Справа № 577/4599/16-а
Суддя: Дюкарєва С.В.
Дата ухвалення: 2017-02-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2017 р. Справа № 577/4599/16-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Дюкарєвої С.В.

Суддів: Жигилія С.П., Перцової Т.С.

за участю: секретаря судового засідання - Мороз Є.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 14.12.2016р. по справі № 577/4599/16-а

за позовом ОСОБА_1

до Конотопського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області

про визнання дій неправомірними та зобовязання до вчинення певних дій,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач - ОСОБА_1, звернувся до Конотопського міськрайонного суду Сумської області з адміністративним позовом до Конотопського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області, в якому просив суд: визнати неправомірними дії відповідача щодо відмови у призначенні пенсії за віком; зобовязати відповідача призначити йому пенсію за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати по Україні за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, починаючи з 20 липня 2016 року та виплатити пенсію з урахуванням виплачених за цей період сум.

Постановою Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 14 грудня 2016 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 - відмовлено.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, позивачем подано апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі, посилаючись на порушення судом першої інстанції, при прийнятті оскаржуваної постанови, норм матеріального та процесуального права, позивач просить постанову Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 14 грудня 2016 року скасувати та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити у повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач посилається на порушення судом першої інстанції приписів ст. 7, ч. ч. 1, 3 ст. 8, ст.ст. 12, 13, 24, 26, ч. 2 ст. 40, ч. 3 ст. 45 Закону України "Про загальнообов'якове державне пенсійне страхування", ч. 1, ч. 5 ст. 10 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування", ст. 159 Кодексу адміністративного судочинства України, що призвело до неправильного вирішення справи, з підстав та обставин викладених в апеляційній скарзі.

Сторони в судове засідання суду апеляційної інстанції не з'явились, про дату, час та місце апеляційного розгляду справи повідомлені у встановленому законом порядку.

Відповідно до ч. 4 ст. 196 КАС України, неприбуття в судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час та місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 41 КАС України, суд під час судового розгляду адміністративної справи здійснює повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу. У разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для вирішення справи, а особиста участь сторін в судовому засіданні - не визнана судом обов'язковою, колегія суддів у відповідності до ч. 4 ст. 196 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності сторін, без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши, в межах апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач - ОСОБА_1, з 14.03.2007 року є інвалідом ІІІ групи безстроково ( а.с. 11) отримує пенсію як інвалід ІІІ групи внаслідок загального захворювання (а.с. 22).

При зверненні 20.07.2016 року до Конотопського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області із заявою про переведення з пенсії по інвалідності на пенсію за віком, отримав відмову у проведенні такої (а.с. 7).

В листі від 02.08.2016 року Конотопське об'єднане управління Пенсійного фонду України Сумської області зазначило, що позивачу відмовлено у переведенні з одного виду пенсії (по інвалідності) на інший ( за віком) оскільки після призначення пенсії по інвалідності його страховий стаж менший ніж 24 місяці, а також розмір пенсії за віком, обчислений з урахуванням норм ч. 1 ст. 40 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», нижчий ніж розмір пенсії по інвалідності, яку ОСОБА_1 отримує, тому здійснювати переведення з пенсії по інвалідності на пенсію за віком на даний час недоцільно ( а.с. 19).

Не погодившись з діями відповідача щодо відмови у призначенні пенсії за віком, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Приймаючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позивач не набув 24 місяці страхового стажу, тому для застосування середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, підстав немає.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 26 ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та наявності страхового стажу не менше 15 років.

Згідно ч.1 ст. 10 цього Закону особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Відповідно до ч. 3 ст. 45 ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Якщо особа після призначення пенсії по інвалідності продовжувала працювати та набула не менш як 24 місяці страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі, при переведенні вперше з пенсії по інвалідності на пенсію за віком застосовується середня заробітна плата (дохід), визначена частиною другою статті 40 цього Закону для призначення пенсії.

Положеннями ч. 2 ст. 40 цього Закону передбачено, що заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де: Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики; Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз 1 + Кз 2 + Кз 3 + ... + Кз n); К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.

З аналізу вищезазначених норм слідує, що середня заробітна плата, яка визначена частиною другою статті 40 Закону при переведенні на пенсію за віком застосується лише у випадку переходу особи з пенсії по інвалідності та за умови набуття такою особою 24 місяців додаткового страхового стажу.

Згідно з відомостями з трудової книжки позивача, ОСОБА_1І припинив свою трудову діяльність 20.03.2008 року ( а.с. 7-10); страховий стаж, після призначення пенсії по інвалідності, складає 1 рік 2 місяці 20 днів ( а.с. 12-13).

20.05.2016 року ОСОБА_1 уклав з Конотопською ОДПІ ГУ ДФС у Сумській області договір про одноразову сплату у системі загальнообовязкового державного пенсійного страхування за період з 01.01.2011 року по 30.11.2011 року. За умовами цього договору ( п.4) виконання цього договору дає право на призначення пенсії та врахування страхового стажу при призначенні пенсії відповідно до ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» ( а.с. 14-15).

Таким чином, загальний страховий стаж позивача після призначення пенсії по інвалідності становить 25 місяців 20 днів.

Як вбачається з листа Конотопського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області від 02.08.2016 № 9405/03-11, підставою для відмови у переведенні позивача на пенсію за віком слугувало те, що страховий стаж позивача після призначення пенсії по інвалідності становить 1 рік 2 місяці 20 днів, а період добровільної сплати страхових внесків з 01.01.2011 по 30.11.2011, за умовами пункту 1 статті 13 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», зарахувати до страхового стажу немає підстав.

Колегія суддів вважає безпідставними такі твердження відповідача з таких підстав.

Згідно ст. 7 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058), загальнообов'язкове державне пенсійне страхування здійснюється за принципами, зокрема: законодавчого визначення умов і порядку здійснення загальнообов'язкового державного пенсійного страхування; обов'язковості страхування осіб, які працюють на умовах трудового договору (контракту) та інших підставах, передбачених законодавством, а також осіб, які забезпечують себе роботою самостійно, фізичних осіб - підприємців; права на добровільну участь у системі загальнообов'язкового державного пенсійного страхування осіб, які відповідно до цього Закону не підлягають загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню.

Як встановлено положеннями п. 1 ч. 1 ст. 24 вказаного Закону страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Відповідно до п. 3 ст. 8 Закону № 1058, право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають, особи, які не підлягають загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню, але добровільно сплачували страхові внески в порядку та розмірах, встановлених законом, до солідарної системи та/або накопичувальної системи пенсійного страхування, мають право на умовах, визначених цим Законом, на отримання пенсії і соціальних послуг за рахунок коштів Пенсійного фонду та/або отримання довічної пенсії чи одноразової виплати за рахунок коштів накопичувальної системи пенсійного страхування.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 Закону № 1058, участь застрахованих осіб у системі загальнообов'язкового державного пенсійного страхування припиняється: у разі якщо особа, яка підлягає загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню відповідно до цього Закону, втратила визначений цим Законом статус застрахованої особи; у разі закінчення терміну дії договору про добровільну участь або дострокового розірвання цього договору у випадках, передбачених цим Законом; у разі якщо застрахованій особі відповідно до цього Закону призначено пенсію і вона не продовжує працювати або застрахована особа відповідно до цього Закону набула права на довічну пенсію чи одноразову виплату; у разі смерті застрахованої особи.

При цьому, частиною 3 цієї статті передбачено, що особа, яка припинила участь у системі загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, може поновити свою участь у цьому виді страхування з набуттям нею статусу, згідно з яким вона підлягає загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню відповідно до цього Закону або шляхом укладення в установленому цим Законом порядку договору про добровільну участь.

Таким чином, після укладення з Конотопською ОДПІ ГУ ДФС у Сумській області договору про одноразову сплату у системі загальнообовязкового державного пенсійного страхування за період з 01.01.2011 року по 30.11.2011 року участь позивача у системі загальнообов'язкового державного пенсійного страхування була поновлена, виконавши умови зазначеного договору позивач набув додатково страхового стажу за період з 01.01.2011 по 30.11.2011, який підлягає врахуванню при призначенні пенсії відповідно до Закону № 1058, а тому відмова відповідача у переведенні позивача на пенсію за віком з підстав визначених у ч. 1 ст. 13 Закону № 1058 є неправомірною.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач під час розгляду справи не довів правомірності своїх дій щодо відмови у призначенні позивачеві пенсії за віком, а тому колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 у повному обсязі.

У відповідності до ст. 159 КАС України, судове рішення повинне бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 198 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати її та прийняти нову постанову суду.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 202 Кодексу адміністративного судочинства України, підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Згідно ч. 2 ст. 205 КАС України, суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги може своєю постановою змінити постанову суду першої інстанції або прийняти нову постанову, якими суд апеляційної інстанції задовольняє або не задовольняє позовні вимоги.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції через порушення ним норм матеріального та процесуального права, які призвели до ухвалення неправильного рішення, підлягає скасуванню з прийняттям в нової постанови про задоволення позову ОСОБА_1.

Керуючись ст.ст. 41, 160, 195, 196, п. 3 ст. 198, п. 4 ч.1 ст. 202, 205, 207, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Постанову Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 14.12.2016р. по справі № 577/4599/16-а - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати неправомірними дії Конотопського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області щодо відмови у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком.

Зобовязати Конотопське об'єднане управління Пенсійного фонду України Сумської області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати по Україні за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, починаючи з 20 липня 2016 року та виплатити пенсію з урахуванням виплачених за цей період сум.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання постанови у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)ОСОБА_2
Судді(підпис) (підпис) ОСОБА_3 ОСОБА_4
Повний текст постанови виготовлений 06.03.2017 р.