Справа № 546/1092/16-а
Суддя: Беркута Л. Г.
Дата ухвалення: 2017-02-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 546/1092/16-а
Провадження № 2-а/546/7/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 лютого 2017 року с-ще Решетилівка

Решетилівський районний суд Полтавської області:

у складі

головуючого судді - Беркути Л.Г.,

при секретарі - Захарченко Л.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду селища Решетилівка адміністративний позов ОСОБА_1 до ВДАІ Шишацького РВ УМВС України в Полтавській області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення від 20 жовтня 2016 року, -

В С Т А Н О В И В :

У жовтні 2016 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до ВДАІ Шишацького РВ УМВС України в Полтавській області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення від 20 жовтня 2016 року.

В обґрунтування позовної заяви зазначив, що 20 жовтня 2016 року старшим інспектором Шишацького ВДАІ Линником Сергієм Григоровичем було винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ПС № 617133, якою його притягнуто до відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст.140 КУпАП і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1020,00 грн. У постанові вказаного, що він, перебуваючи на посаді начальника філії «Решетилівський райавтодор» ДП «Полтавський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України», будучи особою, відповідальною за утримання автомобільних доріг, порушив правила , норми та стандарти, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху при утриманні автомобільних доріг, що призвело до аварійної ямковості на а/д Лубни-Миргород-Опішня, Шишаки-Поділ.

Із зазначеною постановою він не згоден і просить її скасувати у зв'язку з невідповідністю нормам закону. Зазначає, що при складанні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, старший інспектор Шишацького ВДАІ не конкретизував, що саме він порушив, які саме норми, правила і стандарти, якими діями або бездіяльністю ці норми були порушені. У постанові про притягнення до адміністративної відповідальності відсутній опис обставин, встановлених при розгляді справи, чим порушено вимоги ст. 283 КУпАП.

У судовому засіданні позивач позов підтримав, підтвердив обставини, викладені в позовній заяві, пояснив суду, що філія «Решетилівський райавтодор» є структурним підрозділом ДП «Полтавський облавтодор» і виконує роботи по ремонту та будівництву автомобільних доріг відповідно до завдань Служби автомобільних доріг Полтавської області та наказів ДП «Полтавський облавтодор» в межах виділеного фінансування, за стан автомобільних доріг на території обслуговування філія відповідальності не несе, таку відповідальність несе власник або балансоутримувач доріг.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, надавши до суду письмові заперечення /а.с.27-31/ та заяву про розгляд справи без його участі/а.с.47/. У своїх запереченнях заперечував проти задоволення позову та посилався на те, що 17 жовтня 2016 року комісія у складі старшого інспектора Шишацького ГУ НП в Полтавській області Линника С.Г., першого заступника Шишацької РДА Павленка І.В., виконавця робіт філії «Решетилівський райавтодор» ДРП Шишаки ОСОБА_4 та представників громадськості ОСОБА_5 та ОСОБА_6 був виявлений факт неналежного утримання автомобільних доріг загального користування державного значення, які утримує філія Решетилівський райавтодор, а саме: а/д Т-17-20 Шишаки-Поділ та а/д Р-42 Лубни-Миргород-Опішня, які знаходяться в неналежному стані, що є порушенням п. 1.5 ПДР. Факт неналежного утримання даного експлуатаційного стану зафіксовано у відповідному акті від 17 жовтня 2016 року. Оскільки повноваження у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху та відповідальність, передбачені Законом України «Про автомобільні дороги» та «Про дорожній рух», покладаються на «Полтавський райавтодор» ПАТ «ДАК «Автомобільні дороги України», а в межах Шишацького району - філію «Решетилівський райавтодор», а КУпАП передбачено відповідальність посадової особи, тому постанову складено на начальника філії - ОСОБА_1 Вважає оскаржувану постанову законною та обґрунтованою.

Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача ОСОБА_1 та допитавши свідка ОСОБА_4 повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку про задоволення позовних вимог та у своїх міркуваннях виходить із наступного.

Статтею 6 КАС України, передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ. До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 288 КУпАП постанову про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржено у вищестоящий орган або в суд.

Згідно ст. 289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Оскільки 30 жовтня 2016 року - останній день строку припав на вихідний день - неділю, то позовну заяву подано 31 жовтня 2016 року, відтак вона подана в межах строків, визначених ст. 289 КУпАП.

Згідно ч.2 ст.71 КАС України у адміністративних справах про протиправність рішень дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Частиною 1 ст. 140 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність посадових осіб за порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху при утриманні автомобільних доріг і вулиць, залізничних переїздів, інших дорожніх споруд, невжиття заходів щодо своєчасної заборони або обмеження дорожнього руху при виникненні умов, які загрожують безпеці руху, або неприйняття своєчасних заходів до відновлення безпечних умов для руху.

20 жовтня 2016 року старшим інспектором ВП ГУНП в Полтавській області Линником С.Г. була винесена постанова у справі про адміністративне правопорушення серії ПС2№617133 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 1020,00 грн. за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 140 КУпАП /а.с.4/.

У мотивувальній частині даної постанови зазначено, що ОСОБА_1, працюючи начальником філії «Решетилівський райавтодор» і будучи відповідальною особою, порушив правила, норми і стандарти, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху при утриманні автомобільних доріг.

При цьому у постанові не зазначено, які саме нормативні акти (їх назва, пункт, частина тощо) порушені позивачем, та в чому саме полягають ці порушення.

Інші докази вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 140 ч.1 КУпАП, відсутні.

Суд також звертає увагу, що акт перевірки комісійного огляду експлуатаційного стану територіальних автомобільних доріг загального користування державного значення Шишацького району, які утримує філія Решетилівський райавтодор від 17 жовтня 2016 року було складено особами, повноваження яких на проведення такого огляду та перевірки нічим не підтверджені. Так, у складі комісії були: старший інспектор Шишацького ВП Линник С.Г., перший заступник Шишацької РДА Павленко І.В., виконавець робіт філії «Решетилівський райавтодор» ДРП Шишаки ОСОБА_4, та представники громадськості - ОСОБА_5 та ОСОБА_6

Відповідачем не надано жодних документів, на підставі яких було утворено комісію у такому складі.

Суду також не доведено наявність повноважень та відповідної кваліфікації вказаних осіб для визначення аварійності ямковості покриття, яка загрожує безпеці дорожнього руху.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_4 повідомив, що він дійсно перебував у складі комісії з перевірки та не має достатніх знань для встановлення рівня ямковості. ОСОБА_1 при проведення перевірки був відсутній. Протокол було складено у приміщенні селищної ради.

Положеннями статей 276, 278, 279 та 280 - 285 КУпАП встановлено, які дії орган (посадова особа) повинен провести при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення, чітко регламентовано порядок розгляду справи та обставини, які при цьому підлягають з'ясуванню, зокрема: місце розгляду справи; строки розгляду справи; порядок розгляду справи, обставини, які пом'якшують та обтяжують відповідальність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Згідно з ч. 1 ст. 276 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

За змістом рішення Конституційного Суду України у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення від 26 травня 2015 року № 5-рп/2015 у справі N 1-11/2015 убачається, що положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення, яке передбачає, що «справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення», в аспекті порушеного у конституційному поданні питання необхідно розуміти так, що використане в ньому словосполучення «за місцем його вчинення» визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

В мотивувальній частині вказаного рішення Конституційний Суд України зазначив, що у частинах 1, 2 ст. 258 Кодексу визначено випадки, коли протокол про вчинення адміністративного правопорушення не складається, а адміністративне стягнення накладається і стягується на місці вчинення правопорушення, якщо особа не оспорює допущеного нею порушення і адміністративного стягнення, що на неї накладається, а розмір штрафу не перевищує передбаченого у Кодексі неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. Перелік адміністративних правопорушень, за які адміністративні стягнення накладаються на місці їх вчинення, є вичерпним і може бути змінений лише законом.

За Кодексом до цього переліку належать, зокрема, такі адміністративні правопорушення: порушення вимог пожежної безпеки в лісах (стаття 77); порушення правил полювання (частина перша статті 85); порушення правил рибальства (частина третя статті 85); порушення правил щодо карантину тварин, інших ветеринарно-санітарних вимог (стаття 107); викидання сміття та інших предметів з вікон і дверей вагонів поїздів, прохід по залізничних коліях у невстановлених місцях (частина третя статті 109); викидання за борт річкового або маломірного судна сміття та інших предметів (частина третя статті 116-2); провезення ручної кладі понад установлені норми і неоплаченого багажу (стаття 134); безквитковий проїзд (стаття 135); прояв неповаги до суду (стаття 185-3). Притягнення особи до адміністративної відповідальності у вказаних випадках фактично відбувається у скороченому провадженні.

Таким чином, Конституційний Суд України у зазначеній справі дійшов висновку, що всі інші види правопорушень, в тому числі і ті, за які відповідальність передбачена ст. 140 Кодексу, розгляду у скороченому провадженні не підлягають.

Скорочене провадження у справах про зазначені адміністративні правопорушення передбачає, зокрема, фіксацію адміністративного правопорушення і накладання адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місці його вчинення. Застосування посадовою особою процедури скороченого провадження в інших випадках, які не визначені законом, тобто розгляд справи про адміністративне правопорушення безпосередньо на місці його вчинення, а не за місцезнаходженням органу, уповноваженого законом розглядати справу про таке правопорушення, призводить до порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених у статтях 257, 268, 277, 278, 279, 280 Кодексу.

Аналіз положень глави 22 Кодексу в системному зв'язку з положеннями його глави 17 вказує на те, що підстав для ототожнення місця вчинення адміністративного правопорушення з місцем розгляду справи про таке правопорушення немає, а словосполучення «на місці вчинення правопорушення» і «за місцем його вчинення», які містяться у статтях 258, 276 Кодексу, мають різне цільове спрямування і різний правовий зміст. Зокрема, словосполучення «за місцем його вчинення», застосоване у положенні частини першої статті 276 Кодексу, за якою «справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення», вказує на місцезнаходження органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення у межах його територіальної юрисдикції згідно з адміністративно-територіальним устроєм України.

Суд наголошує, що поліцейськими протокол про адміністративне правопорушення не складався, а відразу була винесена постанова, хоча позивач не погоджувався з допущеним правопорушенням.

Крім того, постанову було складено навіть не за місцем вчинення правопорушення, а у приміщенні селищної ради.

За таких обставин положення позовної заяви, де позивач стверджує, що ним не вчинено зазначеного адміністративного правопорушення, нічим не спростовані.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що відповідачем не надано суду достатніх доказів на підтвердження правомірності свого рішення, а тому суд визнає дії відповідача по винесенню постанови ПС2№617133 від 20 жовтня 2016 року про накладення на позивача ОСОБА_1 адміністративного стягнення незаконними, а саму постанову - такою, що підлягає скасуванню.

Керуючись ст. 64 Конституції України, ст.33, ч.1 ст.140, ч.1 ст.222, ст.ст. 257, 268, 277, 278, 279, 280, 288, 289 КУпАП, ст.ст. 11, 70, 71, 159-163 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до ВДАІ Шишацького РВ УМВС України в Полтавській області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення від 20 жовтня 2016 року - задовольнити.

Скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ПС2№617133 від 20 жовтня 2016 року про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 у вигляді штрафу в розмірі 1020,00 грн.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Решетилівський районний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня отримання копії постанови апеляційної скарги.

Суддя :