Справа № 477/303/17
Суддя: Семенова Л. М.
Дата ухвалення: 2017-03-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 477/303/17
Провадження № 2-а/477/12/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2017 року Жовтневий районний суд Миколаївської області у складі:

головуючої судді Семенової Л.М.,

за участі секретаря судового засідання Хижняк К.А.,

позивача - ОСОБА_1,

представника позивача - ОСОБА_2,

представника відповідача Управління патрульної поліції у м.Миколаєві - Тарасюк І.Є.,

розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у м.Миколаєві про скасування постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності,

ВСТАНОВИВ:

23 лютого 2017 року до суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1, що здано до відділення поштового звязку 17.02.2017 року, в якому останній просить скасувати постанову серії АР № 777872 від 08 лютого 2017 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП.

В обґрунтування своїх вимог вказував, що автомобіль, в якому знаходились, він та його батьки не рухався, а був припаркований згідно з Правилами дорожнього руху. Автомобілем він не керував та з приводу цього надавав пояснення працівнику поліції, але останній на його пояснення уваги не звернув, не розглянув на його клопотання щодо допиту у якості свідків його батьків, які знаходились в цьому ж автомобілі, тобто не надавши оцінку його поясненням, прийняв рішення про притягнення його до адміністративної відповідальності.

Окрім того, при складанні постанови поліцейським жодних доказів не надано, порушення зафіксоване без свідків, не зважаючи на його заперечення щодо допущення ним будь-яких порушень, також вказував, що в порушення вимог Кодексу України про адміністративні правопорушення розгляд правопорушення проведено за місцем знаходження автомобілю. Вважає, що вказані дії призвели до порушення його прав та безпідставного притягнення до адміністративної відповідальності.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, пояснив, що постанова ґрунтується на припущеннях, жодного доказу позивачу не надано, свідків не допитано. Вказує, що за кермом автомобілю був його батько, який вийшов з автомобіля та знаходився поруч, коли до них під'їхали співробітники патрульної поліції. Спочатку вони почали розмовляти із батьком, в цей час він - ОСОБА_1, знаходячись в середині автомобіля вирішив сісти за кермо, та спробувати себе в якості водія і розібратись в устаткуванні керування автомобілем, проте рух автомобілем не починав. До нього підійшов співробітник поліції і запросив до службового автомобіля. Знаходячись в службовому автомобілі працівник патрульної поліції почав пояснювати, що він - ОСОБА_1 порушив Правила дорожнього руху та здійснював керування автомобіля без відповідних документів. На його заперечення та прохання запросити в якості свідків батьків, працівник поліції не реагував, заповнив протокол та постанову до нього. Не розбираючись в ситуації, він - ОСОБА_1 підписав вказані документи, так як вважав що в разі будь-якого захисту його правоти в нього можуть виникнути проблеми у подальшому в отриманні водійського посвідчення.

Представник ОСОБА_2 позовні вимоги свого довірителя підтримала.

Допитана свідок ОСОБА_5 підтвердила пояснення свого сина ОСОБА_1, пояснила, що за кермом автомобілю знаходився її чоловік, а син керування не здійснював.

Представник відповідача Тарасюк І.Є. проти задоволення позову заперечувала, мотивуючи, що покази позивача є надуманими, а патрульним встановлено керування автомобілем саме ОСОБА_1 Вказувала, що винесення постанови на місці зупинки транспортного засобу не суперечить законодавству.

Свідок ОСОБА_6 - інспектор патрульної поліції у м.Миколаєві в судовому засіданні пояснив, що патрулюючи помітив чоловіка, який справляв природну нужду на вулиці, неподалік від припаркованого автомобілю. Підійшов до автомобілю за кермом якого знаходився ОСОБА_1 та з'ясувавши відсутність посвідчення на право керування автомобілем, склав оскаржувану постанову. При цьому на місці ОСОБА_1 не заперечував, що саме він здійснював рух автомобілем, клопотань про допит свідків не заявляв. У зв'язку з тим, що водій своєї провини не заперечував, свідки такого порушення не залучались.

За змістом постанови серії АР№777872 від 08.02.2017 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, 08 лютого 2017 року близько 09-55 години в м.Миколаєві по вул.Океанівська буд. 2, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Опель Астра» номерний знак НОМЕР_1, не маючи права керування даним транспортним засобом, чим порушив п. 2.1 а Правила дорожнього руху та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.126 КУпАП.

Згідно п. 2.1 а ПДР, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії

За змістом ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративні правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні, та інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно із ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне та об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, вихованням громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

На дослідженому в ході розгляду справи відеозапису вбачається, що на вимогу працівника поліції водія надати документи, ОСОБА_1 не заперечував про керування вказаним транспортним засобом саме ним. Дій працівників патрульної поліції не оскаржував, погодився з обставинами поставленого йому у провину адміністративного правопорушення - керування транспортним засобом без посвідчення водія.

Також з відеозапису слідує, що коли працівник патрульної поліції запідозрив водія ОСОБА_1 в перебуванні у стані сп'яніння, батьки водія наполягали на медичному огляді та не заперечували керування автомобілем саме їх сином ОСОБА_1

Відповідно до ч. 1 ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають, серед іншого, справи про адміністративні правопорушення, передбачені частиною 2 статті 126 Кодексу. Частиною 2 зазначеної статті КУпАП визначено, що від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Щодо посилань позивача на порушення процедури розгляду справи та прийняття постанови на місці скоєння правопорушення, то на справи, які віднесено до компетенції Національної поліції розповсюджено вимоги ч. 4 ст. 258 - постанова у справі про адміністративне правопорушення виноситься на місті вчинення правопорушення.

Таким чином, аналіз законодавчих норм, чинних на момент виникнення спірних правовідносин, та рішення Конституційного Суду України від 26.05.2015 № 5-рп/2015,дає підстави для висновку, що працівники підрозділів Національної поліції мають право виносити постанови у справах про адміністративні правопорушення з порушення Правил дорожнього руху(ст.122 КУпАП) на місці вчинення такого правопорушення.

При цьому, положення КУпАП, що стосуються розгляду справи про адміністративне правопорушення та на які посилається позивач (зокрема ст.ст. 278, 279), на спірні правовідносини не розповсюджуються, оскільки у даному випадку КУпАП передбачає спеціальну, спрощену процедуру притягнення особи до адміністративної відповідальності - винесення постанови на місці вчинення правопорушення.

За такого, посилання ОСОБА_1 на порушенням працівником патрульної поліції процедури розгляду порушення у сфері забезпечення дорожнього руху, та як наслідок винесення постанови з порушенням вимог Кодексу України про адміністративні правопорушення є безпідставними.

Щодо самого порушення, то як вже зазначено вище, під час складання оскаржуваної постанови ОСОБА_1 свою провину в порушенні правил дорожнього руху, а саме: керування автомобілем, не маючи посвідчення водія не заперечував, та відповідно до приписів ст. 251 КУпАП, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є доказом у справі про адміністративні правопорушення.

Заперечення позивачем такого порушення під час розгляду даної справи не несе доказового значення як відсутності його вини в порушенні правил дорожнього руху, адже в даному випадку суд вирішує спір щодо оскарження дій суб'єкта владних повноважень і їх дотримання вимогам, визначеним ч.3 ст. 2 КАС України.

Враховуючи, що відповідачем доведено законність та обґрунтованість винесення постанови по справі про адміністративне правопорушення та правомірність дій щодо її складання, позовні вимоги в частині скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 69, 70, 71, 100, 162 КАС України, ст. 293 КУпАП, суд -

п о с т а н о в и в:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у м.Миколаєві про скасування постанови серії АР №777872 від 08.02.2017 року про притягнення його до адміністративної відповідальності по справі про адміністративне правопорушення, - відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги і може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду через Жовтневий районний суд Миколаївської області протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Л.М. Семенова