Справа № 807/419/15
Суддя: Олексієнко М.М.
Дата ухвалення: 2017-02-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

"22" лютого 2017 р. м. Київ К/800/50825/15

Колегія Вищого адміністративного суду України у складі:

головуючого судді - Олексієнка М.М. (доповідач),

суддів: Рецебуринського Ю.Й., Штульман І.В.,

за участю: секретаря судового засідання Пасічніченко А.А., представника відповідача Адам Ю.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в касаційному порядку справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Міністерства юстиції України про визнання протиправними дій щодо оголошення конкурсу на заміщення вакантної посади, зобов'язання у призначенні на вакантну посаду за касаційною скаргою позивачки на судові рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 2 липня 2015 року, Львівського апеляційного адміністративного суду від 24 вересня 2015 року,

в с т а н о в и л а :

У березні 2015 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом, у якому з урахуванням уточнених позовних вимог просила:

визнати протиправними діяння (дії та бездіяльність) Міністерства юстиції України про оголошення конкурсу на заміщення вакантної посади заступника начальника Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області з питань державної виконавчої служби - начальника управління державної виконавчої служби, не надання їй переліку всіх вакантних посад в Головному територіальному управлінні юстиції у Закарпатській області (далі - ГТУЮ), не переведенні на посаду заступника начальника ГТУЮ з питань державної виконавчої служби - начальника управління державної виконавчої служби;

зобов'язати відповідача призначити її на посаду заступника начальника ГТУЮ з питань державної виконавчої служби - начальника управління державної виконавчої служби в порядку переведення.

Посилалась на те, що посаду, яку вона обіймала, збережено в новоствореному ГТУЮ., а отже вона мала право на переведення без участі в конкурсі.

Постановою Закарпатського окружного адміністративного суду від 2 липня 2015 року, залишеною без змін Львівським апеляційним адміністративним судом від 24 вересня 2015 року, в задоволенні позову відмовлено. Ухвалюючи таке рішення, суд першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційний суд, виходив з недоведеності порушень з боку відповідача, які б свідчили про очевидність протиправності оголошення конкурсу. Окрім того, позивачка перебуває в трудових відносинах, а отже її право на працю не порушено.

В касаційній скарзі ОСОБА_2, з посиланням на порушення норм матеріального та процесуального права, допущені судами, просить попередні судові рішення скасувати і ухвалити нове про задоволення позову. Вказує на те, що вона мала переважне право для переведення на вакантну посаду без відповідного конкурсу, тому у відповідача не було правових підстав для проведення конкурсного відбору на зайняття посади в установі, яка лише була перейменована. Окрім того, вона не була присутня під час проголошення рішення апеляційний судом, що є безумовною підставою до його скасування.

В судовому засіданні представник відповідача проти доводів, викладених в касаційній скарзі, заперечила і зазначила, що ГТУЮ є новоствореною державною установою, тому конкурс на зайняття вакантних посад оголошено законно і позивачка разом з іншими мала право на участь у ньому.

Вислухавши доводи осіб, які з'явилися в судове засідання, з'ясувавши обставини справи в межах, передбачених статтею 220 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), колегія суддів приходить до висновку про задоволенні касаційної скарги частково з урахуванням наступного.

На час виникнення спірних правовідносин, зокрема оголошення конкурсу на заміщення вакантної посади заступника начальника ГТУЮ з питань державної виконавчої служби - начальника управління державної виконавчої служби, який мав місце 10 лютого 2015 року, загальні засади діяльності та статус державних службовців, які працюють в державних органах та їх апараті, визначалися Законом України від 16 грудня 1993 року № 3723-ХІІ «Про державну службу» (далі - Закон № 3723-ХІІ).

Відповідно до положень цього Закону, як-то частини першої статті 15, статі 27, прийняття на державну службу на посади третьої - сьомої категорій, передбачених статтею 25 цього Закону, здійснюється на конкурсній основі, крім випадків, коли інше встановлено законами України.

Просування по службі державного службовця здійснюється шляхом зайняття більш високої посади на конкурсній основі, крім випадків, коли інше встановлено законами України та Кабінетом Міністрів України, або шляхом присвоєння державному службовцю більш високого рангу.

Державний службовець має право брати участь у конкурсі на заміщення вакантної посади. Переважне право на просування по службі мають державні службовці, які досягли найкращих результатів у роботі, виявляють ініціативність, постійно підвищують свій професійний рівень та зараховані до кадрового резерву.

Виходячи зі змісту наведених норм, проведення конкурсу здійснюється у випадку прийняття на державну службу на певні посади, крім випадків, коли інше встановлено законами України, просування по службі.

Постановою Кабінету Міністрів України від 15 лютого 2002 р. N 169 затверджено Порядок проведення конкурсу на заміщення вакантних посад державних службовців (далі - Порядок проведення конкурсу), згідно з яким конкурс на заміщення вакантної посади державного службовця повинен забезпечувати конституційне право рівного доступу до державної служби громадян України (пункт 2)

За правилами пункту 5 цього нормативного акту переведення на рівнозначну або нижчу посаду в одному державному органі, а також просування по службі державних службовців, які зараховані до кадрового резерву чи успішно пройшли стажування у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, може здійснюватися без конкурсного відбору.

Згідно фактичних обставин, встановлених судами попередніх інстанцій, ОСОБА_3 з 18 листопада 2011 року обіймала посаду начальника управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Закарпатській області.

На підставі постанови Кабінету Міністрів України від 21 січня 2015 року № 17 «Питання оптимізації діяльності центральних органів виконавчої влади системи юстиції», наказу Міністерства юстиції України від 30 січня 2015 року № 115/5, ліквідовано Державну реєстраційну службу, Державну виконавчу службу з покладенням на Міністерство юстиції завдань і функцій, в тому числі, з реалізації державної політики у сфері організації примусового виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), з питань державної реєстрації актів цивільного стану, речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень. У зв'язку з таким рішенням посаду, яку обіймала позивачка, було скорочено і в ГТУЮ введено посаду заступника начальника з питань державної виконавчої служби - начальника управління державної виконавчої служби.

Не дивлячись на зазначені обставини та норми права, суд першої інстанції належним чином не з'ясував законність підстав до оголошення конкурсу на заміщення вакантної посади заступника начальника ГТУЮ з питань виконавчої служби - начальника управління державної виконавчої служби, яке мало місце 10 лютого 2015 року, хоча такі обставини мають суттєве значення, адже переведення державного службовця у разі реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації державного органу на рівнозначну або нижчу (за його згодою) посаду в державному органі, якому передаються повноваження та функції такого органу можливе без проведення конкурсу.

Оголошення конкурсу на зайняття посади заступника начальника ГТУЮ з питань виконавчої служби - начальника управління державної виконавчої служби впливає на права позивачки, тому що їй відмовлено у переведенні на цю посаду та запропоновано посаду старшого державного виконавця.

Висновок суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позову про зобов'язання відповідача у призначенні ОСОБА_3 на посаду заступника начальника ГТУЮ з питань державної виконавчої служби - начальника управління державної виконавчої служби в порядку переведення теж суперечить нормам процесуального права, зокрема. статті 159 КАС України, згідно з якою судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повного і всебічного з'ясування обстави в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до частини третьої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

На виконання цієї норми, суд згідно із статтею 11 КАС України вживає передбачені законом заходи, необхідні для з'ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

Суд повинен запропонувати особам, які беруть участь у справі, подати докази або з власної ініціативи витребувати докази, яких на думку суду, не вистачає.

Як свідчить висновок суду першої інстанції, позивачці відмовлено в позові в цій частині лише тому, що така вимога пред'явлена передчасно без будь-якого обґрунтування і застосування норм матеріального та процесуального права. При цьому суд не врахував, що переведення на іншу посаду у випадку зміни в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення численності або штату працівників врегульовано Законом України «Про державну службу», Кодексом законів про працю України, в тому числі статтями 36, 40. Саме із зазначених положень необхідно виходити при вирішенні спору про зобов'язання Міністерства юстиції України у призначенні ОСОБА_4 на посаду заступника начальника ГТУЮ з питань державної виконавчої служби - начальника управління державної виконавчої служби.

Апеляційний суд порушення, допущені судом першої інстанції, не виправив, фактичні обставини, які мають суттєве значення не встановив, доводи, викладені в апеляційній скарзі, не перевірив, тому попередні судові рішення підлягають скасуванню з підстав, передбачених частиною другою статті 227 КАС України (порушення норм процесуального права, які унеможливили встановлення фактичних обставин справи, що мають значення для правильного вирішення справи), з направленням справи на новий розгляд до суду першої інстанції, оскільки суд касаційної інстанції відповідно до частини першої статті 220 КАС України позбавлений права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні.

При новому розгляді на підставі зібраних і досліджених доказів встановити наявність правових підстав до оголошення конкурсу на заміщення вакантної посади заступника начальника ГТУЮ з питань виконавчої служби - начальника управління державної виконавчої служби, яке мало місце 10 лютого 2015 року, вирішити вимогу про зобов'язання відповідача у призначенні ОСОБА_2 на згадану посаду шляхом переведення.

З урахуванням наведеного, керуючись статтями 220, 221, 223, 227, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Судові рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 2 липня 2015 року, Львівського апеляційного адміністративного суду від 24 вересня 2015 року скасувати з направленням справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, оскарженню не підлягає.

Судді: М.М. Олексієнко

Ю.Й. Рецебуринський

І.В. Штульман