Справа № 817/3393/15
Суддя: Жуковська Л.А.
Дата ухвалення: 2017-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

27 лютого 2017 року Р і в н е №817/3393/15

Рівненський окружний адміністративний суд в складі судді Жуковської Л.А., за участю секретаря судового засідання Сисун Н.В. та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі:

позивача: представник Мірошник Д.В.,

відповідача: не прибув,

треті особи на стороні відповідача: не прибули,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом:

Рівненської міської ради
доДержавного реєстратора відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Рівненського міського управління юстиції Данилевич Ірини Євгеніївни, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Управління забезпечення надання адміністративних послуг Рівненської міської ради
про скасування рішення про державну реєстрацію,
В С Т А Н О В И В:

Рівненська міська рада звернулась до суду з адміністративним позовом до Державного реєстратора відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Рівненського міського управління юстиції Данилевич Ірини Євгеніївни, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_3, Управління забезпечення надання адміністративних послуг Рівненської міської ради, про скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 25952516 від 09.11.2015 року, прийнятого державним реєстратором відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Рівненського міського управління юстиції Данилевич Іриною Євгеніївною щодо земельної ділянки площею 0,09 га з цільовим призначенням для індивідуального садівництва, що розташована за адресою: АДРЕСА_1, кадастровий номер - НОМЕР_1.

У судовому засіданні 27.02.2017 року судом поставлено на обговорення сторін питання щодо необхідності закриття провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 157 КАС України.

Представник позивача проти закриття провадження у справі заперечила, вважає, що переданий позивачем на вирішення суду спір підлягає розгляду саме в порядку адміністративного судочинства, оскільки стосується оскарження рішення відповідача, який є суб'єктом владних повноважень.

Відповідач у судове засідання не прибула, про дату, час та місце судового розгляду повідомлена належним чином, подала заяву про розгляд справи за її відсутності.

Треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача у судове засідання не прибули, про дату, час та місце судового розгляду повідомлені належним чином, про причини неможливості прибуття суд не повідомили.

Заслухавши думку представника позивача, повно та всебічно з'ясувавши всі обставини справи в їх сукупності на підставі чинного законодавства, перевіривши їх дослідженими доказами, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Згідно з ч. 2 ст. 4 Кодексу адміністративного судочинства України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Пунктами 1, 7, 9 частини 1 статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що справа адміністративної юрисдикції - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Суб'єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень;

Відповідач - суб'єкт владних повноважень, а у випадках, передбачених законом, й інші особи, до яких звернена вимога позивача.

Частиною 1, п. 1 частини 2 статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку з здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій, а також у зв'язку з публічним формуванням суб'єкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму. Юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Таким чином, розгляду в порядку адміністративного судочинства підлягає спір за участю суб'єкта владних повноважень, який в межах спірних правовідносин діє на виконання своїх владних управлінських функцій та/або делегованих повноважених.

Як вбачається з наявних у матеріалах справи доказів, 09.11.2015 року державним реєстратором відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Рівненського міського управління юстиції Данилевич Іриною Євгеніївною прийнято оспорюване рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 25952516, яким проведено державну реєстрацію права власності на земельну ділянку площею 0,09 га з цільовим призначенням для індивідуального садівництва, що розташована за адресою: АДРЕСА_1, кадастровий номер НОМЕР_1 за ОСОБА_3 (а.с. 43).

На підставі даного рішення державним реєстратором відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Рівненського міського управління юстиції Данилевич Іриною Євгеніївною також видано ОСОБА_3 свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 09.11.2015 року індексний номер 47180419 та внесено запис про право власності від 09.11.2015 року за №11950551 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с. 44-45).

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" від 01.07.2004 року №1952-IV (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин), державна реєстрація речових прав на нерухоме майно (далі - державна реєстрація прав) - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно; Державний реєстр речових прав на нерухоме майно (далі - Державний реєстр прав) - єдина державна інформаційна система, що містить відомості про права на нерухоме майно, їх обтяження, а також про об'єкти та суб'єктів цих прав; нерухоме майно - земельні ділянки, а також об'єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких неможливе без їх знецінення та зміни призначення.

Згідно з ч. 1 ст. 5 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" від 01.07.2004 року №1952-IV (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин), у Державному реєстрі прав реєструються речові права та їх обтяження на земельні ділянки, а також на об'єкти нерухомого майна, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких неможливе без їх знецінення та зміни призначення, а саме: підприємства як єдині майнові комплекси, житлові будинки, будівлі, споруди (їх окремі частини), квартири, житлові та нежитлові приміщення.

Частиною 1 статті 15 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" від 01.07.2004 року №1952-IV (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що державна реєстрація прав та їх обтяжень проводиться в такому порядку:

1)прийняття і перевірка документів, що подаються для державної реєстрації прав та їх обтяжень, реєстрація заяви;

2)встановлення факту відсутності підстав для відмови в державній реєстрації прав та їх обтяжень, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та/або їх обтяжень;

3)прийняття рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, відмову в ній або зупинення державної реєстрації;

4)внесення записів до Державного реєстру прав;

5)видача свідоцтва про право власності на нерухоме майно у випадках, встановлених статтею 18 цього Закону;

6)надання витягів з Державного реєстру прав про зареєстровані права та/або їх обтяження.

Частиною 1 статті 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" від 01.07.2004 року №1952-IV (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) визначено, що державна реєстрація прав проводиться на підставі:

1)договорів, укладених у порядку, встановленому законом, та актів прийому-передачі активів та/або зобов'язань неплатоспроможного банку приймаючому або перехідному банку, крім випадків, визначених законом;

2)свідоцтв про право власності на нерухоме майно, виданих відповідно до вимог цього Закону;

3)свідоцтв про право власності, виданих органами приватизації наймачам житлових приміщень у державному та комунальному житловому фонді;

4)державних актів на право власності або постійного користування на земельну ділянку у випадках, встановлених законом;

5)рішень судів, що набрали законної сили;

6)інших документів, що підтверджують виникнення, перехід, припинення прав на нерухоме майно, поданих органу державної реєстрації прав разом із заявою.

Позивач на обґрунтування своїх вимог посилається на ту обставину, що відповідачем державну реєстрацію права власності ОСОБА_3 на земельну ділянку площею 0,09 га з цільовим призначенням для індивідуального садівництва, що розташована за адресою: АДРЕСА_1, кадастровий номер НОМЕР_1 проведено на підставі рішення Рівненської міської ради Рівненської області "Про затвердження проекту землеустрою та передачу безоплатно у власність земельної ділянки на вул. Ярослава Гашека" від 06.10.2015 року №5914, яке позивач вважає сфальсифікованим (а.с. 8, 28).

Таким чином, позивач, фактично, оскаржує рішення відповідача, що має вплив на виникнення у третьої особи права власності на земельну ділянку, яку позивач вважає такою, що належить йому на праві власності, отже має місце спір про цивільне право. Отже, заявлені позовні вимоги ґрунтуються на юридичних фактах, стосовно яких існує спір про право власності на земельну ділянку, до вирішення якого і поза зв'язком з яким не можуть бути розв'язані питання, пов'язані з реєстрацією права власності особи на земельну ділянку. Тому, спір про визнання протиправним та скасування рішення суб'єкта владних повноважень щодо державної реєстрації права власності особи на земельну ділянку має розглядатися у порядку цивільної юрисдикції.

Правова позиція аналогічного характеру наведена Верховним Судом України у постановах від 29.03.2016 року по справі №21-5430а15, від 31.01.2017 року №21-1237а16, які за змістом частини 3 статті 244-2 КАС України є обов'язковими для врахування судом.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 157 КАС України, суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Отже, провадження у даній адміністративній справі слід закрити.

При вирішення даного питання, з врахуванням принципу верховенства права, судом застосовуються положення Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (надалі - Конвенція) та практика Європейського Суду з прав людини.

Зокрема, стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує особі право на справедливий суд, яке включає в себе право на доступ до правосуддя.

Європейський Суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32 Конвенції) наголошує, що пункт 1 статті 6 Конвенції гарантує кожному право на подання до суду скарги, пов'язаної з його або її правами та обов'язками (п. 36 рішення від 21.02.1975 року у справі "Голдер проти Сполученого Королівства"). На це "право на суд", в якому право на доступ до суду є одним з його аспектів, може посилатися кожен, хто небезпідставно вважає, що втручання у реалізацію його або її прав цивільного характеру є неправомірним (п. 30 рішення у справі "Наталія Михайленко проти України" від 30.08.2013 року, заява №49069/11).

Разом з тим, як зазначає Європейський Суд з прав людини, право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (п. 33 рішення у справі "Перетяка та Шереметьєв проти України" від 21.12.2010 року, заява №45783/05). Поняття "суд, встановлений законом" у частині 1 статті 6 Конвенції передбачає "усю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів". З огляду на це не вважається "судом, встановленим законом" орган, котрий, не маючи юрисдикції, вирішує спір, що підлягає розгляду судом іншої юрисдикції (п.п. 24-25 рішення у справі "Сокуренко і Стригун проти України" від 20.07.2006 року, заяви №29458/06 і №29465/04).

Беручи до уваги те, що визначальним принципом здійснення правосуддя в адміністративних справах є принцип офіційного з'ясування всіх обставин у справі і обов'язок суб'єкта владних повноважень доказувати правомірність своїх дій чи рішень, на відміну від визначального принципу цивільного судочинства, який полягає у змагальності сторін, суд, який розглянув справу, не віднесену до його юрисдикції, не може вважатися "судом, встановленим законом" у розумінні частини першої статті 6 Конвенції.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 157, ст. 165 КАС України, суд -

У Х В А Л И В:

Провадження у справі закрити.

Повторне звернення з тією самою позовною заявою до Рівненського окружного адміністративного суду не допускається.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Житомирського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали. У разі якщо ухвалу було постановлено в письмовому провадженні або згідно з частиною третьою статті 160 КАС України, або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії ухвали суду безпосередньо в суді, то п'ятиденний строк на апеляційне оскарження ухвали суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії ухвали суду.

Суддя Жуковська Л.А.