Справа № 818/309/17
Суддя: Л.М. Опімах
Дата ухвалення: 2017-03-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

818/309/17

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 березня 2017 р. Справа № 818/309/17

Сумський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Опімах Л.М.

за участю секретаря судового засідання - Бондаренко Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу за поданням Головного управління ДФС у Сумській області до державного підприємства "Дослідне господарство "Іскра" Інституту сільського господарства Північного сходу Національної академії аграрних наук України" щодо стягнення коштів за податковим боргом, -

В С Т А Н О В И В:

У судовому засіданні представник Головного управління ДФС у Сумській області заявлені в поданні вимоги підтримав у повному обсязі, просив суд їх задовольнити.

У судове засідання представник ДПДГ "Іскра" не прибув, 07.03.2017 р. подав до суду заперечення проти подання, в якому зазначив, що 01.03.2017 р. ДПДГ "Іскра" сплачено податок на землю в повному обсязі, що підтверджується відповідним платіжним дорученням, а сума зобов’язання з податку на додану вартість є неузгодженою, оскільки відповідні податкові повідомлення-рішення оскаржені підприємством в адміністративному порядку. Просив суд відмовити в задоволенні подання.

Заслухавши пояснення представника заявника, вивчивши матеріали справи й оцінивши докази у справі, суд вважає, що подання не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що відповідач зареєстрований як юридична особа та є платником земельного податку та податку на додану вартість.

Заявник зазначає, що заборгованість на загальну суму 223484,34 грн виникла внаслідок несплати до бюджету узгодженого податкового зобов’язання по земельному податку та податку на додану вартість.

Відповідно до п. 54.1 ст. 54, п. 57.1 ст. 57 Податкового кодексу України платник податків самостійно обчислює суму податкового зобов'язання, яку зазначає у податковій декларації або уточнюючому розрахунку. Така сума грошового зобов'язання вважається узгодженою. Платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації.

Так, відповідачем самостійно було подано податкову декларацію з податку на додану вартість за січень 2017 року та податкову декларацію з плати за землю за 2017 рік, якими визначено суму грошового зобов’язання (а.с.7,8-9).

При цьому сума грошового зобов’язання з податку за землю була сплачена відповідачем відповідно до платіжних доручень № 38 та № 39 від 01.03.2017 р. (а.с.44).

Крім того, 05.01.2017 р. ГУ ДФС у Сумській області було проведено позапланову виїзну перевірку ДПДГ "Іскра" з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2015 р. по 01.11.2016 р., валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2015 р. по 01.11.2016 р., за наслідками якої було складено Акт № 3/18-28-14-05-20/04312009 від 05.01.2017 р. На підставі Акта перевірки заявником було прийнято податкові повідомлення-рішення та рішення про застосування фінансових санкцій, у т.ч. у зв’язку з виявленими порушеннями щодо несплати податку на додану вартість та затримки сплати податку на додану вартість.

Зазначені рішення оскаржені ДПДГ "Іскра" в адміністративному порядку (а.с.39-42).

Відповідно до п.п. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України сума узгодженого грошового зобов'язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом, вважається податковим боргом.

Відповідно до п. 56.1 ст. 56 Податкового кодексу України рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.

За змістом ст. 56 Податкового кодексу України протягом строку адміністративного оскарження сума грошового зобов'язання, що оскаржується, вважається неузгодженою.

День закінчення процедури адміністративного оскарження вважається днем узгодження грошового зобов'язання платника податків.

Таким чином, на час звернення заявника з поданням сума грошового зобов’язання із земельного податку є сплаченою, а сума зобов’язання з податку на додану вартість – неузгодженою.

Пунктом 3 частини 1 статті 183-3 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що провадження у справах за зверненням органів доходів і зборів при здійсненні ними передбачених законом повноважень здійснюється на підставі подання таких органів щодо стягнення коштів за податковим боргом.

Згідно з пунктом 2 частини 5 статті 183-3 КАС України суд ухвалою відмовляє у прийнятті подання у разі, якщо із поданих до суду матеріалів вбачається спір про право.

Спір про право в контексті розглядуваної норми має місце в разі, якщо предметом спору є правовідносини, існування яких є передумовою виникнення підстав для застосування спеціальних заходів, перелічених у статті 183-3 Кодексу адміністративного судочинства України.

Зокрема, спір про право наявний у разі, коли платник податків висловлює незгоду з рішенням податкового органу, що було підставою для виникнення обставин для внесення відповідного подання.

Як зазначає представник ДПДГ "Іскра" та підтверджується матеріалами справи, підприємство не визнає законність винесених податкових повідомлень-рішень про визначення грошового зобов’язання з податку на додану вартість, у зв’язку з чим звернулося зі скаргою про перегляд рішень контролюючого органу. Крім того, вказує на безпідставність вимог щодо стягнення боргу по земельному податку у зв’язку зі сплатою вказаного податку (а.с.39-41,44).

Викладене свідчить про наявність у відповідача заперечень з приводу законності заявлених позовних вимог про стягнення коштів.

Враховуючи, що предметом спору в даній справі є правовідносини, існування яких є передумовою виникнення підстав для застосування спеціальних заходів, а саме платник податків заперечує не лише визначення суми грошового зобов’язання з податку на додану вартість, а й наявність боргу зі сплати земельного податку зокрема, та виходячи із системного аналізу положень ст. 183-3 КАС України, суд дійшов висновку про наявність у спірних правовідносинах спору про право.

Оскільки відповідні вимоги не можуть бути розглянуті в порядку окремого виду адміністративного судочинства, яким є провадження за поданням органу доходів і зборів, суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні подання.

Окремо слід зазначити, що відмова в задоволенні подання органу доходів і зборів на підставі ч. 6 ст. 183-3 КАС України не позбавляє заявника права звернутися до суду з відповідною вимогою в загальному порядку позовного провадження.

Виходячи із вищевикладеного суд вважає, що за наведених обставин та правових норм подання Головного управління ДФС у Сумській області є необґрунтованим та не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 86, 94, 98, 158-163, 167, 186, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні подання Головного управління ДФС у Сумській області до державного підприємства "Дослідне господарство "Іскра" Інституту сільського господарства Північного сходу Національної академії аграрних наук України" щодо стягнення коштів за податковим боргом – відмовити за необгрунтованістю.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Сумський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги на постанову суду протягом десяти днів з дня отримання копії повного тексту постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя Л.М. Опімах