Справа № 815/5254/16
Суддя: Зуєва Л.Є.
Дата ухвалення: 2017-03-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 березня 2017 р.м.ОдесаСправа № 815/5254/16

Категорія: 5.1.2 Головуючий в 1 інстанції: Тарасишина О.М.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Зуєвої Л.Є.,

суддів Шевчук О.А. та Федусика А.Г.

при секретарі Кучмій І.В.

за участю представника позивача Нестругіної Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі апеляційну скаргу Державної екологічної інспекції Північно-Західного регіону Чорного моря на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 14.11.2016 року по справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Українська Чорноморська Індустрія" до Державної екологічної інспекції Північно-Західного регіону Чорного моря про скасування пунктів 8, 11 Припису від 29.07.2016 року, -

В С Т А Н О В И В:

В жовтні 2016 року товариство з обмеженою відповідальністю "Українська Чорноморська Індустрія" звернулось до суду з позовом до Державної екологічної інспекції Північно-Західного регіону Чорного моря про скасування пунктів 8, 11 Припису від 29.07.2016 року.

В обґрунтування позову зазначалося, що вимоги Припису необґрунтовані і суперечать положенням законодавства. Зокрема, позивач вважає безпідставними вимоги відповідача про необхідність отримання спеціального дозволу на користування надрами (підземними водами) та при затвердженні порядку отримання, отримати дозвіл на здійснення операцій у сфері поводження з відходами, оскільки вважає, що відповідно до статті 17 Закону України «Про відходи» здійснює усі необхідні заходи щодо належного поводження з відходами. Також вважає, що під час перевірки відповідач не врахував усіх обставин, що мали значення для прийняття правильних висновків.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 14.11.2016 року позов задоволено повністю. Визнано протиправними та скасовано пункти 8, 11 Припису Державної екологічної інспекції Північно-Західного регіону Чорного моря від 29.07.2016 року складеного відносно ТОВ «Українська Чорноморська Індустрія».

Не погоджуючись з постановленим по справі судовим рішенням, Державна екологічна інспекція Північно-Західного регіону Чорного моря в апеляційній скарзі зазначає про невідповідність висновків суду обставинам справи. При цьому апелянт вважає, що судом допущено порушення матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи по суті. У зв'язку з чим в апеляційній скарзі ставиться питання про скасування постанови суду першої інстанції і винесення нової постанови із відмовою в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для її часткового задоволення.

З матеріалів справи встановлено, що на підставі направлення на перевірку від 02.07.2016р. № 102057, у період з 04.07.2016.р по 22.07.2016р. Державною екологічною інспекцією Північно-Західного регіону Чорного моря була проведена планова перевірка ТОВ «Українська Чорноморська Індустрія» з питань дотримання вимог природоохоронного законодавства в галузі охорони атмосферного повітря, водних і земельних ресурсів щодо поводження з відходами та небезпечними хімічними речовинами.

За результатом перевірки Державною екологічною інспекцією Північно-Західного регіону Чорного моря з питань дотримання вимог природоохоронного законодавства в галузі охорони атмосферного повітря, водних і земельних ресурсів було складено акт щодо поводження з відходами та небезпечними хімічними речовинами. (а.с. 15-30)

Не погоджуючись з порушеннями вимог законодавства, виявленими під час заходу державного нагляду ( контролю), 27.07.2016р. позивачем були надані письмові заперечення до акту від 22.07.2016р. (вих.№596-16). (а.с. 33-35).

На підставі акта перевірки винесено Припис, яким ТОВ "Українська Чорноморська Індустрія" зобов'язано витини певні дії, при цьому , а саме:

1. Розробити план організаційно-технічних заходів по усуненню виявлених недоліків з вказівкою термінів виконання та відповідальних виконавців, затвердити його відповідним наказом. Копію наказу і плану заходів направити до Державної екологічної інспекції Північно - Західного регіону Чорного моря.

2. Вести журнал первинного обліку відходів за формою 1-ВТ. «облік відходів та пакувальних матеріалів і тари» без порушень, а саме зазначати клас небезпеки відпрацьованих ртутних термометрів.

3. Вести журнали обліку кількості води забраної з артезіанських свердловин в належному стані, не допускати виправлень.

4. Дотримуватися умові дозволу на спец водокористування № УКР 3955/А/Оде від 27.10.2014р.

5. Дотримуватись вимог передбачених у паспорті на артезіанську свердлину №2 щодо санітарно - -захисної зони.

6. Не допускати змішування відходів, для утилізації яких в Україні існує відповідні технології.

7. Дотримуватися водоохоронного режиму на водозбірній площі, а саме не допускати підтікання паливно - мастильних матеріалів.

8. Не допускати користування надрами без отримання спеціального дозволу на користування надрами ( підземними водами).

9. Забезпечувати безперебійну ефективну роботу і підтримання у справному стані споруд, устаткування та апаратури для очищення викидів і зменшення рівнів впливу фізичних та біологічних факторів забруднюючих речовин в атмосферне повітря, не допускати розгерметизації.

10. Не допускати знищення (спил) дерев на території підприємства.

11. При затвердженні порядку отримання, отримати дозвіл на здійснення операцій у сфері поводження з відходами.

На виконання вимог Припису позивач видав наказ від 01.08.2016р. №110 та план - графік організаційно - технічних заходів щодо усунення виявлених екологічною інспекцією недоліків та порушень про вжиття заходів щодо:

1. Вести журнал первинного обліку відходів за формою 1-ВТ «Облік відходів та пакувальних матеріалів і тари» з урахуванням порушень.

2. В цілях недопущення змішування відходів, ознайомити відповідальних осіб з діючою на підприємстві інструкцією щодо поводження з відходами.

3. Отримати дозвіл на здійснення операцій у сфері поводження з відходами при затверджені порядку отримання.

4. Ліквідувати розгерметизацію установки очистки газу (ЦС та ГП №9/III-09).

5. Вести журнал обліку кількості води з артезіанських свердлин в належному стані та не допускати виправлень.

6. Виконувати умови дозволу на спец водокористування № УКР 3955-А/Оде від 27.10.2014р.

7. Відновити санітарно - західну зону артезіанської свердловини №2.

8. Провести заходи щодо ліквідації плям паливно - мастильних матеріалів на твердій поверхні дороги і не допускати утворення вищезгаданих плям на території підприємства.

9. Отримати дозвіл на користування надрами.

10. В цілях недопущення самовільного знищення зелених насаджень на території підприємства провести ознайомлення керівників підрозділів з матеріалами інвентаризації зелених насаджень.

03.08.2016 року позивачем на виконання припису було подано до Державної екологічної інспекції Північно-Західного регіону Чорного моря лист з додатками (вих. №613-16 від 03.08.2016р.).

Оскаржений Припис містить одинадцять вимог, при цьому з вимогами Припису, зазначеними в пунктах 8, 11 позивач не погодився та оскаржив їх до суду.

Судом першої інстанції було задоволено позовні вимоги в повному обсязі та скасовано пункту 8, 11 Припису від 29.07.2016 року.

Судова колегія суду апеляційної інстанції частково не погоджується з такими висновками суду першої інстанції, вважає їх необґрунтованими в частині щодо скасування пунктів 8 Припису від 29.07.2016 року з огляду на наступне.

Відповідно до Водного кодексу України (надалі ВК України) підземні води належать до державного водного фонду України, а згідно з Кодексом України про надра вони є частиною надр (є корисними копалинами загальнодержавного значення відповідно до Переліку корисних копалин загальнодержавного значення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 грудня 1994 року № 827).

Стаття 2 ВК України містить посилання на гірничі відносини, які виникають під час користування водними об'єктами та регулюються відповідним законодавством України.

Тобто прісні підземні води - це природний ресурс із подвійним правовим режимом, а тому, використовуючи підземні води, слід керуватися і водним законодавством, і законодавством про надра.

Відповідно до положень статей 46, 48 ВК України водокористування може бути двох видів - загальне або спеціальне. Спеціальне водокористування - це забір води з водних об'єктів із застосуванням споруд або технічних пристроїв, використання води та скидання забруднюючих речовин у водні об'єкти, включаючи забір води та скидання забруднюючих речовин із зворотними водами із застосуванням каналів. Спеціальне водокористування здійснюється фізичними та юридичними особами для задоволення питних потреб населення, а також для господарсько-побутових, лікувальних, оздоровчих, сільськогосподарських, промислових, транспортних, енергетичних, рибогосподарських та інших державних і громадських потреб.

Спеціальне водокористування здійснюється на підставі дозволу (пункт 9 частини першої статті 44, стаття 49 ВК України).

Статтями 16, 19, 21 Кодексу України про надра передбачено, що користування надрами, у тому числі видобування підземних прісних вод, здійснюється на підставі спеціального дозволу на користування надрами.

Отже, чинним законодавством передбачено обов'язок отримання господарюючими суб'єктами як дозволу на спеціальне водокористування, так і спеціального дозволу на користування ділянкою надр. При цьому спеціальний дозвіл на користування надрами дає право на видобування підземних вод, а дозвіл на спеціальне водокористування - право на їх використання.

Разом із тим Кодекс України про надра передбачає випадки, за яких господарюючі суб'єкти мають право видобувати підземні води без спеціального дозволу (стаття 21 Кодексу України про надра).

Статтею 23 зазначеного Кодексу закріплено право землевласників і землекористувачів у межах наданих їм земельних ділянок без спеціальних дозволів видобувати, зокрема, підземні води для власних господарсько-побутових потреб, нецентралізованого та централізованого (крім виробництва фасованої питної води) господарсько-питного водопостачання, за умови, що продуктивність водозаборів підземних вод не перевищує 300 куб. м на добу.

Однією з обов'язкових умов для звільнення суб'єкта господарювання від необхідності отримання дозволу на користування надрами є видобування води з метою її використання для власних господарсько-побутових потреб.

Водночас чинне законодавство не містить норм, які б тлумачили поняття «господарсько-побутові потреби».

Проте із системного аналізу приписів глави 11 (спеціальне водокористування для задоволення питних і господарсько-побутових потреб населення), глави 13 (особливості спеціального водокористування та користування водними об'єктами для потреб галузей економіки) ВК України та приписів глави 2 (надання надр у користування), глави 4 (плата за користування надрами) Кодексу України про надра вбачається, що законодавець відносить господарсько-побутові потреби до потреб населення, натомість виробничі потреби підприємства охоплюються поняттями «водокористування для потреб галузей економіки» та «промислові потреби».

Виходячи з викладеного колегія суддів вважає, що видобувати підземні води без отримання спеціального дозволу на користування надрами - при використанні підземних вод за умови неперевищення продуктивності забору води в обсязі 300 кубічних метрів на добу - мають право суб'єкти господарювання тільки для власних господарсько-побутових потреб, а видобуток підземних вод для здійснення господарської діяльності вимагає отримання спеціального дозволу уповноваженого державою органу.

Аналогічний висновок викладений в постановах Верховного Суду України по справі №810/1638/13-а від 29.09.2015 року та по справі №813/5179/13-а від 23.06.2015 року.

З матеріалів справи встановлено, що ТОВ "Українська Чорноморська Індустрія" є товариством, яке займається виробництвом олії та тваринних жирів. Також встановлено, що позивач ввів в експлуатацію три артезіанські свердловини ще у 2014 році.

Тобто водопостачання товариства здійснюється з 3-х підземних свердловин №77-Э/8696 - 111, 3 м, № 78-Э/8697 - 112,16 м, № 80-Э/8698 - 112,2 м на підставі дозволу від 27.10.2014р. на спецводокористування на термін до 12.09.2019р. Розрахункова потреба водокористувача була визначена як 376,1 куб. м/добу з трьох свердлив. Ліміт забору води з підземних джерел встановлюється в обсязі 133, 22 тис. куб. м/рік.

З огляду на викладене судова колегія суду апеляційної інстанції вважає, що оскільки ТОВ "Українська Чорноморська Індустрія" використовувало воду не тільки для власних господарсько-побутових потреб, а і для виробничих, то доводи апеляційної скарги щодо обов'язкової наявності спеціального дозволу на користування надрами є обгрунтованими, тому позовні вимоги в частині скасування п.8 Припису від 29.07.2016 року задоволенню не підлягають.

Крім того у судовому засіданні суду апеляційної інстанціїї представником позивача було надано спеціальний дозвіл на користування надрами № 4822 від 29.12.2016р., виданий Державною службою геології і надр України, який був отриманий підприємством після проведення перевірки та розгляду справи у суді першої інстанції, що додатково доводить обгрунтованість і та законність вимог п.8 Припису Державної екологічної інспекції Північно-Західного регіону Чорного моря від 29.07.2016 року складеного відносно ТОВ «Українська Чорноморська Індустрія».

Щодо позовних вимог в частинні скасування п.11 Припису від 29.07.2016 року судова колегія вважає за необхідне зазначити наступне.

З матеріалів справи вбачається, що позивач на виконання п. 11 Припису «При затвердженні порядку отримання, отримати дозвіл на здійснення операцій у сфері поводження з відходами з 29.07.2016р., у плані - графіку зазначено, отримати дозвіл на здійснення операцій у сфері поводження з відходами при затверджені порядку отримання, термін виконання встановлено протягом трьох місяців після затвердження порядку Кабінетом міністрів.

Охорона навколишнього природного середовища, раціональне використання природних ресурсів, забезпечення екологічної безпеки життєдіяльності людини - невід'ємна умова сталого економічного та соціального розвитку України.

З цією метою Україна здійснює на своїй території екологічну політику, спрямовану на збереження безпечного для існування живої і неживої природи навколишнього середовища, захисту життя і здоров'я населення від негативного впливу, зумовленого забрудненням навколишнього природного середовища, досягнення гармонійної взаємодії суспільства і природи, охорону, раціональне використання і відтворення природних ресурсів.

Правові, економічні та соціальні основи організації охорони навколишнього природного середовища в інтересах нинішнього і майбутніх поколінь визначено Законом України "Про охорону навколишнього природного середовища" від 25 червня 1991року №1264-XII (зі змінами та доповненнями), відповідно до статті 51 якого при проектуванні, розміщенні, будівництві, введенні в дію нових і реконструкції діючих підприємств, споруд та інших об'єктів, удосконаленні існуючих і впровадженні нових технологічних процесів та устаткування, а також в процесі експлуатації цих об'єктів забезпечується екологічна безпека людей, раціональне використання природних ресурсів, додержання нормативів шкідливих впливів на навколишнє природне середовище. При цьому повинні передбачатися вловлювання, утилізація, знешкодження шкідливих речовин і відходів або повна їх ліквідація, виконання інших вимог щодо охорони навколишнього природного середовища і здоров'я людей.

Підприємства, установи й організації, діяльність яких пов'язана з шкідливим впливом на навколишнє природне середовище, незалежно від часу введення їх у дію повинні бути обладнані спорудами, устаткуванням і пристроями для очищення викидів і скидів або їх знешкодження, зменшення впливу шкідливих факторів, а також приладами контролю за кількістю і складом забруднюючих речовин та за характеристиками шкідливих факторів.

Проекти господарської та іншої діяльності повинні мати матеріали оцінки її впливу на навколишнє природне середовище і здоров'я людей.

Оцінка здійснюється з урахуванням вимог законодавства про охорону навколишнього природного середовища, екологічної ємкості даної території, стану навколишнього природного середовища в місці, де планується розміщення об'єктів, екологічних прогнозів, перспектив соціально-економічного розвитку регіону, потужності та видів сукупного впливу шкідливих факторів та об'єктів на навколишнє природне середовище.

Підприємства, установи та організації, які розміщують, проектують, будують, реконструюють, технічно переозброюють, вводять в дію підприємства, споруди та інші об'єкти, а також проводять дослідну діяльність, що за їх оцінкою може негативно вплинути на стан навколишнього природного середовища, подають центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони навколишнього природного середовища, спеціальну заяву про це.

Забороняється введення в дію підприємств, споруд та інших об'єктів, на яких не забезпечено в повному обсязі додержання всіх екологічних вимог і виконання заходів, передбачених у проектах на будівництво та реконструкцію (розширення та технічне переоснащення).

26.04.2014р. набрав чинності Закон України від 09.04.2014р. №1193-VII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо скорочення кількості документів дозвільного характеру", яким скасовано ряд документів дозвільного характеру, в тому числі дозвіл на розміщення відходів, погодження лімітів на утворення та розміщення відходів.

24.11.2014 року позивачем було направлено листа (вих. № 840-14 від 24.11.2014р.) до Начальника департаменту екології та природних ресурсів у Одеській області, щодо роз'яснення отримання дозволу на здійснення операцій у сфері поводження з відходами. У листі Департамент екології та природних ресурсів Одеської обласної державної адміністрації вих. № 8227/02-18/8670 від 05.12.2014р., було повідомлено, що Порядок надання дозволів на здійснення операцій у сфері поводження з відходами КМУ не затверджено та не визначено вичерпного переліку документів, які суб'єкту господарювання необхідно подати для одержання зазначеного дозволу.

16.04.2015р. позивачем було отримано висновок державної санітарно- епідеміологічної експертизи за № 05.03.02-04/16219 (строк дії висновку - 3 роки), у якому зазначена загальна кількість відходів, перелік відходів та їх об'єм. Крім того, Висновком визначено, що відходи тимчасово зберігаються на території підприємства та відповідно до укладених договорів передаються на розміщення або знищення організаціям, що мають дозвільні документи у сфері поводження з відходами.

Відповідно до п. 6 статті 17 Закону України «Про відходи» суб'єкти господарської діяльност у сфері поводження з відходами зобов'язані: забезпечувати приймання та утилізацію використаних пакувальних матеріалів і тари, в яких знаходилася продукція цих підприємств, установ та організацій - суб'єктів господарської діяльності, або укладати угоди з відповідними організаціями на їх збирання та утилізацію.

Так як встановлено судами перщої та апеляційної інстанцій, позивачем укладені діючи договори з наступними контрагентами:

- ТОВ «Український центр поводження з відходами» () Договір № 561-У/16/ОД від 04.01.2016р. (Додаток на арк. 48-56) на збирання, перевезення, зберігання, оброблення та утилізації відходів, перелік яких зазначено у Додатку № 1 до Договору, даний контрагент має ліцензію Міністерства екології та природних ресурсів України в сфері поводження з небезпечними відходами ;

- ТОВ «Союз» Договір про надання послуг з прийому та захоронення відходів 4го класу небезпеки від 23.12.2015р. (Додаток на арк. 57-59);

- ТОВ «Лідєр 21» Договір № 29 від 25.12.2015р. (Додаток на арк. 60-62) про надання послуг з вивезення твердих побутових відходів, відходи хутрообробки, зерна абразивні зіпсовані, матеріали дерев'яні зіпсовані, шлак паливний.

Згідно п. д, ст..17 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» Кабінет Міністрів України у галузі охорони навколишнього природного середовища: встановлює порядок розробки та затвердження екологічних нормативів, лімітів використання природних ресурсів, скидів забруднюючих речовин у навколишнє природне середовище, а також порядок надання дозволів на здійснення операцій у сфері поводження з відходами.

09.04.2014р. набув чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо скорочення кількості документів дозвільного характеру» згідно якого видача дозволу на здійснення операцій у сфері поводження з відходами призупиняється, у зв'язку з відсутністю форми та порядку їх розробки на строк приведення Кабінетом Міністрів України у відповідність процедури видачі дозволу.

Разом з тим дозвіл на розміщення відходів та ліміти на утворення та розміщення відходів скасовано.

20.01.2015р. Кабінетом Міністрів України був складений проект Постанови "Про надання дозволів на здійснення операцій у сфері поводження з відходами, порядку подання декларації про відходи та її форми", але станом на цей час даний документ не затверджений та знаходиться в стадії проекту, який наразі не є чинним.

Разом з тим позивачем своєчасно подається статистична звітність з утворення та поводження з відходами, в якій зазначається перелік фактично утворених відходів та їх об'єм, що підтверджує дотримання лімітів відходів, зазначеним у висновку державної санітарно-епідеміологічної експертизи за № 05.03.02-04/16219.

У відповідності до Наказу Мінприроди України 07.07.2008 № 342 позивач щокварталу веде облік відходів та пакувальних матеріалів і тари.

З огляду на викладене судова колегія вважає обгрунтованими вимоги товариства з обмеженою відповідальністю "Українська Чорноморська Індустрія" щодо скасування п. 11 Припису від 29.07.2016 року.

Таким чином, враховуючи, що судом першої інстанції при вирішенні справи порушені норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, а також те, що висновки суду не відповідають обставинам справи, колегія суддів, керуючись п.п.3,4 ч.1 ст. 202 КАС України вважає необхідним скасовуючи постанову суду першої інстанції, прийняти нову постанову, якою адміністративний позов задовольнити частково.

Керуючись ст.ст.195, 196, 198, 202, 205, 207, 254 КАС України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Державної екологічної інспекції Північно-Західного регіону Чорного моря задовольнити частково.

Постанову Одеського окружного адміністративного суду від 14.11.2016 року скасувати.

Прийняти нову постанову, якою адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю "Українська Чорноморська Індустрія" задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати п. 11 Припису Державної екологічної інспекції Північно-Західного регіону Чорного моря від 29.07.2016 року складеного відносно товариства з обмеженою відповідальністю «Українська Чорноморська Індустрія».

В іншій частині позовних вимог товариства з обмеженою відповідальністю «Українська Чорноморська Індустрія» відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого Адміністративного Суду України протягом двадцяти днів після складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено та підписано 10.03.2016 р.

Головуючий: суддя Л.Є. Зуєва

суддя О.А. Шевчук

суддя А.Г. Федусик