Справа № 826/17276/16
Суддя: Черпак Ю.К.
Дата ухвалення: 2017-03-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

01 березня 2017 року м. Київ К/800/5912/17

Суддя Вищого адміністративного суду України Черпак Ю.К., розглянувши матеріали касаційної скарги ОСОБА_1 на ухвалу судді Окружного адміністративного суду м. Києва від 10 листопада 2016 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 07 лютого 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України, Національної поліції України про визнання протиправними дій, скасування наказу, поновлення на службі, визнання протиправною бездіяльності, зобов'язання вчинити дії, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

встановив :

02 листопада 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Міністерства внутрішніх справ України, Національної поліції України про визнання неправомірними дій посадових осіб Міністерства внутрішніх справ України та скасування наказу Міністерства внутрішніх справ України від 06 листопада 2015 року № 2323 о/с про звільнення ОСОБА_1 згідно з пунктами 10, 11 розділу ХІ Закону України «Про Національну поліцію» та відповідно до Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ у запас Збройних Сил України за пунктом 64 «г» (через скорочення штатів); зобов'язання Міністерства внутрішніх справ України поновити позивача на службі в органах внутрішніх справ з 06 листопада 2015 року та перевести його на службу в Національну поліцію України з 07 листопада 2015 року; визнання протиправною бездіяльності посадових осіб Національної поліції України та зобов'язання Національної поліції України призначити позивача на посаду, що заміщується поліцейськими у Департаменті карного розшуку Національної поліції України або будь-якому органі (закладі, установі) поліції рівнозначній, вищій або нижчій щодо посади, яку останній обіймав під час проходження служби в міліції, чи посаду, на якій він виявив бажання проходити службу в поліції, та присвоїти ОСОБА_1 спеціальне звання підполковник поліції; зобов'язання відповідачів зарахувати позивачу до вислуги років в органах внутрішніх справ та поліції час його вимушеного прогулу та середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 06 листопада 2015 року по день поновлення на службі. Крім того, позивач просив поновити строк звернення до суду із вказаним позовом.

Ухвалою судді Окружного адміністративного суду м. Києва від 10 листопада 2016 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 07 лютого 2017 року, адміністративний позов ОСОБА_1 залишено без розгляду на підставі статті 100 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у зв'язку з пропуском строку, встановленого частиною 3 статті 99 цього Кодексу.

Судами встановлено, що наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06 листопада 2015 року № 2323 о/с підполковника міліції ОСОБА_1, старшого оперуповноваженого в особливо важливих справах відділу розкриття незаконних заволодінь автотранспортом управління організації розкриття злочинів проти власності Департаменту карного розшуку Національної поліції України, з 06 листопада 2015 року на підставі пунктів 10, 11 розділу ХІ Закону України «Про Національну поліцію» та відповідно до пункту 64 «г» (через скорочення штатів) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, звільнено у запас Збройних Сил.

Станом на 20 листопада 2015 року позивачу підписано обхідний лист.

20 жовтня 2016 року ОСОБА_1 на адресу міністра внутрішніх справ України та голови Національної поліції України були направлені листи з проханням роз'яснити підстави неприйняття на службу до органів Національної поліції та прийняти на посаду поліцейського у будь-якому органі (закладі, установі) поліції.

Залишаючи адміністративний позов без розгляду на підставі статті 100 КАС України, суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що оскільки про порушення своїх прав ОСОБА_1 дізнався задовго до моменту звернення до Міністерства внутрішніх справ України та Національної поліції України, а саме: не пізніше 11 листопада 2015 року - дата проставлення першого підпису в обхідному листку, то звернувшись до суду з позовом 02 листопада 2016 року позивач пропустив, встановлений частиною 3 статті 99 КАС України місячний строк звернення до суду за захистом своїх прав.

Разом з тим, обставини, які б перешкоджали позивачу звернутись до суду з цим позовом в межах строку, визначеного частиною 3 статті 99 КАС України, та становили об'єктивно непереборні обставин, які пов'язані з дійсними істотними труднощами у реалізації права звернення до суду, відсутні.

Питання звернення до суду за захистом своїх прав при прийнятті, проходженні та звільненні з публічної служби врегульовуються положеннями КАС України, який встановлює спеціальні строки звернення до адміністративного суду.

Відповідно до частини 1 статті 99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Частиною 3 статті 99 КАС України передбачено, що для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Отже, процесуальний закон, включаючи в себе спеціальну норму щодо строків звернення до адміністративного суду з питань, зокрема, звільнення з публічної служби, встановлює місячний строк для звернення до суду з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод або інтересів.

Згідно із частиною 1 статті 100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об'єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, та пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами.

У касаційній скарзі позивач посилаючись на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права, просить скасувати ці судові рішення та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду. Зазначає, що посадові особи Міністерства внутрішніх справ України та Національної поліції України запевнили його, що подана ним заява про переведення до органів Національної поліції буде розглянута у найкоротший термін, тому застосування судами до спірних правовідносин статті 100 КАС України є необгрунтованим. Вказує, що тривалий час перебував у стані моральних страждань у зв'язку із втратою роботи, тиском та побоюваннями щодо можливого упередженого ставлення до нього з боку керівництва Департаменту карного розшуку Національної поліції України, у зв'язку з чим не звернувся до суду із позовом у встановлений законом строк.

Згідно з пунктом 4 частини другої статті 213 КАС України касаційна скарга має містити обґрунтування вимог особи, що подає касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає порушення норм матеріального чи процесуального права та як вони вплинули на правильність вирішення справи.

Відповідно до положень пункту 5 частини п'ятої статті 214 КАС України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Виходячи зі змісту касаційної скарги та оскаржуваних судових рішень, касаційна скарга є необґрунтованою, а викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, оскільки заявник не навів підстав, які б дозволили вважати, що суди неправильно застосували норми матеріального або процесуального права.

Керуючись статтями 211, 213, пунктом 5 частини п'ятої статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України,

ухвалив:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу судді Окружного адміністративного суду м. Києва від 10 листопада 2016 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 07 лютого 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України, Національної поліції України про визнання протиправними дій, скасування наказу, поновлення на службі, визнання протиправною бездіяльності, зобов'язання вчинити дії, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.К. Черпак