Справа № 754/14463/16-а
Суддя: Беспалов О.О.
Дата ухвалення: 2017-03-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя-доповідач: Беспалов О.О.
ПОСТАНОВА

Іменем України

02 березня 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого - судді Беспалова О.О., суддів: Губської О. А., Грибан І. О., розглянувши в порядку письмового провадження в місті Києві апеляційну скаргу Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в місті Києві на постанову Деснянського районного суду міста Києва від 21 грудня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в місті Києві про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернулася до Деснянського районного суду міста Києва з позовом до Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в місті Києві про визнання протиправними дій щодо відмови позивачу у проведенні перерахунку пенсії державного службовця у зв'язку з підвищенням заробітної плати державного службовця відповідної посади за останнім місцем роботи на державній службі; зобов'язання здійснити перерахунок та виплату пенсії позивачу з 01.12.2015 року в розмірі 83 % від заробітної плати державного службовця відповідної посади, з якої їй призначено пенсію, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2015 року № 1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» та на підставі довідки про заробітну плату, що подається для перерахунку пенсії непрацюючим державним службовцям № 18-1155зп від 16.08.2016 року.

Постановою Деснянського районного суду міста Києва від 21 грудня 2016 року адміністративний позов задоволено.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить апеляційну інстанцію скасувати незаконну, на його думку, постанову суду першої інстанції та постановити нову, якою позовні вимоги залишити без задоволення, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

У відповідності до ст. 197 КАС України справа розглядається в порядку письмового провадження.

До Київського апеляційного адміністративного суду надійшло клопотання позивача про бажання взяти участь у судовому засіданні та призначення справи до розгляду у відкритому судовому засіданні, зареєстроване 25.02.2017 р. за вх. № 6975.

Вирішуючи питання про наявність підстав для його задоволення колегія суддів прийшла до висновку, що у відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 197 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які прийняті у порядку скороченого провадження за результататами розгляду справ, передбачених пунктами 1, 2 частини першої статті 1832.

Згідно ч. 2 ст. 197 КАС України якщо під час письмового провадження за наявними у справі матеріалами суд апеляційної інстанції дійде висновку про те, що справу необхідно розглядати у судовому засіданні, то він призначає її до апеляційного розгляду в судовому засіданні.

В той же час, наявні в матеріалах докази для правильного вирішення справи є достатніми, а позивач у своєму клопотанні не надає нових доказів та не зазначає обставин, що не були перевірені судом першої інстанції під час розгляду справи.

Відтак, підстави для призначення справи до апеляційного розгляду в судовому засіданні відсутні.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, а оскаржувану постанову суду - скасувати з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та було вірно встановлено судом першої інстанції, позивач з жовтня 2007 року перебуває на обліку у відповідача та отримує пенсію в розмірі 83 % суми заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 01.01.2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

19.09.2016 р. ОСОБА_2 звернулась до відповідача із заявою про перерахунок пенсії на підставі довідки Генеральної прокуратури України № 18-1155зп від 16.08.2016 року про заробітну плату по посаді провідного спеціаліста, з якої їй призначено пенсію.

Листом від 31.10.2016 р. № 1302/08 відповідач повідомив про відмову в перерахунку пенсії як державному службовцю оскільки Закон № 889-ІІІ не передбачає проведення перерахунків пенсії.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.

Постановою Кабінету Міністрів України «Про деякі питання оплати праці державних службовців у 2016 році» від 06.04.2016 року № 292 (втратив чинність 20.01.2017 р.) затверджено нові схеми посадових окладів на посадах державної служби за групами оплати праці з урахуванням юрисдикції державних органів.

Згідно ст. 37-1 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 р. № 3723-XII (в редакції, що була чинна на момент призначення пенсії позивачу) у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв'язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій. Перерахунок пенсії здійснюється, виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

У зв'язку з набранням чинності Законом України «Про державну службу» від 10.12.2015 р. № 889-VIII (далі - Закон № 889), положення Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 р. № 3723-XII в частині права на перерахунок пенсії втратили чинність.

Відповідно до статті 90 Закону № 889, який набрав чинності з 01.05.2016 р., пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Натомість, Закон України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 р. № 1058-IV не містить такої підстави для перерахунку пенсії, як підвищення заробітної плати працюючих державних службовців.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції керувався ст. 22 Конституції України.

В той же час, у відповідності до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до ч. 3 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Оскільки з 01 травня 2016 року Законом України «Про державну службу» по-іншому врегульовані правовідносини, пов'язані з пенсійним забезпеченням державних службовців, в тому числі, можливістю перерахунку раніше призначених пенсій, колегія суддів констатує вчинення відповідачем дій станом на 19.09.2016 р. на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі ВАС України від 19.01.2017 р. у справі № 669/595/16-а.

Таким чином, відмова відповідача відповідає волі законодавчого органу влади щодо позбавлення права пенсіонерів на перерахунок пенсії державного службовця з 01.05.2016 р.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для перерахунку пенсії позивачу у зв'язку з підвищенням заробітної плати працюючих державних службовців.

Доводи апеляційної скарги спростовують позицію суду першої інстанції та апеляційним судом приймаються в якості належних.

У відповідності до статті 202 КАС України підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання, а так само розгляд і вирішення справи неповноважним судом; участь в ухваленні постанови судді, якому було заявлено відвід на підставі обставин, які викликали сумнів у неупередженості судді, і заяву про його відвід визнано судом апеляційної інстанції обґрунтованою; ухвалення чи підписання постанови не тим суддею, який розглянув справу.

Підсумовуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив оскаржуване рішення не у відповідності до норм матеріального та процесуального права, а тому наявні підстави для його скасування.

Керуючись ст. ст. 196, 198, 202, 206, 207, 212, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в місті Києві на постанову Деснянського районного суду міста Києва від 21 грудня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в місті Києві про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії задовольнити.

Постанову Деснянського районного суду міста Києва від 21 грудня 2016 року скасувати.

Прийняти нову постанову, якою позовні вимоги ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанова набирає законної сили через п'ять днів з моменту направлення копії рішення сторонам і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя О. О. Беспалов
Суддя І. О. Грибан
Суддя О. А. Губська

Головуючий суддя Беспалов О.О.

Судді: Губська О.А.

Грибан І.О.