Справа № 2а-4556/10/1670
Суддя: Бегунц А.О.
Дата ухвалення: 2017-03-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 березня 2017 р.Справа № 2а-4556/10/1670
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Бегунца А.О.

Суддів: Рєзнікової С.С. , Старостіна В.В.

за участю секретаря судового засідання Машури Г.І.,

представника позивача Голинського О.О.,

представника відповідача Біленко Н.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Гадяцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Полтавській області на постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 01.12.2016р. по справі № 2а-4556/10/1670

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Регал Петролеум Корпорейшн (Юкрейн) Лтд"

до Гадяцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Полтавській області

про скасування податкового повідомлення - рішення,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю «Регал Петроліум Корпорейшн (Юкрейн) ЛТД» 27.09.2010 року звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовом до Лохвицької міжрайонної державної податкової інспекції, в якому просив суд: скасувати податкове повідомлення - рішення від 11.05.2010 року № /0 з податку на додану вартість на суму 7438269,00 грн. в тому числі 4958846 за основним платежем та за штрафними санкціями 2479423,00 грн.; скасувати податкове повідомлення - рішення від 11.05.2010 року № /0 в частині зменшення суми бюджетного відшкодування на 960 190.00 грн.

В обґрунтування вимог адміністративного позову позивач посилався на те, що умовами зовнішньоекономічних контрактів на митну територію України було ввезено обладнання з метою використання у господарській діяльності. При митному оформленні ввезеного товару було сплачено податок на додану вартість з митної вартості обладнання, суми якого віднесені до складу податкового кредиту відповідно до вимог ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість», що регулював спірні правовідносини на час їх виникнення. Однак, податковим органом безпідставно при проведенні перевірки було знято даний податковий кредит з них підстав, що ввезене на митну територію України обладнання взято в оренду, а тому не є придбаним, а дані суми ПДВ не обґрунтовано включеними до податкового кредиту.

Постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 25.10.2010 року, залишеною без змін ухвалами Харківського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2011 року та Вищого адміністративного суду від 03.02.2016 року позовні вимоги ТОВ відповідальністю «Регал Петроліум Корпорейшн (Юкрейн) ЛТД» задоволені в повному обсязі, оскаржувані податкові повідомлення рішення скасовані.

Постановою Верховного суду України від 20.09.2016 року задоволено частково заяву Лохвицької об'єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС У Полтавській області. Скасовано постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 25.10.2010р., ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду України від 22.02.11р., ухвалу Вищого адміністративного суду України від 03.02.16р. Справу передано на новий розгляд суду першої інстанції.

Постановою Полтавського окружного суду від 01.12.2016 позовні вимоги ТОВ «Регал Петроліум Корпорейшн (Юкрейн) ЛТД» задоволено.

Визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення Лохвицької міжрайонної державної податкової інспекції від 11.05.2010 року №/0, від 15.07.2010 року №/1, від 17.09.2010 року №/2.

Визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення Лохвицької міжрайонної державної податкової інспекції від 11.05.2010 року №/0, від 15.07.2010 року №/1, від 17.09.2010 року №/2 в частині зменшення суми бюджетного відшкодування на 960 190,00 грн. (у тому числі за березень 2009 року на 156 748,00 грн., за липень 2009 року на 196 343,00 грн., за серпень 2009 року на 194 587,00 грн., за листопад 2009 року на 412 512,00 грн.).

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою у задоволенні позовних вимог ТОВ «Регал Петроліум Корпорейшн (Юкрейн) ЛТД» відмовити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими, невідповідність висновків суду обставинам справи, що призвело до ухвалення судом помилкового рішення.

Позивач подав заперечення на апеляційну скаргу, в яких, наполягаючи на законності та обґрунтованості постанови суду першої інстанції, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін.

В судовому засіданні апеляційної інстанції представник відповідача підтримав апеляційну скаргу, просив задовольнити її посилаючись на доводи та обґрунтування, викладені в апеляційній скарзі.

Представник позивача просив залишити без задоволення апеляційну скаргу відповідача, а рішення суду першої інстанції без змін.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, що прибули у судове засідання апеляційної інстанції, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що на виконання договору підряду від 09 січня 2009 року №UA/DRL/CON/001А, укладеного позивачем із Товариством з обмеженою відповідальністю "Сайпем Україна" про виконання робіт з буріння, опробування, завершення, консервування або заглушення і ліквідації свердловини на ліцензованій території, а також виконання усіх допоміжних дій та надання супутніх послуг, передбачених договором від 09 січня 2009 року №UA/DRL/CON/001А, Товариством з обмеженою відповідальністю "Регал Петролеум Корпорейшн (Юкрейн) Лімітед" укладено низку зовнішньоекономічних контрактів, за умовами яким позивачем на митну територію України завезене виробниче і технологічне обладнання.

А саме, між позивачем та Вакег ОіІ Тооls, а Division of Вакег Нughes Deutschland GmbH, (Німеччина), укладений договір від 06 серпня 2008 року UA/DRL/SER/024, за яким Позивачу надається в оренду ловильне обладнання. На виконання умов зазначеного договору відповідно до вантажної митної декларації від 14 жовтня 2008 року №806000005/8/342054 позивачем тимчасово ввозилося на митну територію України зазначене обладнання. Податок на додану вартість у сумі 207653,16 грн., що був сплачений на митниці при його ввезенні, позивач відніс до податкового кредиту жовтня 2008 року.

Між позивачем та Доско Петросервіс Румунія С.Р.Л. (Румунія) укладений контракт від 10 листопада 2008 року № UА/DRL/SER/035, за яким позивачу надається в оренду бурове обладнання. На виконання умов зазначеного договору згідно з вантажною митною декларацією від 09 грудня 2008 року № 806000005/9/342370, від 06 лютого 2009 року № 806000005/9/340149, від 01 вересня 2009 року 80600005/9/341294 позивачем тимчасово було ввезено на митну територію України зазначене обладнання та були сплачені на митниці відповідні суми податку на додану вартість у розмірі 154489,03 грн., 160776 грн., 333620,24 грн., які були позивачем віднесені до податкового кредиту у звітних місяцях розмитнення, тобто у грудні 2008 року, у лютому і вересні 2009 року, відповідно.

Зазначене обладнання в оренду надавалося для операційного буріння позивачем. Ризики випадкового знищення та пошкодження за договором покладалися на позивача.

Між позивачем та Каспіан Вайерлайн Сервісес Лімітед (Азербайджан), укладений договір від 21 липня 2008 року №61.08, за яким позивачу надається в оренду станція для проведення канатних робіт. На виконання умов зазначеного договору відповідно до вантажної митної декларації від 06 серпня 2008 року № 806000005/8/341445 позивачем тимчасово ввезена на митну територію України зазначена станція. Податок на додану вартість у сумі 128405,20 грн., що був сплачений на митниці при ввезенні, позивач відніс до податкового кредиту серпня 2008 року.

Між позивачем та TIW Hungary LLC (Угорщина) укладений договір від 25 лютого 2009 року №UA/DRL/SER/032, за яким позивачу надане в оренду обладнання. Зокрема, цементуюча труба обв'язка з верхнім приводом з вертлюжною головкою кранів високого тиску для звільнення пробок і для запуску куль: 17,78 см спусковий інструмент титу RP-RRP з 4,572 м гладкою трубою зі змінним пакеруючим вкладишем з секцією для виміру глибини з 11,43 см підйомним патрубком: комбінована полірувальна фреза зі шкребком для гнізда хвостовика; та інше. На виконання умов зазначеного договору згідно з вантажною митною декларацією від 29 квітня 2009 року №806000005/9/340551, від 30 вересня 2009 року №806000005/9/341513, від 29 грудня 2009 року №806000005/9/342041, від 08 грудня 2009 року №806000005/9/341936, позивачем тимчасово ввозилося на митну територію України зазначене обладнання та були сплачені на митниці відповідні суми податку на додану вартість у розмірі 128405,20 грн., 26112,60 грн., 56 531,98 грн., 77476,74 грн., які були позивачем віднесені до податкового кредиту у звітних місяцях розмитнення, тобто у квітні, вересні, грудні 2009 року, відповідно.

Ризики випадкового знищення та пошкодження за договором покладалися на позивача. За договором оренди місце поставки є Мехедівсько-Голотовщинське та Свиридівське родовища.

Між позивачем та Турбопауер Дріллінг САЛ (Ліван), укладений договір від 25 лютого 2009 року №UA/DRL/SER/045, за яким позивачу надане в оренду дві турбіни для прямої свердловини і супутнього устаткування. На виконання умов зазначеного договору згідно з вантажною митною декларацією від 04 червня 2009 року №806000005/9/340737, від 18 серпня 2009 року №806000005/9/341174, від 17 серпня 2009 року №806000005/9/341170, від 20 жовтня 2009 року №806000005/9/341645, від 19 листопада 2009 року №806000005/9/341809, від 19 листопада 2009 року №806000005/9/341808, від 30 грудня 2009 року №806000005/9/342044, від 30 грудня 2009 року №806000005/9/342043 та були сплачені на митниці відповідні суми податку на додану вартість у розмірі 479075,43 грн., 11739,99 грн., 43230,48 грн., 798984,26 грн., 133167,29 грн., 68288,65 грн., 26932,26 грн., 34977,20 грн., які були позивачем віднесені до податкового кредиту у звітних місяцях розмитнення, тобто у червні, серпні жовтні, листопаді, грудні 2009 року, відповідно.

Ризики випадкового знищення та пошкодження за договором покладалися на позивача. За договором оренди місце поставки є Мехедівсько-Голотовщинське та Свиридівське родовища, що розташовані в Полтавській області на сході України.

Між позивачем та Койл Сервісіз (Нідерланди) укладений договір від 14 травня 2009 року №UA/DRL/SER/401, за яким позивачу надане в оренду устаткування. Зокрема, декілька гідравлічних інтенсифікаторів в комплекті з 1-1/2; декілька гідравлічних звільняючих ловильних інструментів з декількома плашками; та інше. На виконання умов зазначеного договору відповідно до вантажної митної декларації від 18 вересня 2009 року №806000005/9/341434 позивачем тимчасово ввезено на митну територію України зазначене устаткування. Податок на додану вартість у сумі 80463,46 грн., що був сплачений на митниці при ввезенні, позивач відніс до податкового кредиту вересня 2009 року.Ризики випадкового знищення та пошкодження за договором покладалися на Позивача. За договором оренди місце поставки є Мехедівсько-Голотовщинське та Свиридівське родовища, що розташовані в Полтавській області на сході України.

Між Позивачем та Тор Тооis GmbH (Німеччина) укладений договір від 26 жовтня 2009 року №UA/CON//LL/466, за яким позивачу надане в оренду ловильне обладнання. На виконання умов зазначеного договору згідно вантажної митної декларації від 27 листопада 2009 року №806000005/9/341870, вантажної митної декларації від 17 грудня 2009 року №806000005/9/341995, від 18 грудня 2009 року №806000005/9/342004 позивачем тимчасово ввезено на митну територію України зазначене устаткування та були сплачені на митниці відповідні суми податку на додану вартість у розмірі 116307,42 грн., 5040,79 грн., 84157,75 грн., які були позивачем віднесені до податкового кредиту у звітних місяцях розмитнення, тобто у листопаді та грудні 2009 року, відповідно.

Усе вищезазначене обладнання та устаткування придбане Позивачем в оренду для використання під час видобування нафти та газу на Мехедівсько-Голотовщинському та Свиридівському родовищах позивача, тобто у своїй господарській діяльності, що не заперечувалося сторонами в ході судового розгляду справи.

Між Позивачем, що діє як замовник, та Т'юбюлар Солюшенз енд Дріллінг Сервісез (Об'єднані Арабські Емірати), що діє як підрядник, укладені 1) договір від 24 жовтня 2008 року №UA/DRL/SER/10, за яким підрядник виконує технічне обслуговування обсадних труб та НКТ замовника, та 2) договір від 24 жовтня 2008 року №UA/DRL/SER/008, за яким підрядник виконує для замовника ловильні роботи. Обидва договори передбачають, що роботи виконуються на обладнанні підрядника. Зокрема, за зазначеними вище договорами Позивачем було ввезено обладнання підрядника для виконання ним підрядних робіт, а саме гідропривідний трубний ключ; гідравлічна силова установка; система затягування; 500 тонний елеватор-спайдер; елеватори НКТ; елеватор з боковим замком; ручні плашки для затискування труб у роторі; штанготримач; зовнішній захват; внутрішній захват: фрези та інше.

Для виконання зазначених робіт підрядником було ввезено тимчасово на митну територію України необхідне обладнання за вантажними митними деклараціями від 17 листопада 2008 року №806000005/8/342229, від 02 грудня 2008 року №806000005/8/342318, від 16 січня 2009 року №806000005/8/340034, від 27 лютого 2009 року №806000005/8/340276, від 23 лютого 2009 року №806000005/8/340249, від 03 лютого 2009 року №806000005/8/340120, від 13 квітня 2009 року №806000005/8/340463, від 08 квітня 2009 року №806000005/8/340452, від 08 травня 2009 року №806000005/8/340605, від 13 травня 2009 року №806000005/8/340614, від 22 червня 2009 року №806000005/8/340860, від 19 червня 2009 року №806000005/8/340851, від 19 червня 2009 року №806000005/8/340851, від 12 червня 2009 року №806000005/8/340801, від 23 липня 2009 року №806000005/8/341012, від 23 липня 2009 року №806000005/8/341011, від 30 липня 2009 року №806000005/8/341038, від 19 серпня 2009 року №806000005/8/341189, від 14 серпня 2009 року №806000005/8/341152, від 05 серпня 2009 року №806000005/8/341063, від 30 вересня 2009 року №806000005/8/341518, від 01 вересня 2009 року №806000005/8/341290, від 30 вересня 2009 року №806000005/8/341519, від 02 грудня 2009 року №806000005/8/341890, від 28 грудня 2009 року №806000005/8/342036, за якими позивачем був сплачений на митниці податок на додану вартість у загальному розмірі 3176967,23 грн., у тому числі, відповідно, 203479,00 грн., 82773,57 грн., 155082,46 грн., 36815,43 грн., 30800 грн., 53589,26 грн., 137453,79 грн., 30,80 грн., 143068,71 грн., 1974,11 грн., 222931,61 грн., 27968,2 грн., 128811,02 грн.. 16015,01 грн., 28408,49 грн., 84656,13 грн., 81522,68 грн., 340556,10 грн., 64,43 грн., 1501,81 грн., 86308,55 грн., 33738,55 грн., 184604,25 грн., 289 93,54 грн., 781340,13 грн. Зазначені суми податку на додану вартість були віднесені позивачем до податкового кредиту у звітних місяцях розмитнення.

Між позивачем, що діє як замовник, та ОСОБА_9. (Нідерланди), що діє як підрядник, укладений договір від 05 серпня 2008 року № UA/DRL/SER/025, за яким підрядник виконує збірку та експлуатацію знімальних внутрішніх колонних гідравлічних пакерів для свердловини. Для виконання зазначених робіт підрядником було ввезено тимчасово на митну територію України необхідне обладнання за вантажною митною декларацією від 02 грудня 2009 року № 806000005/9/341993. Позивачем був сплачений на митниці податок на додану вартість у сумі 80463,46 грн., який був віднесений до податкового кредиту грудня 2009 року.

Скасовуючи рішення попередніх інстанцій по зазначеній справі у своїй постанові від 20.09.2016 року Верховний Суд України, з посиланням на постанови ВСУ від 12 січня та 24 травня 2016 року (№№ 21-1013а15,21-330а16 відповідно) вказав, що зазначені операції не є придбанням товарів та послуг у розумінні пп. 7.4.1. п.7.4 ст. 7 Закону України № 168/97- ВР, а отже сума ПДВ сплачена при ввезенні обладнання, отриманого у користування, до податкового кредиту не відноситься.

Для ухвалення рішення по суті позовних вимог необхідно повно, всебічно та об'єктивно дослідити всі докази у справі та дати їм належну оцінку.

Відповідно до ст. 244-2 КАС України, висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що позивачем доведено факт сплати податку на додану вартість при тимчасовому ввезенні обладнання для виконання договорів підряду, в яких підрядником виступав нерезидент, а тому вимоги позивача про скасування спірних рішень податкового органу є обґрунтованими.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції у зв'язку з наступним.

Згідно з п.п. 7.3.6 п. 7.3 ст. 7 Закону України "Про податок на додану вартість" датою виникнення податкових зобов'язань при імпорті є дата подання митної декларації із зазначенням у ній суми податку, що підлягає сплаті.

Відповідно до п.п. 7.5.2 п. 7.5 ст. 7 Закону України "Про податок на додану вартість", датою виникнення права платника податку на податковий кредит для операцій із імпорту товарів (супутніх послуг) та по поставці послуг нерезидентом на митній території України вважається дата сплати податку по податкових зобов'язаннях згідно з підпунктом 7.3.6 цієї статті.

Відповідно до п.п. 7.2.7 п. 7.2 ст. 7 Закону України "Про податок на додану вартість" у разі імпорту товарів на митну територію України документом, що посвідчує право на отримання податкового кредиту, вважається вантажна митна декларація, оформлена відповідно до вимог законодавства, яка підтверджує сплату податку на додану вартість, або погашений податковий вексель.

Згідно з п. 1.8 ст. 1 Закону України "Про податок на додану вартість" бюджетне відшкодування - сума, що підлягає поверненню платнику податку з бюджету у зв'язку з надмірною сплатою податку у випадках, визначених цим Законом.

Відповідно до ч.1 ст. 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Згідно з ч. 1 ст. 837 ЦК України, за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Крім того, положення договору підряду дозволяють виконання робіт та послуг на обладнанні підрядника, а саме ч.2 ст. 839 ЦКУ передбачає, що підрядник зобов'язаний виконати роботу, визначену договором підряду, із свого матеріалу і своїми засобами, якщо інше не встановлено договором.

Аналізуючи положення укладених позивачем договорів, колегія суддів вважає, що в ньому містяться як елементи договору оренди (в частині передачі індивідуально визначеної речі в тимчасове користування), так і елементи договору підряду (щодо використання наданої в користування рухомої речі для виконання робіт підрядником та саме за виконання робіт передбачена оплата).

Відповідно до п.п 3.1.2. п. 3.1. ст. 3 Закону України «Про податок на додану вартість», який був чинним на час вчинення господарських операцій, об'єктом оподаткування є операції платників податку з ввезення товарів (супутніх послуг) у митному режимі імпорту або реімпорту (далі - імпорту) згідно з положеннями глав 29 - 30 Митного кодексу України.

З метою оподаткування цим податком до імпорту також прирівнюються операції з ввезення на митну: територію України об'єкта лізингу (крім повернення об'єкта оперативного лізингу, раніше наданого (вивезеного) лізингодавцем чи іншою особою за його дорученням з території України у митному режимі тимчасового вивезення (ввезення) для вільного обігу згідно з положеннями глави 34 Митного кодексу України).

Тобто, ввезення на митну територію України об'єктів лізингу колегія суддів в даних правовідносинах відносить до операцій, що є об'єктами оподаткування податком на додану вартість, який підлягає поверненню позивачу, оскільки іншого режиму ввезення індивідуально визначеного майна, яке передається в користування не встановлено Митним кодексом України, іншим законодавчим актом не врегульовано.

Отже, під час ввезення в рамках оренди зазначеного вище обладнання на митну територію України позивач сплатив податок на додану вартість, як це передбачено чинним на той час законодавством України.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ /частина перша статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України.

Як визначено у частинах першій, другій статті 8 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

За приписами статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року №475/97-ВР, проголошено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

У пункті 49 Рішення від 22.11.2007 у справі "Україна-Тюмень" проти України" (Заява №22603/02) Європейський Суд з прав людини наголосив, що перша та найважливіша вимога статті 1 Першого протоколу полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення першого пункту дозволяє позбавлення власності лише "на умовах, передбачених законом", а другий пункт визнає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію "законів".

У пункті 55 цього ж Рішення Суд надав тлумачення "пропорційності втручання" в право на мирне володіння майном та зазначив, що таке втручання повинно бути здійснено з дотриманням "справедливого балансу" між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи. Вимога досягнення такого балансу відображена в цілому в побудові статті 1 Першого протоколу, включно із другим реченням, яке необхідно розуміти в світлі загального принципу, викладеного в першому реченні. Зокрема, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти шляхом вжиття будь-якого заходу для позбавлення особи її власності.

А у пункті 50 Рішення від 14.10.2010 у справі "Щокін проти України" Європейський Суд з прав людини зазначив, що питання, чи було дотримано справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав окремої особи, виникає лише тоді, коли встановлено, що оскаржуване втручання відповідало вимозі законності і не було свавільним.

Не можна погодитися з тотожністю рішення Верховного Суду України від 24.05.2016 року, на яке посилається апелянт, з даним спором, оскільки в тому рішенні спір стосувався правомірності віднесення до складу податкового кредиту сум сплаченого ПДВ при ввезені на митну територію України обладнання лише за договорами оренди. Верховний суд України не давав оцінку правомірності віднесення до складу податкового кредиту сум сплаченого ПДВ при ввезені на митну територію України обладнання за підрядними договорами.

Як свідчать матеріали справи, в договорі від 10.11.2008 року про оренду бурового обладнання сторона, яка надає у користування бурове обладнання іменується Підрядник, а інша сторона зобов'язується лише прийняти передане бурове обладнання. Без визначення часу користування ним та сплати за користування (а.с.197 том 1)

Отже на митну територію України шляхом тимчасового ввезення було ввезено обладнання для виконання робіт за договорами підряду укладеними з нерезидентом.

В момент ввезення даного обладнання в режимі тимчасового ввезення було сплачено податок на додану вартість, який під час податкової перевірки було визнано таким, що неправомірно включений до складу податкового кредиту ПДВ.

Однак, виходячи з аналізу суттєвих умов договору оренди, колегія суддів вважає, що договором оренди може вважатися такий договір в якому одна сторона - орендодавець зобов'язується передати неспоживчу річ, визначену індивідуальними ознаками у користування на певний строк за плату.

Отже, в даному випадку користування майном відбувається оплатно, а плата приймається за певний час користування майном.

При вивченні договорів оренди укладених позивачем з підрядником, вбачається, що предметом договору є лише передача індивідуально визначеного майна в оренду, а така суттєва умова договору оренди, як плата за використання обладнання за певний час відсутня, замість цього міститься посилання на плату за виконання робіт, що суперечить загально відомим ознакам договору оренди, а тому не може вважатися таким.

Крім того, саме обладнання не використовувалося позивачем, а залучалось у виконанні підрядних робіт самими підрядниками. Таким чином, ввезене на тимчасовій основі майно використовувалося позивачем в господарській діяльності для здійснення з його допомогою оподатковуваних операцій.

Суд першої інстанції дав належну оцінку встановленим фактам і ухвалив законне та обґрунтоване судове рішення, оскільки позивачем понесений тягар сплати до бюджету, а державою отримана вигода у формі сплаченого податку на додану вартість.

Відповідно до ст. 159 Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення повинно бути законним та обґрунтованим.

Постанова суду першої інстанції від 01.12.2016 року відповідає вимогам ст. 159 КАС України, а тому відсутні підстави для її скасування та задоволення апеляційних вимог позивача.

Відповідно до ч.1 ст.200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обстави справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 198, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Гадяцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Полтавській області залишити без задоволення.

Постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 01.12.2016р. по справі № 2а-4556/10/1670 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Бегунц А.О.
Судді(підпис) (підпис) Рєзнікова С.С. Старостін В.В.

Повний текст ухвали виготовлений 09.03.2017 р.