Справа № 2а-420/2010
Суддя: Бичковський Є. Л.
Дата ухвалення: 2010-08-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Овідіопольський районний суд Одеської області
Овідіопольський районний суд Одеської області в складі:
головуючого судді Бичковського Є.Л.,
при секретарі Рябоконь Н.В.
з участю позивача ОСОБА_1
представника відповідача ОСОБА_2
розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом фізичної особи підприємця ОСОБА_1 до відділу Держкомзему у Овідіопольському районі Одеської області про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,-
21 червня 2010 року позивач звернувся до суду з вказаним адміністративним позовом посилаючись на те, що він вже 15 років орендує земельну ділянку на території Кароліно-Бугазької сільської ради, а 06 травня 2010 року інспектором відділу Держкомзему у Овідіопольському районі Одеської області ОСОБА_3 йому було видано припис про переоформлення договору оренди відповідно до вимог діючого законодавства. На виконання припису він звернувся до Кароліно-Бугазької сільської ради з відповідною заявою, але остання нічого не зробила для його виконання. Проте 08 червня 2010 року інспектор відділу Держкомзему у Овідіопольському районі Одеської області ОСОБА_3 заочно склав протокол про адміністративне правопорушення, а 11 червня 2010 року виніс постанову про накладення на позивача адміністративного стягнення за невиконання припису про усунення порушень земельного законодавства.
Вважаючи, что постанова про накладення адміністративного стягнення є незаконною, позивач просить суд цю постанову від 11 червня 2010 року скасувати, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити у звязку з відсутністю факту та складу адміністративного правопорушення.
У судовому засіданні позивач позов підтримав та просив його задовольнити.
Представник відповідача у судовому засіданні позов не визнала, проти його задоволення заперечувала та пояснила, що припис був виданий позивачу з метою приведення договору оренди земельної ділянки у відповідність до вимог чинного земельного законодавства та підлягав обовязковому виконанню у тридцятиденний термін. Про виконання або неможливість виконання припису позивач відділ Держкомзему не повідомив, тому його й було притягнуто до адміністративної відповідальності. Їй невідомо чи був позивач належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення, але при цьому представник відповідача визнала, що у разі повідомлення позивачем про обставини, що перешкоджають виконанню припису, можливо адміністративне стягнення на нього накладено не було.
Вислухавши пояснення сторін по справі, дослідивши матеріали справи та надані докази, суд вважає, що даний адміністративний позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно з ст.7 Кодексу України про адміністративні правопорушення ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.
Відповідно до ст.9 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол (ст.254 Кодексу України про адміністративні правопорушення).
Згідно з ст. 256 Кодексу України про адміністративні правопорушення у протоколі про адміністративне правопорушення, крім іншого, зазначаються пояснення порушника. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка вчинила адміністративне правопорушення. У разі відмовлення особи, яка вчинила правопорушення, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка вчинила правопорушення, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання. При складенні протоколу порушникові роз'яснюються його права і обов'язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.
В силу ст. 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
Відповідно до ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
У судовому засіданні встановлено, що 18 листопада 1997 року між Кароліно-Бугазькою сільською радою та позивачем укладено договір на право тимчасового користування (у тому числі на умовах оренди) земельною ділянкою площею 8 га.
06 травня 2010 року старший інспектор відділу Держкомзему у Овідіопольському районі Одеської області ОСОБА_3 склав та видав позивачу припис про оформлення договору оренди від 18 ноября 1997 року відповідно до вимог діючого земельного законодавства.
28 травня 2010 року позивач звернувся до Кароліно-Бугазької сільської ради з заявою про переоформлення договору оренди від 18 листопада 2010 року відповідно до вимог діючого земельного законодавства.
При вирішенні даного спору суд враховує, що вищезазначене звернення позивача було розглянуто тільки 29 червня 2010 року, коли Кароліно-Бугазька сільська рада своїм рішенням №2092-V відмовила позивачу у передачі земельної ділянки в користування на правах оренди та укладенні з ним договору оренди земельною ділянки площею 8 га. Така відмова, крім іншого, обґрунтована тим, що 17 травня 2010 року до сільської ради надійшов лист старшого інспектора відділу Держкомзему України у Овідіопольському районі Одеської області ОСОБА_3 з пропозицією вжити заходів щодо визнання договору оренди земельної ділянки недійсним, а у провадженні Верховного Суду України вже знаходиться відповідна цивільна справа за позовом сільської ради про визнання договору оренди недійсним.
08 червня 2010 року старшим державним інспектором з контролю за за охороною та використанням земель відділу Держкомзему у Овідіопольському районі ОСОБА_3 складено відносно позивача протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч.5 ст.188 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у якому зазначено, що позивач не виконав припис від 06 травня 2010 року - договір оренди не переоформлений, порушення не усунено.
На порушення вимог ст. 256 Кодексу України про адміністративні правопорушення у протоколі відсутні пояснення позивача та відмітка про розяснення порушникові прав і обов'язків, передбачених статтею 268 цього Кодексу. Протокол позивачем не підписаний.
У протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що розгляд справи відбудеться 11 червня 2010 року, але підтвердження про своєчасне отримання позивачем цього протоколу чи повідомлення про час та місце його розгляду відповідачем суду не надано.
Згідно з ч.2 ст. 71 Кодексу України про адміністративні правопорушення в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
11 червня 2010 року старший державний інспектор з контролю за охороною та використанням земель відділу Держкомзему у Овідіопольському районі ОСОБА_3 у відсутності позивача розглянув протокол про адміністративне правопорушення від 08 червня 2010 року та ухвалив постанову про визнання ОСОБА_1 винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.188 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та наклав на нього стягнення у вигляді штрафу 680 гривень.
Але відповідальність за невиконання законних розпоряджень чи приписів посадових осіб органів, які здійснюють державний контроль у галузі охорони навколишнього природного середовища, використання природних ресурсів, радіаційної безпеки або охорону природних ресурсів, передбачена ст. 1885 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Ст.188 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачає адміністративну відповідальність за незаконну передачу заборонених предметів особам, яких тримають у слідчих ізоляторах, установах виконання покарань або лікувально-трудових профілакторіях, та має тільки одну частину.
Протоколи про правопорушення, предбачене ст.188 Кодексу України про адміністративні правопорушення, мають право складати органи і установи виконання покарань та слідчих ізоляторів (ст. 255), а відповідні справи розглядають районні, районні у місті, міські чи міськрайонні суди (ст.221).
З врахуванням вищенаведених, встановлених у судовому засіданні обставин, оцінивши їх у сукупності, суд вважає, що оскаржена позивачем постанова від 11 червня 2010 року є незаконною, вона ухвалена без врахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, не на підставі, що передбачена Кодексом України про адміністративні правопорушення, а також з порушенням прав позивача, передбачених ст.268 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Керуючись ст.ст. 2, 7, 18, 159, 160 163 КАС України, ст.ст. 188, 188-5, 254, 268, 293 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,-
Скасувати постанову інспектора відділу Держкомзему у Овідіопольському районі Одеської області від 11 червня 2010 року про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.188 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.
Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду через Овідіопольський районний суд Одеської області протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Є.Л.Бичковський