Справа № 826/12116/16
Суддя: Федорчук А.Б.
Дата ухвалення: 2017-02-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

28 лютого 2017 року № 826/12116/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Федорчука А.Б., розглянувши в письмовому провадженні адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство

«Темп-3000»

до Київської міської митниці Державної фіскальної служби України

про визнання протиправним та скасування рішення №КТ-11-2016,

№КТ-109-2016

На підставі ч. 6 ст. 128 КАС України, Суд розглядає справу у письмовому провадженні.

ВСТАНОВИВ:

Позивач, в особі Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Темп-3000» (надалі - Позивач), звернувся до Окружного адміністративного суду м. Києва з адміністративним позовом до Київської міської митниці Державної фіскальної служби України (надалі - Відповідач), про скасування рішення Київської міської митниці Державної фіскальної служби України про визначення коду товару від 04.07.2016 року №КТ-110-2016 та від 04.07.2016 року №КТ-109-2016.

В обґрунтування позовних вимог Позивач зазначив, що дії відповідача по прийняттю оскаржуваного рішення не відповідають ч. 4 ст. 69 МК України та вимогам ч. 2 ст. 19 Конституції України, оскільки у митній декларації містились всі необхідні відомості для правильної класифікації товару.

Представник Відповідача заперечував проти задоволення позовних вимог, зазначаючи при цьому, що спірні рішення прийнято у відповідності до вимог законодавства України.

Враховуючи, що в судове засідання 15.11.2016 року не прибув представник Відповідача, судом було прийнято рішення про розгляд справи в письмову провадженні на підставі частини шостої статті 128 КАС України.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд м. Києва зазначає наступне.

З матеріалів справи вбачається, що 30.06.2015 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Темп-3000" (Покупець), з однієї сторони, та Компанією «UK STEEL Experts Ltd» (Постачальник) укладено контракт №ТЕМР/СТМС-6/2015 на поставку товарів (надалі - Контракт).

Відповідно до інвойсу №16/09-2015 від 16.09.2015 року Позивач придбав та імпортував товар - Endumax®Shiel х ЧF23 laminated Poplyetilene Film/поліетиленова плівка Endumax®Shield х F23 (виробник «TEIJIN ARAMID BV», NL (Нідерланди).

У червні 2016 року за Контрактом ТОВ «НВП «Темп-3000» здійснювало митне оформлення партії поставки продукції Endumax®Shiel х ЧF23 laminated Poplyetilene Film/поліетиленова плівка Endumax®Shield х F23 (виробник «TEIJIN ARAMID BV», NL.

Київською міською митницею ДФС України прийнято рішення про визначення коду товару від 04.07.2016 року №КТ-110-2016 та від 04.07.2016 року №КТ-109-2016 про визнання коду товару, яким в гр. 33 ВМД «код товару» вказав « » згідно УКТЗЕД.

Крім того, відповідач в даному рішенні зазначив, що товар №1 - Текстильний матеріал «Endumax®ShieldЧF23», що являє собою гнучкий матеріал білого кольору, виготовлений з поліетилену, який з однієї сторони має глянцеву поверхню, а з іншої - матову. Матеріал містить чотири шари, що не переплітаються, кожен з яких складається з паралельно розташованих стрічок, які утворюються з окремих монониток з'єднаних разом без скручення. Шари скріплені між собою за допомогою зв'язуючої речовини (клею тощо). Перший та другий шар розміщені паралельно один до одного, так само як і стрічки третього та четвертого шарів. Полотна першого та другого шарів розташовані перпендикулярно відносно полотен третього та четвертого шарів, без переплетення. Зв'язуюча речовина між шарами та зі поліметрів / співполіметрів (стиролу та ізопрену тощо), складноефірної сполуки, інших добавок/домішок.

Позивач вважає дії Відповідача безпідставними, помилковими та таким, що призвели до порушення чинного законодавства України, а тому звернувся до суду з відповідним позовом.

Повно та всебічно дослідивши наявні матеріали справи, а також норми чинного законодавства, суд прийшов до висновку про обґрунтування позовних вимог, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 69 Митного кодексу України товари при їх декларуванні підлягають класифікації, тобто у відношенні товарів визначаються коди відповідно до класифікаційних групувань, зазначених в УКТ ЗЕД.

Згідно з ст. 67 МК України, українська класифікація товарів зовнішньоекономічної діяльності (УКТ ЗЕД) складається на основі Гармонізованої системи опису та кодування товарів та затверджується законом про Митний тариф України. В УКТ ЗЕД товари систематизовано за розділами, групами, товарними позиціями, товарними підпозиціями, найменування і цифрові коди яких уніфіковано з Гармонізованою системою опису та кодування товарів. Для докладнішої товарної класифікації використовується сьомий, восьмий, дев'ятий та десятий знаки цифрового коду. Структура десятизнакового цифрового кодового позначення товарів в УКТ ЗЕД включає код групи (перші два знаки), товарної позиції (перші чотири знаки), товарної підпозиції (перші шість знаків), товарної категорії (перші вісім знаків), товарної підкатегорії (десять знаків).

Відповідно до п. 1-4, 6 Основних правил інтерпретації УКТ ЗЕД додатку до Закону України "Про Митний тариф України" від 19.09.2013 № 584-VII (чинного на момент митного оформлення товару та винесення рішення), класифікація товарів в УКТ ЗЕД здійснюється за такими правилами: назви розділів, груп і підгруп наводяться лише для зручності користування УКТЗЕД; для юридичних цілей класифікація товарів в УКТЗЕД здійснюється виходячи з назв товарних позицій і відповідних приміток до розділів чи груп і, якщо цими назвами не передбачено іншого, відповідно до таких правил: (а) будь-яке посилання в назві товарної позиції на будь-який виріб стосується також некомплектного чи незавершеного виробу за умови, що він має основну властивість комплектного чи завершеного виробу. Це правило стосується також комплектного чи завершеного виробу (або такого, що класифікується як комплектний чи завершений згідно з цим правилом), незібраного чи розібраного; будь-яке посилання в назві товарної позиції на будь-який матеріал чи речовину стосується також сумішей або сполук цього матеріалу чи речовини з іншими матеріалами чи речовинами; (b) будь-яке посилання на товар з певного матеріалу чи речовини розглядається як посилання на товар, що повністю або частково складається з цього матеріалу чи речовини. Класифікація товару, що складається більше ніж з одного матеріалу чи речовини, здійснюється відповідно до вимог правила 3; У разі коли згідно з правилом 2 (b) або з будь-яких інших причин товар на перший погляд (prima facie) можна віднести до двох чи більше товарних позицій, його класифікація здійснюється таким чином: (a) перевага надається тій товарній позиції, в якій товар описується конкретніше порівняно з товарними позиціями, де дається більш загальний його опис. Проте в разі коли кожна з двох або більше товарних позицій стосується лише частини матеріалів чи речовин, що входять до складу суміші чи багатокомпонентного товару, або лише частини товарів, що надходять у продаж у наборі для роздрібної торгівлі, такі товарні позиції вважаються рівнозначними щодо цього товару, навіть якщо в одній з них подається повніший або точніший опис цього товару; (b) суміші, багатокомпонентні товари, які складаються з різних матеріалів або вироблені з різних компонентів, товари, що надходять у продаж у наборах для роздрібної торгівлі, класифікація яких не може здійснюватися згідно з правилом 3 (a), повинні класифікуватися за тим матеріалом чи компонентом, який визначає основні властивості цих товарів, за умови, що цей критерій можна застосувати; (c) товар, класифікацію якого не можна здійснити відповідно до правила 3 (a) або 3 (b), повинен класифікуватися в товарній позиції з найбільшим порядковим номером серед номерів товарних позицій, що розглядаються; Товар, який не може бути класифікований згідно з вищезазначеними правилами, класифікується в товарній позиції, яка відповідає товарам, що найбільше подібні до тих, що розглядаються. Для юридичних цілей класифікація товарів у товарних підпозиціях, товарних категоріях і товарних підкатегоріях здійснюється відповідно до назви останніх, а також приміток, які їх стосуються, з урахуванням певних застережень (mutatis mutandis), положень вищезазначених правил за умови, що порівнювати можна лише назви одного рівня деталізації. Для цілей цього правила також можуть застосовуватися відповідні примітки до розділів і груп, якщо в контексті не зазначено інше.

У відповідності до ч. 1 ст. 246 МК України, метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.

Статтею 248 МК України встановлено, що митне оформлення розпочинається з моменту подання органу доходів і зборів декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання органом доходів і зборів від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.

Митна декларація реєструється та приймається органом доходів і зборів у порядку, що визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику. Митна декларація приймається для митного оформлення, якщо вона подана за встановленою формою, підписана особою, яка її подала, і перевіркою цієї декларації встановлено, що вона містить всі необхідні відомості і до неї додано всі документи, визначені цим Кодексом. Факт прийняття митної декларації засвідчується посадовою особою органу доходів і зборів, яка її прийняла, шляхом проставлення на ній відбитка відповідного митного забезпечення та інших відміток (номера декларації, дати та часу її прийняття тощо), у тому числі з використанням інформаційних технологій (ч. 1, 6 ст. 264 Митного кодексу України).

В силу положень частин 3-5 ст. 69 Митного кодексу України, товари на вимогу посадової особи органу доходів і зборів декларант або уповноважена ним особа зобов'язані надати усі наявні відомості, необхідні для підтвердження заявлених ними кодів товарів, поданих до митного оформлення, а також зразки таких товарів та/або техніко-технологічну документацію на них. У разі виявлення під час митного оформлення товарів або після нього порушення правил класифікації товарів орган доходів і зборів має право самостійно класифікувати такі товари. Під складним випадком класифікації товару розуміється випадок, коли у процесі контролю правильності заявленого декларантом або уповноваженою ним особою коду товару виникають суперечності щодо тлумачення положень УКТ ЗЕД, вирішення яких потребує додаткової інформації, спеціальних знань, проведення досліджень тощо.

Отже, у випадку виникнення у процесі контролю правильності заявленого декларантом або уповноваженою ним особою коду товару суперечностей щодо тлумачення положень УКТ ЗЕД, митний орган має право самостійно класифікувати такі товари.

Разом з тим, порядок роботи відділу митних платежів (далі - ВМП), підрозділу митного оформлення (далі - ПМО) та митного поста під час здійснення контролю правильності класифікації товарів, прийняття попередніх рішень про класифікацію товарів та рішень про визначення коду товару, здійснення митних процедур, пов'язаних з контролем правильності класифікації товарів при митному контролі та оформленні товарів, що переміщуються через митний кордон України (далі - товари), порядок взаємодії з іншими структурними підрозділами митного органу при вирішенні питань класифікації товарів, а також здійснення оформлення та реєстрації рішень, надання звітності та інші питання роботи ВМП, ПМО, митного поста у напрямі класифікації товарів згідно з Українською класифікацією товарів зовнішньоекономічної діяльності (далі - УКТ ЗЕД) регламентовано Порядком роботи відділу митних платежів, підрозділу митного оформлення митного органу та митного поста при вирішенні питань класифікації товарів, що переміщуються через митний кордон України, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України 30.05.2012 N 650 (надалі - Порядок № 650).

Згідно п. 3 розділу І вказаного Порядку, класифікація товару - визначення коду товару відповідно до вимог Основних правил інтерпретації УКТ ЗЕД, передбачених Законом України "Про Митний тариф України", з урахуванням Пояснень до УКТ ЗЕД, рішень Комітету з Гармонізованої системи опису та кодування товарів Всесвітньої митної організації, методичних рекомендацій щодо класифікації окремих товарів згідно з вимогами УКТ ЗЕД, розроблених центральним органом виконавчої влади у сфері митної справи на виконання статті 68 Кодексу, до початку переміщення товару через митний кордон України, під час митного оформлення та після завершення митного оформлення. Контроль правильності класифікації товарів - перевірка правильності опису товару та відповідного йому коду в митній декларації вимогам Основних правил інтерпретації УКТ ЗЕД під час проведення процедур його митного контролю та митного оформлення.

Відповідно до п. 5 розділу І Порядку встановлено, що посадова особа ПМО чи митного поста згідно з цим Порядком здійснює контроль правильності класифікації товарів під час проведення процедур митного контролю та оформлення товарів.

У разі неможливості однозначно перевірити правильність класифікації товару на підставі задекларованих відомостей відповідно до вимог статті 69 Кодексу декларант або уповноважена ним особа письмово повідомляється про необхідність надання додаткових документів чи відомостей, необхідних для підтвердження задекларованого ним коду товару згідно з УКТ ЗЕД. (п. 5 розділ ІІІ Порядку).

Як вбачається з матеріалів справи, Позивачем вже за Контрактом була здійснена поставка товару і митним органом було прийнято рішення про визначення коду товару від 01.12.2015 р. №КТ-144-2015, яким в гр. 33 ВМД "код товару" вказав " " згідно УКТЗЕД.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "ТЕМП-3000" звернулося до суду з позовом до Київської міської митниці Державної фіскальної служби (далі Митниця) про визнання протиправним та скасування рішення про визначення коду товару від 01.12.2015 року №КТ-144-2015.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 22 березня 2016 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 10 травня 2016 року, позов задоволено, визнано протиправним та скасовано рішення від 01.12.2015 року №КТ-144-2015.

У відповідності до ч. 1 ст. 72 КАС України, обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Проте, незважаючи на рішення судів, Відповідачем з цих самих підстав винесено спірні рішення від 04.07.2016 року №КТ-110-2016 та від 04.07.2016 року №КТ-109-2016 за тим самим контрактом, з поставки того ж самого товару Endumax®Shiel х ЧF23 laminated Poplyetilene Film/поліетиленова плівка Endumax®Shield х F23.

Суд звертає увагу, що в матеріалах справи наявний висновок експертного товарознавчого дослідження №1658 від 11.03.2016 року, проведеного на замовлення ТОВ «НВП «ТЕМП-3000», з якого вбачається, що опис товару, вказаний в графі 31 митної декларації №100270001/2015/248193 від 23.09.2015: «Плівка з полімерів етилену, завтовшки більш як 0,125 мм. Поліетиленова плівка «Endumax®ShieldЧF23 - 11433,3 м являє собою поліетиленову плівку: не пориста, без підкладки, не поєднана з іншими матеріалами) завтовшки 0,25 мм, ширина- 1,6 м. По заказу Міністерства оборони України на період проведення АТО. Намотані на пластиковій шпулі. Застосовується у виробництві спецодягу. Торгівельна марка «Endumax». Виробник: ««TEIJIN ARAMID BV». Країна-виробник: Нідерланди (NL)», відповідає товару, поданому для митного оформлення, та виходячи з наданих документів та вихідних даних стосовно вищенаведеної поліетиленової плівки, відповідає характеристикам коду відповідно до УКТ ЗЕД: «Інші плити, листи, плівки, стрічки та пластини з пластмаси, непористі, неармовані, нешаруваті, без підкладки та не поєднані подібним способом з іншими матеріалами; - з полімерів етилену; - завтовшки більш як 0.125 мм; - інші; - інші. Код товару: .».

Відповідачем не доведено, які саме суперечності виникли у нього щодо тлумачення положень УКТ ЗЕД, зокрема, у чому полягає складність класифікації товару, що зумовило звернення Відповідача до Спеціалізованої експертної установи із запитом на вирішення складного питання класифікації, а також Відповідачем не було витребувано у Позивача додаткових відомостей, зокрема, документів щодо технології виготовлення та іншої інформації фірми-виробника.

Також, при проведенні дослідження проби поліетиленової плівки суб'єкта ЗЕД митницею поставлено на дослідження питання «чи можлива класифікація даного товару за кодом УКТЗЕД», тобто дослідження проби здійснювалось відносно коду товару, який Позивачем не зазначався.

Отже, з урахуванням вищевикладеного, рішення Відповідача від 04.07.2016 року №КТ-110-2016 та від 04.07.2016 року №КТ-109-2016 про визначення коду товару УКТ ЗЕД іншого, ніж заявлений Позивачем, є необґрунтованим та неправомірним.

Враховуючи вищевикладене, Суд приходить до висновку, що позовні вимоги Позивача щодо визнання протиправним та скасування рішень Київської міської митниці Державної фіскальної служби України про визначення коду товару: від 04.07.2016 року №КТ-110-2016 та від 04.07.2016 року №КТ-109-2016.

Частиною 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновків про задоволення позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 69-71, 94, 128, 160-165, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов задовольнити.

2. Визнати протиправним та скасування рішень Київської міської митниці Державної фіскальної служби України про визначення коду товару: від 04.07.2016 року №КТ-110-2016 та від 04.07.2016 року №КТ-109-2016.

3. Стягнути з Київської міської митниці Державної фіскальної служби України за рахунок державних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Темп-3000» () судові витрати в сумі 1378,00 грн.

Відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України постанова набирає законної сили після закінчення строку для її апеляційного оскарження. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя А.Б. Федорчук