Справа № 162/1317/16-а,2-а/162/28/17
Суддя: Кухтей Руслан Віталійович
Дата ухвалення: 2017-03-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 березня 2017 року Справа № 876/1871/17

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді: Кухтея Р.В.

суддів: Яворського І.О., Носа С.П.

з участю секретаря судового засідання: Джули В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Любешівському районі Волинської області на постанову Любешівського районного суду Волинської області від 12 січня 2017 року за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Любешівському районі Волинської області про визнання дій протиправним та зобов'язання вчинити дії,

в с т а н о в и в :

В грудні 2016 року ОСОБА_1 звернувся в суд із зазначеним позовом, в якому просив визнати протиправними дії УПФУ в Любешівському районі Волинської області щодо відмови у здійсненні йому перерахунку пенсії з врахуванням 1 % заробітку за кожен рік роботи понад мінімальний стаж роботи 20 років та зобов'язати відповідача провести перерахунок та виплату пенсії в межах строку позовної давності та проводити таку оплату в подальшому відповідно до вимог ч.2 ст.56 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» із збільшенням пенсії на 1 % заробітку за кожен рік роботи. Звернути постанову в межах суми платежу за один місяць до негайного виконання.

Постановою Любешівського районного суду Волинської області від 12.01.2017 позов було задоволено повністю.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, УПФУ в Любешівському районі Волинської області подало апеляційну скаргу, яку мотивує тим, що позивач уже звертався з аналогічними позовом, що стосується застосування ст.56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у 2013 році, за результатами розгляду якого постановою Любешівського районного суду Волинської області 24.09.2013 позовні вимоги були задоволені, проте постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 04.03.2014 вказану постанову суду першої інстанції було скасовано та відмовлено в задоволені позову. Тому просить скасувати постанову Любешівського районного суду Волинської області від 12.01.2017, а провадження по справі закрити.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з'явилися, хоча були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, а тому колегія суддів, відповідно до ч.1 ст.41 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін, без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази та доводи апеляційної скарги в їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити, а постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нову про часткове задоволення адміністративного позову, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що позивач по справі є потерпілим від Чорнобильської катастрофи та віднесений до третьої категорії, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1, виданим Волинською облдержадміністрацією 12.06.1994.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 призначено пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення» та ст.55 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» із зменшенням пенсійного віку. Позивач перебуває на обліку в УПФУ в Любешівському районі Волинської області.

22.12.2016 ОСОБА_1 звернувся до відповідача щодо перерахунку розміру пенсії відповідно до вимог ч.2 ст.56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", проте, листом УПФУ в Любешівському районі № 758/С-01 від 26.12.2016 йому було відмовлено.

Задовольняючи позовні вимоги щодо визначення розміру доплати до пенсії позивачеві, суд першої інстанції застосував положення ч.2 ст.56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Проте, колегія суддів вважає, що до таких висновків суд першої інстанції прийшов з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, з огляду на наступне.

Відповідно до ст.15 Закону України «Про пенсійне забезпечення», умови, норми та порядок пенсійного забезпечення громадян, які постраждали від Чорнобильської катастрофи, визначаються Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» або їм надається право на одержання пенсій на підставах, передбачених цим Законом.

Таким чином, цією нормою надано право обирати умови, норми та порядок пенсійного забезпечення, які встановлені загальним Законом України «Про пенсійне забезпечення» або спеціальним Законом України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Пунктом 13 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що у разі якщо особа має право на отримання пенсії, зокрема відповідно до Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», їй призначається одна пенсія за її вибором.

Відповідно до ст.71 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», дія положень цього закону не може призупинятися іншими законами, крім законів про внесення змін до цього Закону.

Частиною 3 статті 55 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» передбачено, що призначення та виплата пенсій особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення провадиться відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» і цього Закону.

Статтею 56 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» визначено, що право на пенсію в повному розмірі мають громадяни, віднесені до категорій 1, 2, 3, 4, за умови стажу роботи не менш як : чоловіки - 20 років, жінки - 15 років, із збільшенням пенсії на один процент заробітку за кожний рік роботи понад встановлений цим пунктом стаж, але не вище 75 процентів заробітку, а громадянам, які відпрацювали за Списком № 1, чоловіки - 10 років і більше, жінки - 7 років 6 місяців і більше - не вище 85 процентів заробітку.

Згідно із ч.2 ст.56, ст.57 цього Закону та ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», для громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, підвищення до пенсії за понад встановлений мінімальний стаж роботи, має пільговий характер власне щодо тривалості трудового стажу та величини, з якої проводиться розрахунок.

Крім цього, починаючи з 01.01.2004, з впровадженням в Україні пенсійної реформи, призначення та перерахунок трудових пенсій особам, які постраждали внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС, лише на підставі Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» без врахування положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» є неможливим і навпаки, застосування окремих положень Закону України» «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» не є перешкодою до використання до цієї категорії осіб при обрахунку пенсії Закону України «Про статус та соціальний захист громадян,які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». При наявності у пенсіонерів, які постраждали від наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, права на тотожні пенсійні виплати застосуванню підлягають положення спеціального характеру, в цьому випадку Закон України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Прийняте судом першої інстанції судове рішення узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України, викладеною у постанові від 07.07.2015 по справі № 21-727а15.

Із наведеного випливає, що суд першої інстанцій вірно застосував норми вищевказаних Законів, внаслідок чого дійшов правильного висновку про обґрунтованість та підставність заявлених позовних вимог.

Однак, при визначенні періоду часу, з якого позовні вимоги підлягають задоволенню, судом першої інстанції не враховано, що із заявою про обрання умов пенсійного забезпечення згідно Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а також про перерахунок пенсії, позивач звернувся до пенсійного органу лише 22.12.2016.

Згідно ч.3 ст.45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

Із урахуванням наведеного, право на перерахунок пенсії у позивача виникло, починаючи з 22.12.2016.

Отже, позивач має право на одержання пенсії на умовах, визначених Законом України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Щодо вимоги апелянта про закриття провадження у зв'язку з тим, що позивач раніше звертався з аналогічними позовними вимогами, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити наступне.

Зі змісту тверджень апелянта видно, що у 2013 році позивач звертався з позовними вимогами щодо перерахунку та виплати пенсії згідно Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за інший період ніж у даній справі, а тому підстави для закриття провадження відсутні.

Відповідно до ст. 202 КАС України суд апеляційної інстанції скасовує судове рішення та ухвалює нове, коли має місце неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність таких обставин, невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи чи питання.

З огляду на вищевикладене, доводи апеляційної скарги є суттєвими і складають підстави для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, через що постанова суду підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про часткове задоволення заявленого позову, з вищевикладених мотивів.

Керуючись ст.ст. 160, 198, 202, 205, 207, 254 КАС України, суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Любешівському районі Волинської області - задовольнити частково.

Постанову Любешівського районного суду Волинської області від 12 січня 2017 року по справі № 162/1317/16-а скасувати та прийняти нову, якою позов ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в Любешівському районі Волинської області щодо відмови в проведенні перерахунку пенсії ОСОБА_1 з її збільшенням на 1 % заробітку за кожен рік роботи понад мінімальний стаж 20 років відповідно до положень ч.2 ст.56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Любешівському районі Волинської області, починаючи з 22 грудня 2016 року, провести перерахунок та виплату пенсії позивачу відповідно до ч.2 ст.56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» із збільшенням пенсії на 1 % заробітку за кожний рік роботи понад стаж 20 років, але не вище 75 % заробітку.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом 20 днів з дня виготовлення постанови в повному обсязі.

Головуючий : Р.В.Кухтей

Судді : І.О. Яворський

С.П.Нос

Повний текст ухвали складений 10.03.2017.