Справа № 377/146/17
Суддя: Орел А. С.
Дата ухвалення: 2017-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

іменем України

Справа №377/146/17

Провадження №2-а/377/13/17

06 березня 2017 року Славутицький міський суд Київської області у складі судді Орла А.С., при секретарі Маряхіній І.В., з участю:

позивача ОСОБА_1,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Славутичі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до старшого інспектора Чернігівського РВП ГУНП в Чернігівській області капітана поліції Прядка Віктора Михайловича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за правопорушення в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, -

УСТАНОВИВ:

28 лютого 2017 року позивач звернувся до суду з названим позовом до відповідача з вимогою скасувати постанову серії БР № 357687 від 18.02.2017 р. про притягнення його до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП, який мотивував тим, що постанова є необґрунтованою та винесена з порушенням норм процесуального права, оскільки у його автомобілі було ввімкнено ближнє світло фар поза населеним пунктом і тому у його діях відсутній склад адміністративного правопорушення. Крім того, постанова не відповідає принципу законності тому, що частина 2 статті 122 КУпАП не встановлює відповідальності за такі дії. Відповідальність за вказане в постанові порушення може наставати за статтею 125 КУпАП, яке передбачає накладення стягнення у виді попередження.

Відповідач до суду не з'явився, надіславши клопотання про розгляд справи за його відсутності та залишити постанову в силі, оскільки на відеозаписі, який він додає, зафіксовано зазначене у постанові порушення правил користування зовнішніми освітлювальними приладами, за яке відповідальність передбачена частиною 2 статті 122 КУпАП за її визначенням.

В судовому засіданні позивач просив задовольнити позов, пояснивши, що навіть якщо він ввімкнув замісць ближнього світла фар габаритні вогні, то його відповідальність за порушення п. 9.8 ПДР не передбачена частиною 2 статті 122 КУпАП, яка встановлює відповідальність у виді штрафу 425 гривень за порушення правил користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальним сигналами при початку руху чи зміні його напрямку. Оскільки цих дій він не здійснював під час руху перед його зупинкою інспектором поліції і жодна інша стаття не передбачає відповідальності за такі дії, окрім статті 125 КУпАП у виді попередження, то притягнення його до відповідальності було неправильним.

Суд встановив, що постановою старшого інспектора Чернігівського РВП капітана поліції Прядка Віктора Михайловича про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, від 18 лютого 2017 року серії БР № 357687 на ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 122 КУпАП, було накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 425 гривень.

Як зазначено у постанові, 18 лютого 2017 року о 10 год. на автодорозі Р-56 Чернігів-Пакуль, 11 км, ОСОБА_1 керував т/з Хюндай Соната, д.н.з. НОМЕР_1 і поза межами населеного пункту не ввімкнув ближнє світло фар, чим порушив п. 9.8. ПДР, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене частиною 2 статті 122 КУпАП.

Відповідно до частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обгрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;

8) пропорційно, зокрема, з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

На виконання цих завдань адміністративного судочинства України, суд при вирішенні публічно-правового спору виходить з наступного.

Відповідно до положень п. 9.8. розділу 9 ПДР України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року (із змінами), з 1 жовтня по 1 травня на всіх механічних транспортних засобах поза населеними пунктами повинні бути ввімкнені денні ходові вогні, а в разі їх відсутності в конструкції транспортного засобу - ближнє світло фар.

В судовому засіданні було переглянуто надісланий відповідачем до суду відеозапис моменту зупинки поліцією автомобіля з реєстраційним номером НОМЕР_1, за межами населеного пункту у світлу пору доби, у якому були ввімкнені габаритні ліхтарі замісць ближнього світла фар, що може свідчити про невиконання водієм вимог п. 9.8. ПДР України.

Відповідно до статті 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом (частина перша).

Згідно статті 9 цього Кодексу адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частина друга статті 122 КУпАП поряд з іншим передбачає відповідальність у виді штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів за порушення правил користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку.

Правила користування зовнішніми світловими приладами викладені у розділі 19 «Користування зовнішніми світловими приладами» ПДР України, а правила користування попереджувальними сигналами - у розділі 9 «Попереджувальні сигнали» ПДР України.

Пункт 9.8. ПДР, за порушення якого позивач притягнутий до адміністративної відповідальності, структурно розміщений у розділі 9 «Попереджувальні сигнали» ПДР України. Тобто ввімкнення зазначених у ньому світлових приладів у вказаний період часу нормативно-правовим актом Кабінету Міністрів України, який встановлює правила дорожнього руху в Україні, віднесено до попереджувальних сигналів.

Проте частина 2 статті 122 КУпАП передбачає відповідальність не за будь-які порушення правил користування попереджувальними сигналами, а лише за порушення тих, які повинні подаватися при початку руху та при зміні його напрямку.

Інші порушення правил дорожнього руху, крім передбачених статтями 121-128, частинами першою і другою статті 129, статтями 139 і 140 цього Кодексу, тягнуть відповідальність у виді попередження, передбачену статтею 125 КУпАП.

Таким чином, притягнення до адміністративної відповідальності, передбаченої частиною 2 статті 122 КУпАП, за неввімкнення з 1 жовтня по 1 травня на всіх механічних транспортних засобах поза населеними пунктами денних ходових вогнів, а в разі їх відсутності в конструкції транспортного засобу - ближнього світла фар, не відповідає вимогам закону.

Крім того, при перегляді надісланого відповідачем до суду відеозапису моменту зупинки автомобіля з реєстраційним номером НОМЕР_1 встановлено, що зупинці поліцейськими вказаного автомобіля передувала зафіксована на відеозаписі розмова між поліцейськими наступного змісту - «Славутич, нє?, ... - Да!», після якої автомобіль був зупинений, очевидно за ознакою його реєстраційного номера Київської області.

Це може свідчити про упередженість відповідача щодо водіїв з м. Славутича Київської області, які є учасниками дорожнього руху на території Чернігівської області, до яких також відноситься позивач.

Відповідно до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний, зокрема, з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Як встановлено судом, оскаржуване рішення суб'єкта владних повноважень не відповідало принципу неупередженості і було прийнято з порушенням закону всупереч законним правам та інтересам позивача.

Воно також не відповідає європейському правовому порядку, до якого прагне Україна, підриває авторитет держави, породжує недовіру до реформованої Національної поліції України, викликає сумнів у справедливості та високому професіоналізмі поліцейських.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про необхідність задоволення адміністративного позову.

Керуючись ст. 6, 18, 19, 160-163, 171-2 КАС України, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Скасувати постанову старшого інспектора Чернігівського РВП ГУНП в Чернігівській області капітана поліції Прядка Віктора Михайловича про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, від 18 лютого 2017 року серії БР № 357687, про накладення на ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 122 КУпАП, адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 425 гривень.

Суддя А. С. Орел