Справа № 462/6418/16-а
Суддя: Колодяжний С. Ю.
Дата ухвалення: 2017-02-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

справа № 462/6418/16-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2017 року Залізничний районний суд м.Львова у складі:

головуючого - судді Колодяжного С.Ю.

з участю секретаря Обертас Н.М.

позивача ОСОБА_1

представника відповідача Колодійчук О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Львові справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до командира 1 взводу 1 роти 2 батальйону Управління патрульної поліції у м.Львові ДПП Савицького Олександра Феофіловича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до командира 1 взводу 1 роти 2 батальйону Управління патрульної поліції у м.Львові ДПП Савицького О.Ф. про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення серії АР №346236 від 26.11.2016 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122, ч.6 ст.121 КУпАП, згідно якої його оштрафовано на 255 грн. за те, що він 22.11.2016 року о 14.50 год. на перехресті вулиць Куліша-Шпитальна у м.Львові не виконав вимогу дорожнього знаку 3.21 «В'їзд заборонено» і здійснив рух в зону дії цього знаку, а також керував автомобілем «Opel Vectra», номерний знак НОМЕР_1, з номерним знаком, що закритий іншими предметами, а саме: металевою сіткою, чим порушив вимоги п.п.8.4 (в), 2.9 (в) Правил дорожнього руху. Свої вимоги мотивує тим, що він Правил дорожнього руху не порушував, номерний знак було чітко видно з відстані, що значно перевищує 20м, металева сітка, яка на ньому встановлена, ніяким чином не заважала визначенню символів номерного знаку, а лише покликана захистити номерний знак від сколів, корозії та руйнівного впливу на нього, захищає від крадіжки. Пояснив, що в зону дії забороняючого знаку не заїжджав, лише здійснював маневр паркування навпроти місця, де даний знак встановлено. Зазначив, що інспектором при винесенні постанови не взято до уваги його пояснень, не встановлено дійсних обставин події. Вважає, що його притягнуто до адміністративної відповідальності безпідставно, а вказана постанова інспектора є незаконною та підлягає скасуванню.

В судовому засіданні позивач позов підтримав, покликаючись на мотиви такого, який просить задовольнити.

Представник Управління патрульної поліції у м.Львові ДПП Колодійчук О.В. в судовому засіданні проти позовних вимог заперечила, вважає оскаржувану постанову законною, доводи позивача безпідставними, а тому просить в задоволенні позову відмовити.

Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Згідно зі ст.14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Відповідно до п.1.3 Правил дорожнього руху учасники дорожнього руху зобов'язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Пунктом 8.1 Правил передбачено, що регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками.

Дорожні знаки (додаток 1) поділяються на групи, зокрема, заборонні знаки, які запроваджують або скасовують певні обмеження в русі (п. 8.4 (в) Правил).

До заборонних відноситься дорожній знак «В'їзд заборонено» (3.21), який передбачає, що забороняється в'їзд усіх транспортних засобів.

Згідно п.2.9 (в) Правил дорожнього руху передбачено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом з номерним знаком, який, зокрема, є закритий іншими предметами чи забруднений, що не дає змоги чітко визначити символи номерного знака з відстані 20 м.

Відповідно до ч.6 ст.121 КУпАП керування водієм транспортним засобом, з номерним знаком, що закритим іншими предметами, у тому числі з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, чи забрудненим, що не дозволяє чітко визначити символи номерного знака з відстані двадцяти метрів тягне за собою накладення штрафу в розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

У відповідності до ч.1 ст.122 КУпАП порушення вимог дорожніх знаківтягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Справи про вказане адмінправопорушення мають право розглядати і накладати адмінстягнення працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень (ст.222 КУпАП).

Згідно п.4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України 07.11.2015 №1395, уразі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу . Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, в тому числі передбачених ч.1 ст.122, ч.6 ст.121 КУпАП.

Судом встановлено, що командиром 1 взводу 1 роти 2 батальйону Управління патрульної поліції у м.Львові ДПП Савицьким О.Ф. 26.11.2016 року відносно позивача винесено постанову серії АР №346236 від 26.11.2016 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.6 ст.121, ч.1 ст.122 КУпАП, згідно якої його оштрафовано на 255 грн. за те, що він 22.11.2016 року о 14.50 год. на перехресті вулиць Куліша-Шпитальна у м.Львові, не виконав вимогу дорожнього знаку 3.21 «В'їзд заборонено» і здійснив рух в зону дії цього знаку, а також керував автомобілем «Opel Vectra», номерний знак НОМЕР_1, з номерним знаком, що закритий іншими предметами, а саме: металевою сіткою, чим порушив вимоги п.п.8.4 (в), 2.9 (в) Правил дорожнього руху України.

Відповідно до ст.19 Конституції України, органи державної влади та місцевого самоврядування їх посадові особи, зобов'язані діяти лише на підставі в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч.1 і ч.3 ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, прокурорським наглядом, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Згідно ст.245 КУпАП завданням провадження в справі про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови у справі про адміністративне правопорушення має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП. Зокрема, у ній мають бути наведені докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

При цьому, згідно ч.1 вказаної статті кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається.

Згідно переглянутих в судовому засіданні матеріалів відеофіксації, вбачається що автомобіль «Opel Vectra», номерний знак НОМЕР_1,припарковано перед зоною дії дорожнього знаку «В'їзд заборонено». Однак, із переглянутих відеозаписів неможливо встановити чи здійснював ОСОБА_1 рух в зону дії цього знаку та чи допустив таке порушення Правил дорожнього руху.

При цьому, фото та відеоматеріалами, які містяться в матеріалах справи, підтверджується, що номерний знак автомобіля «Opel Vectra», який у вказаному в оскаржуваній постанові місці і час керував позивач, повністю закритий щільною металевою сіткою, що заборонено і є порушенням Правил дорожнього руху.

Стаття 278 КпАП України зобов'язує орган, який розглядає справу, з'ясувати ряд обставин, які мають значення для правильного її вирішення. Відповідно до положень ст.280 КпАП України, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Однак, в змісті оскаржуваної постанови командиром 1 взводу 1 роти 2 батальйону Управління патрульної поліції у м.Львові ДПП Савицьким О.Ф. не вказано доказів, на яких ґрунтується висновок, що ОСОБА_1 вчинив адміністративні правопорушення, не враховано пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та не наведено мотиви, чому такі пояснення не взяті ним до уваги при вирішенні питання про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Крім цього, згідно рапорту поліцейського Савицького О.Ф., він, патрулюючи в складі екіпажу, отримав виклик щодо порушення правил дорожнього руху на вул.Шпитальній, біля ТЦ «Магнус», від інспектора пішого екіпажу. Разом з тим, поліцейські пішого екіпажу, які були очевидцями і виявили порушення Правил дорожнього руху, особою, яка розглядала справу про адміністративні правопорушення, допитані не були, а інші докази вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, відсутні, позивач категорично заперечує вчинення такого порушення.

Згідно ст. 62 Конституції України вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно п.2 ч.1 ст.293 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді скарги або подання на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови приймає рішення, яким, зокрема, скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що відповідачем доведено факт вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.6 ст.121 КУпАП, яке вказане в постанові серії АР №346236 від 26.11.2016 року, однак не з'ясовано та з достовірністю не доведено, що ОСОБА_1 допустив порушення п.8.4 (в) ПДР України, здійснюючи рух в зону дії знаку 3.21 «В'їзд заборонено», оскільки згідно з поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, його транспортний засіб здійснював маневр паркування навпроти знаку.

Крім цього, суд вбачає певне обмеження позивача в праві на отримання правової допомоги при розгляді справи про адміністративне правопорушення, з огляду на те, що на місці події ОСОБА_1 клопотав про необхідність отримання правової допомоги для належного розгляду справи, а в подальшому, коли розгляд було призначено на вихідний день 26.11.2016 року, 24.11.2016 року подав клопотання про відкладення розгляду справи у зв'язку з перебуванням його захисника у відрядженні, однак інспектор УПП у м.Львові не взяв до уваги такого клопотання, та виніс оскаржувану постанову.

Дослідивши та оцінивши представлені докази в їх сукупності, суд вважає, що притягнення позивача до відповідальності відбулось без всебічного з'ясування всіх обставин справи, що мають істотне значення для правильного та об'єктивного вирішення справи, з певним обмеженням і без достатнього забезпечення особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, права на захист, і зважаючи, що відповідач свій обов'язок по доказуванню правомірності дій не виконав, відповідних доказів суду не представив, а суд позбавлений можливості усунути вказані розбіжності, то вважає, що оскаржувану постанову слід скасувати і направити на новий розгляд до Управління патрульної поліції у м.Львові ДПП, частково задовольнивши позовні вимоги.

За такого рішення, враховуючи положення ст.94 КАС України, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, судові витрати у справі суд відносить на рахунок держави.

Керуючись ст.ст. 121, 122, 245, 251, 252, 288, 289, 293 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст.ст. 2, 6, 7-12, 69, 71, 86, 94, 128, 158-163, 171-2 КАС України, суд -

постановив:

Позов задовольнити частково.

Постанову у справі про адміністративне правопорушення серії АР №346236 від 26 листопада 2016 року, яка винесена командиром 1 взводу 1 роти 2 батальйону УПП у м.Львові Савицьким Олександром Феофіловичем про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122, ч.6 ст.121 Кодексу України про адміністративні правопорушення із накладенням штрафу в розмірі 255 грн. - скасувати, а справу надіслати на новий розгляд до Управління патрульної поліції у м.Львові ДПП.

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана протягом десяти днів з дня отримання копії постанови до Львівського апеляційного адміністративного суду через Залізничний районний суд м.Львова з одночасним направленням копії апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції.

Суддя: (підпис)

З оригіналом згідно.

Суддя: Колодяжний С.Ю.