Справа № 2-а/1570/8954/11
Суддя: Косцова І.П.
Дата ухвалення: 2012-03-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 березня 2012 р.Справа № 2-а/1570/8954/11

Категорія:8.1.5Головуючий в 1 інстанції: Стефанов С.О.

Одеський апеляційний адміністративний суд в складі колегії:

судді-доповідача ОСОБА_1

суддів Бойка А.В.

ОСОБА_2

за участю секретаря Алексєєвої Т.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ТОВ «Александрія Нова»на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 17.01.2012 року у справі за адміністративним позовом Державної податкової інспекції у Суворовському районі м. Одеси до ТОВ «Александрія Нова»про стягнення штрафних санкцій, -

В С Т А Н О В И В:

ДПІ у Суворовському районі м. Одеси звернулась до суду з адміністративним позовом, в якому просила стягнути з відповідача штрафні санкції, накладені рішенням про застосування штрафних (фінансових) санкцій від 14.09.2010 року.

В обґрунтування позову зазначено, що рішенням ДПІ у Суворовському районі м. Одеси № НОМЕР_1 від 14.09.2010 року до відповідача згідно абз. 3 ч. 1 ст. 1 Указу Президента України «Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки»застосовано штрафні (фінансові) санкції у розмірі 3 250 000 грн., які відповідач в добровільному порядку не сплачує.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 17.01.2012 року позов задоволено в повному обсязі.

В апеляційній скарзі відповідач, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення спору, просить скасувати постанову та прийняти нову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог повністю.

Обгрунтовуючи свої доводи, апелянт зазначив, що суд першої інстанції не дав належної оцінки тим обставинам, що штрафні санкції, застосовані до ТОВ «Александрія Нова», є адміністративно-господарськими санкціями, оскільки накладені не за порушення правил оподаткування, отже вони можуть бути застосовані лише в межах строку, передбаченого ст.250 ГК України, тобто не пізніше, ніж через рік з дня порушення правил здійснення господарської діяльності. До того ж, на думку апелянта, позивачем пропущено шестимісячний строк звернення до суду, встановлений ст.99 КАС України, що є підставою для залишення позову без розгляду.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що у серпні 2010 року посадовими особами ДПА в Одеській області проведено перевірку ТОВ «Александрія Нова»з питань дотримання порядку проведення розрахунків за товари (послуги), вимог з регулювання обігу, наявності торгових патентів і ліцензій, за результатами якої складено відповідний акт.

Зазначену перевірку проведено податковим органом на підставі повідомлення Вищого Господарського Суду України від 16.06.2010 року про виявлені в ході розгляду справи № 29/124-08-3108 порушення ТОВ «Александрія Нова»вимог чинного законодавства щодо ведення касових операцій у національній валюті, обігу готівки та сплати податків, зборів та інших обовязкових платежів.

В ході перевірки зафіксовано порушення відповідачем п. 2.6 п. 2 «Положення про порядок ведення касових операцій в національній валюті в Україні», затвердженого Постановою Правління НБУ № 637 від 15.12.1994 року, яке полягало у не оприбуткуванні готівки в сумі 650 000 грн. в касовій книзі підприємства.

На підставі акту перевірки ДПІ у Суворовському районі м. Одеси прийнято рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій № НОМЕР_1 від 14.09.2010 року, яким на підставі п. 11 ст. 11 Закону України «Про державну податкову службу в Україні»та згідно абз. 3 ч. 1 ст. 1 Указу Президента України «Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки»до відповідача застосовано штрафні (фінансові) санкції у розмірі 3 250 000 грн.

Зазначене рішення податкового органу оскаржено ТОВ «Александрія Нова»в судовому порядку.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 26.11.2011 року, залишеною без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 06.12.2011 року, адміністративний позов ТОВ «Александрія Нова»залишено без розгляду.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що матеріалами справи повною мірою підтверджено факт не оприбуткування відповідачем до каси підприємства та касової книги грошових коштів в сумі 650 000 грн., відповідальність за зазначене порушення не є адміністративно-господарською санкцією, тому відсутні підстави для застосування до спірних правовідносин строків, передбачених ст.250 ГК України.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, при цьому зазначає наступне.

Відповідно до пункту 2.6 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженому постановою Національного Банку України № 637 від 15.12.2004 року, уся готівка, що надходить до кас, має своєчасно (у день одержання готівкових коштів) та в повній сумі оприбутковуватися.

Оприбуткуванням готівки в касах підприємств, які проводять готівкові розрахунки з оформленням їх касовими ордерами і веденням касової книги відповідно до вимог глави 4 цього Положення, є здійснення обліку готівки в повній сумі її фактичних надходжень у касовій книзі на підставі прибуткових касових ордерів.

У разі проведення готівкових розрахунків із застосуванням реєстратора розрахункових операцій або використанням розрахункової книжки оприбуткуванням готівки є здійснення обліку зазначених готівкових коштів у повній сумі їх фактичних надходжень у книзі обліку розрахункових операцій на підставі фіскальних звітних чеків реєстратора розрахункових операцій (даних розрахункової книжки).

Абзацом 3 пункту 1 Указу Президента України від 12 червня 1995 року № 436/95 «Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки»передбачено, що у разі порушення юридичними особами всіх форм власності, фізичними особами - громадянами України, іноземними громадянами та особами без громадянства, які є субєктами підприємницької діяльності, а також постійними представництвами нерезидентів, через які повністю або частково здійснюється підприємницька діяльність, норм з регулювання обігу готівки у національній валюті, що встановлюються Національним банком України, до них застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафу за неоприбуткування (неповне та/або несвоєчасне) оприбуткування у касах готівки - у пятикратному розмірі неоприбуткованої суми.

Пунктом 2 зазначеного Указу передбачено, що штрафні санкції, передбачені цим Указом, застосовуються до осіб, зазначених у статті 1 цього Указу, органами державної податкової служби на підставі матеріалів проведених ними перевірок і подань державної контрольно-ревізійної служби, фінансових органів та органів Міністерства внутрішніх справ України в установленому законодавством порядку та в розмірах, чинних на день завершення перевірок або на день одержання органами державної податкової служби зазначених подань.

Як встановлено судом першої інстанції, факт неоприбуткування готівки в розмірі 650 000 грн. в книзі обліку розрахункових операцій позивачем не заперечується.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що, оскільки станом на день розгляду справи відповідачем штрафні (фінансові) санкції не сплачено, вони підлягають примусовому стягненню в судовому порядку.

Щодо розповсюдження строків, передбачених ст.250 Господарського кодексу України, на строки застосування фінансових санкцій за не оприбуткування (неповне та/або несвоєчасне) оприбуткування у касах готівки, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до статті 250 ГК адміністративно-господарські санкції можуть бути застосовані до суб'єкта господарювання протягом шести місяців із дня виявлення порушення, але не пізніш як через один рік із дня порушення цим суб'єктом встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності, крім випадків, передбачених законом.

За порушення встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності, згідно із статтею 238 Кодексу, до суб'єктів господарювання можуть бути застосовані уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування адміністративно-господарські санкції, тобто заходи організаційно-правового або майнового характеру, спрямовані на припинення правопорушення суб'єкта господарювання та ліквідацію його наслідків.

Згідно із статтею 1 цей Кодекс визначає основні засади господарювання в Україні і регулює господарські відносини, що виникають у процесі організації та здійснення господарської діяльності між суб'єктами господарювання, а також між цими суб'єктами та іншими учасниками відносин у сфері господарювання.

При цьому, учасниками відносин у сфері господарювання, відповідно до статті 2 Кодексу, є суб'єкти господарювання, споживачі, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, наділені господарською компетенцією, а також громадяни, громадські та інші організації, які виступають засновниками суб'єктів господарювання чи здійснюють щодо них організаційно-господарські повноваження на основі відносин власності.

Відповідно до статті 10 Закону України "Про державну податкову службу в Україні" державні податкові інспекції в районах, містах без районного поділу, районах у містах, міжрайонні та об'єднані державні податкові інспекції, зокрема, здійснюють контроль за додержанням податкового законодавства.

Згідно п.3 Указу Президента України від 12 червня 1995 року № 436/95 контроль за додержанням особами, зазначеними у статті 1 цього Указу (крім банків), норм з регулювання обігу готівки в національній валюті, що встановлюються Національним банком України, здійснюють органи державної податкової служби, державної контрольно-ревізійної служби, Міністерства внутрішніх справ України та фінансові органи, а банками - Національний банк України.

З аналізу вищенаведених положень чинного законодавства колегія суддів приходить до висновку, що в даному випадку, здійснюючи контроль за додержанням субєктами господарювання норм з регулювання обігу готівки в національній валюті, податковий орган не є суб'єктом, наділеним господарською компетенцією, та безпосередньо не здійснює організаційно-господарських повноважень щодо такого суб'єкта.

Крім того, статтею 4 Господарського кодексу визначено, що не є предметом регулювання цього Кодексу адміністративні та інші відносини управління за участі суб'єктів господарювання, в яких орган державної влади або місцевого самоврядування не є суб'єктом, наділеним господарською компетенцією, і безпосередньо не здійснює організаційно-господарських повноважень щодо суб'єкта господарювання.

З урахуванням викладеного, терміни, передбачені статтею 250 Кодексу, не розповсюджуються на відносини, в яких контролюючим органом виступають органи державної податкової служби.

Таким чином колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правильно дана правова оцінка обставин по справі, правильно застосовані норми матеріального та процесуального права при прийнятті рішення, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись: ст.ст. 195, 196, п.1 ч.1 ст. 198, ст. 200, п.1 ч1 ст. 205, ст.ст.206, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ТОВ «Александрія Нова» залишити без задоволення.

Постанову Одеського окружного адміністративного суду від 17.01.2012 року у справі за адміністративним позовом Державної податкової інспекції у Суворовському районі м. Одеси до ТОВ «Александрія Нова»про стягнення штрафних санкцій - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня виготовлення повного тексту.

Суддя-доповідач: ОСОБА_1

Суддя: А.В. Бойко

Суддя: Л.В. Стас.