Справа № 815/7343/16
Суддя: Бутенко А. В.
Дата ухвалення: 2017-03-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/7343/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2017 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Бутенко А.В.,

за участю секретаря - Філімоненко А.О.,

сторін:

представник позивача - Капітонов П.П. (по довіреності),

представник відповідача - Левицька Ю.О. (по довіреності),

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Науково-технічної виробничої фірми "Промсервіс" у формі Товариства з обмеженою відповідальністю до ДПІ у Приморському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області про визнання неправомірними дій та зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов позов Науково-технічної виробничої фірми "Промсервіс" у формі Товариства з обмеженою відповідальністю (надалі - позивач) до ДПІ у Приморському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області (надалі - відповідач), в якому позивач, з урахуванням уточнених позовних вимог, просить суд визнати протиправними дії ДПІ у Приморському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області по зменшенню переплат позивача з податку на додану вартість та податку на прибуток, здійснених 06 грудня 2016р. на підставі податкових повідомлень-рішень від 20 жовтня 2016 року; зобов'язати відповідача скласти на направити до органу ДКСУ подання про повернення позивачу надмірно сплачених податків за заявою, поданою 05.12.2016 року.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив суд задовольнити їх з підстав зазначених в адміністративному позові (а.с. 3-7).

Представник відповідача заперечувала проти позову та просила суд відмовити у задоволенні позовних вимог з підстав викладених у письмових запереченнях (а.с.47-48).

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, проаналізувавши положення чинного законодавства, заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив наступне.

Науково-технічна виробнича фірма "Промсервіс" у формі Товариства з обмеженою відповідальністю зареєстровано 18.08.1999р. за №0000277 та перебуває на обліку у ДПІ у Приморському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області з 20.08.1999р. за №4949.

05.12.2016р. за №02/05/12 позивач звернувся до начальника ДПІ у Приморському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області із заявою про перерахування помилково та надміру сплачених Науково-технічною виробничою фірмою "Промсервіс" у формі Товариства з обмеженою відповідальністю коштів у розмірах 1631690,00 грн. та 1654463,00 грн. (а.с.16-17).

08.12.2016р. позивачу надано лист-відповідь за №26907/10/15-53, згідно вмісту якого, у позивача відсутня передплата у розмірах 1631690,00 грн. та 1654463,00 грн., натомість наявних борг у вигляді пені у розмірах 275882,90 грн. та 392514,74 грн. з урахуванням чого, повернення коштів є неможливим (а.с.18-19).

Не погоджуючись із зазначеними діями ДПІ у Приморському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області позивач звернувся до суду.

Відносини з підстав процедури повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, а саме: податків, зборів, платежів та інших доходів бюджету, коштів від повернення до бюджетів бюджетних позичок, фінансової допомоги, наданої на поворотній основі, та кредитів, у тому числі залучених державою (місцевими бюджетами) або під державні (місцеві) гарантії регулюються Податковим кодексом України від 02.12.2010 року №2755-VI (далі - Податковий кодекс України) та Порядком повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 03.09.2013р. №787 (Надалі - Порядок).

Відповідно до ст.43 ПК України зазначено, що помилково та/або надміру сплачені суми грошового зобов'язання підлягають поверненню платнику відповідно до цієї статті та статті 301 Митного кодексу України, крім випадків наявності у такого платника податкового боргу.

Обов'язковою умовою для здійснення повернення сум грошового зобов'язання є подання платником податків заяви про таке повернення (крім повернення надміру утриманих (сплачених) сум податку з доходів фізичних осіб, які розраховуються контролюючим органом на підставі поданої платником податків податкової декларації за звітний календарний рік шляхом проведення перерахунку за загальним річним оподатковуваним доходом платника податку) протягом 1095 днів від дня виникнення помилково та/або надміру сплаченої суми.

Платник податків подає заяву про повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань та пені у довільній формі, в якій зазначає напрям перерахування коштів: на поточний рахунок платника податків в установі банку; на погашення грошового зобов'язання та/або податкового боргу з інших платежів, контроль за справлянням яких покладено на контролюючі органи, незалежно від виду бюджету; повернення у готівковій формі коштів за чеком у разі відсутності у платника податків рахунка в банку.

Контролюючий орган не пізніше ніж за п'ять робочих днів до закінчення двадцятиденного строку з дня подання платником податків заяви готує висновок про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету та подає його для виконання відповідному органові, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів.

На підставі отриманого висновку орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, протягом п'яти робочих днів здійснює повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань та пені платникам податків у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Контролюючий орган несе відповідальність згідно із законом за несвоєчасність передачі органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, для виконання висновку про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету.

Згідно п.5 р.1 Порядку встановлено, що повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету податків, зборів, платежів та інших доходів бюджетів здійснюється за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, а при поверненні судового збору (крім помилково зарахованого) - за ухвалою суду, яка набрала законної сили.

Подання на повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету зборів, платежів та інших доходів бюджетів (крім зборів та платежів, контроль за справлянням яких покладено на органи Державної фіскальної служби України (далі - органи ДФС)) подається до відповідного органу Казначейства за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку.

У разі повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету податків, зборів, платежів, контроль за справлянням яких покладено на органи ДФС, подання подається до відповідного органу Казначейства за формою згідно з додатком 1 до Порядку взаємодії територіальних органів Державної фіскальної служби України, місцевих фінансових органів та територіальних органів Державної казначейської служби України у процесі повернення платникам податків помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов'язань, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 15 грудня 2015 року N 1146, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 31 грудня 2015 року за N 1679/28124.

Відповідно до ст.60 ПК України податкове повідомлення-рішення або податкова вимога вважаються відкликаними, серед іншого якщо рішенням суду, що набрало законної сили, скасовується повідомлення-рішення контролюючого органу або сума податкового боргу, визначена в податковій вимозі; рішенням суду, що набрало законної сили, зменшується сума грошового зобов'язання, визначена у податковому повідомленні-рішенні контролюючого органу, або сума податкового боргу, визначена в податковій вимозі.

Як вбачається із наявних в матеріалах справи письмових заперечень відповідача, станом на 06.12.2016р. у позивача відсутня передплата натомість наявна заборгованість, яка виникла у зв'язку з винесеними ДПІ у Приморському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області податковими повідомленнями-рішеннями від 20.10.2016р. №, №000338140.

Натомість в матеріалах справи також наявні докази в підтвердження оскарження позивачем прийнятих ДПІ у Приморському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області податкових повідомлень-рішень від 20.10.2016 року №, №000338140.

28.02.2017р. Ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду по справі №815/5702/16 залишено без змін Постанову Одеського окружного адміністративного суду від 30.11.2016р. якою визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення ДПІ у Приморському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області № від 20.10.2016 року, № від 20.10.2016 року.

Таким чином, суд дійшов висновку про протиправність дій ДПІ у Приморському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області по зменшенню переплат позивача з податку на додану вартість та податку на прибуток, здійснених 06 грудня 2016р. на підставі податкових повідомлень-рішень від 20 жовтня 2016 року № від 20.10.2016 року, №000338140, оскільки останні скасовані в судовому порядку.

Щодо вимоги позивача про зобов'язання відповідача скласти на направити до органу ДКСУ подання про повернення позивачу надмірно сплачених податків за заявою поданою позивачем 05.12.2016р., суд вважає її такою, що не підлягає задоволенню, оскільки відповідно до положень частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином, діяльність органів державної влади регулюють закони та підзаконні акти, які дають суб'єктам владних повноважень можливість користування певною свободою розсуду при вирішенні питань і встановлюють лише межі такої свободи, тобто наділяють їх дискреційними повноваженнями.

Як вбачається зі змісту Рекомендації № R (80) 2 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам щодо виконання дискреційних повноважень адміністративними органами від 11 березня 1980 року під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду - тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Адміністративний суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень на відповідність закріпленим частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України критеріям, не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб'єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями. Завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання вимог права, без порушень принципу розподілу влади.

Таким чином, позовні вимоги позивача передбачають втручання в діяльність суб'єкта владних повноважень, який уповноважений приймати відповідні рішення.

Отже, позовні вимоги позивача про зобов'язання відповідача здійснити певні дії не можуть бути задоволені також із тих підстав, що суд не може підміняти собою суб'єкта владних повноважень щодо реалізації ним власних повноважень, наданих законодавством.

Така позиція суду повністю узгоджується із позицією Верховного суду України, викладеною в постанові Пленуму № 13 від 24.10.2008 року, згідно якої, суд не може підміняти державний орган, приймаючи замість нього рішення, яке визнається протиправним, інше рішення, яке б відповідало закону, та давати вказівки, які б свідчили про вирішення питань, які належать до компетенції такого суб'єкта владних повноважень та з позицією Європейського суду з прав людини, який неодноразово зазначав, що завдання суду при здійсненні його контрольної функції полягає не в тому, щоб підміняти органи влади держави, і суд не повинен підміняти думку національних органів будь-якою своєю думкою.

Дане питання є виключною компетенцією суб'єкта владних повноважень, а тому суд не вбачає можливим втручання в ці повноваження.

Згідно з ч.1 ст.69 та ч.1 ст.70 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти позову.

Відповідно до ст.86 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Відповідно до ч.1 ст.9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідач не надав суду доказів, які б підтверджували правомірність його дій під час зменшення переплат позивача з податку на додану вартість та податку на прибуток, здійснених 06 грудня 2016р.

З наведених вище підстав, суд приходить до висновку про часткову обґрунтованість позовних вимог Науково-технічної виробничої фірми "Промсервіс" у формі Товариства з обмеженою відповідальністю, а саме про визнання протиправними дії ДПІ у Приморському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області по зменшенню переплат позивача з податку на додану вартість та податку на прибуток, здійснених 06 грудня 2016р. на підставі податкових повідомлень-рішень від 20 жовтня 2016 року.

Згідно приписів ч.3 ст.94 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Керуючись ст.ст.6-8, 71, 86, 94, 122, 158-163, 167, 186, 254 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Науково-технічної виробничої фірми "Промсервіс" у формі Товариства з обмеженою відповідальністю до ДПІ у Приморському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області про визнання неправомірними дій та зобов'язання вчинити певні дії,- задовольнити частково.

Визнати протиправними дії ДПІ у Приморському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області по зменшенню переплат Науково-технічної виробничої фірми "Промсервіс" у формі Товариства з обмеженою відповідальністю з податку на додану вартість та податку на прибуток, здійснених 06 грудня 2016р. на підставі податкових повідомлень-рішень від 20 жовтня 2016 року.

В задоволені решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути на користь Науково-технічної виробничої фірми "Промсервіс" у формі Товариства з обмеженою відповідальністю (Код , адреса: 65007, м. Одеса, вул. Старорізнична, буд. 16/18) з Державного бюджету України за рахунок бюджетних асигнувань ДПІ у Приморському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області () судовий збір у розмірі 1378,00 грн. (одна тисяча триста сімдесят вісім гривень 00 коп.).

Постанова набирає законної сили після закінчення строків подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги постанова набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня отримання копії постанови.

Повний текст постанови виготовлено та підписано судом 03.03.2017 року.

Суддя Бутенко А.В.