Справа № 766/17745/16-а
Суддя: Дорошинська В. Е.
Дата ухвалення: 2017-03-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.03.2017 року Херсонський міський суд Херсонської обл асті у складі:

головуючого судді Дорошинської В.Е.

при секретарі Філіпенко І.О.

розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Херсон про визнання дій протиправним та зобов'язання вчинити певні дії,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в м.Херсон про визнання дій протиправним та зобов'язання вчинити певні дії.

Свої вимоги мотивував тим, що з 10.12.2004 року йому виплачується пенсія за вислугу років, відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» зі змінами внесеними згідно ЗУ від 05.10.1995 року №358/95-ВР у редакції Закону від 12.07.2001 року №2663-111, що діяла станом на серпень 2002 року у розмірі 90% суми заробітної плати. 15.12.2016р, 19.12.2016 року, у звязку із підвищенням посадових окладів працівників органів прокуратури він звернувся до відповідача з заявою про здійснення перерахунку розміру обчисленої пенсії та, виходячи із розміру 90% заробітної плати, визначеної у довідці прокуратури Херсонської області від 09.12.2016 року №18/426вих-16. Однак УПФУ відмовило йому у здійснені перерахунку про що повідомив протоколом від 21.12.2016 року за №223 за відсутності законодавчих підстав.

Вважає, дії відповідача щодо відмови у перерахунку йому пенсії виходячи із розміру 90% від суми заробітної плати, що зазначена у довідці - неправомірними та такими, що порушують його гарантовані Конституцією України права на пенсійне забезпечення.

На підставі викладеного позивач просив позов задовольнити з підстав зазначених у позовній заяві визнати протиправними дії УПФУ в місті Херсоні щодо відмови у здійсненні перерахунку йому, призначеної у 2004 році пенсії, виходячи із розміру 90% від суми заробітної плати, визначеної у довідці прокуратури Херсонської області від 09.12.2016 року №18/426вих-16, без обмеження її максимального розміру, зобов'язати УПФУ в місті Херсоні здійснити перерахунок розміру призначеної йому у 2004 році пенсії на підставі ст.50-1 Закону № 1789-ХІІ, редакція якої діяла на момент призначення пенсії, виходячи із розміру 90% від суми заробітної плати, визначеної у довідці прокуратури Херсонської області від 09.12.2016 року №18/426 вих-16, без обмеження її максимального розміру, починаючи з 01.01.2016 року та виплатити заборгованість з урахуванням проведених вже виплат, про розмір пенсії, визначений після перерахунку, стягнути з відповідача на його користь суму судових витрат.

Позивач в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи без його участі в письмовому провадженні, позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання надала заяву, що не заперечує проти розгляду в письмовому провадженні, крім того надіслано на адресу суду заперечення в яких просили відмовити в задоволенні позовних вимог.

Відповідно до ст. 41 КАС України при розгляді справи в порядку письмового провадження фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Жукової позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 10.12.2004 року перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в місті Херсоні та отримує пенсію у звязку із виходом у відставку на підставі ст.50-1 ЗУ «Про прокуратуру» зі змінами внесеними згідно ЗУ від 05.10.1995 року №358/95-ВР у редакції Закону від 12.07.2001 року №2663-111, що діяла станом на серпень 2002 року у розмірі 90% суми заробітної плати.

ОСОБА_1 працював в органах прокуратури Херсонської області та звільнений 09.12.2016 року за власним бажанням у звязку з виходом на пенсію за вислугу років, яка станом на 2004р. становить більше 20 повних роки.

21.12.2016 року у зв'язку із підвищенням посадових окладів працівників органів прокуратури, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» від 09.12.2015 року №1013, ОСОБА_1 звернувся до УПФУ в місті Херсоні з письмовою заявою про здійснення перерахунку розміру обчисленої пенсії, виходячи із розміру 90% заробітної плати, визначеної у довідці прокуратури Херсонської області від 09.12.2016 року №18/426 вих-16.

Проте, УПФУ в м. Херсоні з розгляду питань, пов'язаних з призначенням (перерахунком) та виплатою пенсій, прийнято рішення про відмову в проведенні ОСОБА_1, перерахунку пенсії за відсутності законодавчих підстав, що підтверджується протоколом №223 від 21.12.2016 року.

Умови та порядок пенсійного забезпечення прокурорів та слідчих визначено статтею 50-1 Закону України «Про прокуратуру» № 1789-XII. Редакція зазначеної статті змінювалась.

Так, відповідно до частини першої статті 50-1 Закону N 1789-XII в редакції, що діяла на час призначення пенсії УПФУ в м. Херсоні, прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку.

Відповідно до частини тринадцятої статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком.

Згідно зі статтею 22 Конституції України закріплені нею права і свободи не є вичерпними, гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законодавчих актів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання, пов'язані з реалізацією права на соціальний захист, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція України виокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, які відповідно до статті 17 Конституції України перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме - у Збройних Силах України, органах Служби безпеки України, міліції, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції, Управління державної охорони України, державної пожежної охорони, Державного департаменту України з питань виконання покарань тощо (рішення Конституційного Суду України від 6 липня 1999 року № 8-рп/99 у справі щодо права на пільги та від 20 березня 2002 року № 5-рп/2002 у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій).

У зазначених рішеннях Конституційний Суд України вказав, що необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення зумовлена насамперед тим, що служба у Збройних Силах України, інших військових формуваннях та правоохоронних органах держави пов'язана з ризиком для життя і здоров'я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей. Це повинно компенсуватися наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексу організаційно-правових економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення (Рішення № 5-рп/2002).

Виходячи з викладеного у рішеннях Конституційного Суду України розуміння сутності соціальних гарантій працівників правоохоронних органів, зокрема працівників прокуратури, зміст та обсяг досягнутих ними соціальних гарантій не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства, а правовідносини щодо їхнього пенсійного забезпечення виникають на момент звернення за призначенням пенсії.

Внесені Законом України від 28.12.2014 року №76-VII зміни до статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ «Про прокуратуру» щодо розміру пенсії у відсотках стосуються порядку призначення пенсії прокурорам і слідчим уразі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду України від 10.12.2013р. (справа №21-348а13) та від 17.12.2013р. (справа №21-445а13).

Частиною другою ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень покладено обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Правомірність свого рішення відповідачем в рамках даної справи не доведена.

Відповідно до ч.1 ст.94 КАС передбачено, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтвердженні судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що відмова управління Пенсійного фонду України у м. Херсоні у перерахунку пенсії позивачу є неправомірною, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню як такі, що підтвердженні матеріалами справи, ґрунтуються на вимогах чинного законодавства та не спростовані належними та допустимими доказами відповідачем.

Керуючись ст.22 Конституції України, ст. ст 11, 17, 18, 86, 94, 159-163 , 186 КАС України, рішеннями Конституційного Суду України від 6 липня 1999 року № 8-рп/99, від 20 березня 2002 року № 5-рп/2002,-

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Херсон про визнання дій протиправним та зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати неправомірним дії УПФУ у м. Херсоні щодо відмови у проведенні перерахунку пенсії ОСОБА_1 відповідно до ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» на підставі довідки прокуратури Херсонської області № 18/223 вих-16 від 04.07.2016 року про заробітну плату в розмірі 90% середньомісячної (чинної) заробітної плати.

Визнати протиправними дії УПФУ в місті Херсоні щодо відмови у здійсненні перерахунку ОСОБА_1, призначеної у 2004 році пенсії, виходячи із розміру 90% від суми заробітної плати, визначеної у довідці прокуратури Херсонської області від 09.12.2016 року №18/426вих-16, без обмеження її максимального розміру.

Зобов'язати УПФУ в місті Херсоні здійснити перерахунок розміру призначеної ОСОБА_1 у 2004 році пенсії на підставі ст.50-1 Закону № 1789-ХІІ, редакція якої діяла на момент призначення пенсії, виходячи із розміру 90% від суми заробітної плати, визначеної у довідці прокуратури Херсонської області від 09.12.2016 року №18/426 вих-16, без обмеження її максимального розміру, починаючи з 01.01.2016 року та виплатити заборгованість з урахуванням проведених вже виплат, про розмір пенсії, визначений після перерахунку.

Стягнути з УПФУ в м. Херсоні за рахунок бюджетних асигнувань судові витрати по сплаті судового збору в сумі 551,21 грн. на користь ОСОБА_1.

Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси чи обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку постанову суду першої інстанції до Одеського апеляційного адміністративного суду через Херсонський міській суд Херсонської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя В.Е. Дорошинська