Справа № 802/1981/16-а
Суддя: Курко О. П.
Дата ухвалення: 2017-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 802/1981/16-а

Головуючий у 1-й інстанції: Богоніс М.Б.

Суддя-доповідач: Курко О. П.

06 березня 2017 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Курка О. П.

суддів: Білоуса О.В. Совгири Д. І. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Стаднік Л.В.,

представника позивача: Колісніченко Г.П.

представника позивача: Сіваченко Л.В.

представника позивача: Богословського С.В.

представника третьої особи: Колісник О.Ф.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу приватного підприємства "Колісніченко" на ухвалу Вінницького окружного адміністративного суду від 22 грудня 2016 року у справі за адміністративним позовом приватного підприємства "Колісніченко" до Державної служби України з безпеки на транспорті, Конкурсного комітету з проведення конкурсів на міжобласних автобусних маршрутах загального користування Державної служби України з безпеки на транспорті, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - товариство з обмеженою відповідальністю "Автолінії Поділля" про визнання протиправними дій, скасування рішення та зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

Приватне підприємство "Колісніченко" (далі ПП "Колісніченко") звернулось до Вінницького окружного адміністративного суду з позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті, Конкурсного комітету з проведення конкурсів на міжобласних автобусних маршрутах загального користування Державної служби України з безпеки на транспорті, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача товариство з обмеженою відповідальність "Автолінії Поділля" (далі ТОВ "Автолінії Поділля") про визнання протиправними дій, скасування рішення та зобов'язання вчинити дії.

21.12.2016 до суду першої інстанції від представника позивача надійшла заява про забезпечення доказів у справі. У заяві позивач просив: витребувати у органів Державної фіскальної служби України звіти з податкового розрахунку форми 1 ДФ ТОВ "Автолінії Поділля" за останні повні два квартали перед датою проведення конкурсу, та за один рік до дати оголошення конкурсу; витребувати у органів Держстату України звіти з праці ТОВ "Автолінії Поділля" за формою 1 - ПВ (Квартальна) за останні повні два квартали перед датою проведення конкурсу та за один рік до дати оголошення конкурсу.

Ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 22 грудня 2016 року в задоволенні заяви про забезпечення доказів відмовлено.

Не погодившись з прийнятим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить задовольнити його апеляційну скаргу на ухвалу Вінницького окружного адміністративного суду.

Представники позивача в судовому засіданні підтримали вимоги апеляційної скарги та просили її задовольнити.

Представник третьої особи в судовому засіданні заперечила проти доводів апеляційної скарги, у зв'язку з чим просила залишити її без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Якщо особа, яка бере участь у справі, не може самостійно надати докази, то вона повинна зазначити причини, через які ці докази не можуть бути надані, та повідомити, де вони знаходяться чи можуть знаходитися. Суд сприяє в реалізації цього обов'язку і витребовує необхідні докази. Про витребування доказів або про відмову у витребуванні доказів суд постановляє ухвалу (ч. 3 ст. 71 КАС України).

Водночас підстави та порядок забезпечення доказів передбачені статтями 73 - 75 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України).

Згідно з ст. 73 КАС України особи, які беруть участь у справі та обґрунтовано вважають, що надання потрібних доказів стане згодом неможливим або ускладненим мають право просити суд забезпечити ці докази.

Відповідно до ст. 74 КАС України суд забезпечує докази допитом свідків, призначенням експертизи, витребуванням та оглядом письмових або речових доказів, у тому числі за місцем їх знаходження.

Частиною першою статті 75 КАС України передбачено, що у заяві про забезпечення доказів повинні бути зазначені докази, які необхідно забезпечити; обставини, що можуть бути підтверджені цими доказами; обставини, які свідчать про те, що надання потрібних доказів може стати неможливим або ускладненим, а також справа, для якої потрібні ці докази, або з якою метою потрібно їх забезпечити.

Системний аналіз норм статей 71, 73 та 74 КАС України вказує на те, що підстави для витребовування доказів в порядку ст. 71 КАС України та підстави для витребовування доказів згідно ст. 74 КАС України різняться.

Так, зокрема суд витребовує письмові докази в порядку ст. 71 КАС України втому числі у разі, якщо особа, яка бере участь у справі, не може самостійно їх надати та повідомляє про це суд, а підставою для забезпечення доказів шляхом їх витребовування є обґрунтовані доводи про те, що надання потрібних доказів стане згодом неможливим або ускладненим (у зв'язку із їх втратою, знищенням тощо), що зумовлює необхідність їх невідкладного збору.

Таким чином, інститут забезпечення доказів покликаний створити можливість реалізації своїх прав особами, які беруть участь у справі, щодо подання до суду необхідних доказів за наявності обставин, які свідчать, що надання потрібних доказів може стати неможливим або ускладненим в майбутньому. Саме в такому випадку суд на підставі наведених вище положень може забезпечити відповідні докази, в тому числі й шляхом їх витребовування.

Водночас, ані в суді першої інстанції, ані в ході апеляційного розгляду справи, позивачем не доведено наявність обставин, які свідчать про те, що надання потрібних доказів стане згодом неможливим або ускладненим, що свідчить про відсутність підстав для забезпечення доказів.

Колегія суддів звертає увагу на те, що представником позивача обґрунтовано заяву лише тим, що йому відмовлено у наданні доказів на адвокатський запит від 13.06.2016 року № 47. При цьому стороною позивача не враховано, що така відмова може бути підставою для витребовування доказів в порядку ч. 3 ст. ст. 71 КАС України, а не для забезпечення доказів згідно ст. 74 КАС України, як помилково вважає представник позивача.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 199, статті 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а відтак ухвалу Вінницького окружного адміністративного суду від 22 грудня 2016 року слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу приватного підприємства "Колісніченко" залишити без задоволення, а ухвалу Вінницького окружного адміністративного суду від 22 грудня 2016 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.

Ухвала суду складена в повному обсязі 09 березня 2017 року.

Головуючий Курко О. П.

Судді Білоус О.В. Совгира Д. І.