Справа № 517/126/15-а
Суддя: Ткачук О. Л.
Дата ухвалення: 2016-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 517/126/15-а
Провадження № 2-а/498/3/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2017 року о 12 годині 15 хвилин с.м.т. Велика Михайлівка Одеської області

Великомихайлівский районний суд Одеської області у складі:

головуючої судді -Ткачук О.Л.

при секретарі судових засідань - Іванову І.С.

позивача - ОСОБА_3

представника позивача - ОСОБА_4

представника третьої особи - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Департаменту державної архітектурно- будівельної інспекції в Одеській області, третя особа: ОСОБА_6 про оскарження постанов по справі про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області, третя особа: ОСОБА_6 про оскарження постанов по справі про адміністративне правопорушення від 03 грудня 2014 року № 25 та 29 січня 2015 року № 81 за ч. 1 ст. 96 та ч.1 ст. 188-42 КУпАП відповідно. В позовній заяві ОСОБА_3 посилається на те, що 03 грудня 2014 року постановою № 25 Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області його було притягнуто до адміністративної відповідальності та визнано винним у скоєнні правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст. 96 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 850 грн. Адміністративне стягнення було накладене на нього за те, що ним незаконно були збудовані господарські будівлі без дозвільної документації. Позивач зазначає, що на момент перевірки будівельні роботи не проводились та були завершенні, крім зовнішнього та внутрішнього оздоблення. Дана господарська будівля була збудована для утримання скота та птиці на відстані 10, 6 м від житлового будинку сусіда ОСОБА_6 та 0,10 м від його межі. Після накладеного адміністративного стягнення він звернувся до Фрунзівської районної державної адміністрації Одеської області та відділу Держкомзему у Фрунзівському районні Одеської області для виготовлення дозвільної будівельної документації. Оскільки виготовлення вказаної документації займає набагато більше часу чим припускають посадові особи відповідача, 29 січня 2015 року постановою Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області № 81 його вдруге було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 188 - 42 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу 6800 грн. Він не мав змоги вчасно оскаржити дані постанови, оскільки є інвалідом третьої групи і часто хворіє, а постанову від 29.01.2015 року отримав 3 лютого 2015 року. Вважає, дані постанови незаконними, оскільки вони накладені з пропуском встановленого строку, бо споруди були збудовані ще у 2009 році. Зазначає також, що були відсутні підстави для застосування до нього штрафних санкцій у зв'язку з «будівельною амністією» передбаченою п.9 розділу V «Прикінцевих положень» ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності».

Позивач в судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі, наполягав на його задоволенні додавши, що припис винесений посадовими особами відповідача він не оскаржував.

Представник позивача в судовому засіданні підтримала позов в повному обсязі, додавши, що посадова особа при винесенні постанови № 81 від 29.01.2015 року не врахувала вимоги ст.33 КУпАП, зокрема, ступінь вини позивача та те, що він являється інвалідом третьої групи, що в свою чергу призвело до накладення надто суворого стягнення.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, хоча належним чином викликався до суду, про що свідчать зворотні повідомленні про отримання ним судових повісток.

Представник третьої особи, вважає, що адміністративне стягнення накладено вірно, а позовні вимоги позивача є необґрунтованими і у їх задоволені йому необхідно відмовити.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Частиною 1 статті 96 КУпАП встановлена відповідальність за порушення вимог законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил та затверджених проектних рішень під час нового будівництва, реконструкції, реставрації, капітального ремонту об'єктів чи споруд у вигляді накладення штрафу на громадян від десяти до п'ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та на посадових осіб - від п'ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Частиною 1 статті 188-42 КУпАП встановлена відповідальність за невиконання законних вимог (приписів) посадових осіб центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю у вигляді накладення штрафу від трьохсот до чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Частиною 1 статті 38 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через два місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через два місяці з дня його виявлення, за винятком випадків, коли справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу підвідомчі суду (судді).

Постановою від 03 грудня 2014 року № 25 позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 статті 96 КУпАП і накладено штраф у сумі 850 гривень. Правопорушення полягало в тому, що ним без дозвільних документів проведено будівництво заблокованої господарської будівлі (для утримання скота та птиці, кладовки) та літньої кухні, які збудовані на відстані 10,6 м від житлового будинку ОСОБА_6 та 0,10 м від його межі (відстань до межі сусідньої ділянки від найбільш виступної конструкції стіни треба приймати не менше 1,0 м) чим не дотримано протипожежних розривів та державних будівельних норм, стандартів та правил та порушено п. 3.25. і п. 3.25а ДБН 360-92 «Планування та забудова міських та сільських поселень».

Вказаний штраф був сплачений позивачем добровільно.

Зазначеними Державними будівельними нормами України «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень» ДБН 360-92** встановлено наступне: для догляду за будівлями і здійснення їх поточного ремонту відстань до межі сусідньої ділянки від найбільш виступної конструкції стіни треба приймати не менше 1,0 м. При цьому повинно бути забезпечене влаштування необхідних інженерно-технічних заходів, що запобігатимуть стіканню атмосферних опадів з покрівель та карнизів будівель на територію суміжних ділянок (п. 3.25*); відповідно до санітарних норм, відстань від житлового будинку та літньої кухні до господарських будівель (сараїв) для худоби, свійських тварин та птахів площею до 50 кв. м - повинна бути не ближче 15 м (п. 3.25а).

Постановою від 29 січня 2015 року № 81 позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 188-42 КУпАП за те, що у нього відсутні дозвільні документи на виконання будівельних робіт з будівництва зблокованої господарської будівлі та літньої кухні по АДРЕСА_1, а також ним не приведено ці будівлі у відповідність до вимог п. 3.25. і п. 3.25а ДБН 360-92 «Планування та забудова міських та сільських поселень». Вимоги припису відповідача № 7 від 26.11.2014 року не усунуто

У вказаному приписі відповідача, зокрема, вказано, що зблокована господарська будівля для утримання скота та птиці збудована на відстані 10,6 м від житлового будинку сусіда ОСОБА_6 та 0,10 м від його межі (відстань до межі сусідньої ділянки від найбільш відступної конструкції стіни треба приймати не менше 1,0 м), що є порушенням п. 3.25., п. 3.25а ДБН 360-92 «Планування та забудова міських та сільських поселень». За вимогами цього припису позивач повинен був до 24.12.2014 року усунути порушення у сфері містобудівного законодавства або привести земельну ділянку до попереднього стану (знесення).Тобто, зазначеними вище нормами визначені віддалі, що мають бути дотриманні при спорудженні господарських споруд до жилих будинків та літніх кухонь, а встановлена вказаними актом та приписом віддаль господарської споруди позивача від жилого будинку третьої особи є меншою і складає 10,6 м від будинку і 0,10 м до межі.

Зазначені у постановах відповідача правопорушення були встановлені 26 листопада 2014 року під час складення акта перевірки та припису щодо позивача, про що є відповідні посилання у постанові від 03 грудня 2014 року № 25.

Зі змісту позовної заяви та наданих пояснень у судовому засіданні вбачається, що позивач не заперечує самого факту вчинення та його винуватості у порушенні будівельних норм та невиконання ним припису відповідача, щодо якого будь-яких заперечень він не наводить і позовних вимог щодо його скасування не заявляє.

Оскільки виявлені цим актом та приписом порушення будівельних норм є триваючими, то адміністративне стягнення було накладено відповідачем у межах встановленого двомісячного строку.

Єдиною підставою для скасування оскаржених ним постанов відповідача позивач вважає наявність підстав для звільнення його від відповідальності через «будівельну амністію».

При цьому, він наводить положення п. 9 розділу V «Прикінцеві положення» Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності»: «До власників (користувачів) земельних ділянок, які відповідно до цього пункту подали документи про прийняття в експлуатацію збудованих без дозволу на виконання будівельних робіт об'єктів будівництва, штрафні санкції за виконання будівельних робіт без отримання документів, що дають право на їх виконання, та за експлуатацію або використання об'єктів будівництва, не прийнятих в експлуатацію, не застосовуються.»

Проте необхідно відзначити, що позивач цитує вказані положення у редакції Закону України «Про внесення зміни до Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" щодо прийняття в експлуатацію об'єктів будівництва, збудованих без дозволу на виконання будівельних робіт» від 13 січня 2015 року № 92-VIII, який був опублікований у газеті Голос України від 31.01.2015 № 17 та набрав чинності з дня, наступного за днем його опублікування, тобто з 01 лютого 2015 року.

У той же час, на момент винесення оскаржених позивачем постанов відповідача 03 грудня 2014 року і 29 січня 2015 року вказані положення законодавства не діяли, а чинна на той момент редакція положень п. 9 розділу V «Прикінцеві положення» Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» не передбачала звільнення правопорушників від адміністративної відповідальності.

Проте, найбільш суттєвою обставиною є те, що зазначена вища будівельна амністія, яка почала діяти з 01 лютого 2015 року, застосовувалась тільки щодо випадків виконання будівельних робіт без отримання документів, що дають право на їх виконання, проте у будь-якому разі вона не підлягала застосовуванню щодо випадків порушення вимог законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, відповідальність за які встановлена частиною 1 статті 96 КУпАП.

Наведені вище обставини свідчать про відсутність будь-яких фактичних та правових підстав для скасування оскаржених позивачем постанов відповідача.

Разом з тим, відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Крім того, ст. 33 КУпАП передбачено, що стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

Так, при винесенні постанови від 29 січня 2015 року № 81 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 188-42 КУпАП ОСОБА_3 та призначені адміністративного штрафу інспектором Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області Курганом С.П. не враховано як характер вчиненого правопорушення, ступінь вини, так і особу правопорушника ОСОБА_3, якому відповідно до виписки з акту огляду медико- експертної комісії № 761 від 26.06.2013 року встановлена 3 група інвалідності, тому суд вважає, що накладення стягнення у вигляді максимального штрафу зазначеного в санкції даної статті значно суворе та не відповідає обставинам справи та особі правопорушника.

Відповідно до ст. 293 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обгрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень: 1) залишає постанову без зміни, а скаргу без задоволення; 2) скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд; 3) скасовує постанову і закриває справу; 4) змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено. Якщо буде встановлено, що постанову винесено органом (посадовою особою), неправомочним вирішувати цю справу, то така постанова скасовується і справа надсилається на розгляд компетентного органу (посадової особи).

На підставі викладеного, відповідно до п.1 ч.1 ст. 293 КУпАП, суд вважає за необхідне постанову Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області від 03 грудня 2014 року №25 по справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.96 КУпАП відносно ОСОБА_3 - залишити без зміни, а в постанові Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області від 29 січня 2015 року №81 по справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.188-42 КУпАП відносно ОСОБА_3, врахувавши п.4 ч.1 ст. 293 КУпАП, - змінити захід стягнення зазначений в ній та накласти штраф у розмірі 5100 (п'ять тисяч сто ) гривень.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 160 163, КАС України ст. ст. 9, 33-34, 280, 293 КУпАП, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Позовну заяву ОСОБА_3 до Департаменту державної архітектурно- будівельної інспекції в Одеській області, третя особа: ОСОБА_6 про оскарження постанов по справі про адміністративне правопорушення - задовольнити частково.

Постанову Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області від 03 грудня 2014 року №25 по справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.96 КУпАП відносно ОСОБА_3 - залишити без зміни.

Змінити захід стягнення зазначений в постанові Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області від 29 січня 2015 року №81 по справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.188-42 КУпАП відносно ОСОБА_3 - та накласти штраф у розмірі 5100 (п'ять тисяч сто ) гривень.

Постанова суду може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду через Великомихайлівський районний суд Одеської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі проголошення в судовому засіданні вступної та резолютивної частини постанови апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя О.Л.Ткачук