Справа № 826/6698/16
Суддя: Парінов А.Б.
Дата ухвалення: 2017-03-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 826/6698/16 Головуючий у 1-й інстанції: Огурцов О.П. Суддя-доповідач: Парінов А.Б.
У Х В А Л А

Іменем України

02 березня 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Парінова А.Б.,

суддів: Грибан І.О., Губської О.А.,

при секретарі судового засідання Приходько К.М.,

за участю представників сторін:

від позивача Єйсмонт С.П.,

від відповідача Ткач С.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління ДФС у м. Києві на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 12 грудня 2016 року у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Авіаком» до Головного управління ДФС у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкового повідомлення-рішення,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Головного управління ДФС у м. Києві (далі по тексту - відповідач, податковий, контролюючий орган), в якому просив визнати протиправними та скасувати податкове повідомлення-рішення відповідача від 13.04.2016 № .

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 24 березня 2016 року позов задоволено.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що суд першої інстанції при винесенні оскаржуваного рішення невірно застосував норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваної постанови суду першої інстанції, колегія суддів виходить з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, посадовими особами відповідача була проведена планова виїзна перевірка ТОВ «Авіаком» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2013 по 31.12.2014, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2013 по 31.12.2014.

Результати перевірки відображено в акті перевірки від 21.03.2016 №94/26-15-14-02-03/30018730, яким встановлено, зокрема, порушення підпункту 14.1.27 пункту 14.1 статті 14, пункту 44.1 статті 44, статті 185, пунктів 198.1, 198.2, 198.3, 198.6 статті 198 Податкового кодексу України, в результаті чого встановлено заниження податку на додану вартість, що підлягає сплаті до бюджету на загальну суму 5 730 154.00 грн.

На підставі акта перевірки відповідачем прийнято податкове повідомлення - рішення № , яким платнику податків збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок на додану вартість на загальну суму 8 595 634,00 грн., у тому числі за штрафними (фінансовими) санкціями на 2865213,00 грн.

Вважаючи вказане податкове повідомлення-рішення протиправним, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Приймаючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що господарські відносини ТОВ «Авіаком» з його контрагентами: ТОВ «МАНА ТРЕЙД», ТОВ «Універсал Компані», ТОВ «Інвестенергія Нью», ТОВ «Леотрейдінг Нью», ТОВ «Вуглестіл Нью» є реальними та підтверджуються необхідними документами, а товари та послуги, що придбавалися позивачем у вказаних контрагентів, отримувались з метою використання та були використані платником податків у власній господарській діяльності з метою отримання прибутку, що є свідченням добросовісності позивача при здійсненні вказаних операцій та безпідставності тверджень відповідача про неправомірне формування податкових зобов'язань з податку на додану вартість за наслідками таких операцій.

Колегія суддів погоджується з наведеним висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідність рішень суб'єкта владних повноважень передбаченим частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України критеріям перевіряється судом з урахуванням закріпленого статтею 9 Кодексу адміністративного судочинства України принципу законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

В даному випадку по взаємовідносинах позивача з ТОВ «МАНА ТРЕЙД», ТОВ «Універсал Компані», ТОВ «Інвестенергія Нью», ТОВ «Леотрейдінг Нью», ТОВ «Вуглестіл Нью» дослідженню підлягає реальність господарських операцій, що є підставою для виникнення права на податковий кредит та/або бюджетне відшкодування; добросовісність дій платника податку, яка полягає у відповідності вчинених ним дій господарській меті, а також реальність усіх даних, наведених у документах, що надають право на податковий кредит та/або бюджетне відшкодування.

Як вбачається з матеріалів справи, показники податкової звітності з податку на додану вартість, виходячи з позиції податкового органу, сформовані позивачем неправомірно, оскільки господарські операції ТОВ «Авіаком» з ТОВ «МАНА ТРЕЙД», ТОВ «Універсал Компані», ТОВ «Інвестенергія Нью», ТОВ «Леотрейдінг Нью», ТОВ «Вуглестіл Нью» не мали реального характеру у зв'язку з тим, що такі операції не підтверджуються належним чином оформленими первинними документами.

Наслідки в податковому обліку платника податків створюють лише реально вчинені господарські операції, тобто такі, що пов'язані з рухом активів, зміною зобов'язань чи власного капіталу платника, та відповідають змісту, відображеному в укладених платником податку договорах.

Перевіряючи реальність здійснення позивачем господарських операцій у спірний період, колегія суддів виходить з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що в період, за який проведено перевірку, позивач мав господарські взаємовідносини, зокрема, з ТОВ «МАНА ТРЕЙД».

Між ТОВ «Авіаком» (Покупець) та ТОВ «МАНА ТРЕЙД» (постачальник) 19.03.2013 укладено договір поставки № 160М (а.с. 149-154, том 1), за умовами якого постачальник зобов'язується в порядку та на умовах, визначених зазначеним договором, передати у власність покупця нафтопродукти.

Асортимент, кількість, якість та ціна одиниці товару, пункт відвантаження та поставки, спосіб оплати товару узгоджуються сторонами в додаткових угодах, що є невід'ємною частиною цього договору та вказуються в товарно-транспортних накладних та актах приймання-передачі, а також за погодженням сторін, в рахунках, виписаних постачальником у відповідності із заявками покупця.

Поставка товару здійснюється шляхом само вивозу товару покупцем, доставки товару постачальником або передання товару в резервуарах нафтобаз з коду зберігання постачальника на код зберігання покупця на узгодженій сторонами нафтобазі.

Ціна товару, що поставляється, узгоджується сторонами для кожної партії товару окремо.

До вказаного договору сторонами було підписано додаткову угоду № від 01.10.2014 (а.с. 155, том 1).

На підтвердження факту отримання товару за зазначеним договором позивачем надано суду копії актів приймання - передачі, видаткових накладних, товарно - транспортних накладних, товарно - транспортних накладних на відпуск нафтопродуктів, сертифікатів відповідності, паспортів, платіжних доручень, банківських виписок, договору на оформлення кредиторської заборгованості простими векселями б/н від 01.10.2014 та складених до нього акту прийому - передачі векселів, акта про погашення заборгованості простими векселями (а.с. 156- 197, том 1, том 2- том 14).

На підтвердження використання отриманих від ТОВ «МАНА ТРЕЙД» нафтопродуктів у власній господарській діяльності позивачем надано докази на підтвердження їх реалізації через мережу АЗС, що підтверджується звітами, фіскальними чеками, накладними.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що фактичне виконання договору з ТОВ «МАНА ТРЕЙД» підтверджується первинними документами та прослідковується зв'язок з господарською діяльністю платника податку, враховуючи, що до видів діяльності ТОВ «Авіаком» відноситься роздрібна торгівля пальним.

Щодо посилання податкового органу на ту обставину, що ТОВ «МАНА ТРЕЙД» не знаходиться за зареєстрованим місцем знаходження та факт анулювання свідоцтва платника ПДВ ТОВ «МАНА ТРЕЙД» 15.07.2015 та не приймаються судом до уваги з огляду на те, що вказані факти мали місце в 2015 році, а господарські відносини мали місце у 2014 році.

Окрім того, згідно з ч. 1 ст. 18 «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців», якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін.

Відповідачем не надано доказів з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, щодо наявності запису про виключення з реєстру контрагента позивача на момент укладення чи виконання договору або відсутності у нього статусу платника ПДВ.

Посилання відповідача на ненадання платником податків до перевірки сертифікатів походження ПММ щодо товару, придбаного у ТОВ «МАНА», колегія суддів відхиляє, оскільки вказані сертифікати не є первинними документами у розумінні Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні». Крім того, копії сертифікатів було долучено до матеріалів справи.

Щодо господарських взаємовідносин позивача з ТОВ «Універсал Компані» судом встановлено наступне.

Між ТОВ «Авіаком» (замовник) та ТОВ «Універсал Компані» (виконавець) було укладено договір на надання інформаційних (консультаційних) послуг № 2013/05-14 від 14.05.2013 (а.с. 31-32, том 14), за умовами якого замовник замовляє, а виконавець приймає на себе зобов'язання щодо надання замовнику інформаційно-консультаційних послуг з питань комерційної діяльності у відповідності до цього договору.

Вартість послуг складає 24800,00 грн. Прийняття послуг здійснюється на підставі акта про надання послуг.

На підтвердження надання послуг позивачем було надано суду копії акту здачі - приймання виконаних робіт від 30.05.2013 з описом наданих послуг (вивчення стану ринку нафтопродуктів) (а.с. 29, том 14), рахунку № 1405 від 16.05.2013 (а.с. 30, том 14), податкової накладної від 30.05.2013 (а.с. 33, том 14) та на підтвердження здійснення оплати платіжного доручення № 645 від 30.05.2013 (а.с. 34).

Позивачем (замовник) було укладено з ТОВ «Інвестенергія Нью» (виконавець) договір про надання юридичних послуг від 02.04.2013 № 02/04-13 (а.с. 338, том 14), за умовами якого замовник надає доручення виконавцю та зобов'язується оплатити його послуги, а виконавець відповідно до завдання замовника зобов'язується надати йому зазначені юридичні послуги.

На підтвердження факту надання виконавцем замовнику юридичних послуг відповідно до умов цього договору складається акт виконаних робіт та наданих послуг.

На підтвердження отримання позивачем надано суду копії акта виконаних робіт № 25/04-13 від 25.04.2013 з переліком отриманих послуг (а.с. 35, том 14), рахунку № 02/04-13 від 02.04.2013 (а.с. 36, том 14), податкової накладної (а.с. 39, том 14) звіту про фактично надані юридичні послуги (а.с. 41), на підтвердження здійснення оплати -копію платіжного доручення № 505 від 25.04.2013 (а.с. 40, том 14).

Позивач в періоді щодо якого було проведено перевірку мав фінансово - господарські взаємовідносини з ТОВ «Леотрейдінг Нью» за договором надання маркетингових послуг №33/1 від 23.04.2013 на підтвердження факту отримання яких позивачем надано суду копії акта здачі - приймання виконаних робіт від 30.04.2013, рахунку № 33/1 від 23.04.2013, а на підтвердження здійснення оплати платіжного доручення № 512 від 26.04.2013.

Щодо фінансово - господарських взаємовідносин позивача з ТОВ «Вуглестіл Нью», то між цими сторонами було укладено договір про надання маркетингових послуг від 23.04.2013 № 33/1 (а.с. 44-45, том 14), за умовами якого замовник (ТОВ «Авіаком») доручає, а виконавець (ТОВ «Леотрейдінг Нью» зобов'язується надати останньому послуги з проведення маркетингових досліджень за напрямками, що цікавлять замовника,а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Підставою для оплати послуг є акт приймання-передачі результатів досліджень.

На підтвердження факту отримання послуг позивачем надано копії акта здачі - приймання виконаних робіт від 26.04.2013 про надання маркетингових послуг на ринку нафтопродуктів (а.с. 48, том 14), рахунку № 86 від 05.04.2013 (а.с. 49, том 14), податкової накладної (а.с. 52, том 14), копію платіжного доручення № 511 від 26.04.2013 (а.с. 53, том 14).

Послуги, отримані позивачем від контрагентів ТОВ «Універсал Компані», ТОВ «Інвестенергія Нью», ТОВ «Леотрейдінг Нью», ТОВ «Вуглестіл Нью» були використані позивачем в процесі здійснення господарської діяльності з роздрібної торгів пальним.

Враховуючи те, що надання послуг підтверджене первинними документами, які були надані відповідачу до перевірки, доведеність використання придбаних послуг у власній господарській діяльності з метою отримання прибутку, суд приходить до висновку про безпідставність тверджень відповідача щодо неправомірного формування податкових зобов'язань з податку на додану вартість за наслідками таких операцій.

Згідно з пп. 14.1.181 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Відповідно до п. 198.1. Податкового кодексу України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Відповідно до п. 198.2. ст. 198 ПК України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: або дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; або дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Водночас відповідно до п.198.3 ст. 198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою п. 193.1 ст. 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Згідно п. 198.6. Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими порушенням вимог ст. 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими п. 201.11 ст. 201 цього Кодексу. У разі коли на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, попередньо включені де складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, первинні документи, оформлені на виконання спірного договору, відповідають встановленим вимогам та видам господарської діяльності позивача.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що право позивача на отримання податкового кредиту підтверджене належними доказами, а тому висновок відповідача про порушення позивачем вимог підпункту 14.1.27 пункту 14.1 статті 14, пункту 44.1 статті 44, статті 185, пунктів 198.1, 198.2, 198.3, 198.6 статті 198 Податкового кодексу України внаслідок завищення від'ємного значення з податку на додану вартість на підставі податкових накладних не відповідає дійсним обставинам справи.

Тому оскаржуване податкове повідомлення-рішення не можна вважати законним та обґрунтованим.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статті 72 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачем не доведено правомірність винесення оскаржуваного податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин у адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно та всебічно оцінивши фактичні обставини справи, з дотриманням норм матеріального та процесуального права дійшов вірного висновку про задоволення вимог адміністративного позову.

Згідно з ст. ст. 198, 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 167, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд, -

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у м. Києві залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 12 грудня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя А.Б. Парінов
Судді І.О. Грибан
О.А. Губська

Ухвалу в повному обсязі виготовлено 02.03.2017

Головуючий суддя Парінов А.Б.

Судді: Губська О.А.

Грибан І.О.