Справа № 820/8334/15
Суддя: Нуруллаєв І.С.
Дата ухвалення: 2017-02-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Харків

28 лютого 2017 р. Справа № 820/8334/15

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді - Нуруллаєва І.С.

при секретарі судового засідання - Король Д.О.,

за участю представника позивача - Улановського О.Ю.,

представника відповідача - Юсупової М.С.,

представника відповідача - Макарущенко О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРОТРЕЙД ЕКСПОРТ" до Центральної об'єднаної державної податкової інспекція м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області про скасування наказу, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "АГРОТРЕЙД ЕКСПОРТ", звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з зазначеним позовом до Західної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області, в якому просить суд визнати протиправним та скасувати наказ від 14.08.2015 року №200, підписаний в.о. начальника Західної об'єднаної державної податкової інспекція м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області О.П. Плотніковим, про проведення документальної позапланової виїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРОТРЕЙД ЕКСПОРТ" (код 37576404) з питань контролю трансфертного ціноутворення за період з 01.09.2013 року по 31.12.2013 року та з 01.01.2014 року по 31.12.2014 року.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 09.09.2015 р. адміністративний позов задоволено у повному обсязі. Визнано протиправним та скасовано наказ від 14.08.2015 року №200 про проведення документальної позапланової виїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРОТРЕЙД ЕКСПОРТ" (код 37576404) з питань контролю трансфертного ціноутворення за період з 01.09.2013 року по 31.12.2013 року та з 01.01.2014 року по 31.12.2014 року.

Ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 10.11.2015 р. апеляційну скаргу Західної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області - залишено без задоволення. Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 09.09.2015 р. - без змін.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 26.07.2015 року касаційну скаргу Західної об'єднаної державної податкової інспекції м Харкова Головного управління ДФС у Харківській області задоволено частково. Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 09.09.2015 р. та Харківського апеляційного адміністративного суду від 10.11.2015 р. скасовано. Справу направлено на новий судовий розгляд до суду першої інстанції, а також вказано, що суди попередніх інстанцій, скасовуючи спірний наказ про проведення перевірки, обмежились лише посиланням на наявність єдиної підстави для проведення перевірки листа ДФС від 03.06.2015 року №11620/6/99-99-22-01-02-15, але не дослідили та не встановили у повному обсязі всі обставини справи, що передували прийняттю відповідачем рішення про проведення перевірки, і, як наслідок, правомірність чи безпідставність прийняття оскаржуваного наказу, як і не надали правової оцінки доводам відповідача.

Вищевказану адміністративну справу у провадження судді Нуруллаєва І.С. передано згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.08.2016 року.

В обґрунтування позову позивачем зазначено, що спірний наказ №200 від 14.08.2015 року був прийнятий всупереч вимогам податкового законодавства, є безпідставним та підлягає скасуванню.

Протокольною ухвалою Харківського окружного адміністративного суду, проголошеною у судовому засіданні, яке відбулося 06.10.2016 року судом задоволено клопотання представника Центральної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області щодо заміни відповідача Західної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області на правонаступника Центральну об'єднану державну податкову інспекцію м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області.

Представник позивача в судове засідання прибув, позовні вимоги підтримав та просив суд задовольнити позов.

Представники відповідача в судове засідання прибули, проти заявленого позову заперечували з підстав викладених у письмових запереченнях проти позову.

Суд, вивчивши доводи позову та заперечень проти нього, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, виходить з таких підстав.

Під час нового розгляду справи та за наявними в матеріалах справи доказами судом встановлено, що підприємством за 2013, 2014 роки надані звіти про контрольовані операції, в яких загальний обсяг задекларованих контрольованих операцій складає 2319,21 млн. грн.

Представником відповідача під час судового розгляду справи було надано пояснення та зазначено, що контролюючим органом відповідно до приписів п.39.5.1 п.39.5 ст. 39 Податкового кодексу України, в редакції чинній до 01.01.2015 року, проведено моніторинг цін у контрольованих операціях, що застосовані сторонами операцій.

У зв'язку з встановленням під час проведення моніторингу цін в контрольованих операціях обставин застосування ТОВ «Агротрейд експорт» при відвантаженні товару на експорт ціни на дату укладення зовнішньоекономічних контрактів, а також задля проведення поглибленого аналізу в частині визначення цін за контрольованими операціями, ДФС України на адресу платника направлено запити № 4986/6/99-99-22-01-02-15 від 13.10.2014 року та №11620/6/99-99-22-0102-15 від 03.06.2015 року, в рамках пп.4 п.4 ст. 39 та пп. 8 п.4 ст. 39 Податкового Кодексу України.

На запит позивачем надано відповіді від 11.12.2014 року та від 02.07.2015 року.

Під час судового розгляду справи представником відповідача було надано пояснення та зазначено, що у результаті моніторингу наданих первинних документів встановлено відхилення цін контрольованої операції, від рівня звичайних (ринкових) цін у порядку, передбаченому пп. 39.5.1 п. 39.5 ст. 39 Податкового кодексу України.

У зв'язку з встановленням вказаних обставин під час здійснення моніторингу керівником Західної ОДПІ м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області на підставі п.п. б) п.п. 39.5.2.1 п.39.5 ст.39 та п.п.78.1.14 п.78.1 ст.78 Податкового кодексу України прийнято рішення у формі наказу №200 від 14.08.2015 року "Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ "Агротрейд експорт" () з питань контролю трансфертного ціноутворення за період з 01.09.2013 року по 31.12.2013 рік та з 01.01.2014 року по 31.12.2014 року" (а.с.5).

Посадовими особами контролюючого органу 17.08.2015 року було здійснено вихід за податковою адресою підприємства позивача. Головним бухгалтером ТОВ "АГРОТРЕЙД ЕКСПОРТ" було отримано копію наказу на перевірку, про що свідчить відповідний запис у наказі, проте в направленнях на перевірку від 17.08.2015 № 187, №188 відповідний запис про ознайомлення з направленнями здійснити відмовилась.

В наслідок вказаних обставин було складено акт від 17.08.2015 року №407/20-33-22-01-07/37576404 відмови від допуску до проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ "АГРОТРЕЙД ЕКСПОРТ" (код ЄДРПОУ - 37576404) з питань контролю трансферного ціноутворення за період з 01.09.2013 по 31.12.2013 та з 01.01.2014 по 31.12.2014 (а.с. 19-21).

Суд зазначає, що визначення виду перевірок контролюючого органу, підстав, порядку і строків їх проведення, документального оформлення унормовано Податковим кодексом України.

Згідно з п.п. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України).

Відповідно п.п. 75.1.2. п. 75.1 ст. 75 ПК України, документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов'язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Документальною виїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться за місцезнаходженням платника податків чи місцем розташування об'єкта права власності, стосовно якого проводиться така перевірка.

Підпунктом 79.1 ст. 79 Податкового кодексу України встановлено, що документальна невиїзна перевірка здійснюється у разі прийняття керівником контролюючого органу рішення про її проведення та за наявності обставин для проведення документальної перевірки, визначених статтями 77 та 78 цього Кодексу.

Підпунктом 78.1.14 п.78.1 ст. 78 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на момент прийняття спірного наказу) документальна позапланова перевірка здійснюється у разі отримання документально підтвердженої інформації та даних, що свідчать про невідповідність умов контрольованої операції принципу "витягнутої руки" та/або встановлення невідповідності умов контрольованої операції принципу "витягнутої руки" у порядку, передбаченому підпунктом 39.5.1.1 підпункту 39.5.1 пункту 39.5 статті 39 цього Кодексу.

Відповідно до п. "б" пп. 39.5.2.1 п.39.5 ст.39 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на момент прийняття спірного наказу) підставами для перевірки контрольованих операцій є: виявлення за результатами моніторингу контрольованих операцій невідповідності умов контрольованих операцій принципу "витягнутої руки".

Представником позивача під час судового розгляду справи в обґрунтування власної правової позиції вказано, що положення Закону України від 28 грудня 2014 року №72-VIII "Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо удосконалення податкового контролю за трансфертним ціноутворенням", який набрав чинності з 01 січня 2015 року. Пунктом 2 Прикінцевих положень вказаного Закону встановлено, що звіт про контрольовані операції за 2014 рік подається до 1 травня 2015 року і формується з урахуванням норм статті 39 Податкового кодексу України, у редакції, що діяла до 1 січня 2015 року, тобто до законодавчого визначення та введення в дію принципу "витягнутої руки".

При цьому суд вважає за необхідне вказати, що стаття 39 Податкового кодексу України, в редакції, що діяла до 01.01.2015, також містила положення щодо податкового контролю за трансфертним ціноутворенням, в т.ч. моніторингу цін у контрольованих операціях та проведення відповідних перевірок.

Тобто відповідно до приписів п. 39.1 ст. 39 Податкового кодексу України (в редакції, що діяла до 01.01.2015) податковий контроль за трансфертним ціноутворенням передбачає коригування податкових зобов'язань платника податків до рівня податкових зобов'язань, розрахованих за умови відповідності комерційних та/або фінансових умов контрольованої операції комерційним та/або фінансовим умовам, які мали місце під час здійснення зіставних операцій, передбачених цією статтею, сторони яких не є пов'язаними особами.

Визначення ціни під час здійснення контрольованих операцій проводиться за методами, встановленими пунктом 39.3 цієї статті, з метою перевірки правильності, повноти нарахування та сплати податку на прибуток підприємств та податку на додану вартість.

При цьому п. 1 ст. 39 Податкового кодексу України (в редакції, що діяла на момент складення оскаржуваного наказу) Платник податків, який бере участь у контрольованій операції, повинен визначати обсяг його оподатковуваного прибутку відповідно до принципу «витягнутої руки» обсяг оподатковуваного прибутку, отриманого платником податку, який бере участь в одній чи більше контрольованих операціях, вважається таким, що відповідає принципу витягнутої руки, якщо умови зазначених операцій не відрізняються від умов, що застосовуються між непов'язаними особами у співставних неконтрольованих операціях.

Як вказано представником відповідача під час судового розгляду справи та встановлено судом тотожність принципу витягнутої руки та принципу звичайної ринкової ціни підтверджується також Настановами Організації економічного співробітництва та розвитку щодо трансфертного ціноутворення транснаціональних компаній та податкових служб від 22.07.2010 року, обов'язковість яких підтверджується Меморандумом взаєморозуміння між Урядом України і Організацією економічного співробітництва та розвитку щодо поглиблення співробітництва від 07.10.2014 р.

При цьому пп. 39.3.2.1 п. 39.3 Податкового кодексу України (в редакції, що діяла на момент складення оскаржуваного наказу) відповідність умов контрольованої операції принципу "витягнутої руки" визначається за допомогою застосування методу трансфертного ціноутворення, який є найбільш доцільним до фактів та обставин випадку.

Отже, якщо платник податків використав метод, що відповідає положенням цієї статті, або вибрав метод трансфертного ціноутворення, зазначений у договорі про попереднє узгодження цін у контрольованих операціях, встановлення контролюючим органом відповідності умов контрольованих операцій платника податків принципу "витягнутої руки" базується на тому методі трансфертного ціноутворення, який застосовується платником податків, за винятком випадків, коли контролюючий орган обґрунтує, що метод, який застосовується платником податків, не є найбільш доцільним.

Також п. 39.4.2 п. 39.4. ст. 39 Податкового кодексу України (в редакції, що діяла до 01.01.2015) передбачено, що платники податків (крім Національного банку України), які протягом звітного періоду здійснювали контрольовані операції, зобов'язані подавати звіт про контрольовані операції центральному органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, до 1 травня року, наступного за звітним, засобами електронного зв'язку в електронній формі з дотриманням вимог закону щодо електронного документообігу та електронного цифрового підпису.

Наказом Міністерства доходів і зборів «Про затвердження форми та Порядку складання Звіту про контрольовані операції» від 11.11.2013 року № 669 затверджено форму звіту про контрольовані операції та порядок його складання.

Так, пп. 4.28. визначено, що у графі 24 зазначається код методу визначення ціни у контрольованих операціях відповідно до додатка 7 до цього Порядку. У разі використання комбінації двох і більше методів зазначаються всі коди обраних методів (через кому).

Судом під час судового розгляду справи встановлено, що саме 301 код методу визначення ціни у контрольованих операціях зазначено ТОВ «Агротрейд Експорт» в графі 24 своїх додатків до звітів про контрольовані операції за 2013 та 2014 роки.

Слід вказати, що в додатку 7 до Порядку перелічено коди методу визначення ціни у контрольованих операціях, зокрема код 301 (Порівняльна неконтрольована ціна (аналогу продажу), який не зазнавав жодних законодавчих змін.

Згідно п. 39.5 ст. 39 Податкового кодексу України (в редакції, що діяла до 01.01.2015) Податковий контроль за визначенням цін у контрольованих операціях здійснюється шляхом моніторингу цін у контрольованих операціях, а також проведення перевірок платників податків з питань повноти нарахування і сплати податків та зборів під час здійснення контрольованих операцій (далі - перевірка контрольованих операцій).

Моніторинг цін у контрольованих операціях здійснюється шляхом спостереження центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, за цінами, що застосовуються сторонами таких операцій, та шляхом аналізу документації про контрольовані операції, поданої платником податків відповідно до пункту 39.4 цієї статті.

У разі подання платником податків такої документації не в повному обсязі та/або встановлення відхилення ціни контрольованої операції від звичайної ціни за результатами моніторингу цін у контрольованих операціях центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, надсилає такому платнику податків запит з вимогою додатково подати протягом 30 календарних днів з моменту його отримання документацію (з переліку, передбаченого підпунктом 39.4.8 цієї статті) та/або обґрунтування визначення звичайної ціни такої операції.

Порядок здійснення моніторингу цін у контрольованих операціях встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Відповідно до положень пп. 39.5.2. п. 39.5 ст. 39 Податкового кодексу України (в редакції, що діяла до 01.01.2015) перевірка контрольованих операцій проводиться відповідно до положень глави 8 розділу II цього Кодексу з урахуванням особливостей, визначених підпунктами 39.5.2.1 - 39.5.2.24 цієї статті.

При цьому пп. 39.5.2.1 п. 39.5 ст. 39 Податкового кодексу України передбачено, що підставами для перевірки контрольованих операцій є, зокрема, б) виявлення за результатами моніторингу відхилення цін контрольованої операції від рівня звичайних (ринкових) цін відповідно до підпункту 39.5.1 цієї статті.

Судом встановлено, що в листі ГУ ДФС у Харківській області від 14.08.2015 року №8639/7/20-40-2202-11 «Про організацію перевірки ТОВ "АГРОТРЕЙД ЕКСПОРТ" () зокрема вказано на підставу необхідності здійснення заходів щодо організації перевірки підприємства позивача, що за результатами моніторингу контрольованих операцій встановлена невідповідність умов контрольованих операцій принципу «витягнутої руки», тобто платником податків. посилаючись на норми п.п.14.1.71 п.14.1 ст. 14 Податкового кодексу України необґрунтовано визначено рівень звичайних цін на дату укладення контракту, а не на дату здійснення контрольованих операцій, при цьому укладені підприємством контракти не можуть бути визнані форвардними у розумінні п.п.14.1.45.3 п.14.1 ст. 14 Податкового кодексу України.

При цьому згідно з положеннями пп. 78.1.14 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України (в редакції, що діяла до 01.01.2015) у разі встановлення відхилення цін контрольованої операції від рівня звичайних (ринкових) цін у порядку, передбаченому підпунктом 39.5 1 пункту 39.5 статті 39 цього Кодексу.

Та згідно з положеннями пп. 78.1.14 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України (в редакції, що діяла після 01.01.2015) у разі отримання документально підтвердженої інформації та даних, що свідчать про невідповідність умов контрольованої операції принципу "витягнутої руки" та/або встановлення невідповідності умов контрольованої операції принципу "витягнутої руки" у порядку, передбаченому підпунктом 39.5.1.1 підпункту 39.5.1 пункту 39.5 статті 39 цього Кодексу.

При цьому суд зазначає, що відповідність умов контрольованої операції принципу «витягнутої руки» визначається за допомогою застосування методу трансфертного ціноутворення.

Отже, суд приходить до висновку про наявність підстав для винесення контролюючим органом оскаржуваного наказу.

Відповідно до частини першої статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

З врахуванням встановлених під час нового розгляду справи обставин, суд приходить до висновку про правомірність наказу від 14.08.2015 року №200, підписаний в.о. начальника Західної об'єднаної державної податкової інспекція м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області О.П. Плотніковим, про проведення документальної позапланової виїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРОТРЕЙД ЕКСПОРТ" (код 37576404) з питань контролю трансфертного ціноутворення за період з 01.09.2013 року по 31.12.2013 року та з 01.01.2014 року по 31.12.2014 року.

Згідно з ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Статтею 86 КАС України передбачено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні (ч. 1 ст. 86); ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили (ч. 2 ст. 86); суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності (ч. 3 ст. 86).

Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Будь-яке рішення чи дії суб'єкта владних повноважень мають бути законними та обґрунтованими, прийнятими чи вчиненими в межах наданих повноважень, мати під собою конкретні об'єктивні факти, на підставі яких його ухвалено або вчинено, а суд, відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, перевіряє чи прийнято такі рішення на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення, з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, своєчасно, тобто протягом розумного строку. Також рішення суб'єкта владних повноважень не може ґрунтуватися на припущеннях.

З огляду на наведене, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРОТРЕЙД ЕКСПОРТ" до Центральної об'єднаної державної податкової інспекція м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області про скасування наказу не підлягають задоволенню.

Розподіл судових витрат здійснити в порядку ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.159-163, 167, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

П ОС Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРОТРЕЙД ЕКСПОРТ" до Центральної об'єднаної державної податкової інспекція м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області про скасування наказу - відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови виготовлено 06 березня 2017 року.

Суддя Нуруллаєв І.С.