Справа № 335/1166/17
Суддя: Геєць Ю. В.
Дата ухвалення: 2017-02-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

1Справа № 335/1166/17 2-а/335/108/2017
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2017 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Геєць Ю.В., при секретарі Шаповаловій М.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Запорізької митниці Державної фіскальної служби про визнання незаконною та скасування постанови про порушення митних правил, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з вищевказаним позовом до суду в якому просив визнати незаконною та скасувати постанову у справі про порушення митних правил від 17.01.2017 року № 0289/11200/16 про притягнення його до адміністративної відповідальності за частиною 3 статті 470 Митного кодексу України, стягнути на його користь понесені судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 640 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 3500 грн.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що оскаржена постанова винесена протиправно, оскільки справу розглянуто за його відсутності, не зважаючи на його клопотання про відкладення розгляду справи через поважні причини, крім того вказана постанова не відповідає вимогам законодавства та міжнародним правовим актам. Притягнення позивача до відповідальності відбулося поза межами передбачених законодавством строків.

В судове засідання позивач не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, надав заяву про розгляд справи за його відсутності.

Заслухавши пояснення представника відповідача, який заперечував проти позову, з підстав викладених у письмових запереченнях, перевіривши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, транспортний засіб автомобіль марки «SMART SMART ROADSTER», д.н. «НОМЕР_2», номер кузова НОМЕР_1 ввезено громадянином ОСОБА_1 на митну територію України 17.06.2016 року у митному режимі «транзит», через зону спрощеного митного контролю «зелений коридор» в зоні діяльності Чернігівської митниці ДФС. Зазначений транспортний засіб не був вивезений ОСОБА_1 за межі території України у визначені статтею 95 Митного кодексу України терміни, а саме: до 28.06.2016 року.

Листами Запорізької митниці ДФС від 17.08.2016 року, від 15.09.2016 року, від 06.10.2016 року ОСОБА_1 викликався до Запорізької митниці для з'ясування обставин не вивезення автомобіля «SMART SMART ROADSTER», д.н. «НОМЕР_2», номер кузова НОМЕР_1 за межі митної території України та прийняття рішення згідно чинного законодавства.

01.09.2016 року та 26.09.2016 року ОСОБА_1 надавав до Запорізької митниці ДФС повідомлення про не можливість прибуття за викликом у зв'язку з хворобою.

17.10.2016 року відносно ОСОБА_1 Запорізькою митницею ДФС було складено протокол про порушення митних правил № 0289/11200/16, примірник якого надсилався на адресу позивача.

Розгляд справиза протоколом про порушення митних правил призначався 22.11.2016 року та 17.01.2017 року.

Також встановлено, що 21.11.2016 року та 13.01.2017 року ОСОБА_1до Запорізької митниці ДФС надавались повідомлення про відкладення слухання справи через хворобу та через відрядження відповідно (а.с. 44, 49 митної справи).

Разом з цим, постановою Запорізької митниці ДФС в справі про порушення митних правил № 0289/11200/16від 17.01.2017 року ОСОБА_1визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого частиною 3 статті 470 Митного кодексу України та накладено на останнього адміністративне стягнення у вигляді штрафу розміром 500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 8500,00 грн. (а.с. 53-54 митної справи).

Частиною 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За визначенням статті 90 Митного кодексу України транзит - це митний режим, відповідно до якого товари та/або транспортні засоби комерційного призначення переміщуються під митним контролем між двома органами доходів і зборів України або в межах зони діяльності одного органу доходів і зборів без будь-якого використання цих товарів, без сплати митних платежів та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.

Статтею 95 Митного кодексу України встановлено строки транзитних перевезень.

Згідно пункту 1 частини першої вказаної статті строки транзитних перевезень для автомобільного транспорту становить 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - 5 діб).

За правилами частини 3 статті 470 Митного кодексу України перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше ніж на десять діб, а так само втрата цих товарів, транспортних засобів, документів чи видача їх без дозволу органу доходів і зборів тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

При цьому, за змістом частини 1 статті 467 Митного кодексу України, якщо справи про порушення митних правил відповідно до статті 522 цього Кодексу розглядаються органами доходів і зборів, адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше, ніж через шість місяців з дня вчинення правопорушення, а у разі розгляду органами доходів і зборів справ про триваючі порушення митних правил, у тому числі передбачені статтями 469, 477-481, 485 цього Кодексу, - не пізніше, ніж через шість місяців з дня виявлення цих правопорушень.

Таким чином, суд вважає, що вчинене позивачем правопорушення, яке проявилося у перевищенні встановленого статтею 95 Митного кодексу України строку транзитних перевезень більше ніж на десять діб, є закінченим на одинадцятий день та не може розглядатися, як триваюче.

Також, суд вважає за необхідне зазначити, що триваючими правопорушеннями є правопорушення, які розпочавшись з будь-якої протиправної дії чи бездіяльності, здійснюються потім безперервно шляхом невиконання обов'язків, при цьому, триваючим правопорушенням може бути лише правопорушення за умови, якщо воно є неявним, тобто виявлення якого можливе лише при проведенні перевірки контролюючим органом.

Всупереч вищевказаному, факт в'їзду транспортного засобу на митну територію України фіксується митним органом, строк транзитного перевезення встановлюється в автоматизованому режимі, а тому виявлення порушення встановленого строку не потребує проведення спеціальної перевірки вказаного факту, а є явним і неприхованим з моменту його порушення, а тому митний орган мав можливість виявити вказане правопорушення на наступний день після порушення позивачем 10-денного строку транзитного перевезення.Несвоєчасне документування перевищення таких строків та несвоєчасне виявлення вчиненого у зв'язку з цим правопорушення, визначеного ст. 470 Митного кодексу України, не є підставою для висновку про триваючий характер цього правопорушення.

Оскільки правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 470 Митного кодексу України, є вчиненим на одинадцятий день після настання строку доставки транспортного засобу, передбаченого ст. 95 Митного кодексу України, у даному випадку 28.06.2016 року, адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 470 Митного кодексу України, мало бути накладене на позивача до 28.12.2016 року.

Притягнення ж позивача до адміністративної відповідальності за вказане правопорушення 17.01.2017 року, тобто після закінчення строку накладення адміністративного стягнення, є незаконним.

За таких обставин суд вважає, що строки накладення адміністративного стягнення на позивача за порушення митних правил, передбачених ч. 3 ст. 470 Митного кодексу України, на момент винесення постанови в справі про порушення митних правил від 17.01.2017 року № 0289/11200/16 закінчилися, а тому вказана постанова є протиправною і підлягає скасуванню.

Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку, що оскаржувана постанова є протиправною, оскільки винесена поза межами строків, передбачених статтею 467 Митного кодексу України, що у свою чергу виключає можливість притягнення позивача до адміністративної відповідальності за порушення митних правил та накладення на нього адміністративного стягнення.

Відповідно до ч.1 ст. 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

Відповідно до ч.1 ст. 87 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Судом встановлено, що при поданні адміністративного позову позивачем сплачено судовий збір у розмірі 640 грн. (а.с. 1-2), тому на користь позивача підлягають стягненню витрати зі сплати судового збору у розмірі 640 грн.

Вирішуючи питання про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правову допомогу, суд керується Законом України „Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах", згідно якого розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.

Позивачем не надано достатніх документів, зокрема, розрахунку часу, витраченого представником позивача, у зв'язку з чим неможливо встановити скільки часу витрачено на надання правової допомоги при підготовці позову до суду, тому у задоволені вимог в частині стягнення витрат на правову допомогу необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст. 158-163, 171-2 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати постанову у справі про порушення митних правил від 17.01.2017 року № 0289/11200/16 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 3 статті 470 Митного кодексу України.

Стягнути з Запорізької митниці Державної фіскальної служби за рахунок її бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у розмірі 640 грн.

В іншій частині в задоволенні позову - відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення постанови. У разі проголошення судом вступної та резолютивної частин постанови, а також прийняття постанови в письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя: Ю.В.Геєць