Справа № 806/1351/16
Суддя: Черняхович Ірина Едуардівна
Дата ухвалення: 2017-02-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2017 року м.Житомир справа № 806/1351/16

категорія 12.3

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Черняхович І.Е.,

секретар судового засідання Кривенко Л.М.,

за участю: позивача та представника відповідача

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Прокуратури Житомирської області, третя особа - Головне управління Державної казначейської служби України у Житомирській області про визнання дій протиправними, стягнення заборгованості по виплаті заробітної плати у розмірі 46667,00 грн. та зобов'язання відшкодувати моральну шкоду в розмірі 5000,00 грн.,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Прокуратури Житомирської області, третя особа - Головне управління Державної казначейської служби України у Житомирській області, в якому просить:

- визнати протиправними дії Прокуратури Житомирської області щодо нарахування та невиплати заробітної плати за період з 01.07.2015 по 14.12.2015 включно відповідно до статті 81 Закону України "Про прокуратуру";

- стягнути з Прокуратури Житомирської області заборгованість по виплаті заробітної плати у розмірі 46 667 грн у період з 01.07.2015 по 14.12.2015 включно відповідно до статті 81 Закону України "Про прокуратуру";

- зобовязати Прокуратуру Житомирської області відшкодувати моральну шкоду в розмірі 5 000, 00 грн.

В обґрунтування позову зазначає, що ОСОБА_1 з 10.01.2012 працював в органах прокуратури Житомирської області. Наказом № 529к від 14.12.2015 позивача звільнено з посади прокурора Прокуратури м. Житомира та проведено остаточний розрахунок. Проте, позивач не погоджується з проведеним з ним розрахунком. Зокрема, у звязку з внесенням змін до Закону України " Про прокуратуру" було змінено заробітну плату прокурора. Так, позивач вважає, що під час проведення остаточного розрахунку не було враховано посадовий оклад, як прокурора місцевої прокуратури в розмірі 10 мінімальних заробітних плат, надбавка за вислугу років 15 відсотків від посадового окладу та премія не менше 10 відсотків від посадового окладу. Відтак, ОСОБА_1 вважає, що відповідачем під час звільнення не було враховано зміни заробітної плати за період з 01.07.2015 по 14.12.2015, що у свою чергу призвело до порушення прав та законних інтересів позивача.

У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечив з підстав, викладених у письмовому запереченні. Пояснив, що у відповідності до законодавства, під час звільнення з позивачем проведено остаточний розрахунок згідно затвердженого штатного розпису, враховуючи вихідну допомогу у розмірі середнього місячного заробітку. Таким чином, остаточний розрахунок з ОСОБА_1 було проведено у відповідності до законодавства України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази, які мають юридичне значення у розгляді справи, суд встановив наступне.

Спірні правовідносини регулюються положеннями Бюджетного кодексу України, Кодексом законів про працю України, Закону України "Про прокуратуру" № 1697-VII від 14.10.2014 в редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин (далі - Закон № 1697), Законом України "Про оплату праці" від 24.03.1995 №108/95-ВР (далі - Закон №108/95-ВР).

Судом встановлено, що ОСОБА_1 працював в органах прокуратури з 10.01.2012 по 14.12.2015 включно, що підтверджується копією трудової книжки (а.с. 10 - 11). Відповідно до копії наказу Прокуратури Житомирської області № 529к від 14.12.2015 позивач був звільнений з посади прокурора Прокуратури міста Житомира Житомирської області та з ним проведено остаточний розрахунок у відповідності до статті 44 Кодексу законів про працю України (а.с. 12).

Як вбачається з розрахункового листа за 2015 рік, ОСОБА_1 Євгнеу Олександровичу у відповідності до норм законодавства було нараховано та виплачено 12 454,49 грн (а.с. 13). Тобто, на момент звільнення з позивачем було проведено остаточний розрахунок, що не заперечується сторонами, окрім оскаржуваного перерахунку заробітної плати за період з 01.07.2015 по 14.12.2015.

Відповідно до частини 1 статті 40 Кодексу законів про працю України, трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках: змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

Приписами статті 44 Кодексу законів про працю України визначено, що при припиненні трудового договору з підстав, зазначених у пункті 1 статті 40 цього Кодексу, працівникові виплачується вихідна допомога у розмірі не менше середнього місячного заробітку.

Частинами 1, 2, 3 статті 81 Закону № 1697 передбачено, що заробітна плата прокурора регулюється цим Законом та не може визначатися іншими нормативно-правовими актами.

Заробітна плата прокурора складається з посадового окладу, премій та надбавок за: 1) вислугу років; 2) виконання обов'язків на адміністративній посаді та інших виплат, передбачених законодавством.

Преміювання прокурорів здійснюється в межах фонду преміювання, утвореного в розмірі не менш як 10 відсотків посадових окладів та економії фонду оплати праці.

Посадовий оклад прокурора місцевої прокуратури встановлюється у розмірі 12 мінімальних заробітних плат, визначених законом, що запроваджується поетапно: з 1 липня 2015 року - 10 мінімальних заробітних плат; з 1 січня 2016 року - 11 мінімальних заробітних плат; з 1 січня 2017 року - 12 мінімальних заробітних плат.

У відповідності до частини 9 статті 81 Закону № 1697, фінансування оплати праці прокурорів здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.

Разом з тим, відповідно до пункту 1, 6, 12 частини 1 статті 2 Бюджетного кодексу України, бюджет - план формування та використання фінансових ресурсів для забезпечення завдань і функцій, які здійснюються відповідно органами державної влади, органами влади Автономної Республіки Крим, органами місцевого самоврядування протягом бюджетного періоду.

Бюджетне асигнування - повноваження розпорядника бюджетних коштів, надане відповідно до бюджетного призначення, на взяття бюджетного зобов'язання та здійснення платежів, яке має кількісні, часові та цільові обмеження.

Бюджетні установи - органи державної влади, органи місцевого самоврядування, а також організації, створені ними у встановленому порядку, що повністю утримуються за рахунок відповідно державного бюджету чи місцевого бюджету. Бюджетні установи є неприбутковими.

Крім того, приписами частини 1,2 статті 23 Бюджетного кодексу України врегульовано, що будь-які бюджетні зобов'язання та платежі з бюджету здійснюються лише за наявності відповідного бюджетного призначення, якщо інше не передбачено законом про Державний бюджет України.

Бюджетні призначення встановлюються законом про Державний бюджет України (рішенням про місцевий бюджет) у порядку, визначеному цим Кодексом.

Частиною 1 статті 51 Бюджетного кодексу України врегульовано, що керівники бюджетних установ утримують чисельність працівників, військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та здійснюють фактичні видатки на заробітну плату (грошове забезпечення), включаючи видатки на премії та інші види заохочень чи винагород, матеріальну допомогу, лише в межах фонду заробітної плати (грошового забезпечення), затвердженого для бюджетних установ у кошторисах.

За приписами статті 89 Закону № 1697 встановлено, що фінансування прокуратури здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.

Функції головного розпорядника коштів Державного бюджету України щодо фінансового забезпечення діяльності прокуратури здійснюються Генеральною прокуратурою України.

Крім того, статтею 90 Закону № 1697 передбачено, що фінансування прокуратури здійснюється згідно з кошторисами і щомісячними розписами видатків, затвердженими Генеральним прокурором, у межах річної суми видатків, передбачених Державним бюджетом України на поточний бюджетний період.

Положеннями частини 2 статті 8 Закону №108/-95-ВР передбачено, що умови розміру оплати праці працівників установ та організацій, що фінансуються з бюджету, визначаються Кабінетом Міністрів України, крім випадків, передбачених частиною третьою цієї статті, та частиною першою статті 10 цього Закону.

Статтею 13 Закону №108/95-ВР визначено, що оплата праці працівників установ і організацій, що фінансуються з бюджету, здійснюється на підставі актів Кабінету Міністрів України в межах бюджетних асигнувань. Обсяги витрат на оплату праці працівників установ і організацій, що фінансуються з бюджету, затверджуються одночасно з бюджетом.

Схемаи посадових окладів працівників органів прокуратури затвердженні постановою Кабінету Міністрів України №505 від 31.05.2012 "Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників органів прокуратури". Зміни до вказаної постанови Кабінету Міністрів України щодо розмірів окладів працівників органів прокуратури, Законом України "Про державний бюджет України на 2015 рік" - не вносились. Відтак, Прокуратура Житомирської області не мала правових підстав для перерахунку та виплати заробітної плати ОСОБА_1 поза межами видатків Державного бюджету, в іншому розмірі, ніж встановлено Кабінетом Міністрів України.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду України від 12.07.2016 № 820/4648/15, від 13.07.2016 № 820/4653/15 та 818/3372/15.

З огляду на встановлене та на правове врегулювання обставин справи, суд дійшов висновку, що Прокуратурою Житомирської області не було порушено норми чинного законодавства. Отже, суд відмовляє ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог.

Керуючись статтями 158 - 163, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

постановив:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Прокуратури Житомирської області про визнання дій протиправними, стягнення заборгованості по виплаті заробітної плати у розмірі 46667,00 грн. та зобов'язання відшкодувати моральну шкоду в розмірі 5000,00 грн. - відмовити.

Постанова набирає законної сили у строк та у порядку, що визначені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України, і може бути оскаржена до Житомирського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції у порядку, визначеному статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя І.Е.Черняхович

Повний текст постанови виготовлено: 20 лютого 2017 р.