Справа № 2а-3990/09/1770
Суддя: Черпак Ю.К.
Дата ухвалення: 2017-03-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 березня 2017 року м. Київ К/800/57068/13

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

Черпака Ю.К. (судді-доповідача),
Іваненко Я.Л.,
Заїки М.М.,
розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_4 до територіального управління Головної державної інспекції на автомобільному транспорті в Рівненській області про скасування постанови про застосування фінансових санкцій,

за касаційною скаргою ОСОБА_4 на постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 10 жовтня 2013 року,

в с т а н о в и в:

У квітні 2009 року приватний підприємець ОСОБА_4 звернулась до суду з позовом про скасування постанови територіального управління Головної державної інспекції на автомобільному транспорті в Рівненській області від 06 травня 2008 року №0415 про застосування фінансових санкцій.

Постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 20 квітня 2010 року позов задоволено.

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 10 жовтня 2013 року скасовано рішення суду першої інстанції та в задоволенні позову відмовлено.

З таким рішенням суду апеляційної інстанції не погодилася позивач, подала касаційну скаргу, в якій посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Просить скасувати постановлене судом апеляційної інстанції рішення та залишити в силі рішення суду першої інстанції. Зазначає, що постанова про застосування фінансових санкцій виноситься не через відсутність документів, а через їх не оформлення. Всі необхідні документи були оформлені належним чином, досліджувались в суді першої інстанції, тому підстав для визнання порушень з боку перевізника немає.

Заперечень на касаційну скаргу не надходило.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню.

Судами встановлено, що 19 березня 2008 року територіальним управлінням Головної державної інспекції на автомобільному транспорті в м. Києві проведено рейдову перевірку приватного підприємця ОСОБА_4 на предмет дотримання вимог законодавства України про автомобільний транспорт, за результатами якої складено акт перевірки від 19 березня 2008 року №0582.

Перевіркою встановлено, що автомобілем Фольксваген, державний номерний знак НОМЕР_1, який належить позивачу, здійснювались нерегулярні пасажирські перевезення за маршрутом Київ - Рівне без оформлення дорожнього листа та документа про сплату транспортних послуг.

На підставі акту перевірки територіальним управлінням Головної державної інспекції на автомобільному транспорті в Рівненській області винесено постанову від 6 травня 2008 року № 0415 про застосування до приватного підприємця ОСОБА_4 фінансових санкцій в розмірі 1700,00 грн за надання послуг з перевезення пасажирів без оформлення документів, передбачених статтею 39 Закону України «Про автомобільний транспорт».

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив того, що позивач надала суду оригінал прибуткового касового ордеру від 18 березня 2008 року № 215, який підтверджує той факт, що 18 березня 2008 року між позивачем та ОСОБА_5 укладено договір з перевезення пасажирів і останнім оплачено транспортні послуги за здійснення пасажирських перевезень шляхом перерахування на рахунок позивача 300,00 грн. Що стосується дорожнього листа, суд дослідив наданий позивачем лист від 18 березня 2008 року №000215 та встановив, що останній містить штамп ВАТ «Рівнепасвантажтранс» «Виїзд дозволено», тобто мав всі обов'язкові реквізити та відмітки.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та відмовляючи у задоволенні позову, апеляційний суд вважав, що під час здійснення перевірки інспекторам відповідача надавався неоформлений належним чином дорожній лист від 18 березня 2008 року №000185, в якому відсутні відповідні відмітки про проходження водіями медичного огляду та про здійснення технічного огляду автомобіля перед здійсненням пасажирських перевезень. Крім того, надання позивачем до суду документа про сплату транспортних послуг не спростовує того факту, що на момент проведення перевірки у водія такий був відсутній, а відтак порушення, допущене перевізником, є очевидним.

Відповідно до статті 39 Закону України «Про автомобільний транспорт» автомобільні перевізники, водії, пасажири повинні мати і пред'являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконуються пасажирські перевезення.

Документами для нерегулярних пасажирських перевезень є: для автомобільного перевізника - ліцензія, документ, що засвідчує використання автобуса на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством України; для водія автобуса - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, ліцензійна картка, дорожній лист, договір із замовником транспортних послуг, документ, що засвідчує оплату транспортних послуг, інші документи, передбачені законодавством України.

Статтею 1 Закону України «Про автомобільний транспорт» встановлено, що автомобільний перевізник - це фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами; дорожній лист - документ установленого зразка для визначення та обліку роботи транспортного засобу.

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються санкції за надання послуг з перевезень пасажирів та вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений статтями 39 та 48 цього Закону, - штраф у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Як встановлено апеляційним судом, згідно з актом перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт у водія транспортного засобу ПП ОСОБА_4 під час здійснення нерегулярних перевезень пасажирів був відсутній документ, що засвідчує оплату транспортних послуг, та неоформлений дорожній лист.

При цьому під час перевірки інспекторами перевірявся дорожній лист від 18 березня 2008 року № 000185, наданий водієм, який був неоформлений, про що зазначено в акті. Тому надання позивачем до суду іншого дорожнього листа, оформленого належним чином і датованого цим ж днем, однак під номером 000215, не може прийматися як доказ, оскільки він інспекторам в ході перевірки не надавався.

Стосовно документа про сплату транспортних послуг, то при перевірці такий документ інспекторам також пред'явлений не був, а надання позивачем в судовому засіданні такого документу не спростовує того факту, що на момент проведення перевірки у водія він був відсутній.

Виходячи з положень Закону України «Про автомобільний транспорт», автомобільні перевізники, водії, повинні мати і пред'являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті, документи, на підставі яких виконуються пасажирські перевезення.

У свою чергу апеляційним судом достовірно встановлено порушення водієм транспортного засобу, який належить ПП ОСОБА_4, вимог статті 39 Закону України «Про автомобільний транспорт» та відсутність під час перевірки всіх необхідних документів, а тому оскаржувана постанова відповідача від 6 травня 2008 року № 0415 про застосування фінансових санкцій прийнята правомірно.

Відповідно до статті 224 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись статтями 222, 223, 224, 230, 231, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

у х в а л и в:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення, а постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 10 жовтня 2013 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та оскарженню не підлягає.

Судді Черпак Ю.К.

Іваненко Я.Л.

Заїка М.М.