Справа № 815/4926/16
Суддя: Стеценко О. О.
Дата ухвалення: 2017-03-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/4926/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 березня 2017 року Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Стеценко О.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні Одеського окружного адміністративного суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Арцизької об'єднаної державної податкової інспекції Головного Управління ДФС в Одеській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 21.03.2016 року,-

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі - Позивач, або ОСОБА_1.) з позовом до Арцизької об'єднаної державної податкової інспекції Головного Управління ДФС в Одеській області (далі - Відповідач, або Арцизька ОДПІ ГУ ДФС в Одеській області) про скасування податкового повідомлення-рішення Арцизької ОДПІ ГУ ДФС в Одеській області № від 21.03.2016 року.

Свої вимоги Позивач обґрунтував наступними доводами.

08.11.2007 року між Позивачем та АКІБ «УкрСиббанк» було укладено Кредитний договір №0, згідно якого Позивачу було надано кредит в розмірі 95200,00 дол. США, що в еквіваленті за курсом НБУ на день видачі кредиту складало 480760,00 грн. 19.12.2011 року права первісного кредитора АТ «УкрСиббанк» перейшли до ПАТ «Дельта Банк». 26.04.2013 року Позивачем було повністю виконано кредитне зобов'язання перед ПАТ «Дельта Банк» за Кредитним договором №0 від 08.11.2007 року та сплачено 57000,00 дол. США, що в еквіваленті на день його погашення складало 455601,00 грн. Як наслідок, ПАТ «Дельта Банк» видало Позивачу довідку про те, що кредитне зобов'язання виконано та кредитор не має до Позивача фінансових та майнових претензій. 26.04.2013 року Позивач також отримав від ПАТ «Дельта Банк» повідомлення про анулювання (прощення) частини боргу, яка складала суму нарахованих штрафів та пені.

24.02.2016 року Арцизькою ОДПІ ГУ ДФС в Одеській області було складено Акт про результати документальної позапланової невиїзної перевірки щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати Позивачем належних сум податків до бюджету за період з 01.01.2013 року по 31.12.2013 року (далі - Акт перевірки), згідно якого було встановлено, що Позивачем в 2013 році отримано дохід у вигляді додаткового блага в сумі 675589,06 грн., проте не відзначено його у декларації та не сплачено за нього податків. На підставі Акту перевірки, 21.03.2016 року Арцизькою ОДПІ ГУ ДФС в Одеській області було прийнято податкове повідомлення-рішення №, яким було збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування в розмірі 126843,14грн., з яких сума податкового зобов'язання - 101338,51 грн. та штрафні санкції - 25504,63грн.

Позивач вважає, що висновки Акта перевірки щодо отримання ним доходу (додаткового блага) у вигляді суми боргу анульованого кредитором в розмірі 675589,06 грн., на підставі яких прийнято оскаржуване податкове повідомлення-рішення, не відповідають існуючим фактичним обставинам та діючому податковому законодавству, у зв'язку з чим просив суд скасувати прийняте податкове повідомлення-рішення.

Представник Позивача в судове засідання, призначене на 27.02.2017 року, не з'явився, надав заяву про розгляд справи без його участі (а.с. 123).

Представник Відповідача в судовому засіданні, призначеному на 27.02.2017 року, просив в задоволенні позовних вимог відмовити з підстав, вказаних у письмових запереченнях на адміністративний позов (а.с. 85-86), в яких зазначив, що в ході проведення перевірки Позивача щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів за період з 01.01.2013 року по 31.12.2013 року працівниками Арцизької ОДПІ ГУ ДФС в Одеській області було встановлено, що Позивач в результаті анулювання (прощення) кредитної заборгованості АТ «Дельта Банк» відповідно до п. 3 Додаткового договору № 1 від 26.04.2013 року про надання споживчого кредиту № 0 від 08.11.2007 року, Позивач отримав, проте не задекларував дохід, отриманий у вигляді додаткового блага на загальну суму 675589,06 грн. Сума вказаного отриманого доходу, відповідно до пп. 162.1.1 п.162.1 ст.162, пп.163.1.1 п.163.1 ст.163, п. 164.2 ст. 164 Податкового кодексу України (далі - ПК України), мала бути включена Позивачем до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу та відображена платником податку в річній декларації про майновий стан і доходи (податковій декларації), у зв'язку з чим, Відповідач дійшов висновку про заниження Позивачем суми податку на доходи фізичних осіб в розмірі 101338,51 грн. За наслідками проведення перевірки, Арцизькою ОДПІ ГУ ДФС в Одеській області було складено Акт перевірки № 63/15-07-01-333/164 від 24.02.2016 року «Про результати документальної позапланової невиїзної перевірки щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати належних сум податків до бюджету фізичною особою ОСОБА_1, РНОКПП НОМЕР_1 за період з 01.01.2013 р. ро 31.12.2013 р.». За наслідком висновків Акту перевірки Відповідачем було прийнято податкове повідомлення-рішення №, відповідно до якого Позивачу було збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування в розмірі 126843,14 грн., з яких сума податкового зобов'язання - 101338,51 грн. та штрафні санкції в розмірі 25504,63 грн.

З урахуванням заяви представника Позивача, враховуючи відсутність потреби заслухати свідка чи експерта, суд, керуючись приписами ч. 6 ст. 128 КАС України, ухвалив про розгляд справи в порядку письмового провадження на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів.

Дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, доводи, викладені представником Позивача в позовній заяві, доводи, викладені представником Відповідача в письмових запереченнях на позов, надані докази у їх сукупності, судом встановлено наступне.

08.11.2007 року між Позивачем та АКІБ «УкрСиббанк» було укладено Договір №0 про надання споживчого кредиту, згідно якого Позивачу було надано кредит в розмірі 95200,00 дол. США.

26.03.2013 року між Позивачем та правонаступником АКІБ «УкрСиббанк» - ПАТ «Дельта Банк» укладено Додатковий договір до Договору про надання споживчого кредиту №0 від 08.11.2007 року (а.с. 101-102).

Відповідно до п. 2 та п. 3 вказаного договору, сторони домовились здійснити спрощення (анулювання) боргу за Договором №0 від 08.11.2007 року в розмірі 84522,59 доларів США, що за курсом НБУ на дату укладання договору становить 675589,06 грн., за умови здійснення Позивачем сплати заборгованості на рахунок ПАТ «Дельта Банк» № 8521 не менше 57000,00 доларів США.

При цьому, будь-яких посилань на те, що вказана сума 84522,59 доларів США, що за курсом НБУ на дату укладання договору становить 675589,06 грн., є сумою заборгованості Позивача перед ПАТ «Дельта Банк» за договором кредиту №0 від 08.11.2007 року по процентам за користування кредитом, нарахованими штрафами або пенею вказаний договір не містить.

26.04.2013 року Позивачем сплачено на рахунок ПАТ «Дельта Банк» 57000,00 доларів США, що за курсом НБУ на дату внесення суми складало 455601,00 грн. (а.с. 54).

На підставі пп. 78.1.1 пп. 78.1.2 п. 78.1 ст. 78, ст.79 ПК України, наказу №27 від 03.02.2016 року (а.с. 93), Відповідачем була проведена документальна позапланова невиїзна перевірка фізичної особи ОСОБА_1 щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів за період з 01.01.2013 по 31.12.2013 року. За результатами проведеної перевірки Відповідачем складено Акт перевірки № 63/15-07-01- 333/164 від 24.02.2016 року (далі - Акт перевірки) (а.с.87-92).

Відповідно до висновків Акта перевірки, контролюючим органом встановлено факт заниження Позивачем суми податку на доходи фізичних осіб в розмірі 101338,51 грн., що є порушенням вимог ст. 162; ст. 163; п. 164.1 та п.164.2 ст.164; п.167.1 ст.167; ст.168 розділу VI «Податок на доходи фізичних осіб» ПК України.

На підставі Акту перевірки, 21.03.2016 року Відповідачем було прийнято податкове повідомлення-рішення №, відповідно до якого Позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб в розмірі 126843,14 грн., з яких за основним платежем - 101338,51 грн. та за штрафними санкціями - 25504,63 грн. (а.с. 95).

Не погоджуючись з прийнятим податковим повідомленням-рішенням Позивач звернувся з вказаним позовом до суду.

Проаналізувавши матеріали справи, оцінивши докази по справі у їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до підпункту 14.1.47 пункту 14.1 статті 14 ПК України додаткові блага - кошти, матеріальні чи нематеріальні цінності, послуги, інші види доходу, що виплачуються (надаються) платнику податку податковим агентом, якщо такий дохід не є заробітною платою та не пов'язаний з виконанням обов'язків трудового найму або не є винагородою за цивільно-правовими договорами (угодами), укладеними з таким платником податку (крім випадків, прямо передбачених нормами розділу IV цього Кодексу).

За приписами пункту 163.1 ст. 163 ПК України об'єктом оподаткування резидента є загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід; доходи з джерела їх походження в Україні, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання); іноземні доходи - доходи (прибуток), отримані з джерел за межами України.

Базою оподаткування є загальний оподатковуваний дохід з урахуванням особливостей, визначених цим розділом. Загальний оподатковуваний дохід - будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду (п. 164.1 ст.164 ПК України).

Згідно із підпунктом 14.1.56 пункту 14.1 статті 14 ПК України доходи - загальна сума доходу платника податку від усіх видів діяльності, отриманого (нарахованого) протягом звітного періоду в грошовій, матеріальній або нематеріальній формах як на території України, її континентальному шельфі у виключній (морській) економічній зоні, так і за їх межами.

Додаткові блага у розумінні податкового законодавства відносяться до доходів загалом, зокрема, ними є матеріальні та нематеріальні цінності, кошти та інші активи, які безпосередньо отримані платником податку та які збільшують загальний майновий стан цього платника і забезпечують приріст його активів у тій чи іншій формі.

Відповідно до підпункту "д" підпункту 164.2.17 пункту 164.2 статті 164 ПК України до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податків включається дохід, отриманий платником податку як додаткове благо (крім випадків, передбачених статтею 165 цього Кодексу) у вигляді основної суми боргу (кредиту) платника податку, прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням, не пов'язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності, у разі якщо його сума перевищує 50 відсотків однієї мінімальної заробітної плати (у розрахунку на рік), встановленої на 1 січня звітного податкового року. Кредитор зобов'язаний повідомити платника податку - боржника шляхом направлення рекомендованого листа з повідомленням про вручення або шляхом укладення відповідного договору, або надання повідомлення боржнику під підпис особисто про прощення (анулювання) боргу та включити суму прощеного (анульованого) боргу до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, за підсумками звітного періоду, у якому такий борг було прощено. Боржник самостійно сплачує податок з таких доходів та відображає їх у річній податковій декларації. У разі неповідомлення кредитором боржника про прощення (анулювання) боргу у порядку, визначеному цим підпунктом, такий кредитор зобов'язаний виконати всі обов'язки податкового агента щодо доходів, визначених цим підпунктом.

Відповідно до частини 1 статті 1054 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Отримання кредиту передбачає обов'язок позичальника повернути у встановлені кредитним договором строки основну суму боргу (суму, яка була отримана від банку), а також сплатити проценти за користування кредитом. Крім цього, умовами кредитного договору часто передбачається необхідність здійснення позичальником інших платежів, пов'язаних з отриманням, обслуговуванням та погашенням кредиту, як на користь банку (комісії за відкриття поточного/карткового рахунку, здійснення розрахунково-касового обслуговування, забезпечення обслуговування кредитної заборгованості, що, наприклад, пов'язано з бажанням позичальника отримувати виписки за кредитним/картковим рахунком, здійснення валютно-обмінних операцій, надання консультаційних, у тому числі юридичних, послуг тощо), так і на користь третіх осіб (страхові платежі, платежі за послуги нотаріусів, інших осіб, біржові збори тощо).

Із аналізу наведених вище правових норм слідує, що "додаткове благо" включає тільки основну суму боргу, а проценти та інші платежі відносяться до вигоди виключно кредитодавця - АКІБ «УкрСиббанк», правонаступником якого є ПАТ «Дельта Банк».

Судом не встановлено, а Позивачем не доведено факт того, що сума 84522,59 доларів США, що за курсом НБУ на дату укладання додаткового договору №1 договору становить 675589,06 грн., є сумою заборгованості Позивача перед ПАТ «Дельта Банк» за договором кредиту №0 від 08.11.2007 року по процентам за користування кредитом, нарахованими штрафами або пенею.

При цьому, суд враховує що умовами укладеного Додаткового договору № 1 від 26.04.2013 року до Договору про надання споживчого кредиту №0 від 08.11.2007 року, факт отримання та підписання якого підтверджує Позивач в своїй позовній заяві, Позивач був повідомлений про необхідність самостійно сплатити податок з доходу, сума якого складає анульовану кредитором, ПАТ «Дельта Банк», суму боргу в розмірі 84522,59 доларів США, та відобразити його у своїй річній декларації (п.4 договору).

Судом встановлено, що Позивач декларацію з податку на доходи фізичних осіб за звітний 2013 рік не подав, податок на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування в розмірі 101338,51 грн. не сплатив.

Підсумовуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що висновки Відповідача, які наведені в акті перевірки № 63/15-07-01- 333/164 від 24.02.2016 року є обґрунтованими, а винесене на підставі цього Акта перевірки податкове повідомлення-рішення № від 21.03.2016 року, є правомірним, а тому в задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Зазначений висновок суду кореспондується з висновком Вищого адміністративного суду України, викладеному в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 02.06.2015 року по справі № К/800/7119/15, а також ухвалі від 12.03.2015 року по адміністративній справі №821/1465/14.

Стаття 19 Конституції України встановлює, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи, зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 86 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу.

Частиною 2 ст.71 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд прийшов до висновку про те, що вимоги є не обґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 2, 7, 8, 9, 11, 86, 94, 128, 159-163 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Арцизької об'єднаної державної податкової інспекції Головного Управління ДФС в Одеській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 21.03.2016 року - відмовити в повному обсязі.

Постанову може бути оскаржено в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через Одеський окружний адміністративний суд шляхом подання в десятиденний строк з дня її проголошення апеляційної скарги. У разі застосування судом частини третьої ст. 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Стеценко О.О.