Справа № 414/1928/16-а
Суддя: Сіваченко Ігор Вікторович
Дата ухвалення: 2017-02-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Костроба Ю.Ю.
Суддя-доповідач - Сіваченко Ігор Вікторович
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2017 року справа №414/1928/16-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого Сіваченка І.В.,

суддів Шишова О.О., Чебанова О.О.,

секретар судового засідання Куленко О.Д.,

за участі позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Кремінському районі Луганської області на постанову Кремінського районного суду Луганської області від 17 січня 2017 року у справі № 414/1928/16-а за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Кремінському районі Луганської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вказаною позовною заявою, у якій пояснив, що він з 01.08.1986 по 07.09.1988 працював шліфувальником 4-го розряду Кремінського заводу «Хімавтоматика». Починаючи з 26.09.1988 по 14.04.1997 шліфувальником, постійно зайнятим на шліфовці твердими абразивними кругами сухим способом 4-го розряду у кооперативі «Інстументальник», МП «Пресштамп», ВКП «Пресштамп».

Він звернувся до Управління Пенсійного фонду України в Кремінському районі Луганської області (далі - Управління) з приводу призначення йому пенсії на пільгових умовах, але відповідач своїм рішенням відмовив йому у призначенні пенсії на пільгових умовах. Позивач вважає відмову відповідача неправомірною та просив суд зобов'язати відповідача прийняти рішення в межах своєї компетенції про призначення йому пенсії з урахуванням його роботи шліфувальником.

Постановою Кремінського району Луганської області від 17 січня 2017 року позов задоволено повністю, внаслідок чого, визнано неправомірним та скасовано рішення Управління № 16 від 26 вересня 2016року за № 9810/02-38 про відмову в призначенні пенсії з 23.06.2016 ОСОБА_2, зобов'язано Управління зарахувати у пільговий стаж за списком № 2 ОСОБА_2 період праці шліфувальником, постійно зайнятим на шліфовці твердими абразивними кругами сухим способом 4-го розряду у кооперативі «Інстументальник», МП «Пресштамп», ВКП «Пресштамп» з 26 вересня 1988 року по 14 квітня 1997 року, зобов'язано Управління призначити та виплатити ОСОБА_2 пенсію за віком на пільгових умовах на підставі п «б» ст. 13 Закону України від 5 листопада 1991 року N 1788-XII «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон N 1788-XII) з 15 червня 2016 року.

Суд першої інстанції виходив з того, що матеріалами справи підтверджений факт роботи позивача на вказаних підприємствах, починаючи з 26.09.1988 по 14.04.1997 шліфувальником, постійно зайнятим на шліфовці твердими абразивними кругами сухим способом 4-го розряду, тому суд першої інстанції вважав позовні вимоги обґрунтованими.

Не погодившись з таким рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій зазначає, що постанова місцевого суду є необґрунтованою, винесеною з порушенням норм матеріального та процесуального права, у зв'язку з чим підлягає скасуванню, та просив скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове, яким в задоволені позовних вимог відмовити у повному обсязі.

На обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що суд першої інстанції не звернув увагу на те, що у трудовій книжці позивача відсутні записи щодо атестації робочого місця, тому відсутність підтвердження такої обставини не породжує виникнення права на зарахування пільгового стажу. Таким чином, до пільгового стажу позивача зараховано лише період роботи в ПАТ «Кремінський завод «Хімавтоматика» з 21.07.1986 по 07.09.1988. Крім того, враховуючи те, що у трудовій книжці за період роботи на кооперативі «Інструментальник», МП «Пресштамп». ВКП «Пресштамп» відсутні необхідні записи про пільгову роботу, а позивачем не було надано довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, цей стаж роботи було зараховано як загальний. Окрім того, суд не надав належної оцінки тому факту, що на даний час ТОВ «ВП «Пресштамп» не ліквідовано, а отже є посадові особи, які можуть видати необхідні документи позивачу.

Таким чином, Управління діяло лише на законних підставах та не порушувало права позивача.

В письмових запереченнях на апеляційну скаргу позивачем висловлено згоду з висновками місцевого суду та прохання залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

В судовому засіданні позивач заперечував проти задоволення апеляційної скарги. Представник відповідача до апеляційного суду не прибув.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та заперечень на неї, здійснюючи апеляційний перегляд в межах апеляційної скарги відповідно до ч.1 ст. 195 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), колегія суддів встановила наступне.

Згідно копії трудової книжки (а.с.7-8) позивач працював з 01.08.1986 по 07.09.1988 працював шліфувальником 4-го розряду Кремінського заводу «Хімавтоматика». Починаючи з 26.09.1988 по 14.04.1997 шліфувальником, постійно зайнятим на шліфовці твердими абразивними кругами сухим способом 4-го розряду у кооперативі «Інстументальник», МП «Пресштамп», ВКП «Пресштамп».

Згідно рішення № 16 Управління (а.с.10-11) позивачу відмовлено у призначенні пенсії на пільгових умовах.

Згідно довідки (а. с.12) позивачу нараховувалась заробітна плата за 1988-1993 роки.

Згідно довідки (а.с.15) позивач з 26.09.1988 по 14.04.19997 працював шліфувальником постійно зайнятим на шліфовці твердими абразивними кругами сухим способом 4-го розряду у кооперативі «Інстументальник», МП «Пресштамп», ВКП «Пресштамп».

Згідно наказу ПКП «Прессштамп» від 16.05.2000 (а.с.41) атестація робочих місць проводилась.

Відповідно до пункту «б» статті 13 Закону N 1788-XII мають право на пенсію на пільгових умовах, незалежно від останнього місця роботи: працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 26 років (з 1 квітня 2016 року по 31 березня 2017 року), з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах.

Тобто, статтею чітко оговорені дві умови, за яких можливо призначення пенсії на пільгових умовах, це повний робочій день на роботах, зазначених Списком №2, та результати атестації робочого місця. Окрім того, вищевказані умови повинні бути документально підтвердженими.

Відповідно до статті 62 Закону N 1788-XII основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Відповідно до положень Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637 (далі - Порядок):

1. Основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

2. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

3. За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Задовольняючи позовні вимоги позивача, суд першої інстанції виходив з того, що матеріалами справи підтверджений факт роботи позивача на вказаних підприємствах, починаючи з 26.09.1988 по 14.04.1997 шліфувальником постійно зайнятим на шліфовці твердими абразивними кругами сухим способом 4-го розряду, тому суд першої інстанції вважав позовні вимоги обґрунтованими.

Однак, колегія суддів не може погодитись з таким висновком, з огляду на наступне.

По-перше, суд першої інстанції не звернув увагу на те, що у трудовій книжці позивача відсутні записи щодо атестації робочого місця.

Пунктом 10 Порядку застосування Списків N 1 і N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим Наказцм Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 №383, встановлено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу Довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 N 637.

Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком, та розробленими на виконання цієї постанови Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України (далі - Мінпраці) від 1 вересня 1992 року № 41 (далі - Методичні рекомендації).

Таким чином, відповідно до зазначених нормативних актів основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і Працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Відповідно до положень Порядку відомості про результати атестації робочих місць заносяться до картки умов праці, форма якої затверджується Мінпраці разом з Міністерством охорони здоров'я України. Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників, який складається за результатами проведеної атестації робочих місць, після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку.

Комплексний аналіз вищезазначених норм законодавства України дає підстави дійти висновку, що необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах відповідно до пункту «б» статті 13 Закону N 1788-XII є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у Списку № 2, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці.

Документами, які підтверджують результати атестації робочого місця за умовами праці, можуть бути: карта умов праці, наказ по підприємству про затвердження переліку робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; трудова книжка із записом про витяг із зазначеного наказу або з додатком такого витягу.

Згідно наказу ПКП «Прессштамп» від 16.05.2000 (а.с.41) атестація робочих місць проводилась. Однак, позивач просить зарахувати стаж роботи з 26.09.1988 по 14.04.1997, тому даний документ колегія суддів не може взяти до уваги, оскільки Наказ від 16.05.2000 не відповідає періоду стажу роботи позивача на підприємстві.

Таким чином, колегія суддів зауважує, що відсутність підтвердження вищезгаданих обставин не породжує виникнення права на зарахування пільгового стажу.

Аналогічна правова позиція викладена у кількох постановах Верховного Суду України, зокрема, від 10 вересня 2013 року (справа № 21-183а13), від 25 листопада 2014 року (справа № 21-519а14).

При цьому колегія суддів не бере до уваги посилання позивача на постанову Верховного Суду України від 16 вересня 2014 року (справа № 21-307а14), оскільки за обставинами цієї справи спірний трудовий стаж було зараховано до пільгового у зв'язку з тим, що на підприємстві, де працював позивач, було проведено атестацію як перед спірним періодом роботи, так і безпосередньо під час нього.

При цьому апеляційний суд погоджується із наступними доводами позивача.

Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженим постановою КМУ N 442 від 01.08.1992 р. та розробленими на виконання постанови КМУ № 442 від 01.08.1992 р. Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України № 41 від 01.09.1992 р. Вимога стосовно атестації робочого місця встановлена з 21.08.1992 року, тобто з моменту набрання чинності постановою Порядком № 442. Отже, період роботи з 26.09.1988 р. по 21.08.1992 р. зараховується до пільгового стажу без вимоги атестації робочого місця.

Проте, цього періоду разом із тим, який зараховано відповідачем до пільгового (Управлінням до пільгового трудового стажу позивача зараховано лише період роботи в ПАТ «Кремінський завод «Хімавтоматика» з 21.07.1986 по 07.09.1988), не достатньо для наявності права на призначення пільгової пенсії.

Зазначене обумовлює відмову в позові.

Також колегія суддів зауважує, що само по собі зарахування трудового стажу до пільгового законодавством передбачено лише у взаємозв'язку із правом на призначення пільгової пенсії. Оскільки у позивача відсутнє право на призначення пільгової пенсії, апеляційний суд позбавлений можливості задовольнити окремо позовну вимогу про зарахування певного часу трудового стажу до пільгового. Відтак, в задоволенні позовних вимог слід відмовити в повному обсязі.

За таких обставин, враховуючи вищенаведені норми законів, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції порушив норми матеріального та процесуального права, його висновки суперечать обставинам справи, що призвело до неправильного її вирішення, у зв'язку з чим апеляційна скарга підлягає задоволенню, а постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям нової про відмову у задоволенні позовних вимог.

В повному обсязі постанова виготовлена 02.03.2017.

Керуючись статтями 184, 185, 195, 197, 198, п.4 ч.1 ст. 202, статтями 205, 207, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Кремінському районі Луганської області - задовольнити.

Постанову Кремінського районного суду Луганської області від 17 січня 2017 року у справі № 414/1928/16-а - скасувати повністю.

У задоволенні позову ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Кремінському районі Луганської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії - відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складення її в повному обсязі.

Головуючий: І.В.Сіваченко

Судді: О.О.Шишов

О.О.Чебанов