Справа № 428/718/17
Суддя: Журавель Т. С.
Дата ухвалення: 2017-03-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 428/718/17
Провадження №2-а/428/104/2017
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2017 року м. Сєвєродонецьк

Суддя Сєвєродонецького міського суду Луганської області Журавель Т.С., одноособово розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в містах Сєвєродонецьку, Лисичанську та Рубіжному про визнання незаконною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Сєвєродонецького міського суду Луганської області із позовом до Управління патрульної поліції в містах Сєвєродонецьку, Лисичанську та Рубіжному про визнання незаконною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення серії АР № 696842 від 18.01.2017 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що 12.12.2016 року о 16 годині 58 хвилин у м. Сєвєродонецьку по проспекту Гвардійському Атаманенко Світлана Андріївна в якості пішохода, переходячи проїжджу частину по пішохідному переходу на зелений світ, потрапила в ДТП (наїзд автомобіля на пішохода). За наслідками ДТП позивач перенесла кілька складних та небезпечних операцій, на даний час не може самостійно пересуватися та потребує постійного стороннього догляду. За вказаним фактом в провадженні Слідчого управління ГУНП у Луганській області знаходиться кримінальне провадження № 0003633 від 13.12.2016 року за ч. 1 ст. 286 КК України. Потерпілою у вказаному проваджені є ОСОБА_1. 18.01.2017 року за місцем проживання позивача прибув інспектор ВНАЗ УПП в містах Сєвєродонецьку, Лисичанську та Рубіжному ДПП лейтенант поліції Сокотило Ольга Анатоліївна та склала постанову про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху від 18.01.2017 року серія АР № 696842 щодо позивача. Щодо позивача була безпідставно та незаконно винесена постанова про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху від 18.01.2017 року серія АР № 696842, в якому її незаконно звинувачено у порушенні ст. 127 КУпАП та з яким вона не згодна. Зазначену постанову також складено з порушеннями, адже її склали без жодного доказу протиправної поведінки позивача. Під час складання постанови було порушено конституційні права позивача, зокрема, їй не були повідомлені та у достатній мірі роз'яснені положення ст. ст. 10, 59, 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП. Позивач вважає зазначену постанову незаконною та просить її скасувати.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, посилаючись при цьому на обставини, викладені у позовній заяві, доповнень не мав.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав до суду письмові заперечення, в яких зазначив, що 12.12.2016 року інспектор ВНАЗ УПП в містах Сєвєродонецьку, Лисичанську та Рубіжному ДПП лейтенант поліції Сокотило Ольга Анатоліївна виїхала на місце ДТП за фактом наїзду автомобіля на пішохода. За цим фактом було відкрито кримінальне провадження № 003633 від 13.12.2016 року. 03.01.2017 року до УПП в м. Сєвєродонецьку, Лисичанську та Рубіжному, ДПП надійшла постанова про виділення копій матеріалів кримінального провадження. В ході досудового розслідування було встановлено, що ОСОБА_1 переходила проїзну частину пр. Гвардійський за межами пішохідного переходу, а саме поза дорожньої розмітки 1.14.2 « Регульований пішохідний перехід», що не відповідає вимогам п. 4.7 ПДР України. На підставі цього було винесено адміністративну постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії АР № 696842 від 18.01.2017 року на громадянку ОСОБА_1. Оскільки вказана постанова складена у відповідності до вимог діючого законодавства України, підстави для її скасування відсутні. Просить адміністративний позов залишити без задоволення та розглядати без їх участі.

У відповідності до ч. 4 ст.122 КАС України справу розглянуто в порядку письмового провадження.

Дослідивши письмові матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, суд встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

З матеріалів справи вбачається, що 12.12.2016 року о 16год. 58хв. в м. Сєвєродонецьку по пр-ту Гвардійському пішохід ОСОБА_1 переходила проїжджу частину за межами пішохідного переходу, а саме поза дорожньою розміткою 1.14.2 «Регульований пішохідний перехід», чим порушила п. 4.7 ПДР України. На підставі викладеного інспектором ВНАЗ УПП в містах Сєвєродонецьку, Лисичанську та Рубіжному ДПП Сокотило О.А. було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії АР № 696842, якою на позивача було накладено адміністративне стягнення у вигляді попередження.

Позивач вважає вищевказану постанову протиправною та такою, що підлягає скасуванню. Суд погоджується з вищевказаним твердженням позивача з огляду на наступне.

Наказом Мінрегіонрозвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 14.02.2012 № 54, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 05.03.2012 року за №365/20678 затверджено «Технічні правила ремонту і утримання вулиць та доріг населених пунктів», згідно пункту 1.3 яких дорожні знаки - вироби, малюнки і написи, що призначені для інформування учасників дорожнього руху щодо умов і режимів руху на вулицях та дорогах.

Розміри, форма та розміщення дорожніх знаків повинні відповідати положенням постанови Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 «Про правила дорожнього руху» та ДСТУ 4100-2002 «Знаки дорожні. Загальні технічні умови. Правила застосування».

Водночас, у п.8.5 Правил дорожнього руху визначено, що дорожня розмітка поділяється на горизонтальну та вертикальну і використовується окремо або разом з дорожніми знаками, вимоги яких вона підкреслює або уточнює. 8.5.1. Горизонтальна дорожня розмітка встановлює певний режим і порядок руху. Наноситься на проїзній частині або по верху бордюру у вигляді ліній, стрілок, написів, символів тощо фарбою чи іншими матеріалами відповідного кольору згідно з пунктом 1 розділу 34 цих Правил. 8.5-1. Дорожня розмітка застосовується відповідно до цих Правил і повинна відповідати вимогам національного стандарту. Дорожня розмітка повинна бути видимою учасникам дорожнього руху як у світлу, так і в темну пору доби на відстані, що забезпечує безпеку руху. На ділянках доріг, на яких є труднощі для видимості учасниками дорожнього руху дорожньої розмітки (сніг, бруд тощо) або дорожня розмітка не може бути відновленою, установлюються відповідні за змістом дорожні знаки.

Таким чином, наведені норми свідчать, що існують певні вимоги для розміщення дорожньої розмітки.

Як вбачається з протоколу допиту потерпілої ОСОБА_1 від 14.12.2016 року остання рухалася приблизно 60 см лівіше від розмітки пішохідного переходу.

Відповідно листа-відповіді за підписом заступника голови Сєвєродонецької міської ради Кузьмінова О.Ю. №1076 від 02.03.2017 року горизонтальна пішохідна розмітка 1.14.2 «Регульований пішохідний перехід» на перехресті вул. Донецька - пр. Гвардійський нанесена у жовтні 2016 року.

Однак на фотографіях місця ДТП дорожня розмітка пішохідного переходу відсутня. Також відсутність дорожньої розмітки підтверджується актом огляду ділянки дороги від 02.03.2017 року, складеного адвокатом Жердевим С.Н. у присутності свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6.

Позивач вказує на те, що вона не допускала порушення п. 4.7 ПДР України та переходила проїжджу частину по пішохідному переходу на зелений сигнал світлофору та, враховуючи її психологічний та фізичний стан після ДПТ, протокол свого допиту вона власноруч не писала, а лише поставила свій підпис.

Крім того, суд звертає увагу на те, що позивач не мала можливості встановити те, що вона проходила проїжджу частину приблизно 60 см лівіше від розмітки пішохідного переходу, оскільки фактично дана розмітка не була в належному стані.

Суд вважає за необхідне зазначити, що пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду від 23.12.2005р. № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП. В ній, зокрема, необхідно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Згідно з ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Аналіз законодавчих норм, заперечення позивача щодо вчинення адміністративного правопорушення дає підстави суду дійти висновку, що відповідач, як суб'єкт владних повноважень, повинен був зібрати докази, які б підтверджували наявність складу правопорушення та спростувати позицію позивача, однак належних доказів того, що позивач переходила проїжджу частину за межами пішохідного переходу, а саме поза дорожньою розміткою 1.14.2 «Регульований пішохідний перехід», чим порушила п. 4.7 ПДР України, зокрема, пояснень свідків, пояснень інших учасників руху, суду не надано.

Відповідно до ч.1 ст.86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Згідно з ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

В порушення законодавчих положень відповідачем не з'ясовано всіх обставин справи про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст. 280 КУпАП.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає що оскаржувана постанова є протиправною та необґрунтованою, а тому вона підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в містах Сєвєродонецьку, Лисичанську та Рубіжному про визнання незаконною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії АР № 696842 від 18.01.2012 року, винесену інспектором ВНАЗ УПП в містах Сєвєродонецьку, Лисичанську та Рубіжному Департаменту патрульної поліції Сокотило О.А..

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги в порядку, встановленому ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку та в строки, встановлені ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Т. С. Журавель