Справа № 520/16619/16-а
Суддя: Луняченко В. О.
Дата ухвалення: 2017-02-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/520/291/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.02.2017 року

Київський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Луняченка В.О.,

при секретарі Нефедової Г.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора роти №4 батальйону №2 Управління патрульної поліції у м.Одесі Тацишина В.С. про визнання дій неправомірними та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

28.12.16 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до інспектора роти №4 батальйону №2 Управління патрульної поліції у м.Одесі Тацишина В.С., в якому просить визнати протиправними дії інспектора роти №4 батальйону №2 Управління патрульної поліції у м.Одесі лейтенанта Тацишина В.С. щодо складання постанови серії АР №147336 від 16.12.16 року про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП, та скасувати зазначену постанову, посилаючись на те, що винесена інспектором поліції постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності передбачену ч.2 ст. 122 КУпАП є необґрунтованою, безпідставною та не підтвердженою належними доказами, тобто підстави для притягнення позивача до адміністративної відповідальності відсутні, а самі дії інспектора з приводу складання оскаржуваної постанови неправомірні, що і стало причиною для звернення до суду.

Позивач до судового засідання надав заяву в якій позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити та справу розглянути за його відсутності.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суд невідомі.

Відповідно ч. 4ст. 128 КАС України у разі неприбуття відповідача суб'єкта владних повноважень, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин або без повідомлення ним про причини неприбуття справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Згідно ч. 6ст. 128 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Так судом встановлено, що 16.12.16 року близько 11 год 45 хв, керуючи автомобілем Toyota Previa, номерний знак НОМЕР_1, позивач рухався автодорозі Мелитополь - Новоазовськ, 29 км, та був зупинений працівником патрульної поліції за порушення п.п. 9.8 ПДР у зв'язку з тим, що ОСОБА_1 при керуванні автомобілем, начебто, не були ввімкнені денні ходові вогні або ближнє світло фар поза населеним пунктом, з приводу чого лейтенантом Управління Патрульної Поліції у м.Одесі ДПП інспектором роти №4, батальйону №2 Тацишиним В.С. було винесено постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення положення ст. 122 ч.2 КУ пАП та накладено на останнього адміністративне стягнення у вигляді штрафу сумою 425 гривень.

ОСОБА_1 вважає, дії інспектора роти № 4 батальйону № 2 Управління патрульної поліції м. Одеси лейтенанта Тацишина В.С. неправомірними, оскільки при складанні постанови не були враховані вимоги ст. 247 КУпАП, тобто не доказано подію та склад адміністративного правопорушення, оскільки в порушення вимог ст. 251, 252 КУпАП відповідачем взагалі не досліджені обставини, викладені в постанові, а також те, чи існують взагалі докази його вини в адміністративному правопорушенні, а саме: керуючи транспортним засобом Toyota Previa, номерний знак НОМЕР_1 16.12.2016 року об 11год. 45 хв. На автомобільної дорозі Одеса-Мелітополь-Новоазовськ, 29 км, ОСОБА_1 рухався з увімкнутим (включеним) ближнім світлом фар поза населеним пунктом. При зупинці автомобіля інспектор роти № 4 батальйону № 2 Управління патрульної поліції м. Одеси лейтенант Тацишин В.С. не представився, не показав посвідчення не слухав заперечення та докази.

Частина 2 статті 122 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз'їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Пункт 9.8 ПДР України визначає у яких випадках під час руху механічних транспортних засобів у світлу пору доби з метою позначення транспортного засобу, що рухається має бути увімкнено ближнє світло фар.

У відповідності до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови» а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами (ст.251 КУпАП).

Згідно із ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати, крім того чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона притягненню до адміністративної відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Таким чином з врахуванням процесуальних особливостей адміністративного судочинства доведення факту неправомірності дій позивача, покладається на відповідача.

Таким чином, шляхом співставлення зібраних по справі доказів, з врахуванням встановленого КАС України обов'язку доведення, суд прийшов до висновку про недоведеність вини позивача в скоєнні адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Згідно зі ст. 8 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Суд вважає, що відповідачем не доведено факт вчинення позивачем порушень правил дорожнього руху, оскільки в матеріалах справи відсутні жодні документи та матеріали, які б могли бути визнані судом як докази (ст. 69 КАС України) про вчинення адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.33,122,293 КпАП України, ст. ст.69,71,86,159-163,171-2 КАС України,

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора роти №4 батальйону №2 Управління патрульної поліції у м.Одесі Тацишина В.С. про визнання дій неправомірними та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - задовольнити у повному обсязі.

Визнати протиправними дії інспектора роти №4 батальйону №2 Управління патрульної поліції у м.Одесі лейтенанта Тацишина В.С. щодо складання постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП.

Скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії АР №147336 від 16.12.16 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.2 ст. 122 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського адміністративного апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10-ти днів з дня її проголошення.

Суддя Луняченко В. О.