Справа № 334/5981/16-а(2-а/334/306/16)
Суддя: Білак С.В.
Дата ухвалення: 2017-03-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Суддя-доповідач - Білак С. В.
Головуючий у 1 інстанції - Колесник С.Г.
ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м Ук р а ї н и

01 березня 2017 року справа № 334/5981/16-а(2-а/334/306/16)
Приміщення суду за адресою: 49083, м. Дніпро, пр. Слобожанський, 29

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Білак С.В., суддів: Шальєвої В.А. Олефіренко Н.А. , розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Дніпровському районі м.Запоріжжя на постанову Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 01 грудня 2016 р. у справі №334/5981/16-а(2-а/334/306/16) за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Дніпровському районі м.Запоріжжя про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 (далі - позивач) звернувся до Ленінського районного суду м.Запоріжжя із адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в Дніпровському районі м.Запоріжжя (далі - відповідач), в якому, з урахуванням уточнень, просив:

- визнати дії відповідача про відмову у здійсненні перерахунку позивачу пенсії на підставі довідки Генеральної прокуратури України від 17.05.2016 року №18-714зп про заробітну плату, відповідно до ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» в редакції, що діяла на час призначення пенсії, з розрахунку 80% від суми щомісячного (чинного) заробітку, починаючи з 01.01.2016 року - неправомірними;

- зобов'язати відповідача здійснити з 01.01.2016 року перерахунок та виплату позивачу пенсії відповідно до ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» (в редакції, чинній на час призначення пенсії, а саме у редакції Закону №1789-XIIвід 05.11.1991 року), у розмірі 80% від суми його місячної заробітної плати, зазначеної у довідці Генеральної прокуратури України від 17.05.2016 року №18-714зп, без обмеження граничного розміру пенсії.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що з 31.08.2016 року і на даний час він перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Дніпровського району м.Запоріжжя та отримує пенсію за вислугу років, призначену на підставі ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру». 31.08.2016 року він звернувся до відповідача із заявою про перерахунок раніше призначеної пенсії відповідно до ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» в розмірі 80% від суми місячного заробітку зазначеного у довідці, виданої Генеральною прокуратурою України від 17.05.2016 року №18-714зп, проте рішенням №33 від 06.09.2016 року йому відмовлено у проведенні перерахунку пенсії у зв'язку з тим, що з 15.07.2015 року набрав чинності Закон України «Про прокуратуру» №1697-VІІ від 14.10.2014 року, відповідно до якого умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначається Кабінетом Міністрів України, на теперішній час порядок перерахунку призначених пенсій не визначено. Позивач вважає дії Управління Пенсійного фонду України в Дніпровському районі м.Запоріжжя незаконними і такими, що порушують його конституційні права на пенсійне забезпечення.

Постановою Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 01 грудня 2016 року адміністративний позов задоволено частково.

Визнано протиправними дії відповідача щодо відмови позивачу у проведенні з 31.08.2016 року перерахунку та виплати пенсії на підставі довідки Генеральної прокуратури України про заробітну плату №18-714зп від 17.05.2016 року відповідно до ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» в редакції Закону № 1789-XII від 05.11.1991 року, з розрахунку 80 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку - неправомірними.

Зобов'язано відповідача провести позивачу перерахунок пенсії відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» в редакції Закону № 1789-XII від 05.11.1991 року з 31.08.2016 року в розмірі 80 відсотків від заробітної плати з усіма додатковими виплатами, з яких сплачено страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування та єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, зазначених у довідці Генеральної прокуратури України про заробітну плату №18-714зп від 17.05.2016 року, без обмеження граничного розміру пенсії.

Стягнуто з Державного бюджету України на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 580 гривень 00 коп.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, відповідач звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову, якою у задоволенні адміністративного позову відмовити у повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначив, що з 01.04.2015 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року №213-VIII, відповідно до п.5 Прикінцевих положень якого з 01.06.2015 року скасовані всі норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії, зокрема, призначаються відповідно до Закону України «Про прокуратуру», отже пенсії за цим Законом не призначаються, а раніше призначені не перераховуються.

З 15.07.2015 року набрав чинності Закон України «Про прокуратуру» №1697-VІІ від 14.10.2014 року, відповідно до ч.20 ст.86 якого умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначається Кабінетом Міністрів України. На теперішній час порядок перерахунку призначених працівникам прокуратури пенсії Кабінетом Міністрів України не визначено.

На момент виникнення спірних правовідносин, у зв'язку з прийняттям спеціального законодавчого акту, що регулює питання пенсійного забезпечення позивача, відсутня така підстава для перерахунку раніше призначеної пенсії як підвищення розміру заробітної плати працюючим прокурорам.

Отже, на теперішній час немає підстав для перерахунку пенсії позивача згідно довідки, виданої Генеральною прокуратурою України №18-714зп від 17.05.2016 року.

Всі особи, які беруть участь у справі, у судове засідання не прибули, були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, тому відповідно до п.2 ч.1 ст.197 КАС України суд апеляційної інстанції розглядав справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції скасуванню, з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Дніпровському районі м.Запоріжжя та отримує пенсію за вислугу років, яка призначена на підставі ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру».

31.08.2016 року позивач звернувся до Управління Пенсійного фонду України вДніпровському районі м. Запоріжжя із заявою про перерахунок пенсії відповідно до ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» в розмірі 80% від суми місячного заробітку.

Рішенням №33 Управління Пенсійного фонду України вДніпровському районі м.Запоріжжя від 06.09.2016 року відмовлено у проведенні перерахунку пенсії позивачу, з посиланням на Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» №213-VII від 02.03.2015 року та у зв'язку з тим, що з 15.07.2015 року набрав чинності Закон України «Про прокуратуру» №1697-VІІ від 14.10.2014 року, з яким втратив чинність Закон України «Про прокуратуру» № 1789-ХІІ від 05.11.1991 року, крім частини 3,4,6,11,ст. 50-1. Відповідно до ч.20 ст. 86 Закон України «Про прокуратуру» №1697-VІІ від 14.10.2014 року умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначається Кабінетом Міністрів України, на теперішній час порядок перерахунку призначених пенсій не визначено.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що сутність соціальних гарантій працівників правоохоронних органів, зокрема працівників прокуратури, зміст та обсяг досягнутих ними соціальних гарантій не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства, а правовідносини щодо їхнього пенсійного забезпечення виникають на момент звернення за призначенням пенсії.

З огляду на наведені висновки, суд першої інстанції вирішив, що відповідач повинен був перерахувати пенсію позивачу відповідно до ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» з розрахунку 80% середнього заробітку із заробітку, зазначеного у довідці Генеральної прокуратури України про заробітну плату №18-714зп від 17.05.2016 року з 31.08.2016 року.

Суд апеляційної інстанції вважає помилковими висновки суду першої інстанції з огляду на наступне.

Законом України "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України" від 28.12.2014 року № 76-VІІІ, який набув чинності з 01.01.2015 року, до частини 18 ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру" внесено зміни.

До внесення відповідних змін в ч.18 ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру" було зазначено, що призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.

Після внесення змін, ч.18 ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру" викладена в наступній редакції: "Умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України", яка діє з 01.01.2015 року.

Аналогічних змін зазнала і частина 20 статті 86 нового Закону України "Про прокуратуру" №1697-VII, який набрав чинності 15.07.2015 року, де визначено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України.

Натомість, Кабінетом Міністрів України відповідний порядок не приймався.

З огляду на те, що позивач звернувся із заявою про здійснення перерахунку пенсії 31.08.2016 року, а редакція Закону України "Про прокуратуру" на цей час не містила норми, яка б передбачала такої підстави для перерахунку пенсії, як підвищення заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників, то позовні вимоги, на думку колегії суддів, не ґрунтуються на законі.

З огляду на викладене та з урахуванням того, що на час розгляду заяви позивача про перерахунок пенсії, умови та порядок перерахунку призначених працівникам прокуратури не визначено Кабінетом Міністрів України, відповідно відсутні законні підстави для здійснення перерахунку пенсії в порядку та на умовах, визначених, зокрема Законом України "Про прокуратуру".

Сама по собі зміна оплати праці прокурорсько-слідчих працівників не є підставою для перерахунку пенсії.

Зміни, внесені Законом України № 76 від 28.12.2014 року до ч. 18 ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру" № 1789 та до частина 20 статті 86 Закону України "Про прокуратуру" № 1697, неконституційними не визнавались і не скасовувались.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Оскільки відповідач є територіальним органом виконавчої влади, який в своїй діяльності керується Конституцією України, законами України, указами Президента, постановами Верховної Ради України, актами Кабінету міністрів, які прийняті відповідно до Конституції та законів України, іншими нормативно-правовими актами, він не мав підстав здійснювати перерахунок пенсії позивачу на умовах та в порядку, закріплених нормою, що втратила чинність, а тому висновок суду першої інстанції щодо протиправності рішення відповідача про відмову в перерахунку пенсії у зв'язку зі збільшенням посадових окладів працівникам прокуратури, не ґрунтується на нормах діючого закону, чим порушено принцип законності, закріплений статтею 9 КАС України.

Крім іншого, право на пенсію позивач реалізував в момент її призначення, що не є спірним, проте, право на перерахунок пенсії виникає, за загальним правилом, або у зв'язку зі збільшенням стажу, або збільшенням розміру заробітної плати (що має місце в межах спірних правовідносин) та може бути реалізовано на підставі тих норм, які діють на час виникнення обставин для такого перерахунку з урахуванням часу звернення до відповідного органу.

Підсумовуючи викладене, судова колегія зазначає, що на теперішній час питання перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури у зв'язку зі збільшенням розміру заробітної плати не врегульовано на законодавчому рівні, а тому відповідач, приймаючи рішення про відмову в перерахунку пенсії позивачу, діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З наведених причин доводи позивача, з якими погодився суд першої інстанції, щодо спірних правовідносин про право позивача на перерахунок пенсії підлягають застосуванню норми права, які діяли на час призначення йому пенсії, є помилковими.

Відповідно до ст.202 КАС України, підставами для скасування постанови суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Судом першої інстанції неповно з'ясовано обставини, які мають значення для вирішення справи, порушено норми матеріального права, а висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам, що призвело до неправильного вирішення справи, а тому оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а в задоволенні адміністративного позову необхідно відмовити.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 160, 167, 184, 195, 197, 198, 202, 205, 207, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Дніпровському районі м.Запоріжжя - задовольнити.

Постанову Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 01 грудня 2016 р. у справі №334/5981/16-а(2-а/334/306/16) за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Дніпровському районі м.Запоріжжя про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії - скасувати.

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Дніпровському районі м.Запоріжжя про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії - відмовити.

Постанова набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь в справі, та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий суддя С.В. Білак

Судді Н.А.Олефіренко

В.А.Шальєва