Справа № 229/3937/16-а
Суддя: Міронова Галина Михайлівна
Дата ухвалення: 2017-03-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Гонтар А.Л.
Суддя-доповідач - Міронова Г.М.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2017 року справа № 229/3937/16-а

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії: головуючого судді Міронової Г.М., суддів: Арабей Т.Г., Геращенка І.В., розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в місті Дружківці Донецької області на постанову Дружківського міського суду Донецької області від 25 січня 2017 року у справі № 229/3937/16-а за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в місті Дружківці Донецької області про визнання дій суб'єкта владних повноважень неправомірними та зобов'язання здійснити перерахунок пенсії,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся 14.11.2016 року до суду з адміністративним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що з 04 вересня 2010 року йому призначена пенсія відповідно до ст. 33 Закону України «Про державну службу» у розмірі 80 % заробітної плати державного службовця. Однак при обчисленні пенсії пенсійним органом не було включено індексацію, матеріальну допомогу та інші виплати. Позивач 01.11.2016 року звернувся до відповідача з заявою про перерахунок пенсії з урахуванням всіх виплат. Рішенням № 156685 від 03.11.2016 року пенсійний орган відмовив у перерахунку пенсії.

Просив суд: визнати рішення Управління Пенсійного фонду України в місті Дружківці Донецької області № 156685 від 03 листопада 2016 року про відмову в зарахуванні окремих виплат по заробітній платі, що відмови в призначенні пенсії з урахуванням (при обчисленні її розміру) сум матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, та індексації заробітної плати незаконним та скасувати його; зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в місті Дружківці Донецької області здійснити перерахунок його пенсії в розмірі 90 % від сум заробітної плати, з урахуванням при обчисленні її розміру складових заробітної плати, в т.ч. й сум матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, та індексації заробітної плати, з часу його звернення до відповідача, тобто з 01 листопада 2016 року.

Постановою Дружківського міського суду Донецької області від 25 січня 2017 року у справі № 229/3937/16-а позовні вимоги задоволено частково.

Визнано неправомірними дії Управління Пенсійного фонду України в місті Дружківці Донецької області щодо відмови ОСОБА_2 у здійсненні перерахунку пенсії в розмірі 80 % від суми заробітної плати з врахуванням всіх складових заробітної плати.

Зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в місті Дружківці Донецької області здійснити з 01 листопада 2016 року перерахунок призначеної ОСОБА_2 в розмірі 80 % від суми заробітної плати з урахуванням складових заробітної плати - матеріальної допомоги на оздоровлення, вирішення соціально-побутових питань, грошової винагороди, індексації заробітної плати, на які нараховані та фактично сплачені страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Пенсійним органом на постанову суду подано апеляційну скаргу, в якій він просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог.

В апеляційній скарзі посилається на пункт 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року № 213-VIII та зазначає, що Закон України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року за № 3723, 01 травня 2016 року втратив чинність на підставі Закону України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року № 889. 23.09.2016 року втратила чинність постанова Кабінету Міністрів України «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії» від 31 травня 2000 року № 865, яка визначала складові заробітної плати, які враховувалися для призначення пенсії по вислузі років на підставі ст. 37 Закону № 3723 та порядок перерахунку пенсії на підставі ст. 37-1 Закону № 3723.

Апелянт зазначає, що, оскільки управління є територіальним органом виконавчої влади, який в своїй діяльності керується Конституцією України, законами України, указами Президента, постановами Верховної Ради України, актами Кабінету Міністрів України, які прийняті відповідно до Конституції та законів України, іншими нормативно-правовими актами, воно не має підстав здійснювати перерахунок пенсії позивачу на умовах та в порядку, закріплених нормою, що втратила чинність, а тому дії управління про відмову в перерахунку пенсії ґрунтуються на нормах діючого закону.

Апелянт зазначає, що премію з економії заробітної плати, матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань, допомогу на оздоровлення, грошову винагороду державним службовцям за сумлінну безперервну працю в органах державної влади, зразкове виконання трудових обов'язків, суми індексації заробітної плати не можна віднести до надбавок, передбачених ст. 33 Закону № 3723 до заробітної плати, оскільки дані виплати носять нерегулярний, а одноразовий характер; вказані виплати не є складовою частиною заробітної плати, а сам факт утримання із суми допомоги збору на обов'язкове державне пенсійне страхування не є підставою для включення її до складу заробітної плати державного службовця та врахування при обчисленні розміру пенсії державного службовця.

Крім того, апелянт зазначає, що суд, зобов'язуючи здійснити управління перерахунок і виплату пенсії в розмірі 80 % від суми заробітної плати, не врахував, що Закон України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року за № 3723 з 01 травня 2016 року втратив чинність на підставі Закону України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року № 889.

Сторони у судове засідання не з'явились, про розгляд справи були повідомлені належним чином.

За нормами пункту другого частини першої статті 197 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне вимоги, викладені в апеляційній скарзі, задовольнити частково, а постанову суду першої інстанції змінити, з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_2 перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в місті Дружківці Донецької області та з 17 травня 2012 року отримує пенсію призначену відповідно до ст. 33 Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року за № 3723 в розмірі 80 % заробітної плати. Стаж державної служби складав 4 роки 5 місяців 25 днів, загальний стаж - 41 рік 08 місяців 22 дні (а.с. 23).

Позивач 01.11.2016 року звернувся до відповідача з заявою про перерахунок пенсії згідно із Законом України «Про державну службу» із врахуванням індексації заробітної плати та матеріальної допомоги (а.с. 25).

Відповідно до довідки № 20с від 28.10.2016 року, виданої на ім'я ОСОБА_2 за період з 01.05.2011 року по 30.04.2012 року про складові заробітної плати (за останні 24 календарні місяці роботи або за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією), що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» та розшифровки графи "інші виплати", до інших виплат входять: матеріальна допомога на оздоровлення та індексація, всього у розмірі 11731,68 грн.

На всі виплати, які включені у довідку, нараховано страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а з 01.01.2011 року - єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування (а.с. 13).

Пенсійний орган 03 листопада 2016 року прийняв рішення № 156685 про відмову у врахуванні в заробітну плату індексації та матеріальної допомоги, в якому посилався на норми ст. 21 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» та зазначив, що матеріальна допомога та індексація, як складові заробітної плати згідно ст. 21 цього Закону, не передбачені, тому не можуть бути враховані в заробіток, із якого обчислюється пенсія службовцю в органах місцевого самоврядування (а.с. 7).

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що пенсія позивача повинна обчислюватись із заробітної плати, яку він фактично отримував на день звільнення, в тому числі з урахуванням матеріальної допомоги та індексації грошових доходів на які нараховувались страхові внески, з огляду на наступне.

Згідно ст. 37 Закону N 3723-XII пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування (у редакції Закону на час призначення пенсії позивачу).

У частині першій статті 1 Закону України «Про оплату праці» (далі - Закон № 108/95-ВР) встановлено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 цього Закону визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати.

Частиною другою статті 33 Закону № 3723-XII передбачалось, що заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Крім того, статтею 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон № 1788-XII) врегульовано види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсій.

Відповідно до частини першої статті 66 цього Закону до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058-IV) визначає виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Так, зокрема до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

За змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Верховний Суд України в своїй постанові від 16 вересня 2014 року у справі № 21-314а14, зазначив, що суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, зокрема матеріальна допомога на оздоровлення та допомога на вирішення соціально-побутових питань, сума індексації заробітної плати, включаються до складу заробітної плати державного службовця та враховуються при обчисленні розміру його пенсії.

Відповідно до ст. 244-2 Кодексу адміністративного судочинства України колегія суддів враховує висновок при розгляді даної справи.

Таким чином, колегія суддів підтримує висновок суду першої інстанції, що позивач має право на врахування при розрахунку пенсії сум матеріальної допомоги та індексації заробітної плати.

Що стосується посилання пенсійного органу на п. 5 Прикінцевих положень Закону № 213-VIII.

Колегія суддів також вважає необґрунтованими посилання відповідача на п. 5 Прикінцевих положень Закону № 213-VIII, з огляду на наступне.

Згідно п. 5 Прикінцевих положень Закону № 213-VIII, у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України "Про державну службу", "Про прокуратуру", Про судоустрій і статус суддів", Про статус народного депутата України", Про Кабінет Міністрів України", Про судову експертизу", Про Національний банк України", Про службу в органах місцевого самоврядування", Про дипломатичну службу", Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України.

Отже, вказаною нормою права визначено, що з 01.06.2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначаються, зокрема, у відповідності до Закону N 3723-XII.

Однак в даному випадку не йдеться про призначення або перерахунок пенсії на підставі Закону N 3723-XII. Так, підстави для призначення та перерахунку пенсії державним службовцям визначалась ст. 37-1 Закону N 3723-XII. В той же час, вказана норма права не передбачає такої підстави для перерахунку, як невключення при розрахунку пенсії видів виплат (доходів) державного службовця. У спірному випадку перерахунок пенсії має бути здійснений з огляду на положення ст. 41 Закону № 1058-IV, якою визначено виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії.

Крім того, колегія суддів вважає за необхідне звернути увагу на наступне.

За положенням ч. 1 ст. 40, ст. 42 Закону № 1058-IV підставами для призначення та перерахунку пенсії є два критерії: стаж (страховий стаж) та заробітна плата та їх збільшення.

В даному випадку перерахунок пенсії позивачу є відновленням допущеного пенсійним органом порушення при відмові в обчисленні заробітку при перерахунку пенсії і до спірних правовідносин не може бути застосований новий Закон України «Про державну службу» та взагалі норми законодавства щодо перерахунку пенсії у зв'язку зі збільшенням страхового стажу або заробітку.

Колегія суддів зазначає, що в даному випадку, задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції відновлює порушені права позивача на правильне обчислення розміру його пенсії, а способом для такого відновлення слугує зобов'язання відповідача правильно обчислити розмір вже призначеної йому пенсії шляхом здійснення відповідного перерахунку.

Крім того, колегія суддів також зазначає, що при перерахунку пенсії державним службовцям має застосовуватися норма, що визначає розмір пенсії у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії, а тому внесені Законом № 76-VIII зміни до статті 37 Закону № 3723-XII щодо розміру пенсії у відсотках стосується порядку призначення пенсії державним службовцям у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії, оскільки процедури призначення та перерахунку пенсії різні за змістом та механізмом їх проведення.

Як вбачається з матеріалів справи, пенсія позивачу призначена із розрахунку 80% від середньомісячного заробітку, що підтверджується матеріалами справи та не спростовується сторонами.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції, що позовні вимоги в частині зобов'язання відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії позивачу в розмірі 80% від суми заробітної плати, виходячи з положень ст. 37 Закону № 1058-IV, в редакції яка була чинна саме на час призначення пенсії позивачу, підлягають задоволенню.

При цьому суд першої інстанції правильно зазначив, що відповідно до ч. 4 ст. 45 Закону № 1058-IV перерахунок призначеної пенсії провадиться в разі виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа.

Позивач звернувся з заявою до пенсійного органу про перерахунок пенсії 01.11.2016 року, тому він має право на перерахунок пенсії з 01.11.2016 року.

Колегія суддів зазначає, що по суті спір судом першої інстанції вирішено правильно, але в резолютивній частині відсутня вказівка на частину незадоволених позовних вимог.

Враховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку, що вимоги апеляційної скарги необхідно задовольнити частково, а постанову суду першої інстанції змінити.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 195, 197, п. 2 ч. 1 ст. 198, 201, 205, 207, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в місті Дружківці Донецької області - задовольнити частково.

Постанову Дружківського міського суду Донецької області від 25 січня 2017 року у справі № 229/3937/16-а - змінити.

Доповнити резолютивну частину постанови Дружківського міського суду Донецької області від 25 січня 2017 року у справі № 229/3937/16-а четвертим абзацом наступного змісту: «В решті позовних вимог відмовити».

Абзаци четвертий, п'ятий вважати відповідно абзацами п'ятим, шостим.

В іншій частині постанову Дружківського міського суду Донецької області від 25 січня 2017 року у справі № 229/3937/16-а - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками розгляду в порядку письмового провадження набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів після набрання нею законної сили.

Головуючий суддя Г.М. Міронова

Судді Т.Г. Арабей

І.В. Геращенко