Справа № 638/20738/16-а
Суддя: Семіряд І. В.
Дата ухвалення: 2017-02-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/638/180/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2017 року Дзержинський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого судді Семіряд І.В.

при секретарі Романовій О.В.

розглянувши справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління праці та соціального захисту населення адміністрації Шевченківського району Харківської міської ради про визнання бездіяльності протиправною та стягнення недоплаченої щорічної разової допомоги, як учаснику бойових дій, -

ВСТАНОВИВ:

27.12.201 позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Шевченківського району Харківської міської ради, в якому просить визнати бездіяльність відповідача щодо перерахунку щорічної одноразової грошової допомоги до 5 травня у розмірі, встановленою статтею 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» у розмірі пяти мінімальних пенсій за віком, виходячи із розрахунку мінімальної пенсії за віком, визначеної частини розрахунку мінімальної пенсії за віком, визначеної частиною 1 статті 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» на момент проведених виплат, з урахуванням раніше виплачених сум.

Обґрунтовує свої позовні вимоги тим, що він є учасником бойових дій та має право на пільги, встановлені законодавством України для учасників бойових дій.

Згідно із вимогами ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», учасникам бойових дій повинна щорічно, до 5 травня, виплачуватися разова грошова допомога, у розмірі пяти мінімальних пенсій за віком.

Позивач зазначає, що відповідно до Закону України «Про встановлення прожиткового мінімуму та мінімальної заробітної плати на 2016 рік, мінімальна пенсія за віком та прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, становить: з 1 травня 2016 року 1130 гривень. Таким чином, позивач вважає, що він повинен був отримати у 2016 році 5650 гривень. Згідно довідки управління та соціального захисту населення адміністрації Шевченківського району Харківської міської ради він отримав в 2016 році 920 гривень, недоплата за 2016 рік склала 4730 гривень.

У листі № 1499/07 від 09.12.2016 року на звернення позивача до управління праці та соціального захисту населення адміністрації Шевченківського району Харківської міської ради відмовило у перерахунку.

З наведених підстав, позивач вважає, що щорічну разову грошову допомогу, як учаснику бойових дій, сплачено у розмірі меншому ніж передбачено нормами Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», а тому існує необхідність поновлення його порушеного права та отримання цієї допомоги у встановленому розмірі.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі, надав пояснення аналогічні викладеним у позові, та просив позов задовольнити.

Представник відповідача - Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Шевченківського району Харківської міської ради в судовому засіданні заперечував проти позову, надав письмові заперечення, в яких просить в задоволенні позовних вимог відмовити. В наданих до суду запереченнях посилався на те, що Постановою Кабінетів Міністрів України від 02.03.2016 року № 141 «Деякі питання виплати у 2016 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та «Про жертви нацистських переслідувань» установлено, що у 2016 році виплата разової грошової допомоги учасникам бойових дій здійснюватиметься у розмірі 920 гривень. На підставі чого, управлінням була призначена та Харківським обласним центром по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат виплачена щорічна грошова допомога до 5 травня ОСОБА_1 у розмірі 920 гривень.

Суд заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи прийшов до наступного.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, є учасником бойових дій, що підтверджується посвідченням серії АА № 280377 від 30 червня 2015 року та має право на пільги, встановлені законодавством України для учасників бойових дій.

Як вбачається, з матеріалів справи та не заперечується сторонами, Управлінням праці та соціального захисту населення адміністрації Шевченківського району Харківської міської ради у 2016 році позивачу виплачена разова грошова допомога до 05 травня у розмірі 920 грн., тобто у розмірі, що встановлений постановою Кабінету Міністрів України № 141 від 02 березня 2016 року «Деякі питання виплати у 2016 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань».

У звязку із сплатою щорічної разової грошової допомоги, як учаснику бойових дій, у розмірі меншому, ніж передбачено нормами Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» позивач звернувся до відповідача з письмовою заявою, де просив перерахувати та виплатити йому недоплачену суму грошової допомоги.

Листом № 1499/07 від 09 грудня 2016 року Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Шевченківського району Харківської міської ради відмовило ОСОБА_1 у перерахунку та виплаті різниці між належною йому до сплати сумою разової грошової допомоги до 05 травня 2016 року та фактично виплаченою сумою, посилаючись на Постанову Кабінету Міністрів України від 02 березня 2016 року №141 про деякі питання виплати у 2016 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та «Про жертви нацистських переслідувань».

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. При цьому суд повинен трактувати усі сумніви у правомірності рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень на користь особи-позивача. Для позивача достатньо вказати на факт прийняття рішення, вчинення дії чи допущення бездіяльності, якщо допустимі докази для цього недоступні. У свою чергу відповідач має довести факт прийняття такого рішення чи вчинення дії і їх правомірність, або ж спростувати цей факт і довести правомірність своєї бездіяльності.

Згідно статті 12 Закону України від 22 жовтня 1993 року № 3551-ХІІ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», щорічно до 5 травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога, у розмірі який визначається Кабінетом Міністрів України в межах бюджетних призначень, встановлених законом про Державний бюджет України. Таку редакцію цієї норми, викладену в Законі України від 28 грудня 2007 року № 107-VІ «Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України».

Однак, рішенням Конституційного Суду № 10-рп/2008 від 22.05.2008 дану зміну визнано неконституційною, положення Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», визнані неконституційними та втратили чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього рішення.

Таким чином, починаючи з 22 травня 2008 року, відновлено дію частини 5 статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», відповідно до якої розмір грошової допомоги учасникам бойових дій має становити п'ять мінімальних пенсій за віком.

Разом з тим, Постановою Кабінету Міністрів України деякі питання виплати у 2016 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань»№141 від 02.03.2016 року визначено, що у 2016 році розмір виплати разової грошової допомоги до 05 травня, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань» учасникам бойових дій становить 920 гривень, тобто у розмірі меншому ніж це передбачено частиною 5 статті 12 цього Закону.

Згідно з частинами 1,2 статті 8 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з питань захисту прав людини.

Відповідно до частин 1-3 статті 9 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України; суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачений Конституцією та законами України. У разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

На підставі викладеного, для визначення розміру разової грошової допомоги учасникам бойових дій у 2016 році підлягає застосуванню не Постанова Кабінету Міністрів № 141, а Закону України від 22 жовтня 1993 року № 3551-ХІІ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», який має вищу юридичну силу, за частиною 5 статті 12 Закону, яка передбачає виплату цієї допомоги у розмірі пяти мінімальних пенсій за віком.

Відносно розрахункової величини мінімальної пенсії за віком, з якої необхідно рахувати розмір щорічної разової грошової допомоги, то відповідно до ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV від 09.07.2003 мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 35 років, а у жінок 30 років страхового стажу встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом. Положеннями ч.3 ст.28 зазначеного Закону передбачено, що мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений абзацом першим частини першої цієї статті, застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом.

Закон України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» є єдиним законодавчим актом, який визначає розмір мінімальної пенсії за віком та зважаючи на позицію Європейського Суду з прав людини, відповідно до якої держава не має права посилатись на відсутність певного нормативного акту, що визначає механізм реалізації прав та свобод громадян, закріплених у конституційних та інших актах, а громадяни повинні мати змогу покладатися на зобов'язання взяті державою, навіть якщо такі зобов'язання містяться у законодавчому акті, який загалом не має автоматичної прямої дії, при врегулюванні спірних правовідносин, застосуванню підлягає саме ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Сума прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, на 2016 рік встановлено Законом України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» від 25 грудня 2015 року N 928-VIII.

Відповідно до ст.17-1 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» щорічну виплату разової грошової допомоги до 05 травня в розмірах, передбачених статтями 12 - 16 цього Закону, здійснюють органи праці та соціального захисту населення через відділення зв'язку або через установи банків (шляхом перерахування на особовий рахунок отримувача) пенсіонерам - за місцем отримання пенсії, а особам, які не є пенсіонерами, - за місцем їх проживання чи одержання грошового утримання.

Таким чином, обов'язок щодо виплати громадянам щорічної разової грошової допомоги до 05 травня покладений на органи праці та соціального захисту населення. Саме орган праці та соціального захисту населення є тим органом, який безпосередньо відповідає від імені держави щодо забезпечення належних виплат конкретному громадянину, при цьому питання фінансування цих органів не є питаннями громадянина, і не впливають на його права.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Відповідно до ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Таким чином, щорічна разова грошова допомога для учасника бойових дій є формою соціального забезпечення громадян, які відповідно до спеціального закону, є учасниками бойових дій. Тобто фактично ця допомога є формою реалізації конституційного права громадян, які є учасниками, ветеранами чи інвалідами війни, на соціальний захист.

Відповідно до статті 22 Конституції України конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Враховуючи той факт, що позивач є учасником бойових дій, він наділений державою певним правовим статусом, який включає в себе і право на додаткові елементи соціального захисту, зокрема право на отримання щорічної разової грошової допомоги до 05 травня. Наділивши учасників бойових дій зазначеною соціальною гарантією, держава таким чином взяла на себе публічне зобов'язання забезпечити належний матеріальний рівень осіб, які є ветеранами війни, тобто, між позивачем і державою встановлено певний правовий зв'язок у визначеній сфері життєдіяльності, який характеризується наявністю зобов'язання держави забезпечити соціальний захист ветеранів війни - учасників бойових дій.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що виплативши у 2016 році позивачу щорічну разову грошову допомогу до 05 травня у розмірі 920 грн., що визначений Постановою Кабінету Міністрів України №141 від 02 березня 2016 року «Деякі питання виплати у 2016 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань», відповідач діяв всупереч нормам закону, а тому позовні вимоги позивача є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

На підставі ст.ст.19, 22, 46, 58 Конституції України, ст.ст. 5, 12, 16, 17 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» та керуючись ст.ст. 6, 11, 12, 69-71, 86, 158-163, 186 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 до управління праці та соціального захисту населення адміністрації Шевченківського району Харківської міської ради про визнання бездіяльності протиправною та стягнення недоплаченої щорічної разової допомоги, як учаснику бойових дій, - задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність управління праці та соціального захисту населення адміністрації Шевченківського району Харківської міської ради щодо перерахунку ОСОБА_1 за 2016 рык одноразової грошової допомоги до 5 травня у розмірі, встановленою статтею 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Зобов"язати управління праці та соціального захисту населення адміністрації Шевченківського району Харківської міської ради здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 щорічної одноразової грошової допомоги до 5 травня, як учаснику бойових дій за 2016 рік у розмірі, встановленому статтею 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» у розмірі пяти мінімальних пенсій за віком, виходячи із розрахунку мінімальної пенсії за віком, визначеної частини розрахунку мінімальної пенсії за віком, визначеної частиною 1 статті 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» на момент проведених виплат, з урахуванням раніше виплачених сум.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Дзержинський районний суд м. Харкова шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня отримання копії постанови з одночасною подачею її копії до суду апеляційної інстанції.

Суддя: І.В.Семіряд