Справа № 805/4289/16-а
Суддя: Геращенко Ігор Володимирович
Дата ухвалення: 2017-03-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Кравченко Т.О.
Суддя-доповідач - Геращенко І.В.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2017 року справа №805/4289/16-а

84301, Донецька область, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Геращенка І.В., суддів Арабей Т.Г., Міронової Г.М.

секретар - Челахова О.О.

за участю: представника позивача - Окостня С.М., 807/03 від 30.01.2017 року

представника відповідача 1 - не з'явився

представника відповідача 2 - не з'явився

третьої особи - не з'явилась

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Брокбізнесбанк» на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 19 грудня 2016 року у справі № 805/4289/16-а за позовом Публічного акціонерного товариства «Брокбізнесбанк» до Державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби міста Маріуполя Головного територіального управління юстиції у Донецькій області Чистова Г.О., Центрального відділу державної виконавчої служби міста Маріуполя Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, третя особа: ОСОБА_4 про визнання дій неправомірними та скасування повідомлення від 12 жовтня 2016 року про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання, -

ВСТАНОВИВ:

02 листопада 2016 року Публічне акціонерне товариство «Брокбізнесбанк» (далі - позивач, товариство, банк) звернулося до Донецького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби міста Маріуполя Головного територіального управління юстиції у Донецькій області Чистова Г.О. (далі - відповідач 1, державний виконавець), Центрального відділу державної виконавчої служби міста Маріуполя Головного територіального управління юстиції у Донецькій області (далі - відповідач 2, виконавча служба), третя особа: ОСОБА_4 (далі - третя особа) про визнання дій неправомірними та скасування повідомлення від 12 жовтня 2016 року про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання (а.с.3-7).

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 26 липня 2016 року у задоволені адміністративного позову відмовлено повністю (а.с.41-44).

Не погодившись з вказаним рішенням, позивач звернувся з апеляційною скаргою на прийняте рішення та посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, просив скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову про задоволення позовних вимог у повному обсязі. Вважає, що судом першої інстанції безпідставно прийнятий до уваги момент надходження виконавчого документу до державного виконавця, а не момент виникнення спірних правовідносин. Посилається на те, що суд першої інстанції не досліджував питання дій державного виконавця на предмет безсторонності та неупередженості (а.с.48-49).

В судове засідання відповідачі та третя особа не прибули, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, з клопотанням про особисту участь у розгляді справи в суді апеляційної інстанції не звертались.

В судовому засіданні представник позивача підтримав доводи апеляційної скарги, просив скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги та наданих заперечень, заслухавши пояснення представника позивача, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне вимоги, викладені в апеляційній скарзі, залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін, з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено й не оспорюється апелянтом наступне.

Позивач, Публічне акціонерне товариство «Брокбізнесбанк» (ідентифікаційний код 19357489) зареєстроване як юридична особа 07 жовтня 1991 року, про що 21 вересня 2004 року до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесений запис за номером 1 000818 (а.с.32-34).

Позивач перебуває на стадії ліквідації, що підтверджено постановою Правління Національного банку України від 10 червня 2014 року № 339 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Брокбізнесбанк» (а.с.14), рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 21 травня 2015 року № 103 «Про продовження строків здійснення процедури ліквідації АТ «Брокбізнесбанк» (а.с.15), рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 02 червня 2016 року № 896 «Про продовження строків здійснення процедури ліквідації АТ «Брокбізнесбанк» та делегування повноважень ліквідатора» (а.с.16).

На час прийняття рішення судом першої інстанції по цій справі запис про державну реєстрацію припинення Публічного акціонерного товариства «Брокбізнесбанк» як юридичної особи до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань не внесений.

Відповідач 1 - держаний виконавець Центрального відділу державної виконавчої служби міста Маріуполя Головного територіального управління юстиції у Донецькій області Чистов Г.О. (а.с.12)

Відповідач 2 - Центральний відділ державної виконавчої служби міста Маріуполь Головного територіального управління юстиції у Донецькій області (ідентифікаційний код 34908779) зареєстрований як юридична особа 29 березня 2007 року, про що до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесений запис за номером 1 005686 (а.с.35).

Третя особа - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 реєстраційний номер платника податків за даними державного реєстру фізичних осіб - платників податків: НОМЕР_1, зареєстрована як фізична особа - підприємець, яка є майновим поручителем за зобов'язаннями Приватного підприємства «Т.Р.К. - СЕРВИС», що розташовано за адресою: АДРЕСА_1 код ЄДРПО 30097979 (а.с.9)

Публічне акціонерне товариство «Брокбізнесбанк» 04 жовтня 2016 року як стягувач звернувся до Жовтневого відділу державної виконавчої служби міста Маріуполя Головного територіального управління юстиції у Донецькій області з заявою про примусове виконання рішення № 7280.

В цій заяві товариство зазначило, що 26 липня 2013 року приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу Тактаровим В.Б. вчинений виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 446, про звернення стягнення на нежитлову будівлю № 7, загальною площею 382,8 кв.м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_3, що належить на праві власності ОСОБА_6, в рахунок погашення заборгованості перед банком на суму 360 271,37 грн. та 6 000,00 грн. витрат по вчиненню виконавчого напису.

Посилаючись на вимоги статей 4, 6, 8, 11, 12, 17-19, 20, 25 Закону України «Про виконавче провадження», Інструкцію з організації примусового виконання рішень, затверджену наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року № 512/5, товариство просило: відкрите виконавче провадження з примусового виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Донецького міського нотаріального округу Тактарова В.Б., вчиненого 26 липня 2013 року та зареєстрованого в реєстрі за № 446, про звернення стягнення на нежитлову будівлю № 7, загальною площею 382,8 кв.м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_3, що належить на праві власності ОСОБА_6, в рахунок погашення заборгованості перед банком на суму 360 271,37 грн. та 6 000,00 грн. витрат по вчиненню виконавчого напису; з метою забезпечення виконання рішення відповідно до абзацу другого частини другої статті 25 Закону України «Про виконавче провадження» одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження накласти арешт на все майно боржника та внести відповідні обтяження до Єдиного державного реєстру обтяжень рухомого та нерухомого майна; залучити представника стягувача до проведення виконавчих дій; копії всіх постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження надсилати на адресу АТ «Брокбізнесбанк» (03057, м. Київ, пр. Перемоги, 41); стягнуті кошти в процесі примусового виконання рішення перерахувати за наступними реквізитами: назва банку - НБУ, МФО - 300001, р/р - 1026, отримувач - ліквідатор Акціонерне товариство «Брокбізнесбанк», ЄДРПОУ - 19357489.

До заяви були додані оригінал виконавчого напису приватного нотаріуса Донецького міського нотаріального округу Тактарова В.Б., вчиненого 26 липня 2013 року та зареєстрованого в реєстрі за № 446, та копія довіреності представника банку (а.с.8-9).

Як свідчать реєстр рекомендованих листів та фіскальний чек, заява про примусове виконання від 04 жовтня 2016 року № 7280 надіслана на адресу Жовтневого відділу державної виконавчої служби міста Маріуполя Головного територіального управління юстиції у Донецькій області рекомендованою поштовою кореспонденцією 04 жовтня 2016 року та отримано адресатом 10 жовтня 2016 року, що підтверджується відомостями он-лайн сервісу Українського державного підприємства поштового зв'язку «Укрпошта» «Відстеження пересилання поштових відправлень» (а.с.10-11).

Державний виконавець Центрального відділу державної виконавчої служби міста Маріуполя Головного територіального управління юстиції у Донецької області Чистової Г.О. 12 жовтня 2016 року розглянула заяву про примусове виконання виконавчого напису № 446, виданого 26 липня 2013 року приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу Тактаровим В.Б., про звернення стягнення на нежитлову будівлю № 7, загальною площею 382,8 кв.м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_3, що належить на праві власності ОСОБА_6, яка є майновим поручителем за зобов'язаннями приватного підприємства «Т.Р.К.-Сервіс».

Нежитлова будівля на підставі іпотечного договору № 175, посвідченого приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Никоненко Т.В. 25 липня 2007 року та зареєстрованого в реєстрі за № 3709, передана у іпотеку банку в особі Донецького головного регіонального відділення банку. Строк платежу за вказаним договором настав 10 липня 2013 року. За рахунок коштів, отриманих від реалізації зазначеної нежитлової будівлі, належало задовольнити вимоги Публічного акціонерного товариства «Брокбізнесбанк» в особі Донецького головного регіонального відділення Публічного акціонерного товариства «Брокбізнесбанк» на суму 360 271,37 грн., що складається з простроченої заборгованості за кредитом 317 800,00 грн.; прострочених відсотків 42 471,37 грн., а також відшкодувати витрати за вчинення виконавчого напису у сумі 6 000,00 грн.

12 жовтня 2016 року за результатами розгляду заяви банку від 04 жовтня 2016 року, керуючись пунктом 8 частини 4 статті 4 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець Центрального відділу державної виконавчої служби міста Маріуполя Головного територіального управління юстиції у Донецької області Чистова Г.О. склала повідомлення (ВП № 52639699) про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання, яке надіслане на адресу товариства рекомендованою поштовою кореспонденцією 19 жовтня 2016 року та отримане банком 24 жовтня 2016 року, що підтверджується штампом реєстрації вхідної кореспонденції позивача (а.с.12, 13).

Суть спірних правовідносин полягає у правомірності направлення повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання, що регулюється нормами Конституції України, Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року № 1404-VIII (далі - Закон № 1404-VIII), Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» від 02 червня 2016 року № 1403-VIII (далі - Закон № 1403-VIII) та іншими нормативно-правовими актами стосовно спірних правовідносин.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначав Закон України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року № 606-XIV (далі - Закон № 606).

02 червня 2016 року Верховною Радою України прийнятий Закон України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII, який в силу положень пункту 1 розділу ХІІІ «Прикінцеві та перехідні положення» цього Закону набрав чинності 05 жовтня 2016 року.

Відповідно до абзацу 2 пункту 2 розділу ХІІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 1403-VIII Закон № 606 визнаний таким, що втратив чинність з дня набрання чинності Законом № 1404-VIII (05 жовтня 2016 року), крім статті 4, яка втрачає чинність через три місяці з дня набрання чинності цим Законом.

Проблемою даного спору є питання застосування у часі правової норми, яка регламентує прийняття до виконання виконавчого документа.

Так, на час направлення товариством заяви про прийняття до виконання виконавчого документа, шляхом поштового відправлення, тобто станом на 04 жовтня 2016 року, діяв Закон № 606, проте як на час отримання Центральним відділом державної виконавчої служби міста Маріуполь Головного територіального управління юстиції у Донецькій області заяви банку про прийняття до виконання виконавчого документа, тобто станом на 10 жовтня 2016 року, а також на час складання державним виконавцем Чистовою Г.О. повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачеві без виконання, тобто станом на 12 жовтня 2016 року, діяв Закон № 1404-VIII.

Частиною першою статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Отже, колегія суддів дійшла висновку, що дію нормативно-правового акту в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той Закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

За приписами пункту 7 розділу ХІІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 1404-VIII виконавчі дії, здійснення яких розпочато до набрання чинності цим Законом, завершуються у порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом. Після набрання чинності цим Законом виконавчі дії здійснюються відповідно до цього Закону.

З огляду на викладене, при прийнятті поданого Банком виконавчого документа державний виконавець повинен керуватися відповідними положеннями Закону № 1404-VIII, оскільки ці виконавчі дії здійснювалися після 05 жовтня 2016 року, тобто після набрання чинності Законом № 1404-VIII.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що положення Закону № 606 не підлягали застосуванню до спірних правовідносин в силу приписів пункту 7 розділу ХІІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 1404-VIII.

Відповідно до частини другої статті 26 Закону № 1404-VIII до заяви про примусове виконання рішення стягувач додає квитанцію про сплату авансового внеску в розмірі 2 відсотків суми, що підлягає стягненню, але не більше 10 мінімальних розмірів заробітної плати, а за рішенням немайнового характеру - у розмірі одного мінімального розміру заробітної плати з боржника - фізичної особи та в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - юридичної особи.

Від сплати авансового внеску звільняються стягувачі за рішеннями про: стягнення заробітної плати, поновлення на роботі та за іншими вимогами, що випливають із трудових правовідносин; обчислення, призначення, перерахунок, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг; відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, а також смертю фізичної особи; стягнення аліментів; відшкодування майнової та/або моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Від сплати авансового внеску також звільняються державні органи, інваліди війни, інваліди I та II груп, законні представники дітей-інвалідів і недієздатних інвалідів I та II груп, громадяни, віднесені до категорій 1 та 2 осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, у разі їх звернення до органів державної виконавчої служби.

Банк звернувся із заявою про примусове виконання рішення, за яким не передбачено Законом № 1404-VIII звільнення від сплати авансового внеску.

За вимогами пункту 8 частини 4 статті 4 Закону № 1404-VIII виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред'явлення, якщо стягувач не надав підтвердження сплати авансового внеску, якщо авансування є обов'язковим.

Враховуючи, що до заяви банку про примусове виконання виконавчого напису нотаріуса не був доданий документ на підтвердження сплати авансового внеску, колегія суддів вважає, що державний виконавець, діючи у строки та в порядку, визначені Законом № 1404-VIII, який був чинний на час здійснення виконавчої дії, правомірно повернув без виконання виконавчий документ стягувачеві на підставі пункту 8 частини 4 статті 4 Закону № 1404-VIII.

Колегія суддів не приймає посилання апелянта на те що, судом першої інстанції не прийнято до уваги момент виникнення спірних правовідносин, оскільки колегія суддів дійшла висновку, що саме у даному випадку спірні правовідносини виникли, коли банк звернувся до відповідачів із заявою про примусове виконання виконавчого напису нотаріуса коли набрав чинності Закон № 1404-VIII, що передбачено п. 7 розділу ХІІІ «Прикінцевих та перехідних положень» зазначеного закону.

З урахуванням наведеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову у задоволенні позовних вимог.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, беручи до уваги, що ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

З врахуванням викладеного, колегія суддів дійшла до висновку, що постанова суду першої інстанції прийнята з додержанням норм матеріального та процесуального права, що є підставою для залишення без змін постанови суду першої інстанції і відмови в задоволенні апеляційної скарги позивача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 7-15, 17-24, 69-72, 86, 94, 122-1, 184, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Брокбізнесбанк» на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 19 грудня 2016 року у справі № 805/4289/16-а - залишити без задоволення.

Постанову Донецького окружного адміністративного суду від 19 грудня 2016 року у справі № 805/4289/16-а за позовом Публічного акціонерного товариства «Брокбізнесбанк» до Державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби міста Маріуполя Головного територіального управління юстиції у Донецькій області Чистова Г.О., Центрального відділу державної виконавчої служби міста Маріуполя Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, третя особа: ОСОБА_4 про визнання дій неправомірними та скасування повідомлення від 12 жовтня 2016 року про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання - залишити без змін.

Вступна та резолютивна частини ухвали складені у нарадчій кімнаті та проголошені у судовому засіданні 01 березня 2017 року. Повний текст ухвали складений та підписаний у нарадчій кімнаті 02 березня 2017 року.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів з дати складання її в повному обсязі.

Головуючий: І.В. Геращенко

Судді: Т.Г. Арабей

Г.М. Міронова