Справа № 542/1464/16-а
Суддя: Гавриленко Т. Г.
Дата ухвалення: 2017-03-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 542/1464/16-а
Провадження № 2-а/542/5/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 березня 2017 року смт. Нові Санжари

Новосанжарський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді - Гавриленко Т.Г.,

при секретарі - Янко Л.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в смт. Нові Санжари адміністративний позов ОСОБА_1 до Кобеляцького об'єднаного управління Пенсійного фонду України про зобов'язання нарахування щомісячної соціальної допомоги та виплати надбавки до пенсії, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Кобеляцького об'єднаного управління Пенсійного фонду України, в якому просив зобов'язати відповідача нарахувати йому щомісячну соціальну допомогу в розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії і забезпечити її виплату, а відмову визнати протиправною, зобов'язати виплачувати надбавку до пенсії за батька, який зазнав політичних репресій, та зобов'язати виплачувати надбавку до пенсії в розмірі 85,22% за вихід на пенсію пізніше 14 років.

Позов обґрунтовував тим, що він, ІНФОРМАЦІЯ_1, відповідно до ст. 1 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» є дитиною війни. А тому відповідно до закону має право на щомісячну соціальну допомогу в розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії, в чому йому було неправомірно відмовлено Пенсійним фондом. Також вказує, що його батько ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, був репресований 14 березня 1938 року і реабілітований обласним судом у 1959 році. Тому, відповідно, він має право на надбавку, як член сім'ї репресованого. Надбавку до пенсії за вихід на пенсію пізніше десяти років має, оскільки до Пенсійного фонду звернувся за призначенням пенсії в 2011 році, а весь цей час працював за договорами на виконання робіт.

Позивач в судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце судового розгляду.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце його проведення повідомлявся завчасно та належним чином, надав письмові заперечення.

Як визначено частиною четвертою статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

При цьому, відповідно до положень частини шостої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи достатність наданих сторонами доказів, а також, беручи до уваги відсутність потреби у допиті свідка чи експерта, суд, в судовому засіданні 27 лютого 2017 року, перейшов до розгляду справи у порядку письмового провадження.

Зважаючи на неявку в судове засідання жодної з осіб, які беруть участь у справі, відповідно до приписів частини першої статті 41 Кодексу адміністративного судочинства України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні факти та відповідні до них правовідносини.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, перебуває на обліку в Кобеляцькому об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України Полтавської області, як одержувач пенсії за віком згідно Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Пенсію призначено з дня звернення з 04.01.2011 року (а.с. 8, 11, 12). Згідно довідки управління праці та соціального захисту населення Новосанжарської РДА має право користуватися пільгами відповідно до Закону України «Про соціальний захист дітей війни» (а.с. 10). Відповідно до розрахунку, наданого Кобеляцьким об'єднаним управлінням ПФУ, ОСОБА_1 отримує надбавку, як дитина війни, в розмірі 66,43 грн. (а.с. 103).

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» дитина війни - особа, яка є громадянином України та якій на час закінчення Другої світової війни було менше 18 років.

Станом на 02.09.1945 року вік ОСОБА_1 складав 15 років, а отже він має право на надбавку до пенсії, як дитина війни.

Частина 1 статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» передбачає, що дітям війни до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України.

Пункт 4 Постанови КМУ «Про підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення» № 1381 від 28.12.2011 року установлює, що дітям війни до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, підвищення, встановлене статтею 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», провадиться у розмірі 66,43 гривні.

На сьогоднішній день цей розмір є діючим, не скасованим та не визнаний не конституційним. Норми закону, на який посилається позивач, було змінено згідно із Законом України від 28.12.2014 року № 76-VIII, а тому, відповідно, на даний час не діють.

За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги про зобов'язання відповідача нарахувати йому щомісячну соціальну допомогу в розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії і забезпечити її виплату та у визнанні відмови протиправною слід відмовити.

Судом встановлено, що батько позивача ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, був заарештований та 05.04.1938 року засіданням Особливої трійки Управління НКВС по Полтавській області засуджений за контрреволюційну пропаганду до розстрілу з конфіскацією майна, що йому особисто належить. Постановою Президії Полтавського обласного суду від 03 січня 1959 року ОСОБА_2 визнано не обґрунтовано засудженим та реабілітовано (а.с. 9, 102).

Відповідно до пункту «г» статті 77 Закону України «Про пенсійне забезпечення» громадянам, які необґрунтовано зазнали політичних репресій і згодом були реабілітовані, призначені пенсії підвищуються - на 50 процентів, а членам їх сімей, яких було примусово переселено, - на 25 процентів мінімальної пенсії за віком.

Відповідно до підпункту 4 пункту 2.6. Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», який було затверджено Постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 року № 22-1 при призначенні до пенсій надбавок, допомог, додаткової пенсії, компенсації та підвищень відповідно надаються документи про визнання заявника реабілітованим або членом його сім'ї, якого було примусово переселено (для підвищення пенсії згідно з пунктом «г» статті 77 Закону України «Про пенсійне забезпечення»).

Тобто, це підвищення пенсії здійснюється у тих випадках, коли громадянин необґрунтовано зазнав політичних репресій і згодом його було реабілітовано, а його сім'ю у зв'язку із цим було примусово переселено.

Суд, на підставі вказаних нормативних актів, приходить до висновку, що позивач не має права на підвищення пенсії згідно з пунктом «г» статті 77 Закону України «Про пенсійне забезпечення», оскільки його, як члена сім'ї реабілітованого, не було примусово переселено.

В частині позовних вимог про зобов'язання відповідача виплачувати надбавку до пенсії в розмірі 85,22% за вихід на пенсію пізніше 14 років, суд виходив з наступного.

Відповідно до статті 29 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року № 1058 особі, яка набула право на пенсію за віком відповідно до цього Закону, але після досягнення пенсійного віку, передбаченого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону, тобто 60 років, виявила бажання працювати і одержувати пенсію з більш пізнього віку, пенсія за віком призначається з урахуванням страхового стажу на день звернення за призначенням пенсії з підвищенням розміру пенсії за віком, обчисленого відповідно до статті 27 цього Закону, на такий відсоток: на 0,5% - за кожний повний місяць страхового стажу після досягнення пенсійного віку у разі відстрочення виходу на пенсію на строк до 60 місяців; на 0,75% - за кожний повний місяць страхового стажу після досягнення пенсійного віку у разі відстрочення виходу на пенсію на строк понад 60 місяців. При цьому підвищення розміру пенсії за неповний місяць страхового стажу не здійснюється.

ОСОБА_1 досяг пенсійного віку 08 січня 1997 року, а до Пенсійного фонду звернувся 04.01.2011 року, через 14 років після досягнення пенсійного віку.

На підтвердження страхового стажу позивач надав договори на проведення сільськогосподарських робіт найманими працівниками від 1986, 1987, 1992, 1993, 1994, 1995, 1996 років (а.с. 16-19, 22-23, 61-62, 65, 71), які укладені до досягнення пенсійного віку, а тому не є належними доказами для підвищення розміру пенсії.

Що стосується договорів на виконання робіт з вирощування цукрових буряків, укладених в 1997 та 1998 роках (а.с. 72-73), то з їх змісту не можливо встановити час, який працював позивач, що є обов'язковим, оскільки розрахунок надбавки здійснюється за кожний повний місяць страхового стажу.

За таких обставин суд вважає, що відсутні належні та допустимі докази, які б дали змогу встановити факт роботи позивача після досягнення пенсійного віку та відповідно зробити перерахунок підвищення розміру пенсії, а тому в задоволенні позовних вимог в цій частині слід відмовити.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 11, 17, 70, 71, 86, 159-163 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Кобеляцького об'єднаного управління Пенсійного фонду України про зобов'язання нарахування щомісячної соціальної допомоги та виплати надбавки до пенсії відмовити.

Постанова набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного адміністративного суду через Новосанжарський районний суд Полтавської області.

Суддя (підпис)

Відповідає оригіналу

Суддя Новосанжарського районного суду

Полтавської області Т.Г. Гавриленко