Справа № 826/3521/15
Суддя: Грибан І.О.
Дата ухвалення: 2017-03-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 826/3521/15 Головуючий у 1-й інстанції: Іщук І.О. Суддя-доповідач: Грибан І.О.
У Х В А Л А

Іменем України

02 березня 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючий-суддя Грибан І.О.

судді Беспалов О.О., Парінов А.Б.

за участі :

секретар с/з Кузик М.А.

пр-к апелянта Гречух О.Я.

розглянув в судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 13 грудня 2016 року по справі за адміністративним позовом Національного банку України в особі Головного управління Національного банку України по м. Києву і Київській області до Міністерства юстиції України, третя особа - ОСОБА_4 про визнання протиправною бездіяльності, зобов'язання вчинити дії,

У С Т А Н О В И В :

Національний банк України в особі Головного управління Національного банку України по м. Києву і Київській області звернувся в суд з позовом, в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність Державної виконавчої служби України (далі - ДВС) в частині відсутності проведення виконавчих дій у виконавчому провадженні ВП № 24805869 (далі - виконавче провадження) протягом більше ніж шість місяців.

- визнати протиправною бездіяльність Державної виконавчої служби України щодо нездійснення протягом чотирьох років експертної оцінки нерухомого майна і не проведення його реалізації;

- зобов'язати ДВС визначити вартість нерухомого майна в межах виконавчого провадження шляхом проведення оцінки суб'єктом оціночної діяльності земельних ділянок за кадастровими номерами НОМЕР_1, НОМЕР_2, НОМЕР_3, НОМЕР_4 (площею 6,4021, 1,1500, 1,8727, 04272 га відповідно - далі нерухоме майно);

- зобов'язати ДВС провести реалізацію нерухомого майна в межах виконавчого провадження.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 28 травня 2015 року адміністративний позов задоволено частково: визнано протиправною бездіяльність Міністерства у частині відсутності проведення виконавчих дій у виконавчому провадженні протягом більше ніж шість місяців; зобов'язано відповідача вчинити дії, передбачені Законом України від 21 квітня 1999 року № 606-XIV "Про виконавче провадження" та Інструкцією про проведення виконавчих дій, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 15 грудня 1999 року № 74/5, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 15 грудня 1999 року за № 865/4158 (далі - Закон № 606-XIV та Інструкція, в редакції періоду спірних правовідносин) щодо проведення оцінки майна і його реалізації, в решті позову відмовлено.

За наслідками розгляду апеляційної скарги Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 5 жовтня 2015 року постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 28 травня 2015 року залишено без змін.

В подальшому, за наслідками розгляду касаційної скарги відповідача ухвалою Вищого адміністративного суду України від 31 травня 2016 року постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 28 травня 2015 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 05 жовтня 2015 року скасовано та направлено справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

При цьому, у своїй ухвалі Вищий адміністративний суд України вказував на те, що висновки судів про наявність задоволення позову в частині визнання протиправною бездіяльності є правильними, строк здійснення виконавчого провадження встановлений статтею 30 Закону № 606-ХІV відповідачем дотримано не було, при цьому під час розгляду справи судом не встановлено поважних причин порушення цього строку. Щодо позовних вимог в частині зобов'язання Міністерства вчинити дії, передбачені Законом № 606 - ХІV та Інструкцією щодо проведення оцінки майна і його реалізації Вищий адміністративний суд України вказував, що оскільки повноваження щодо передачі на реалізацію предмета іпотеки є виключною компетенцією відповідача і початкова ціна нерухомого майна не визначена, що обов'язково передує його реалізації на прилюдних торгах, колегія суддів дійшла висновку, що суд не повинен і не може втручатись у здійснення дискреційних повноважень Міністерства, а тому висновки судів попередніх інстанцій про наявність підстав для задоволення позову, в частині позовних вимог про зобов'язання відповідача здійснити дії, спрямовані на реалізацію такого майна, є передчасними, не ґрунтуються на правильному застосуванні норм матеріального і дотриманні норм процесуального права. Крім того, судом касаційної інстанції зазначено, що норми Закону № 898 - ІV є спеціальними у спірних правовідносинах, державний виконавець перед вирішенням питання щодо проведення оцінки нерухомого майна повинен був з'ясувати наявність або відсутність згоди між іпотекодавцем та іпотекодержателем стосовно початкової ціни продажу предмета іпотеки. Водночас, суди цих обставин справи не перевірили і не звернули увагу на пункт 9 іпотечного договору, яким сторони визначили, що вартість предмета іпотеки складає 41723529,00 грн.

При новому розгляді справи постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 13 грудня 2016 року адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Державної виконавчої служби України в частині відсутності проведення виконавчих дій у виконавчому провадженні ВП № 24805869 (далі - виконавче провадження) протягом більше ніж шість місяців. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України подав апеляційну скаргу, в якій зазначає про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове про відмову в задоволенні позовних вимог.

Позивачем зазначене судове рішення в апеляційному порядку не оскаржується.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника апелянта, розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів апеляційної інстанції приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що постановою від 24.02.2011 відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого напису № 2-2927, виданого 01 грудня 2010 року державним нотаріусом Першої Київської державної нотаріальної контори щодо звернення стягнення на земельні ділянки (далі - виконавчий напис): кадастровий номер НОМЕР_1, площею 6,4021 га; кадастровий номер НОМЕР_2, площею 1,1500 га; кадастровий номер НОМЕР_3, площею 1,8727 га; кадастровий номер НОМЕР_4, площею 0,4272 га, що належать на праві власності ОСОБА_4 (далі - Боржник) з метою задоволення вимог Національного банку України в сумі 35 614 433,14 грн. в рахунок погашення заборгованості за Кредитним договором від 13.02.2009 № 08/09/4 та встановлено термін на добровільне погашення боржником заборгованості.

Вимоги зазначеної вище постанови боржником не були виконані.

12.05.2011 року прийнято постанову про утворення виконавчої групи щодо виконання виконавчого напису, а 03.06.2011 року складено акт опису та арешту майна боржника.

27.07.2011 року державним виконавцем, без з'ясування питання наявності згоди між стягувачем та боржником стосовно початкової ціни продажу, визначеного у договорі іпотеки, прийнято постанову про призначення експерта, суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні, яким призначено ОСОБА_5 суб'єктом оціночної діяльності у виконавчому провадженні.

Листом від 20.06.2012 року № 348 орган Державної виконавчої служби повідомлено, що у зв'язку з ненадходженням відповідних документів та відсутністю фінансування постанова від 27.07.2011 року про призначення експерта, суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні повертається без виконання.

03.07.2012 року прийнято постанову про призначення експерта, суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні, якою призначено ТОВ «Оціночна компанія «Вега» в особі ОСОБА_6 суб'єктом оціночної діяльності у виконавчому провадженні.

Листом від 14.02.2013 року № 33 органу Державної виконавчої служби, у зв'язку з переоформленням ліцензії ТОВ «Оціночна компанія «Вега», для здійснення оцінки майна запропоновано звернутися до Приватного підприємства «Консалтингова група «Арго-Експерт» (далі - ПП «Консалтингова група «Арго-Експерт»).

13.03.2013 року прийнято постанову про призначення експерта, суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання для участі у виконавчому провадження, якою призначено ПП «Консалтингова група «Арго-Експерт» в особі ОСОБА_7 суб'єктом оціночної діяльності у виконавчому провадженні.

Постановою державного виконавця від 09.07.2014 прийнято постанову про відвід експерта суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання ПП "Консалтингова група "Агро-Експерт" у зв'язку із невиконанням постанови від 13.03.2013.

За наслідками нового розгляду справи суд першої інстанції дійшов висновку що позовна вимога про визнання протиправною бездіяльності відповідача у частині відсутності проведення виконавчих дій у виконавчому провадженні протягом більш ніж шість місяців підлягає задоволенню, оскільки на час звернення позивача до суду з позовом та прийняття у справі судового рішення по суті виконавчі дії із примусового виконання виконавчого напису, починаючи із липня 2014 року не вчинялися, а відповідачем зворотне не доведено. Щодо решти позовних вимог суд вказував про відсутність підстав для їх задоволення.

Апелянт, оскаржуючи рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог вказує в обґрунтування доводів апеляційної скарги з посиланням на положення ч.2 ст.30 Закону, те, що державним виконавцем виконавчі дії проведені у відповідності до вимог закону.

Розглядаючи справу в межах апеляційної скарги та надаючи правову оцінку обставинам справи, колегія суддів зважає на наступне.

Спірні правовідносини між сторонами виникли в сфері виконання судового рішення та регулюються нормами Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 № 606-ХІV (надалі Закон № 606-ХІV).

Відповідно до ст. 1 Закону № 606-ХІV виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення)

Згідно статі 25 Закону № 606-ХІV державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби. Державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

Державний виконавець зобов'язаний здійснювати необхідні заходи щодо своєчасного і повного виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб і порядок, визначені виконавчим документом (стаття 5 Закону України «Про виконавче провадження»).

Частиною 2 ст. 30 Закону визначено, що державний виконавець зобов'язаний провести виконавчі дії з виконання рішення протягом шести місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, а з виконання рішення немайнового характеру - у двомісячний строк. Строк здійснення виконавчого провадження не включає час відкладення провадження виконавчих дій або зупинення виконавчого провадження на період проведення експертизи чи оцінки майна, виготовлення технічної документації на майно, реалізації майна боржника, час перебування виконавчого документа на виконанні в адміністрації підприємства, установи чи організації, фізичної особи, фізичної особи - підприємця, які здійснюють відрахування із заробітної плати (заробітку), пенсії та інших доходів боржника. Строк здійснення зведеного виконавчого провадження обчислюється з моменту приєднання до такого провадження останнього виконавчого документа.

Судом першої інстанції встановлено, що як на час звернення позивача до суду з позовом, так і на час прийняття у справі судового рішення по суті, виконавчі дії із примусового виконання виконавчого напису, починаючи із липня 2014 року, не вчинялися.

В той же час, провадження виконавчих дій не відкладалося, виконавче провадження не зупинялося.

Крім того, необхідність призначення експерта для оцінки предмету іпотеки не було обгрунтованою та не обумовлювалася особливостями здійснених виконавчих дій в даному виконавчому провадженні.

Доказів на спростування наведенного відповідачем суду першої та апеляційної інстанції не надано.

Жодних доводів щодо поважності недотримання строків здійснення виконавчого провадження або обставин, що перешкоджали вчиняти виконавчі дії відповідачем не наведено.

На підставі викладеного колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не містить доводів, які б спростували висновки суду першої інстанції.

Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції з дотриманням норм матеріального та процесуального права, на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в справі, підтверджених доказами, колегія суддів апеляційної інстанції підстав для його скасування не вбачає.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 13 грудня 2016 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий-суддя І.О.Грибан

Суддя О.О.Беспалов

Суддя А.Б.Парінов

Повний текст виготовлено - 06.03. 2017.

Головуючий суддя Грибан І.О.

Судді: Парінов А.Б.

Беспалов О.О.