Справа № 279/4661/16-а
Суддя: Капустинський М.М.
Дата ухвалення: 2017-03-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Коваленко В.П.
Суддя-доповідач:Капустинський М.М.
УХВАЛА

"10" березня 2017 р. Справа № 279/4661/16-а

Суддя Житомирського апеляційного адміністративного суду Капустинський М.М., розглянувши заяву про поновлення строку подання апеляційної скарги ОСОБА_2 на постанову Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від "14" грудня 2016 р. у справі за позовом ОСОБА_2 до Коростенського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання дій протиправними та зобов'язання призначити пільгову пенсію , -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 14.12.2016р. в позові ОСОБА_2 до Коростенського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання дій протиправними та зобов'язання призначити пільгову пенсію відмовлено за безпідставністю.

Не погоджуючись з ухваленою постановою, ОСОБА_2, звернувся до суду з апеляційною скаргою.

Ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 23 лютого 2017р. апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишено без руху та надано 30-денний строк з моменту отримання цієї ухвали для надання заяви про поновлення строку з обґрунтуванням можливо інших причин поважності його пропущення.

На виконання ухвали суду, позивач подав заяву про поновлення строку оскарження постанови Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 14.12.2016р.

Визначаючись щодо поважності причин пропуску позивачем строку на апеляційне оскарження постанови Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 14.12.2016р., суд виходить з наступного.

Пунктом 8 частини 3 статті 129 Конституції України забезпечується право на апеляційне та касаційне оскарження судових рішень, крім випадків, установлених законом.

Згідно з ч. 1 ст. 17 Закону України "Про виконання рішення та застосування практики Європейського Суду з прав людини" суди України застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основних свобод та протоколи до неї і практику Європейського суду, як джерела права.

Так, у справі Delcourt v. Belgium Європейський суд зазначив, що у демократичному суспільстві у світлі розуміння Конвенції (Європейська конвенція про захист прав людини і основних свобод 1950 року, ратифікована Законом України від 17.07.97 №475/97), право на справедливий суд посідає настільки значне місце, що обмежувальне тлумачення статті 6 не відповідало б меті та призначенню цього положення. У справі Bellet v. Frаnсе Суд зазначив, що стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.

Отже, як свідчить позиція Суду у багатьох справах, основною складовою права на суд є право доступу, в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

Як вбачається з рішення Європейського Суду з прав людини у справі Іліан проти Туреччини, правило встановлення обмежень до суду у зв'язку з пропуском строку звернення до суду повинно застосовуватися з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру; перевіряючи його виконання, слід звертати увагу на обставини справи.

Апеляційним судом встановлено, що позивач вжив належних заходів для своєчасного оскарження постанови Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 14.12.2016р. як тільки йому стало відомо про існування зазначеного рішення суду.

Отже, оцінюючи обставини справи, що перешкоджали своєчасному здійсненню процесуального права на апеляційне оскарження, колегія суддів дійшла висновку, що за вищевказаних обставин позивач не мав реальної можливості своєчасно реалізувати право на оскарження, тому строк подачі скарги позивач пропустив з поважних причин.

Керуючись ст. ст. 102, 186, 197 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання ОСОБА_2 задовольнити.

Поновити ОСОБА_2 пропущений строк на апеляційне оскарження на постанову Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від "14" грудня 2016 р.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя М.М. Капустинський

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: ОСОБА_2 АДРЕСА_1,11500

- ,