Справа № 597/1170/16-а,2-а/597/31/16
Суддя: Коваль Роман Йосипович
Дата ухвалення: 2017-02-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2017 року Справа № 876/1154/17

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Коваля Р.Й.,

суддів Гуляка В.В.,

ОСОБА_1,

з участю секретаря судового засідання Румянцевої О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Заліщицького районного суду Тернопільської області від 21 грудня 2016 року в адміністративній справі № 597/1170/16-а за позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в Заліщицькому районі Тернопільської області про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :

У грудні 2016 року ОСОБА_2 звернувся до Заліщицького районного суду Тернопільської області із вказаним позовом, в якому просив:

- визнати відмову управління Пенсійного фонду України в Заліщицькому районі Тернопільської області (далі УПФУ в Заліщицькому районі) у призначенні, нарахуванні та виплаті йому пенсії за вислугу років неправомірною та скасувати рішення відповідача № 1649/02 від 12.09.2016 року;

- зобовязати УПФУ в Заліщицькому районі зарахувати половину періоду навчання (у тому числі і заочного), що становить 02 роки 09 місяців 07 днів до страхового стажу при призначенні пенсії за вислугу років та визнати достатнім для призначення пенсії за вислугу років спеціальний стаж роботи 22 роки 08 місяців 02 дні, у т.ч. зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури 17 років 09 місяців 16 днів;

- зобовязати УПФУ в Заліщицькому районі призначити, нарахувати та виплачувати йому пенсію за вислугу років у розмірі 90% від місячного заробітку без обмеження граничного розміру та з урахуванням середньомісячної суми виплат за останніх 60 календарних місяці роботи перед зверненням за призначенням пенсії, яка становить 11353,32 грн (відповідно до довідки прокуратури Тернопільської області № 150 від 17.10.2016 р. про розмір місячного заробітку), починаючи з 1 вересня 2016 року.

Позовні вимоги обґрунтовував тим, що 01 вересня 2016 року він звертався до УПФУ в Заліщицькому районі із заявою про призначення пенсії за вислугу років відповідно до Закону України «Про прокуратуру», проте у призначенні пенсії відповідач відмовив, мотивуючи це тим, що у нього недостатньо стажу для призначення такого виду пенсії.

Постановою Заліщицького районного суду Тернопільської області від 21 грудня 2016 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись із зазначеною постановою, її оскаржив ОСОБА_2, який вважає, що висновки суду не відповідають обставинам справи, а при винесенні рішення судом допущено неповне зясування обставин, що мають значення для справи та неправильне застосування норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Тому просить скасувати оскаржувану постанову і поставити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим ж доводами, що зазначались в позовній заяві.

Відповідно до частини першої статті 41 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) у звязку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що дана апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, підтверджено матеріалами справи, що 01 вересня 2016 року ОСОБА_2 звернувся до УПФУ в Заліщицькому районі із заявою, у якій просив призначити йому пенсію за вислугу років відповідно до положень Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 р. № 1789, в редакції яка діяла до 01.10.2011 року.

Листом від 12.09.2016 р. № 1649/02 УПФУ в Заліщицькому районі відмовило ОСОБА_2 в призначенні пенсії за вислугу років.

Відмовляючи в задоволенні вимог позивача, суд першої інстанції виходив з того, що стаж роботи ОСОБА_2 на посадах, що дає право на пенсію за вислугу років як працівнику прокуратури, станом на 1 вересня 2016 року (день звернення за призначенням пенсії) становить 20 років 4 місяці 25 днів, що є недостатній для призначення йому пенсії за вислугу років як працівнику прокуратури.

Такі висновки суду першої інстанції, на переконання колегії суддів, відповідають нормам матеріального права та фактичним обставинам справи і є правильними.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи повинні діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як встановлено судом, позивач звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії за вислугою років в час, коли діяв Закон України «Про прокуратуру» № 1697-VII, який набрав чинності 15.07.2015 р. (далі Закон № 1697-VII), тобто, в даних правовідносинах відповідач застосував діючу норму вищенаведеного спеціального Закону, отже діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені законами України.

Відповідно до частини першої статті 86 Закону № 1697-VII прокурори мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку за наявності на день звернення вислуги років не менше: з 1 жовтня 2015 року по 30 вересня 2016 року 22 роки 6 місяців, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів не менше 12 років 6 місяців.

Згідно частини шостої статті 86 Закону № 1697-VII до вислуги років, що дає право на пенсію згідно з цією статтею, зараховується час роботи на прокурорських посадах, зазначених у статті 15 цього Закону, стажистами, на посадах помічників і старших помічників прокурорів;

слідчими, суддями;

на посадах начальницького складу органів внутрішніх справ, податкової міліції, кримінально-виконавчої служби, офіцерського складу Збройних Сил України, Служби безпеки України, інших утворених відповідно до законодавства України військових формувань, на посадах державних службовців, які обіймають особи з вищою юридичною освітою;

у науково-навчальних закладах Генеральної прокуратури України працівникам, яким до набрання чинності цим законом було присвоєно класні чини (працівникам військової прокуратури відповідні військові звання), у тому числі час наукової та викладацької роботи в інших науково-навчальних закладах, якщо вони мали науковий ступінь чи вчене звання;

на адміністративних та викладацьких посадах, посадах наукових працівників у Національній академії прокуратури України;

на виборних посадах у державних органах, на посадах в інших організаціях, якщо працівники, яким до набрання чинності цим Законом було присвоєно класні чини (працівникам військової прокуратури відповідні військові звання), були направлені туди, а потім повернулися в органи прокуратури;

військова служба, половина строку навчання у вищих юридичних навчальних закладах денної форми навчання або на юридичних факультетах вищих навчальних закладів денної форми навчання;

відпустка по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, якщо така відпустка надавалася.

Як видно із матеріалів справи, до стажу роботи на посадах, що дає право позивачу на пенсію за вислугу років зараховується:

роботу в органах прокуратури з 1 березня 1998 року по 16 грудня 2015 року (дублікат трудової книжки);

половину навчання в Харківському юридичному інституті 6 місяців (навчання на денному факультеті з 01 вересня 1990 року по 01 вересня 1991 року) - записи в дублікаті трудової книжки;

військову службу з 15 квітня 1986 року по 24 травня 1988 року (довідка Заліщицького військкомату № 7 від 13.06.2016 року).

Доводи ОСОБА_2 про необхідність зарахування половини періоду навчання (у тому числі і заочного), що становить 02 роки 09 місяців 07 днів до страхового стажу при призначенні пенсії за вислугу років, колегія суддів не приймає, оскільки частиною шостою статті 86 Закону № 1697-VII чітко передбачено, що до стажу зараховується половина строку навчання у вищих юридичних навчальних закладах тільки денної форми навчання або на юридичних факультетах вищих навчальних закладів також тільки денної форми навчання.

Враховуючи вищенаведене, стаж роботи ОСОБА_2 на посадах, що дає право на пенсію за вислугу років як працівнику прокуратури, станом на 1 вересня 2016 року (день звернення за призначенням пенсії) становить 20 років 4 місяці 25 днів, що є недостатній для призначення йому пенсії за вислугу років як працівнику прокуратури, а тому відмова УПФУ в Заліщицькому районі у призначенні, нарахуванні та виплаті йому пенсії за вислугу років є правомірною.

За таких обставин, розглядаючи спір, місцевий суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

У відповідності до статті 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно зясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до статті 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Із урахуванням викладеного колегія суддів вважає, що постанова суду першої інстанції є законною, доводи апеляційної скарги зроблених судом першої інстанції висновків не спростовують і при ухваленні оскарженого судового рішення порушень норм матеріального та процесуального права ним допущено не було, тому підстави для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції відсутні.

Керуючись ст.ст.160 ч.3, 195, 196, 198 п.1 ч.1, 200, 205, 206, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Заліщицького районного суду Тернопільської області від 21 грудня 2016 року в адміністративній справі № 597/1170/16-а без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складення ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя Р.Й. Коваль

Судді В.В.Гуляка

ОСОБА_1

Ухвала в повному обсязі складена 27 лютого 2017 року.