Справа № 372/43/17
Суддя: Зінченко О. М.
Дата ухвалення: 2017-03-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 372/43/17
П О С Т А Н О В А

Іменем України

03 березня 2017 року м.Обухів

Обухівський районний суд Київської області в складі :

головуючого судді Зінченко О.М.,

при секретарі Абашідзе Т.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Обухівського районного суду Київської області адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління поліції охорони в Київській області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся з позовом, в якому просить визнати протиправною відмову Управління поліції охорони в Київській області України у призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги відповідно до Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 р. № 850 та просить зобов'язати Управління поліції охорони в Київській області України прийняти рішення щодо призначення та виплати йому одноразової грошової допомоги, відповідно до Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 №850 та надіслати його органу внутрішніх справ, у якому він проходив службу, для проведення виплати. В обґрунтування позовних вимог вказав, що після звільнення з органів внутрішніх справ, медико-соціальною експертною комісією йому встановлено другу групу інвалідності у зв'язку із захворюванням, отриманим в період проходження служби в органах внутрішніх справ. Зазначає, що звернувся до Управління поліції охорони в Київської області, яка є правонаступником Управління державної служби охорони УМВС України в Київській області, з заявою про виплату одноразової грошової допомоги на підставі статті 23 Закону України "Про міліцію" та положень Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 № 850, яка була направлена на розгляд до Департаменту поліції охорони.

В грудні 2016 р. отримав лист від Департаменту поліції охорони за вих.№ к-197, відповідно до змісту якого вбачається, що за умови надходження коштів з державного бюджету України, виділених на МВС, територіальні органи поліції охорони проведуть виплату ОГД в повному обсязі.

Аналогічну відповідь позивач також отримав з міністерства Внутрішніх справ України, куди звернувся з листом.

Вважає, що Міністерством внутрішніх справ України протиправно відмовлено у призначенні та виплаті належної йому одноразової грошової допомоги, оскільки пунктом 14 Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, визначено вичерпний перелік підстав для відмови у виплаті грошової допомоги.

Позивач в судове засідання не з'явився, направив до суду клопотання про слухання справи в його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити.

Відповідач Управління поліції охорони в Київській області в судове засідання не з'явилися. Направивши до суду письмове заперечення проти позову, вважають себе не належними відповідачами та вказали, що захворювання позивача отримане під час проходження служби в органах внутрішніх справ, а виплата одноразової грошової допомоги є соціальною виплатою держави та має бути здійснена за рахунок коштів Державного бюджету України. (а.с. 32-34).

Представник залучених до участі в розгляді справи в якості співвідповідача Міністерство внутрішніх справ України в судове засідання не прибув, хоча про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином.

Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача на підставі наявних у ній доказів, що відповідає положенню ст. 128 КАС України.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що позивач проходив службу в органах внутрішніх справ України до 26.09.2014 року.

Зі змісту виписки з свідоцтва про хворобу, довідки до акта огляду медико-соціальної експертної комісії серії АВ №0198555 від 27.09.2016 року, довідки про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності у відсотках від 27.09.2016 року вбачається, що ОСОБА_1 встановлено другу групу інвалідності внаслідок захворювання, отриманого в період проходження служби в органах внутрішніх справ (а.с.10-12).

03.102016 року позивач подав до Управління поліції охорони в Київській області, яке є правонаступником Управління Державної служби охорони при УМВС України в Київській області, де проходив службу в органах внутрішніх справ капітан міліції ОСОБА_1 на посаді командира спеціального взводу груп затримання Обухівського районного відділу, заяву про призначення грошової допомоги та долучив копії документів, передбачені пунктом 7 Порядку № 850.

Відповідно до листа №1547/43/30/4-2016 від 07.10.2016 року Управління поліції охорони в Київській області заяву ОСОБА_1 направлено до Департамету поліції охорони (а.с.15).

22 листопада 2016 року позивач подав до Міністерства внутрішніх справ України заяву про призначення грошової допомоги та долучив копії документів, передбачені пунктом 7 Порядку № 850.

09 грудня 2016 року позивачу був направлено лист Департамента фінансово-облікової політики Міністерства внутрішніх справ України з якого вбачається, що вказані документи було повернуто на адресу Департамент поліції охорони України без розгляду з роз'ясненням, що одноразова грошова допомога колишнім працівникам Державної служби охорони повинна здійснювати поліція охорони з дотриманням визначеного законодавством порядку фінансування, а видатки на забезпечення діяльності Державної служби охорони у Державному бюджеті України для Міністерства внутрішніх справи не передбачені, покриття витрат на виплату одноразової допомоги колишнім працівникам Державної служби охорони має здійснюватись поліцією охорони за рахунок власних джерел надходжень, а також через УОСК (а.с.35-36).

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 6 статті 23 Закону Укоаїни "Про міліцію" передбачено, що у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного працівнику міліції під час виконання ним службових обов'язків, яке призвело до встановлення йому інвалідності, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, залежно від ступеня втрати працездатності, йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, у разі встановлення інвалідності II групи в порядку та умовах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до абзацу 3 пункту 15 Розділу ХІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про Національну поліцію" передбачено, що право на отримання одноразової грошової допомоги, інших виплат, передбачених Законом України "Про міліцію", зберігається і здійснюється в порядку, що діяв до набрання чинності Законом України "Про Національну поліцію".

Механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги (далі - грошова допомога) у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції встановлено Порядком та умовами призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 850 від 21.10.2015 (далі за текстом - Порядок № 850).

Згідно пункту 2 Порядку № 850 днем виникнення права на отримання грошової допомоги є:

у разі загибелі (смерті) працівника міліції - дата смерті, що зазначена у свідоцтві про смерть;

у разі встановлення працівнику міліції інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності - дата встановлення втрати працездатності, що зазначена в довідці медико-соціальної експертної комісії.

Відповідно до підпункту 2 пункту 3 Порядку № 850 грошова допомога призначається і виплачується у разі установлення працівникові міліції інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання ним службових обов'язків, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення із служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, у розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, у разі встановлення інвалідності II групи.

Відповідно до п. 7. Порядку № 850 працівник міліції, якому призначається грошова допомога у разі встановлення інвалідності чи часткової втрати працездатності без установлення інвалідності, подає за місцем служби такі документи:

заяву (рапорт) про виплату грошової допомоги у зв'язку з установленням інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності за формою згідно з додатком до цих Порядку та умов;

довідку медико-соціальної експертної комісії про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності (у відсотках).

До заяви додаються копії:

довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією;

постанови відповідної військово-лікарської комісії щодо встановлення причинного зв'язку поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання;

акта розслідування нещасного випадку та акта, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва) працівника міліції, зокрема про те, що воно не пов'язане з учиненням ним кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком учинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп'яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, за формою, що затверджується МВС;

сторінок паспорта з даними про прізвище, ім'я та по батькові і місце реєстрації;

документа, що підтверджує реєстрацію у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків (сторінки паспорта громадянина України - для особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомила про це відповідному контролюючому органу і має відповідну відмітку у паспорті громадянина України).

Як встановлено судом, ОСОБА_1 встановлена друга група інвалідності, причиною якої є захворювання, пов'язане з проходженням служби в органах внутрішніх справ. Заявник звернувся з заявою про виплату йому одноразової грошової допомоги за місцем проходження служби, при цьому подав всі документи, визначені Порядком № 850.

Згідно п. 8 Порядку керівник органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, подає Міністерству внутрішніх справ в 15-денний строк з дня реєстрації документи, зазначені в пунктах 6 або 7 Порядку № 850, висновок щодо виплати грошової допомоги, а також у разі загибелі (смерті) працівника міліції: витяг з наказу про виключення загиблого (померлого) працівника міліції із списків особового складу; витяг з особової справи про склад сім'ї загиблого (померлого) працівника міліції.

Міністерство внутрішніх справ в місячний строк після надходження зазначених у пункті 8 Порядку № 850 документів приймає рішення про призначення або у випадках, передбачених пунктом 14 Порядку № 850 , про відмову в призначенні грошової допомоги і надсилає його разом із зазначеними документами керівникові органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, для видання наказу про виплату такої допомоги, або у разі відмови - для письмового повідомлення осіб із зазначенням мотивів відмови.

Згідно п. 14 Порядку № 850 призначення та виплата грошової допомоги не здійснюється, якщо загибель (смерть), поранення (контузія, травма або каліцтво), інвалідність або часткова втрата працездатності без установлення інвалідності працівника міліції за висновком комісії з розслідування нещасного випадку є наслідком:

- учинення ним злочину, адміністративного правпорушення або дисциплінарного проступку;

- учинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп'яніння;

- навмисного спричинення собі тілесного ушкодження чи іншої шкоди своєму здоров'ю або самогубства (крім випадку доведення особи до самогубства, установленого судом);

- подання особою завідомо неправдивих відомостей для призначення і виплати грошової допомоги.

Грошова допомога виплачується в порядку черговості відповідно до дати прийняття Міністерством внутрішніх справ рішення про її призначення, але не пізніше двох місяців із дня прийняття зазначеного рішення в межах та за рахунок коштів, передбачених державним бюджетом на утримання Міністерства внутрішніх справ (пункти 9, 10 Порядку № 850).

Отже, зазначеним Порядком чітко встановлено, що рішення про призначення або про відмову в призначенні грошової допомоги приймає саме Міністерство внутрішніх справ України, а виплата одноразової грошової допомоги здійснюється за рахунок коштів, передбачених державним бюджетом на утримання Міністерства внутрішніх справ. А відтак доводи відповідача про те, що покриття витрат на виплату одноразової допомоги колишнім працівникам Державної служби охорони має здійснюватись поліцією охорони за рахунок власних джерел надходжень, а також через УОСК, не ґрунтуються на положеннях нормативно-правових актів, і є неправомірними.

Відповідно до положень ст. 11 КАС України, суд вважає, що порушене право позивача підлягає захисту шляхом визнання неправомірними дій Міністерства внутрішніх справ України щодо не розгляду матеріалів про призначення та виплату одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 згідно Постанови Кабінету Міністрів № 850 від 21.10.2015 року та покладення обов'язку на відповідача прийняти рішення (висновок) за заявою ОСОБА_1 від 22 листопада 2016 року щодо виплати одноразової грошової допомоги згідно Постанови Кабінету Міністрів № 850 від 21.10.2015 року.

Керуючись ст. ст. 8, 9, 11, 17, 71, 86, 160-163 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати неправомірними дії Міністерства внутрішніх справ України щодо щодо не розгляду по суті матеріалів про призначення та виплату одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 згідно Постанови Кабінету Міністрів № 850 від 21.10.2015 року без розгляду.

Зобов'язати Міністерство внутрішніх справ України прийняти рішення (висновок) яким здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги згідно Постанови Кабінету Міністрів № 850 від 21.10.2015 року, в зв'язку з захворюванням отриманим під час виконання службових обов'язків, що призвело до встановлення другої групи інвалідності.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного Адміністративного суду Київської області через Обухівський районний суд шляхом подачі в 10 денний строк з дня складення постанови в повному обсязі апеляційної скарги.

Суддя О.М.Зінченко