Справа № 815/2565/16
Суддя: Бутенко А. В.
Дата ухвалення: 2017-03-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/2565/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2017 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Бутенко А.В.,

за участю секретаря - Філімоненко А.О.

сторін:

позивач - ОСОБА_1

представник позивача - ОСОБА_2 (по довіреності),

представник 1 відповідача - ОСОБА_3 (по довіреності),

представник 2 відповідача - ОСОБА_4 (по довіреності),

представник 3-ї особи ОСОБА_5 - ОСОБА_6 (по довіреності),)

представник 3-ї особи ОСОБА_7 не зявився.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області, Головного територіального управління юстиції в Одеській області, за участю 3-х осіб без самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_7, ОСОБА_5 про визнання бездіяльності протиправною, визнання протиправною та скасування декларації № ОД 38 від 14.09.2015 року, скасування державної реєстрації права власності за реєстраційним номером № 01, -

В С Т А Н О В И В:

З позовом до суду звернувся ОСОБА_1 до Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області, Головного територіального управління юстиції в Одеській області, за участю 3-х осіб без самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_7, ОСОБА_5 про визнання бездіяльності протиправною, визнання протиправною та скасування декларації № ОД 38 від 14.09.2015 року, скасування державної реєстрації права власності за реєстраційним номером № 01.

В судовому засіданні 01.03.2017 року позивач та представник позивача позовні вимоги підтримали у повному обсязі, з підстав викладених в адміністративному позові та уточненнях до позову (а.с. 4-8 т. 1, 1 т. 2). В обґрунтування позовних вимог пояснили, що декларація про готовність обєкта до експлуатації не відповідає дійсним приписам законодавства та до неї внесено неправдиві відомості, незаконним є і реєстрація права власності та видане на підставі здійсненої реєстрації свідоцтво про право власності.

Представник 1 відповідача заперечував проти задоволення адміністративного позову та просив відмовити з підстав, зазначених у письмових запереченнях на позов (а.с. 34-36 т. 1).

Представник 2 відповідача заперечував проти задоволення адміністративного позову та просив відмовити з підстав, зазначених у письмових запереченнях на позов (а.с. 112-116 т. 1).

Представник 3-ї особи заперечував проти задоволення адміністративного позову та просив відмовити з підстав, зазначених у письмових запереченнях на позов (а.с. 130-133 т. 1).

Представник 3-ї особи ОСОБА_7 до суду не зявився, повідомлений належним чином (а.с. 230 т. 1).

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, проаналізувавши положення чинного законодавства, заслухавши пояснення сторін, суд встановив наступне.

Відповідно до положень ст. 6, 7, 41 Закону України Про регулювання містобудівної діяльності №3038-VI від 17.02.2011 року управління у сфері містобудівної діяльності здійснюється, в тому числі, органами державного архітектурно-будівельного контролю шляхом, надання (отримання, реєстрації), повернення (відмови у видачі) чи анулювання (скасування реєстрації) документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт, контролю за дотриманням законодавства у сфері містобудівної діяльності, вимог будівельних норм, державних стандартів і правил, положень містобудівної документації всіх рівнів, вихідних даних для проектування об'єктів містобудування, проектної документації.

Державний архітектурно-будівельний контроль це сукупність заходів, спрямованих на дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником квартири, розташованої за адресою АДРЕСА_1 (а.с. 94-97 т. 1).

Власницею квартири № 10 якої є ОСОБА_8 відповідно до Договору дарування від 05.08.2016 року (а.с. 67-68 т. 1), що знаходиться на другому поверсі по вулиці Приморській № 53 в м. Одеса, над квартирою позивача.

Як вбачається з позову, восени 2015 року ОСОБА_9 (на той час власниця квартири за адресою АДРЕСА_2), почала проводити реконструкцію квартири із значним розширенням її площі.

Судом встановлено, що в ході реконструкції зазначеної квартири ДДАБІ в Одеській області зареєстровано декларацію про готовність обєкта до експлуатації № ОД 38 від 14.09.2015 року (а.с. 19-21).

Позивач вважає, що дана декларація була видана на підставі декларації про початок будівельних робіт до якої були внесені неправдиві дані, в результаті реконструкції надбудовано мансардний поверх, порушено цілісність будинку, в наслідок чого будинок став аварійним, тому порушені його майнові права, внаслідок реєстрації декларації зареєстровано право власності на обєкт, реконструкція якого відбувалась з порушеннями. Крім того, Відповідач не провів належної перевірки звернення про порушення містобудівного законодавства, а тому вважає, що дана декларація та реєстрація права власності є незаконними та повинні бути скасованими, а бездіяльність Відповідача визнана протиправною.

Оцінюючи дії та рішення суб`єктів владних повноважень, суд виходить з приписів ч. 3 ст. 2 КАС України та доходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог з наступних підстав.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Щодо позовної вимоги ОСОБА_1 про визнання протиправною бездіяльність ДДАБІ в Одеській області в частині не проведення перевірки законності проведення будівельних робіт, суд вважає в цій частині позовних вимог слід відмовити, виходячи з наступного.

Статтею 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» визначено, що державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється інспекціями державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Судом встановлено, що на підставі звернення ОСОБА_10, дружини Позивача, за вхід. №Т- 1142 від 08.07.2015 року, Департаментом було видане направлення на здійснення позапланової перевірки від 30.07.2015 року за №2233 (а.с. 37), однак здійснити перевірку не уявлялось можливим, оскільки під час неодноразового виїзду головного державного інспектора для здійснення перевірки об'єкт був зачинений та замовник будівництва або його уповноважена особа були відсутні (а.с. 40-41), що відповідно до п. 9 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 553 від 23.05.2011р., унеможливлює проведення перевірки.

В ході перевірки Департаментом було надіслано лист до проектної організації, зазначеної у вищевказаній декларації, щодо надання інформації стосовно розробки проектної документації та здійснення авторського нагляд) за будівництвом, однак на теперішній час відповіді не отримано (а.с. 39).

Також, головним державним інспектором інспекційного відділу надіслано запит від 04.08.2015 року щодо надання інформації стосовно виготовлення експертного звіту, зазначеного у декларації, та отримано відповідь, що експертиза проекту щодо реконструкція квартири №10 без зміни геометричних розмірів, філією ТОВ «Українська будівельна експертиза» не розглядалась та висновок не надавався.

Відповідно до положень Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011р. № 553, Департамент у своїй діяльності взаємодіє з органами виконавчої влади та з органами внутрішніх справ.

Враховуючи вищевикладене та оскільки Держархбудінспекція України та її територіальні органи не наділені повноваженнями щодо проведення оперативно-розшукової діяльності, Департаментом було надіслано лист від 21.08.2015 року до Приморського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області, про що повідомлено прокуратуру Приморського району м. Одеси, щодо сприяння у забезпеченні присутності замовника будівництва або його уповноваженої особи та отримання проектно-правової документації для складання посадовою особою Департаменту відповідних матеріалів за результатами перевірки (а.с. 38).При цьому суд не бере до уваги надану Позивачем копію відповіді Портофранківського відділення Приморського відділу поліції в м. Одесі (а.с.162), оскільки вона стосується направлення матеріалів щодо перевірки законності проведення будівельних робіт за адресою: АДРЕСА_3, а не відомостей про сприяння у забезпеченні присутності власника обєкта або його представника для проведення перевірки за адресою:м. Одеса, АДРЕСА_4. Зазначені обставини викладені у службовій записці від 21.08.2015 року (а.с.166).

Таким чином, суд не находить підстав для задоволення вимоги Позивача про визнання протиправною бездіяльність ДДАБІ в Одеській області в частині не проведення перевірки законності проведення будівельних робіт.

Щодо інших позовних вимог, суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту 29 Порядку № 461, у разі виявлення Інспекцією недостовірних даних (встановлення факту, що на дату реєстрації декларації інформація, яка зазначалася в ній, не відповідала дійсності, та/або виявлення розбіжностей між даними, зазначеними у декларації), наведених у зареєстрованій декларації, які є підставою вважати обєкт самочинним будівництвом, зокрема, якщо він збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту або будівельного паспорта, реєстрація такої декларації підлягає скасуванню Інспекцією.

Інспекція скасовує реєстрацію декларації шляхом видачі відповідного наказу та виключає запис про її реєстрацію з єдиного реєстру протягом пяти робочих днів з дня виявлення факту подання недостовірних даних, наведених у декларації, які є підставою вважати обєкт самочинним будівництвом.

Згідно з приписами частини 4 статті 34 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" реконструкцію, реставрацію або капітальний ремонт об'єктів будівництва без зміни зовнішніх геометричних розмірів їх фундаментів у плані, може бути проведено за відсутності документа, що засвідчує право власності чи користування земельною ділянкою.

Відповідно до статті 36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», право на виконання підготовчих робіт (якщо вони не були виконані раніше згідно з повідомленням або зареєстрованою декларацією про початок виконання підготовчих робіт) і будівельних робіт на об'єктах, що належать до І-ІІІ категорій складності, підключення об'єкта будівництва до інженерних мереж та споруд надається замовнику та генеральному підряднику чи підряднику (у разі якщо будівельні роботи виконуються без залучення субпідрядників) після реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт.

Частиною 4 ст. 36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», передбачено, що Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю повертає декларацію про початок виконання будівельних робіт замовникові, якщо декларація подана чи оформлена з порушенням установлених вимог, з обґрунтуванням причини у строк, передбачений для її реєстрації.

Відповідно до ч. 8 ст. 36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», замовник відповідно до закону несе відповідальність за повноту та достовірність даних, зазначених у поданій ним декларації про початок виконання будівельних робіт, та виконання будівельних робіт без зареєстрованої декларації.

Положеннями статті 39 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" встановлено порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів.

Згідно з частиною 1 статті 39 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" визначено, що прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів, що належать до І-ІІІ категорій складності, та обєктів, будівництво яких здійснювалося на підставі будівельного паспорта, здійснюється шляхом реєстрації органом державного архітектурно-будівельного контролю на безоплатній основі поданої замовником декларації про готовність об'єкта до експлуатації.

Прийняття рішення про реєстрацію (повернення) декларації про готовність об'єкта до експлуатації, видачу (відмову у видачі) сертифіката здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю протягом десяти робочих днів з дати подання відповідних документів (частина 4 статті 39 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності").

За приписами частини 6 статті 39 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", інспекції державного архітектурно-будівельного контролю повертають декларацію про готовність обєкта до експлуатації замовникові, якщо декларація подана чи оформлена з порушенням установлених вимог, з обґрунтуванням причини у строк, передбачений для її реєстрації.

Відповідно до частини 10 статті 39 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" встановлено, що саме замовник відповідно до закону несе відповідальність за повноту та достовірність даних, зазначених у поданій ним декларації про готовність об'єкта до експлуатації, та за експлуатацію об'єкта без зареєстрованої декларації або сертифіката.

В пункті 3 Декларації № ОД 38 від 14.09.2015 року про готовність обєкта до експлуатації (а.с. 19), містяться дані щодо інженера технічного нагляду ОСОБА_11, (кваліфікаційний сертифікат АТ № 000982), однак, відповідно до роздруківки із Єдиного реєстру атестованих осіб, відсутня в реєстрі інформація стосовно інженера технічного нагляду з сертифікатом АТ № 000982 (а.с. 90).

В п. 7, 8 спірної декларації про готовність обєкта до експлуатації містяться дані щодо наявності проекту, генерального проектувальника ФОП ОСОБА_12 (код НОМЕР_1) та щодо головного архітектора проекту ОСОБА_12 (кваліфікаційний сертифікат серії АА №000195), яка діє на підставі договору №б/н від 15.04.2015 року.

Відповідно до роздруківки із Єдиного реєстру атестованих осіб, відсутня в реєстрі інформація стосовно проектувальника ФОП ОСОБА_12, з сертифікатом АА № 000195 (а.с. 91).

Судом під час розгляду справи за клопотанням представника позивача, було витребувано від третьої особи ОСОБА_7, належно затверджений та погоджений проект на реконструкцію квартири АДРЕСА_5, експертизу проекту будівництва проведену ТОВ «Українська будівельна експертиза» № 5-031-15-КЧ/00 від 05.05.2015 року, договір з інженером технічного нагляду ОСОБА_11 та копію сертифікату АТ № 000982, договір з генеральним проектувальником ФОП ОСОБА_12 від 15.04.2015 року та копію сертифікату АА № 000195, інші (а.с. 98).

Однак, 3-ю особою або її представником, протягом розгляду справи зазначені докази не були надані.

Департаментом державної архітектурно-будівельної інспекції, до прийняття рішення про реєстрацію декларації про готовність обєкта до експлуатації, за наявності звернень дружини Позивача щодо порушення вимог містобудівного законодавства, розпочато позапланову перевірку, якою встановлено, що експертиза проекту щодо реконструкція квартири №10 без зміни геометричних розмірів, філією ТОВ «Українська будівельна експертиза» не розглядалось та висновок не надавався, однак, незважаючи на вже встановлені перевіркою обставини, протиправно зареєстровано декларацію про готовність обєкта до експлуатації.

Крім того, в матеріалах справи наявний висновок про технічний стан капітальних та огороджувальних конструкції квартири АДРЕСА_6, власником якої є ОСОБА_1 На момент проведення огляду (10 липня 2015 року) технічний стан будівельних конструкцій вищезгаданої квартири та будинку в цілому оцінюється як непригодне до нормальної експлуатації. Основними причинами такого технічного стану слідує вважати тривалий строк експлуатації будинку та збільшення навантаження конструкції у результаті проведеної реконструкції другого поверху з надбудовою мансардного поверху. А також зазначено, що подальше ведення будівництва може привести до перенавантаження конструкції, її обвалення та руйнування будинку у цілому (а.с. 2-34 т. 2).

Таким чином суд дійшов висновку, що рішення відповідача про реєстрацію декларації про готовність обєкта до експлуатації № ОД 38 від 14.09.2015 року за наявності недостовірних даних, викладених в цій декларації, є незаконним та підлягає скасуванню.

Відомості про надання згоди Позивача на реконструкцію квартири АДРЕСА_7 у матеріалах реєстраційної справи відсутні.

Враховуючи той факт, що декларація про готовність обєкта до експлуатації не відповідає дійсним приписам законодавства та до неї внесено неправдиві відомості, незаконним є і державна реєстрація права власності на реконструйований обєкт за реєстраційним номером № 01.

Відповідно до ч. 1 ст. 69 та ч. 1 ст. 70 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 86 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні.

Системно проаналізувавши приписи законодавства України, оцінивши докази, які є у справі, врахувавши ту обставину, що у судовому засіданні державним органом недоведено правомірності прийнятого рішення, з урахуванням вимог встановлених частиною 2 статті 19 Конституції України та частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, не виходячи за межи позовних вимог, суд дійшов висновку, що адміністративний позов ОСОБА_1 належить задовольнити частково.

Згідно з ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно зясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Частиною 3 ст. 94 КАС України передбачено, що якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Згідно з ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір», у разі коли в позовній заяві об'єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», ставка судового збору за подання адміністративного позову не майнового характеру фізичною особою становить 0,4 розміру мінімальної заробітної плати.

Статею 8 Закону України «Про державний бюджет України» передбачено, що мінімальна заробітна плата станом на 01.01.2016 року складає 1378 грн., отже ставка збору у її гривневому еквіваленті становить 551,20 грн. за одну немайнову вимогу. Позивачем при зверненні до суду заявлено чотири немайнові вимоги. В ході розгляду справи, позивач змінював позовні вимоги та в остаточному вигляді, у позивача залишалось три немайнові вимоги, а сплачено було лише 551,21 грн. тобто за одну немайнову вимогу.

Відповідно до ч. 2 ст. 6 Закону України «Про судовий збір», у разі якщо судовий збір сплачується за подання позовної заяви до суду в розмірі, визначеному з урахуванням ціни позову, а встановлена при цьому позивачем ціна позову не відповідає дійсній вартості спірного майна або якщо на день подання позову неможливо встановити точну його ціну, розмір судового збору попередньо визначає суд з подальшою сплатою недоплаченої суми або з поверненням суми переплати судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом у процесі розгляду справи.

Таким чином, суд вважає за можливе стягнути з Позивача за подання позову з іншими вимогами немайнового характеру судовий збір у розмірі по 551,20 грн., разом 1102,40 грн.

Керуючись ст.ст. 94, 158-163 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області, Головного територіального управління юстиції в Одеській області, за участю 3-х осіб без самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_7, ОСОБА_5 задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати реєстрацію декларації про готовність обєкта до експлуатації № ОД 38 від 14.09.2015 року.

Скасувати державну реєстрацію право власності на реконструйований обєкт за реєстраційним номером № 01.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 (ІНН НОМЕР_2) до Державного бюджету України, отримувач: УК у м. Одесі/ Київський район, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 38016923, банк отримувача ГУДКСУ в Одеській області, МФО 828011, р/р № 4005, код класифікації доходів бюджету 22030001, Одеський окружний адміністративний суд () судовий збір в розмірі 1102 (одна тисяча сто дві) гривні 40 копійок.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (ІНН НОМЕР_2) з Державного бюджету України за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області судовий збір у розмірі 551 (пятсот пятдесят одна) гривня 20 копійка.

Постанова набирає законної сили після закінчення строків подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги постанова набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня отримання копії постанови.

Повний текст постанови складений та підписаний суддею 07.03.2017 року.

Суддя Бутенко А.В.