Справа № 727/1254/17
Суддя: Семенко О. В.
Дата ухвалення: 2017-03-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 727/1254/17
Провадження № 2-а/727/118/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 березня 2017 року Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі :

Судді Семенка О.В.

за участю:

секретаря судових засідань Гончарук Н.Г.

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача Бучачу І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернівці адміністративну справу за позовом ОСОБА_4 до Головного управління пенсійного фонду України в Чернівецькій області про зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ :

Позивач ОСОБА_4 звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача Головного управління пенсійного фонду України в Чернівецькій області про зобов'язання вчинити певні дії.

В позові посилається на те, що з дня свого народження з ІНФОРМАЦІЯ_3, він проживав в м. Харкові та м. Чернівці, тобто на території України. Останнє місце проживання: АДРЕСА_1. Пізніше, а саме 05.11.2002 року він виїхав за межі України, а саме до Ізраїлю де і по теперішній час проживає за адресою АДРЕСА_2. При цьому він залишється громадянином України, що засвідчується консульським відділом Посольства України в Ізраїлі.

Зазначає, що після виїзду, починаючи з 05.05.2003 року і по теперішній час він не отримує пенсії, що засвідчується листом-відповіддю ГУ ПФУ в Чернівецькій області, яку заробив у той час коли був працездатним та проживав на території України. Інших доходів він не має. Його трудовий стаж в Україні складає 46 років.

До переїзду на постійне місце проживання до Ізраїлю він перебував на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Чернівецькій області де одержував пенсію за віком. Пенсія йому була призначена з 27.08.1992 року.

Розпорядженням ГУПФ України в Чернівецькій області було припинено виплату йому пенсії у зв'язку з виїздом на постійне місце проживання до Ізраїлю.

Ним, ОСОБА_4, в особі свого представника ОСОБА_2, який діє на підставі нотаріально завіреної довіреності № 2016/137 від 10.10.2016р. на який проставлено апостиль) 18.11.2016р. була подана заява до Головного управління ГІФУ в Чернівецькій обл. на оновлення раніше призначеної пенсії за віком.

Листом № 629/Ш-11 від 29.11.2016р. відповідач відмовив йому в поновленні пенсії. Крім того, було відмовлено у поновленні пенсії у зв'язку тим, що заява про поновлення пенсії за віком була подана не особисто ним а його представником за нотаріально посвідченою довіреністю.

Вважає, що на підставі рішення Конституційного Суду України №25- рп/2009 має право на поновлення йому призначення пенсії.

Відповідно до ч. 2 ст. 49 Закону "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", поновлення виплати пенсії здійснюється за рішенням територіального органу Пенсійного фонду протягом 10 днів після з'ясування обставин та наявності умов для відновлення її виплати. Виплата пенсії поновлюється в порядку, передбаченому статтею 46 цього Закону.

Вважає, що Головне Управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області зобов'язане прийняти відповідне рішення про поновлення та виплату йому пенсії, починаючи з моменту набрання чинності рішенням Конституційного Суду України, тобто з 7 жовтня 2009 року. Саме у такий спосіб має бути реалізоване його конституційне право на соціальний захист.

Просить зобов'язати Головне Управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області здійснити йому перерахунок пенсій, та поновити виплату зазначених пенсій, згідно п.2 ст.46 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" починаючи з 7 жовтня 2009 року. Виплатити йому недоотримані суми пенсій за період, починаючи з 7 жовтня 2009 року.

На адресу суду надійшли письмові заперечення, в яких Головне Управління Пенсійного Фонду України в Чернівецькій області просить в позові відмовити.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2 підтримав викладені в позові обставини, надав аналогічні пояснення позову та просив його задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача Бучача І.В. в судовому засіданні заперечувала позовні вимоги позивача, надала аналогічні пояснення письмовим запереченням, просила відмовити у задоволенні позовних вимог позивача в повному обсязі, у зв'язку із безпідставністю та незаконністю таких вимог.

Заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов не є обґрунтований та не підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що з27.08.1992 року ОСОБА_4 перебував на обліку в органах Пенсійного фонду України як одержувач пенсії відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення».

У зв'язку із виїздом на постійне місце проживання за кордон до Ізраїлю розпорядженням Пенсійного фонду України в м. Чернівцях закрито пенсійну справу з 01.11.2002 року та виплачено пенсію наперед за 6 місяців.

Таким чином, позивачу виплата пенсії в Україні припинена відповідно до ст. 92 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Разом з цим, згідно копії закордонного паспорта Позивача міститься відмітка про прийняття на консульський облік в консульському відділі посольства України в державі Ізраїль 17.09.2003 року (а.с.14).

Відповідно до ст. 92 Закону України «Про пенсійне забезпечення» громадянам, які виїхали на постійне проживання за кордон, пенсії не призначаються. Пенсії, призначені в Україні до виїзду на постійне проживання за кордон, виплачуються за 6 місяців наперед перед від'їздом за кордон. За час перебування цих громадян за кордоном виплачуються тільки пенсії, призначені внаслідок трудового каліцтва або професійного захворювання.

Виходячи з наведеного та положень ст. 92 Закону України «Про пенсійне забезпечення» суд вважає, що у позивача відсутні законні підстави для виплати пенсії за час постійного проживання заявника за кордоном.

При цьому, міжнародного договору, який би регулював подальший порядок виплати пенсії, між Україною та Ізраїлем не укладено. Механізму виплати пенсій громадянам, які проживають у країнах, з якими не укладено міждержавних договорів в галузі пенсійного забезпечення, чинним законодавством не визначено. У зв'язку з цим триває робота Пенсійного фонду України спільно з Міністерством праці та соціальної політики України щодо підготовки нормативно-правових актів, спрямованих на виконання рішення Конституційного Суду України, якими будуть передбачені умови, норми і механізм виплати пенсій громадянам, які проживають у країнах, з якими не укладено міждержавних договорів в галузі пенсійного забезпечення.

Що стосується посилання позивача на рішення Конституційного Суду України №25-рп/2009 на підставі якого, як вважає позивач є можливість поновлення йому призначення пенсії, слід зазначити наступне.

На підставі рішення Конституційного Суду України №25-рп/2009 від 07.10.2009 втратили чинність положення п.2 ч.1 ст.49 та положення другого речення ст.51 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", тобто Закону згідно якого пенсія позивачу не призначалася.

Окрім цього, як вбачається з матеріалів справи, 08.02.2017 року позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом за захистом своїх прав та інтересів, порушення яких на його думку виникли у період з 07.10.2009 року, тобто з порушенням строку звернення до суду з позовом, що передбачені ст. 99 Кодексу адміністративного судочинства України. При цьому, позивач не надав суду жодних доказів того, що строки звернення до суду пропущено з поважних причин.

Відносно цих вимог закону суд приходить до висновку, що у зв'язку з відсутністю механізму виплати пенсії громадянам, які проживають у країнах, з якими не укладено міждержавних договорів в галузі пенсійного забезпечення, поновлення виплати раніше призначеної пенсії ОСОБА_4 починаючи з 07.10.2009 року, з урахуванням усіх перерахунків та індексації пенсії, відповідно до п.2 ст.46 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» є безпідставним, а тому позовні вимоги ОСОБА_4 є безпідставними і в їх задоволенні належить відмовити.

На підставі вище викладеного та керуючись ст.ст.6, 7, 9, 11, 71, 86, 158-163, 167 КАС України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_4 до головного управління пенсійного фонду України в Чернівецькій області про зобов'язання вчинити певні дії - відмовити в повному обсязі.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом 10 днів з дня її проголошення до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Шевченківський районний суд м. Чернівці.

Суддя Шевченківського

районного суду м. Чернівці Семенко О.В.