Справа № 647/2449/16-а
Суддя: Кириленко М. О.
Дата ухвалення: 2017-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 647/2449/16-а
№ провадження 2-а/647/2/2017
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.02.2017 року Бериславський районний суд Херсонської області у складі:

головуючого судді Кириленко М.О.,

за участю секретаря Крамського Д.О.

представника позивача ОСОБА_1

представник відповідача Васильєва І.І.

представника третьої особи Волосюк О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Бериславі справу за адміністративним позовом ОСОБА_4 до Адміністративної комісії при виконавчому комітеті Бериславської міської ради Херсонської області, третя особа: Бериславська міська рада Херсонської області про визнання незаконним та скасування постанови адміністративної комісії по справі про адміністративне правопорушення №34 від 14.11.2016 року, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Адміністративної комісії при виконавчому комітеті Бериславської міської ради Херсонської області, третя особа: Бериславська міська рада Херсонської області про визнання незаконним та скасування постанови адміністративної комісії по справі про адміністративне правопорушення №34 від 14.11.2016 року про визнання ОСОБА_4 винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ст.. 152 КУпАП та накладання адміністративного стягнення в розмірі 1360 грн.

Позивач та представник позивача в судовому засіданні позов підтримали, наполягали на задоволенні з підстав зазначених у заяві.

Представник відповідача та третьої особи, позов не визнали, просили відмовити в повному обсязі

Вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали адміністративної справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

У частині 3 статті 2 КАС України законодавцем викладені основоположні принципи адміністративного судочинства, дотримання яких перевіряють адміністративні суди при розгляді справи щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень.

Оскільки предметом оскарження є постанова про притягнення до адміністративної відповідальності, а тому суд зобов'язаний перевірити законність та обґрунтованість складення постанови та дослідити, чи було дотримано порядок притягнення особи до адміністративної відповідальності, з наданням їй можливості скористатись усіма правами, передбаченими чинним законодавством.

14.11.2016 року Адміністративна комісія при виконавчому комітеті Бериславської міської ради Херсонської області прийняла постанову №34 по справі про адміністративне правопорушення, якою ОСОБА_4 визнала винним у скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.152 КУпАП та наклала адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1360 гривень.

З постанови №34 від 14.11.2016 року вбачається, що ОСОБА_4 порушив п.2 Розділу 6 «Правил благоустрою території забезпечення чистоти, порядку та дотримання тиші в м. Берислав, а саме: засмічення прилеглої території побутовими відходами та бур'яном.

Відповідальність за ст. 152 КУпАП , наступає у разі, порушення державних стандартів, норм і правил у сфері благоустрою населених пунктів, правил благоустрою території населених пунктів.

У відповідальності до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визначається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Ст.10 КУпАП передбачає, що адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

В свою чергу, судом встановлено, що позивач жодним чином не засмічував прилеглу територію побутовими відходами та бур'яном.

Суд звертає увагу, що за приписами ст.293 КУпАП, розглядаючи скаргу на постанову у справі про адміністративне правопорушення, суд повинен перевірити, зокрема, чи є в діях даної особи ознаки проступку, за який законом передбачена адміністративна відповідальність, і вина у його вчиненні.

Слід також зазначити, що статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта,речовими доказами,показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Так, відповідно до ст.152 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) порушення державних стандартів, норм і правил у сфері благоустрою населених пунктів, правил благоустрою територій населених пунктів - тягнуть за собою накладення штрафу на громадян від двадцяти до вісімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб, громадян - суб'єктів підприємницької діяльності - від п'ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Об'єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері громадського благоустрою. Об'єктивна сторона даного правопорушення полягає у порушенні правил благоустрою територій міст та інших населених пунктів, а також недодержанні правил щодо забезпечення чистоти і порядку в містах та інших населених пунктах. Суб'єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини як у формі умислу, так і у формі необережності. Суб'єктами правопорушення можуть бути як посадові особи, так і громадяни.

Відповідно до положень ст.218 КУпАП адміністративні комісії при виконавчих органах сільських, селищних рад розглядають справи про адміністративні правопорушення, передбачені, зокрема, статтею 152.

Так, судом встановлено, що оскаржувана постанова не містить відомостей, яку саме прилеглу територію в м.Бериславі позивачем було засмічено побутовими відходами та бур'яном також не зазначено додатки якими обґрунтовується (а.с.5, 12).

Водночас, згідно з ст.245КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 33 КУпАП закріплено, що стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог статті 245 КУпАП щодо своєчасного, всебічного, повного і об'єктивного з'ясування обставин справи, вирішення її у відповідності з законом, відповідно до ст.280 КУпАП уповноважений орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна ця особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч.1 ст.268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від нього не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

У наведених положеннях Кодексу визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності.

Відповідно до ч.1 ст.86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Підсумовуючи вказане, суд приходить висновку, що порушення процедури притягнення позивача до адміністративної відповідальності, передбаченої КУпАП, не врахування об'єкта правопорушення та санкції як міри відповідальності за його вчинення, недотримання вимог щодо всебічного, повного і об'єктивного з'ясування обставин справи та розгляд справи про адміністративне правопорушення не у відповідності з законом, є наслідком визнання протиправною та скасування постанови адміністративної комісії по справі про адміністративне правопорушення №34 від 14.11.2016 року про притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст.159 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Так, у п.29 Рішення Європейського суду з прав людини від 09.12.1994р. Справа «Руїз Торіха проти Іспанії» (серія А, №303А) Суд повторює, що згідно з його установленою практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтованості рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

За вказаних обставин, суд приходить до висновку про відсутність належних та достатніх доказів для констатування факту порушення позивачем ОСОБА_4, вимог правил благоустрою відповідно, і вчинення правопорушення, передбаченого ст.152 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Як слідує із змісту ч.2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Із матеріалів справи не вбачається, а відповідач не надав жодного доказу у підтвердження того, що позивач дійсно порушив правила благоустрою, тобто вчинив правопорушення відповідальність, за яке передбачена ст.152 КУпАП.

За таких обставин усі сумніви трактуються на користь позивача, тому постанову, складену відповідачем слід вважати незаконною, а позов таким, що підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 158-162 КАС України, ст.ст. 38, 293 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову адміністративної комісії по справі про адміністративне правопорушення № 34 від 14.11.2016 року щодо притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за ст.152 КУпАП та застосування до нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в дохід держави в розмірі 1360 гривень. Провадження по справі про адміністративне правопорушення закрити.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя М. О. Кириленко