Справа № 679/1791/16-а
Суддя: Сопронюк О. В.
Дата ухвалення: 2017-03-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/679/49/2017
Справа № 679/1791/16-а
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07 березня 2017 року Нетішинський міський суд Хмельницької області у складі: головуючої судді Сопронюк О.В.,

при секретарі Плазій Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Нетішин адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 , яка діє на підставі довіреності в інтересах ОСОБА_2 , до управління соціального захисту населення виконавчого комітету Нетішинської міської ради Хмельницької області про визнання бездіяльності протиправною та стягнення недоплаченої щорічної разової грошової допомоги як учаснику бойових дій, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , яка діє на підставі довіреності в інтересах позивача ОСОБА_2 , звернулася до суду з вищевказаним позовом, в якому просить визнати протиправною бездіяльність управління соціального захисту населення виконавчого комітету Нетішинської міської ради Хмельницької області щодо перерахунку ОСОБА_2 щорічної одноразової грошової допомоги до 5 травня у розмірі встановленому ст.12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» за 2016 рік, зобов`язати управління соціального захисту населення виконавчого комітету Нетішинської міської ради Хмельницької області здійснити перерахунок, нарахувати і виплатити ОСОБА_2 щорічну разову грошову допомогу до 5 травня як учаснику бойових дій за 2016 рік відповідно до ст.12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком, виходячи із розрахунку мінімальної пенсії за віком, визначеної ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням фактично раніше виплачених сум грошової допомоги до 5 травня 2016 року, тобто в сумі 4730 грн.

Позовні вимоги представник мотивує тим, що ОСОБА_2 як учасник бойових дій має право на пільги, передбачені законодавством України для ветеранів війни - учасників бойових дій.

Згідно ч.5 ст.12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» щорічно до 05 травня учасникам бойових дій повинна виплачуватися разова грошова допомога у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком, що у 2016 році складає 5650 грн. Однак, відповідач виплатив позивачу щорічну разову грошову допомогу в 2016 році в розмірі 920 грн. На його звернення щодо виплати в 2016 році зазначеної допомоги в розмірі, визначеному вищевказаним Законом, управління соціального захисту населення виконавчого комітету Нетішинської міської ради листом №Р/02-34-3574 від 01.11.2016 року відмовило йому у проведенні перерахунку допомоги, повідомивши, що виплата разової грошової допомоги позивачу, як учаснику бойових дій, здійснена відповідно до вимог чинного законодавства, в розмірі 920 гривень.

Станом на час виплати позивачу допомоги, діяла як Постанова Кабінету Міністрів України № 141 від 02.03.2016 року «Деякі питання виплати у 2016 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань», якою встановлено виплату разової грошової допомоги до 5 травня учасникам бойових дій в розмірі 920 гривень, так і ч.5 ст.12 Закону України «Про статус ветеранів війни та гарантії їх соціального захисту», якою встановлено, що до 5 травня учасникам бойових дій, виплачується разова грошова допомога у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком, при цьому дію цієї норми зупинено не було та іншими Законами, зокрема і Законом України «Про державний бюджет України на 2016 рік», інший порядок її застосування, в частині розміру допомоги, визначено не було.

Виходячи із загальних засад пріоритетності законів над підзаконними нормативними актами, представник позивача вважає, що при вирішенні даного спору, застосуванню підлягає саме ч.5 ст.12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», який має вищу юридичну силу, а не Постанова Кабінету Міністрів України №141 від 02.03.2016 року «Деякі питання виплати у 2016 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань», тому позовні вимоги є законними та обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Позивач в судове засідання не з`явився, хоча про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином. Його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, посилаючись на обставини викладені в позові, просила їх задоволити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явилася, але подала заяву, в якій просить розгляд справи провести без її участі. Також представник подала до суду письмові заперечення, в яких просить відмовити у задоволенні адміністративного позову, посилаючись на те, що виплата у 2016 році щорічної разової грошової допомоги до 5 травня учасникам бойових дій в розмірі 920 гривень, здійснена відповідно до чинного законодавства України і підстав для її перерахунку немає. Отже відповідач діяв в межах повноважень та в спосіб, передбачений Конституцією та законами України.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов задоволенню не підлягає, виходячи на наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_2 є учасником бойових дій, має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - учасників бойових дій, що підтверджується копією посвідчення серії НОМЕР_1 від 05.02.2016 року, виданого Управлінням персоналу штабу військової частини НОМЕР_2 .

Як вбачається з листа управління соціального захисту населення виконавчого комітету Нетішинської міської ради №Р/02-34-3574 від 01.11.2016 року, ОСОБА_2 у 2016 році було виплачено разову грошову допомогу до 05 травня, як учаснику бойових дій, в розмірі 920 гривень, визначеному постановою Кабінету Міністрів України №141 від 02.03.2016 року «Деякі питання виплати у 2016 році разової грошової допомоги, передбаченої Законом України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань».

Такі дії відповідача суд вважає правомірними, виходячи з наступного.

Положеннями ч.5 ст.12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» встановлено, що щорічно до 5 травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірах, які визначаються Кабінетом Міністрів України в межах бюджетних призначень, встановлених законом про Державний бюджет України.

Рішенням Конституційного Суду України від 25 січня 2012 року у справі №1-11/2012 за конституційним поданням правління Пенсійного фонду України щодо офіційного тлумачення положень статті 1, частин першої, другої, третьої статті 95, частини другої статті 96, пунктів 2, 3, 6 статті 116, частини другої статті 124, частини першої статті 129 Конституції України, пункту 5 частини першої статті 4 Бюджетного кодексу України, пункту 2 частини першої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що в системному зв`язку з окремими положеннями Конституції України, Кабінет Міністрів України уповноважений встановлювати розмір соціальних виплат.

Конституційний Суд України в рішенні від 26 грудня 2011 року №20-рп/2011 наголосив, що передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. Крім того, такі заходи можуть бути обумовлені необхідністю запобігання чи усунення реальних загроз економічній безпеці України, що згідно з частиною першою статті 17 Конституції України є найважливішою функцією держави.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» викладені в новій редакції положення частини 5 статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», відповідно до яких щорічно до 5 травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірах, які визначаються Кабінетом Міністрів України в межах бюджетних призначень, встановлених законом про Державний бюджет України. Рішенням Конституційного Суду України №10-рп/2008 від 22 травня 2008 року наведені положення визнані неконституційними. Отже, починаючи з 22 травня 2008 року, відновлено дію частину 5 статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», відповідно до якої розмір грошової допомоги учасникам бойових дій має становити п`ять мінімальних пенсій за віком.

Однак, згідно п.63 (І) Закону України від 28 грудня 2014 року № 79-VIII «Про внесення змін до Бюджетного кодексу України щодо реформи міжбюджетних відносин», розділ VI "Прикінцеві та перехідні положення" Бюджетного кодексу України доповнений пунктом 26, яким установлено, що норми і положення статей 12, 13, 14, 15 та 16 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування. Дане положення Закону України неконституційним не визнавалося.

Відповідно до пункту 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 02 березня 2016 року №141 «Деякі питання виплати у 2016 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань» - у 2016 році виплату разової грошової допомоги до 5 травня, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань», здійснює Міністерство соціальної політики шляхом перерахування коштів на зазначені цілі структурним підрозділам з питань соціального захисту населення обласних, Київської міської державних адміністрацій, які через відділення зв`язку або через установи банків перераховують їх на особові рахунки громадян за місцем отримання пенсії (особам, які не є пенсіонерами, - за місцем їх проживання), зокрема, учасникам бойових дій у розмірі 920 грн.

Отже, на час виникнення спірних правовідносин діяли два нормативно-правові акти, які мають однакову юридичну силу, але по-різному встановлювали розмір щорічної допомоги до 5 травня учасникам бойових дій.

Конституційний Суд України у пункті 3 мотивувальної частини рішення №4-зп від 03 жовтня 1997 року у справі набуття чинності Конституцією України зазначив про те, що конкретна сфера суспільних відносин не може бути водночас врегульована однопредметними нормативними правовими актами однакової сили, які за змістом суперечать один одному. Звичайною є практика, коли наступний у часі акт містить пряме застереження щодо повного або часткового скасування попереднього. Загальновизнаним є й те, що з прийняттям нового акта, якщо інше не передбачено самим цим актом, автоматично скасовується однопредметний акт, який діяв у часі раніше.

За змістом частини 3 статті 150 Конституції України рішення Конституційного Суду України є обов`язковим до виконання на всій території України.

Таким чином, за наявності декількох законів, норми яких по-різному регулюють конкретну сферу суспільних відносин, під час вирішення спорів у цих відносинах суд повинен застосовувати положення закону з урахуванням дії закону в часі за принципом пріоритету тієї норми, яка прийнята пізніше.

Отже, управління соціального захисту населення виконавчого комітету Нетішинської міської ради, здійснюючи нарахування та виплату позивачу разової грошової допомоги до 5 травня діяло правомірно відповідно до Закону України від 28 грудня 2014 року № 79-VIII «Про внесення змін до Бюджетного кодексу України щодо реформи міжбюджетних відносин», (чинного з 1 січня 2015 року), та відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 02 березня 2016 року №141 «Деякі питання виплати у 2016 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань".

При вирішенні спору суд враховує позицію Вищого адміністративного суду України по аналогічній категорії справ (зокрема, ухвала від 19.02.2016р. у справі № К/800/4176/16 (№753/13867/15-а).

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про відсутність підстав для визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо перерахунку позивачу разової грошової допомоги до 5 травня в 2016 році та проведення перерахунку такої допомоги, тому в задоволенні позову слід відмовити.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.19, 22, 46 Конституції України, рішенням Конституційного Суду України від 03.10.1997 року № 4-зп, рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 року № 10-рп/2008, рішенням Конституційного Суду України від 26.12.2011 року № 20-рп/2011, рішенням Конституційного Суду України від 25.01.2012 року № 1-11/2012, Бюджетним кодексом України, ст.12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», Законом України Про державний бюджет України на 2016 рік, п.1 постанови Кабінету Міністрів України № 141 від 02.03.2016 р. «Деякі питання виплати у 2016 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту і «Про жертви нацистських переслідувань», п.63 (І) Закону України від 28.12.2014 року «Про внесення змін до Бюджетного кодексу України щодо реформи міжбюджетних відносин», ст.ст. 2, 3, 7, 10, 11, 71, 158-163, 167 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 , яка діє на підставі довіреності в інтересах ОСОБА_2 , до управління соціального захисту населення виконавчого комітету Нетішинської міської ради Хмельницької області про визнання бездіяльності протиправною та стягнення недоплаченої щорічної разової грошової допомоги як учаснику бойових дій - відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Нетішинський міський суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Головуюча: