботи на посаді судді календарного періоду проходження строкової військової служби у ЗС України, половину строку навчання за денною формою у вищому юридичному навчальному закладі та часу роботи на посадах слідчого, начальника слідчого відділення, заступника начальника Переяслав-Хмельницького МВ ГУ МВС України в Київській області по слідству з урахуванням виплаченого довічного грошового утримання у розмірі 82% заробітної плати судді.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою відмовити в задоволенні позову.

Відповідно до ст.195 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

У засідання учасники процесу не з'явилися, будучи належним чином повідомленими, що не перешкоджає слуханню спірного питання відповідно до вимог ч. 4 ст. 196 КАС України.

Відповідно до ч. 6 ст. 12, ч. 1 ст. 41 КАС України, у випадку неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі під час судового розгляду повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не відбувається.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, позивач 22.09.2016 року був звільнений з посади судді апеляційного суду Київської області, у зв`язку з поданням заяви про відставку.

26.09.2016 року позивач подав відповідачу заяву та подання апеляційного суду Київської області про призначення йому щомісячного довічного грошового утримання як судді у відставці. Переяслав-Хмельницьке об'єднане Управління Пенсійного фонду України Київської області призначило позивачу щомісячне довічне грошове утримання, у розмірі 90% від заробітної плати судді.

28.11.2016 року відповідачем видано Розпорядження 144918, про перерахунок довічного грошового утримання через зміну надбавки, яким визначено щомісячне грошове утримання позивача, у розмірі 82% від заробітної плати судді.

Отримавши 24.11.2016 року щомісячне грошове утримання за період з 23.09.по 30.09.2016 та за жовтень і листопад 2016 позивач виявив, що розмір виплати не відповідає 90% від заробітної плати судді.

Відповідно до довідки від 22.09.2016 №05/35/111, виданої Апеляційним судом Київської області, про заробітну плату для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, заробітна плата позивача, яка враховується при призначенні (перерахунку) щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці, склала 27115,00 грн.

02.12.2016 року позивач звернувся до відповідача з заявою про скасування вищевказаного Розпорядження та включення у розрахунок стажу судді, який дає право на отримання довічного грошового утримання, військової служби у ЗС України, половини строку навчання за денною формою у вищому юридичному навчальному закладі та час роботи на посаді слідчого і здійснити йому з 23.09.2016 перерахунок щомісячного грошового утримання у розмірі 90% заробітної плати судді апеляційного суду Київської області.

З листа відповідача від 15.12.2016 за № 160/П-01 вбачається, що позивачу відмовлено в перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, з посиланням на ст.135 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів» та рішення Конституційного Суду України від 08.06.2016 №4-рп/2016, відповідно до яких, стаж судді(позивача), який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці - 21 рік 4 місяці 12 днів, що становить 82% від заробітної плати. На думку відповідача, зарахування інших періодів діяльності до стажу роботи, що дає право на призначення довічного грошового утримання судді у відставці, вищевказаним Законом не передбачено.

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, виходив з того, що Розпорядження 144918 від 28.11.2016, видане Переяслав-Хмельницьким об`єднаним Управлінням ПФУ про перерахунок довічного грошового утримання, та невключення до стажу судді, який дає право на отримання щомісячного довічного грошового утримання, військової служби у ЗС України, половини строку навчання за денною формою у вищому юридичному навчальному закладі та час роботи на посаді слідчого не можна вважати правомірними, з чим погоджується колегія суддів, з огляду на таке.

Відповідно до ч. 3 ст. 141 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» (в редакції від 07.07.2010 року), щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 80 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не більше ніж 90 відсотків заробітної плати судді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання.

Згідно п. 11 розділу ХІІІ «Перехідні положення» вказаного Закону передбачено, що судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день набрання чинності цим Законом.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач працював на посаді судді місцевого та апеляційного суду під час дії Закону України «Про статус суддів» № 2862-ХІІ від 15.12.1992, положеннями статті 43 якого було передбачено право кожного судді, який пропрацював на посаді судді не менше 20 років, право на відставку.

Також, п. 3.1 Постанови КМ України від 03.09.205 року №865 «Про оплату праці та щомісячне грошове утримання суддів» встановлено, що до стажу роботи, що дає судді право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, за умови роботи на посаді судді не менш як 10 років, зараховується, крім стажу трудової діяльності, визначеного законом, половина строку навчання за денною формою у вищих юридичних навчальних закладах, на юридичних факультетах вищих навчальних закладів та календарний період проходження строкової військової служби.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено наявними в матеріалах справи доказами, позивач в період з 16.11.1980 по 12.11.1982 року(1рік 11 місяців 26 днів) проходив військову службу у Збройних Силах, в період з 01.09.1983 по 01.07.87 року(1рік 11 місяців 0днів) навчався на юридичному факультеті за денною формою(половина строку навчання), в період з 01.08.1987 по 24.11.1989 року(2роки 3 місяці 23дні) працював на посаді слідчого,в.о. начальника слідчого відділу,заступника начальника відділу,начальника Переяслав-Хмельницького МРВГУ МВС України в Київській області, в період з 24.11.1989 року по 27.04.1995 року(5років 5 місяців 3дні) на посаді Заступника начальника,він же начальник спецвідділу ВС Переяслав-Хмельницького міського виконкому Київської області, в період з 12.05.1995 року по 30.03.2006 року(10 років 10місяців 18 днів) на посаді судді Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області, в період з 30.03.2006 року по 22.09.16 року(10 років 5 місяців 22дні) на посаді судді Апеляційного суду Київської області. Тобто, загальний стаж підтверджений доказами на 22.09.16 року позивача становить 33роки 0місяців 2дні.

Колегія суддів звертає увагу на те, що у зв'язку з прийняттям Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010 року, Закон України «Про статус суддів» № 2862-ХІІ від 15.12.1992 - втратив чинність, однак, у відповідності до п. 11 розділу XIII «Перехідні положення» даного Закону, позивач не втратив свого права на зарахування до стажу роботи на посаді судді половини строку навчання за денною формою у вищому юридичному навчальному закладі, календарного періоду проходження строкової військової служби та роботах на посадах слідчого.

Крім того, колегія суддів зазначає, що згідно статті 22 Конституції України, права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Частиною першою статті 58 Конституції України, встановлено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що Розпорядження 144918 від 28.11.2016, видане Переяслав-Хмельницьким об`єднаним Управлінням ПФУ про перерахунок довічного грошового утримання, та невключення до стажу судді, який дає право на отримання щомісячного довічного грошового утримання, військової служби у ЗС України, половини строку навчання за денною формою у вищому юридичному навчальному закладі та час роботи на посаді слідчого є протиправним та підлягає скасуванню, з задоволенням позовних вимог позивача в повному обсязі.

Згідно зі ст.159 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, що на думку колегії апеляційного адміністративного суду, дотримано судом першої інстанції.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що постанова суду першої інстанції постановлена з дотриманням норм процесуального та матеріального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції, у зв'язку з чим підстав для скасування постанови суду першої інстанції не вбачається.

Керуючись, ст.160,165, 167,195,197,198, 200,205,211,212,254 КАС України суд, -

УХВАЛИВ :

Апеляційну скаргу Переяслав - Хмельницького об'єднаного Управління Пенсійного фонду України Київської області - залишити без задоволення.

Постанову Переяслав-Хмельниького міськрайонного суду від 01.02.17 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили у порядку, визначеному ст. 254 КАС України, але може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядок і строки, визначені ст.212 КАС України.

Головуючий суддя:

Ганечко О.М.

Коротких А.Ю.

Судді:

Літвіна Н.М.

Головуючий суддя Ганечко О.М.

Судді: Коротких А. Ю.

Літвіна Н. М.