Справа № 686/1915/17
Суддя: Заворотна О. Л.
Дата ухвалення: 2017-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 686/1915/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2017 року м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області в складі

судді Заворотної О.Л.,

секретаря судового засідання Д'якович О.О.

з участю представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Хмельницькому справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до начальника СРПП Ярмолинецького ВП ГУ НП у Хмельницькій області Садовця Р.Ю. про визнання дій протиправними та скасування постанови про адміністративне правопорушення -

встановив:

В січні 2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом до начальника СРПП Ярмолинецького ВП ГУ НП у Хмельницькій області Садовця Р.Ю. про визнання дій протиправними та скасування постанови про адміністративне правопорушення, в обґрунтування якого вказав, що 23.01.2017 року він під час руху по дорозі був зупинений начальником СРПП Ярмолинецького ВП ГУ НП у Хмельницькій області Садовцем Р.Ю., яким було винесено постанову серії АР № 946434 від 23.01.2017 року, відповідно до якої його притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення ч. 2 ст. 122 КУпАП і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн.

Вважає, що вказана постанова не відповідає обставинам справи, є необґрунтованою, прийнятою з порушенням закону і підлягає скасуванню, а також вказує, що дії начальника СРПП Ярмолинецького ВП ГУ НП у Хмельницькій області Садовця Р.Ю. щодо складання вищевказаної постанови є незаконними.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та просив про їх задоволення.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, подав до суду письмові заперечення проти позову, в яких зазначив, що оскаржувана постанова серії АР № 946434 від 23.01.2017 року повністю відповідає обставинам правопорушення, винесена з дотриманням усіх норм закону, а тому відсутні підстави для її скасування, а отже і визнання дій відповідача незаконними.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши долучені до матеріалів справи докази, приходить до висновку про обґрунтованість позову і необхідність його часткового задоволення, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що постановою серії АР № 946434 від 23.01.2017 року, ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 122 КУпАП у виді штрафу на користь держави в розмірі 425 грн.

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що 23.01.2017 року близько 11:02 години ОСОБА_2 керуючи автомобілем Фольксваген Гольф д.н. НОМЕР_1 по автодорозі Ярмолинці-Коритна за межами населеного пункту здійснював рух без увімкненого світла фар в режимі ближнього освітлення, чим порушив п. 9.8 ПДР.

Відповідно до п. 9.8 ПДР - Під час руху механічних транспортних засобів у світлу пору доби з метою позначення транспортного засобу, що рухається, ближнє світло фар повинно бути увімкнене: а) у колоні; б) на маршрутних транспортних засобах, що рухаються по смузі, позначеній дорожнім знаком 5.8, назустріч загальному потоку транспортних засобів; в) на автобусах (мікроавтобусах), що здійснюють перевезення організованих груп дітей; г) на великовагових, великогабаритних транспортних засобах та транспортних засобах, що здійснюють дорожнє перевезення небезпечних вантажів; ґ) на транспортному засобі, що буксирує; д) у тунелях. З 1 жовтня по 1 травня на всіх механічних транспортних засобах поза населеними пунктами повинні бути ввімкнені денні ходові вогні, а в разі їх відсутності в конструкції транспортного засобу - ближнє світло фар. В умовах недостатньої видимості на механічних транспортних засобах можна ввімкнути дальнє світло фар або додатково протитуманні фари за умови, що це не буде засліплювати інших водіїв.

Згідно з ст.33 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КупАП) при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Відповідно до ч.2 ст.122 КУпАП порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз'їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Відповідно до положень ст.222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів (зокрема, частини перша, друга і третя статті 122, статті 124-1 - 126).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Статтею 245 КУпАП визначено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог статті 245 КУпАП відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з частиною першою статті 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі.

У наведених положеннях визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності.

Водночас вказані положення є законодавчими гарантіями об'єктивного і справедливого розгляду справи про адміністративне правопорушення, реалізація яких можлива лише у разі, якщо між стадією складення протоколу про адміністративне правопорушення і стадією розгляду відповідної справи по суті існуватиме часовий інтервал, достатній для підготовки до захисту кожному, хто притягається до адміністративної відповідальності.

За загальним правилом, відповідно до статті 254 КУпАП фіксація адміністративного правопорушення починається зі складення протоколу про його вчинення уповноваженою на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Статтею 258 КУпАП визначено випадки за яких протокол в разі вчинення адміністративних правопорушень не складається. Так ч.2. та ч.3 ст. 258 КУпАП передбачено, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі. Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення.

Відповідно до висновків, викладених у Рішенні Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року у справі №5-рп/2015, складання протоколу про адміністративне правопорушення та розгляд уповноваженим органом (посадовою особою) справи про таке правопорушення належать до різних стадій адміністративного провадження. Перелік адміністративних правопорушень, за які адміністративні стягнення накладаються на місці їх вчинення, є вичерпним і може бути змінений лише законом.

Окрім того, пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду від 23.12.2005р. № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283, 284 КУпАП. В ній, зокрема, необхідно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Згідно з ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ст. 280 орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Аналіз законодавчих норм, заперечення позивача щодо вчинення адміністративного правопорушення, що підтверджується записом на постанові та клопотанням про повідомлення про дату та час розгляду справи, дає підстави суду дійти висновку, що відповідач як суб'єкт владних повноважень, повинен був зібрати докази, які б підтверджували наявність складу правопорушення та спростувати позицію позивача.

При винесені постанови в справі про адміністративне правопорушення інспектором не були з'ясовані ці обставини.

Відповідно до ч.1 ст.86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Відповідно до ч.1 ст.69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Згідно з ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Беручи до уваги те, що визначальним принципом здійснення правосуддя в адміністративних справах є принцип офіційного з'ясування всіх обставин у справі, суд під час розгляду справи повинен створювати необхідні умови для всебічного, повного й об'єктивного дослідження справи, однак не зобов'язаний підміняти собою осіб, шукаючи доказів виключно за власною ініціативою. Адміністративний суд має активно підтримувати перебіг провадження, досліджувати фактичні обставини справи в найбільш повному обсязі.

В порушення законодавчих положень відповідачем не з'ясовано всіх обставин справи про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст.280 КУпАП.

Підсумовуючи вказане, суд приходить до висновку, що порушення процедури притягнення позивача до адміністративної відповідальності, передбаченої КУпАП, недотримання вимог щодо своєчасного, всебічного, повного і об'єктивного з'ясування всіх обставин справи та належного документування обставин адміністративного правопорушення є підставою скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення серії АР №946434. Розгляд уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення та винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення Серії АР №946434 від 23.01.2017 суперечить вимогам щодо об'єктивного і справедливого розгляду справи про адміністративне правопорушення, що призвело до порушення прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених у статті 268 КУпАП, зокрема права користуватися юридичною допомогою адвоката, заявляти клопотання, подавати докази по справі тощо.

Крім цього, з переглянутих фото правопорушення 23.01.2017 року не можливо встановити чи було ввімкнено ближнє світло фар, як стверджує позивач ОСОБА_2, та чи була відсутність ближнього світла фар зламаним запобіжником.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 18 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні усі адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

У відповідності до ст. 284 КУпАП України по справі про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: про накладення адміністративного штрафу; про застосування заходів впливу, передбачених ст. 24-1 КУпАП України; про закриття справи.

В даному випадку суд не є органом, що виніс оскаржувану постанову по справі про адміністративне правопорушення, а тому не може закрити провадження у справі.

Згідно ст. 162 того ж Кодексу при вирішенні справи по суті суд може задовольнити адміністративний позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково.

У разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову зокрема про скасування або визнання недійсним рішення чи окремих його положень.

Таким чином, у судовому засіданні не знайшли свого підтвердження обставини порушення ОСОБА_2 23.01.2017 року п. 9.8 ПДР України.

На підставі доказів досліджених у судовому засіданні, суд вважає за необхідне скасувати постанову серії АР № 946434 по справі про адміністративне правопорушення від 23.01.2017 року, винесену начальником СРПП Ярмолинецького ВП ГУ НП у Хмельницькій області Садовцем Р.Ю., якою ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Проте, суд приходить до висновку щодо відсутності підстав для задоволення вимоги позивача про визнання дій начальника СРПП Ярмолинецького ВП ГУ НП у Хмельницькій області Садовця Р.Ю. щодо винесення оскаржуваної постанови незаконними, оскільки винесення таких постанов законом віднесено до його повноважень.

Керуючись ст.ст. 9, 14, 17, 69-71, 86, 138, 158-160, 162-163, 167 КАС України, ст.ст.122, 245, 251, 287-289, 293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд -

постановив:

Позов ОСОБА_2 до начальника СРПП Ярмолинецького ВП ГУ НП у Хмельницькій області Садовця Р.Ю. про визнання дій протиправними та скасування постанови про адміністративне правопорушення - задовольнити частково.

Постанову у справі про адміністративне правопорушення серія АР № 946434 від 23 січня 2017 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП - скасувати.

В решті позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана протягом десяти днів з моменту отримання копії постанови до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Хмельницький міськрайонний суд.

Суддя: