Справа № 235/7448/16-а
Суддя: Казначеєв Едуард Геннадійович
Дата ухвалення: 2017-03-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Данилів С.В.
Суддя-доповідач - Казначеєв Е.Г.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2017 року справа №235/7448/16-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Казначеєва Е.Г., суддів: Василенко Л.А., Васильєвої І.А., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Красноармійського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області на постанову Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 11 січня 2017 р. у справі № 235/7448/16-а (головуючий І інстанції Данилів С.В.) за позовом ОСОБА_2 до Красноармійського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання протиправним та скасування рішення про відмову в призначенні пенсії та зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до Красноармійського міськрайонного суду Донецької області із позовом до Красноармійського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, в якому просив, визнати протиправним та скасувати рішення від 04 листопада 2016 року про відмову у призначенні пенсії, зобов'язати відповідача зарахувати до пільгового стажу період роботи з 15 липня 1982 року по 13 липня 1983 на посаді слюсаря-монтажника по шахтному обладнанню на поверхні; з 14 липня 1983 року по 31 жовтня 1988 року на посаді монтажника гірничого обладнання, з 01 листопада 1988 року по 19 січня 1994 року та 28 липня 2003 року по 31 жовтня 2007 року в ПАТ «Трест Донецькшахтобудмонтаж» (а.с.2-3).

Постановою Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 11 січня 2017 року позовні вимоги задоволено. Суд першої інстанції визнав протиправним та скасував рішення Красноармійського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 04 листопада 2016 року про відмову в призначенні пенсії на пільгових умовах ОСОБА_2; зобов'язав Красноармійське об'єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області зарахувати ОСОБА_2 до пільгового стажу роботи, який дає право на пільгове пенсійне забезпечення згідно з п. «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05 листопада 1991 року № 1788-XII (далі - Закон № 1788-XII) періоди роботи на ПАТ «Трест Донецькшахтобудмонтаж» з 15 липня 1982 року по 13 липня 1983 року на посаді слюсаря монтажника по шахтному обладнанню на поверхні, з 14 липня 1983 року по 31 жовтня 1988 року на посаді монтажника гірничого обладнання; з 01 листопада 1988 року по 19 січня 1994 року та з 28 липня 2003 року по 31 жовтня 2007 року на посаді виконавця робіт (а.с.49-52).

Відповідач, не погодившись з постановою суду першої інстанції подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволені позову відмовити повністю. В обґрунтуванні апеляційної скарги зазначено, що відповідно до Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 р. № 637 (далі - Порядок № 637), за відсутності а трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. Архівна довідка від 01.06.2010 року № 93 та довідка про підтвердження наявного трудового стажу від 01.06.2010 № 94 прийняті управлінням, але не можуть бути враховані, оскільки існують сумніви щодо правомірності підписанта цього документа. Також, з урахуванням відомостей, що містяться у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, змінено відомості про підписантів, у зв'язку із невідповідностями наявних документів, архівна довідка від 01.06.2010 року немає юридичної сили. Судом не враховано, що управління у відповідності до ч.3 статті 44 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV) має право здійснювати перевірку наданих документів, проте, відповідач не в змозі надати правову оцінку наявним довідкам з підстав перебування підприємства на тимчасово непідконтрольній території України. Крім того, згідно даних індивідуальних відомостей застрахованої особи період роботи з 01.11.2006 року не містить відомостей про стаж. Рішенням комісії зарахований період з 28.07.2003 року по 31.10.2006 року., не зарахований період з 01.11.2006 року по 31.10.2007 року.

Всі особи, які беруть участь у справі, у судове засідання не прибули, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, тому відповідно до пункту 2 частини 1 статті 197 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, здійснюючи апеляційний перегляд у межах апеляційної скарги відповідно до частини 1 статті 195 Кодексу адміністративного судочинства України, встановила наступне.

19 серпня 2016 року позивач звернувся до Красноармійського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах згідно п.2 Прикінцевих положень Закону № 1058-IV, п. «б» статті 13 Закон № 1788-XII, до якої було подано додаткові документи.

Красноармійським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України Донецької області прийнято рішення від 04 листопада 2016 року про відмову в призначені пенсії. Зазначеним рішенням зараховано до пільгового стажу період роботи з 28.03.2003 року по 31.10.2006 року на посаді виконавця робіт в ПАТ «Трест Донецькшахтобудмонтаж». Не зараховано до пільгового стажу період роботи з 15.07.1982 року по 13.07.1983 року на посаді слюсаря-монтажника по шахтному обладнанню на поверхні, з 14.07.1983 року по 31.10.1988 року на посаді монтажника гірничого обладнання, з 01.11.1988 року по 19.01.1994 року та з 28.07.2003 року по 31.10.2007 року на посаді виконавця робіт в ПАТ «Трест Донецькшахтобудмонтаж», оскільки неможливо здійснити перевірку достовірності наданих документів (а.с.24-26).

Відповідно до копії трудової книжки від 14 жовтня 1977 року НОМЕР_1: позивач прийнятий слюсарем-монтажником по шахтному обладнанню на поверхні 4-го розряду роботу у Шахтобудмонтажному управлінню № 2 тресту «Донецькшахтобудмонтаж» ; 01 грудня 1982 року присвоєно 5 розряд за професією слюсаря-монтажника по шахтному обладнанню на поверхні; 14 липня 1983 року переведений монтажником гірничого обладнанню 5-го розряду; 04 січня 1988 року присвоєно 4-й розряд монтажника гірничого обладнанню; 01 листопада 1988 року призначений виконавцем робіт; 19 січня 1994 року призначений виконуючим обов'язки начальника виробничо-технічного відділ управління; 24 вересня 1994 року Шахтобудмонтажне управління № 2 тресту «Донецькшахтобудмонтаж» перейменовано у ВАТ «Донецькшахтобудмонтаж»; 15 серпня 1995 року звільнений за власним бажанням (а.с.9-17).

Відповідно до вкладишу до трудової книжки НОМЕР_1: 28 липня 2003 року прийнятий виконавцем робіт до Шахтобудмонтажного управління № 2 державного відкритого акціонерного товариства трест «Донецькшахтобудмонтаж»; 31 жовтня 2007 року звільнений за власним бажанням (а.с.18-20).

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що позивачем доведено пільговий стаж роботи повний робочий день у вказаний період.

Колегія суддів з зазначеним висновком суду першої інстанції погоджується, з наступних підстав.

Згідно зі статтею 100 Закону № 1788-ХІІ, особам, які працювали до введення в дію цього Закону на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, передбачених раніше діючим законодавством, пенсії за віком призначаються на таких умовах: а) особам, які мають на день введення в дію цього Закону повний стаж на зазначених роботах, що давав право на пенсію на пільгових умовах, пенсії в розмірах, передбачених цим Законом, призначаються відповідно до вимог за віком і стажем, встановлених раніше діючим законодавством; б) особам, які не мають повного стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, вік, необхідний для призначення пенсії відповідно до статті 12, знижується пропорційно наявному стажу в порядку, передбаченому статтями 13-14 цього Закону, виходячи з вимог цього стажу, встановлених раніше діючим законодавством.

Відповідно до пункту «б» частини 1 статті 13 Закону № 1788-ХІІ, на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи, працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах.

Працівникам, які не мають стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого загального стажу роботи пенсії за віком на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" чоловікам - на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи.

Комплексний аналіз норми дає підстави дійти висновку, що необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах відповідно до пункту «б» статті 13 Закону № 1788-ХІІ є перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у Списку № 2, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією.

Згідно зі статтею 62 Закону № 1788-ХІІ, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383 (далі - Порядок № 383), при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи.

При визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки № 2 чинні на період роботи позивача, відповідно до яких, професія позивача, на яких він працював у спірні періоди, відносяться до Списку № 2. Праця позивача за професією, що передбачена Списком № 2 не заперечується відповідачем.

Пунктом 10 Порядку № 383 встановлено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку.

Згідно Порядку № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами (п.1 Порядку).

Відповідно до п.3 Порядку № 637 встановлено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов'язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Пунктом 20 Порядку № 637 визначено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток N 5). У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

У разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на тимчасово окупованій території України або в районах проведення антитерористичної операції, спеціальний трудовий стаж може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов'язкового державного соціального страхування.

У разі ліквідації підприємства без визначення правонаступника періоди роботи, котрі зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах, підтверджується згідно з Порядком №18-1, на засіданнях комісій, створених при головних управліннях Пенсійного фонду України.

Отже, зазначеним Порядком передбачено підтвердження спеціального трудового стажу уточнюючою довідкою, а у разі неможливості підтвердження стажу такою довідкою та розміщення підприємства на тимчасово окупованій території України або в районах проведення антитерористичної операції даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб. У разі ліквідації питання щодо підтвердження стажу розглядається комісією.

Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців підприємство де працював позивач припинено, дата запису: 23.09.2011.

Відповідно до матеріалів справи, рішенням Комісії з питань підтвердження стажу роботи від 21.10.2016 року № 52/426, було відмовлено у зарахуванні спірного періоду роботи.

Разом з цим, з матеріалів справи вбачається, що відповідний стаж роботи позивача підтверджено копією трудової книжки, запис в якій щодо посади позивача відповідає посаді передбаченій Списком № 2.

Крім того, відповідно до довідки ВАТ «Трест Донецькшахтобудмонтаж» від 01.06.2010 року № 93, позивач працював в Шахтобудмонтажному управлінні № 2 трест «Донецькшахтобудмонтаж» слюсарем-монтажником по шахтному обладнанню на поверхні з 15.07.1982 року, з 14.07.1983 року монтажником гірничого обладнання, з 01.11.1988 року виконавцем робіт, з 19.01.1994 року по 15.08.1995 року виконуючим обов'язки начальника виробничо-технічного відділ управління, з 28.07.2003 року по 31.10.2007 року виконавцем робіт. Довідка видана для підтвердження трудового стажу на підставі архівних документів, які знаходяться на зберіганні ВАТ «Трест Донецькшахтобудмонтаж»: особової картки, облікового рахунку, наказів по кадрам (а.с.21).

Відповідно до довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 01.06.2010 року № 94, підтверджено, що позивач працював повний робочий день в Шахтобудмонтажному управлінні № 2 трест «Донецькшахтобудмонтаж» і за період з 15.07.1982 року по 13.07.1983 року, з 14.07.1983 року по 19.01.1994 року, з 28.07.2003 року по 31.10.2007 року, виконував будівельно-монтажні роботи на промислових майданчиках будівництва шахт. За професією, посадою слюсар-монтажник по шахтному обладнанню на поверхні за період з 15.07.1982 року по 13.07.1983 року що передбачена Списком № 2 розділу 1 підрозділу 1а на підставі Постанови Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 року № 1173, роз'яснення Виконкому від 18.11.1988 року; за професією монтажник гірничого обладнання за період з 14.07.1983 року по 19.01.1994 року що передбачена Списком № 2 розділу 1 підрозділу 1а на підставі Постанови Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 року № 1173, Постанови Кабінету Міністрів СРСР від 26.01.1991 року № 10; за професією виконавець робіт з 28.07.2003 року по 31.10.2007 року що передбачена Списком № 2 розділу 1 підрозділу 1.1б на підставі Постанови Кабінету міністрів України від 16.03.2003 року № 36, атестації робочих місць - Наказ № 119 від 27.11.2000 року. Довідка видана на підставі архівних документів: особова карточка Т-2, накази по кадрам, роз'яснення від 18.11.1988 року (а.с.22).

Зазначена довідка від 01.06.2010 року № 94 видана на підставі Порядку № 637.

Тобто, подані позивачем документи свідчать про те, що позивач у спірний період повний робочий день виконував трудові обов'язки з особливо шкідливими умовами праці і його професія входить до Списку № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких надає право на пенсію за віком на пільгових умовах. Також, підтверджено проведення атестації на підприємстві. Отже, позивачем надано усі передбачені законодавством документи щодо підтвердження пільгового стажу.

Колегія суддів не приймає посилання відповідача на сумніви щодо правомірності довідки, з урахуванням відомостей про зміну підписанта, що містяться у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, оскільки, вказані довідки підписані головою правління ОСОБА_4, який відповідно до відомостей в зазначеному вище реєстрі, з 29.03.2010 згідно статуту є керівником та підписантом довідки, тобто, довідки підписані уповноваженою особою.

Стосовно посилання відповідача на неможливість проведення перевірки підприємства яким видано довідки, колегія суддів зазначає, що положенням ч. 3 ст. 44 Закону № 1058-IV передбачено право відповідача на проведення перевірки. Разом з цим, за вимогами законодавства, неможливість проведення перевірки не ставить у залежність особу щодо якої розглядається питання про призначення пенсії, оскільки це не є підставою для відмови у зарахуванні стажу та призначення пенсії.

Стосовно посилання відповідача на рішення комісії, у зв'язку з ліквідацією підприємства, колегія суддів зазначає, що вказана комісія вирішує питання підтвердження стажу роботи при призначенні пенсії на пільгових умовах або вислугу років у разі ліквідації підприємства, установи та організації без визначення правонаступника, проте в даному випадку пільгова праця позивача підтверджується належними засобами доказування (записом в трудовій книжці та довідками про працю позивача повний робочий день за вказаною професією).

Стосовно посилання апелянта на те, що суд першої інстанції задовольняючи позовні вимоги про зарахування періоду роботи з 28 липня 2003 року по 31 жовтня 2007 року не врахував, що рішенням комісії зарахований період з 28.07.2003 року по 31.10.2006 року, який не є спірним, не зарахований період з 01.11.2006 року по 31.10.2007 року, колегія суддів зазначає, що остаточним рішення яким вирішено питання щодо зарахування стажу позивача є рішення відповідача від 04 листопада 2016 року про відмову в призначенні пенсії, з якого вбачається, що не зарахований до пільгового стажу період роботи позивача з 28.07.2003 року по 31.10.2007 року на посаді виконавця робіт в ПАТ «Трест Донецькшахтобудмонтаж». Отже, судом першої інстанції з метою захисту прав позивача вірно зобов'язано відповідача зарахувати спірний період роботи.

Щодо посилання відповідача про відсутність індивідуальних відомостей застрахованої особи ОСОБА_2 відомостей про стаж в період роботи з 01.11.2006 року, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 24 Закону № 1058-IV, страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування найманих працівників та інших осіб, які належать до кола осіб, які підлягають загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню та зазначені у статті 11 Закону №1058-IV, сплачуються їх роботодавцями та безпосередньо застрахованими особами.

Порядок обчислення та сплати страхових внесків встановлено у частині 1, 10 статті 20 Закону № 1058-IV, якою передбачено, що страхові внески обчислюються виключно в грошовій формі, у тому числі з виплат (доходу), що здійснюються в натуральній формі.

Обчислення страхових внесків застрахованих осіб, здійснюється страхувальниками на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) заробітної плати (доходу), грошового забезпечення, на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески.

Якщо страхувальники несвоєчасно або не в повному обсязі сплачують страхові внески, до них застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про сплату страхових внесків, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.

Відповідно до частини 12 статті 20 цього Закону страхові внески підлягають сплаті незалежно від фінансового стану платника страхових внесків.

Таким чином, страхові внески є складовою умовою існування солідарної системи і підлягають обов'язковій сплаті, перерахунок пенсії провадиться з урахуванням часу, коли особа підлягає загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню, та за який підприємством, де працює людина, (страхувальником) сплачені щомісячні страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Колегія суддів наголошує, що обов'язок по сплаті страхових внесків та відповідальність за несвоєчасну або не в повному обсязі сплату страхових внесків законом покладено на страхувальника.

За таких обставин, позивач не може нести відповідальність за неналежне виконання підприємством, в якому він працює, обов'язку щодо сплати страхових внесків.

Колегія суддів зазначає, що робота позивача в період з 28 липня 2003 року по 31 жовтня 2007 року підтверджується матеріалами справи.

Крім того, відповідно до матеріалів справи, підприємство де працював позивач та орган в якому зберігаються архівні документи знаходиться на тимчасово непідконтрольній території України, що не надає можливість позивачу підтвердити здійснення підприємством сплати страхових внесків.

Європейський Суд з прав людини неодноразово у своїх рішеннях зазначав, що предмет і мета Конвенції як інструменту захисту прав людини потребують такого тлумачення і застосування її положень, завдяки яким гарантовані нею права були б не теоретичними чи ілюзорними, а практичними та ефективними (п.53 рішення у справі «Ковач проти України» від 7 лютого 2008 року, п.59 рішення у справі «Мельниченко проти України» від 19 жовтня 2004 року, п.50 рішення у справі «Чуйкіна проти України» від 13 січня 2011 року, п.54 рішення у справі «Швидка проти України» від 30 жовтня 2014 року тощо).

Це означає, що суд має оцінювати фактичні обставини справи з урахуванням того, що права, гарантовані Конституцією України та Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, мають залишатися ефективними та людину не можна ставити в ситуацію, коли вона завідомо не може реалізувати своїх прав.

Відповідно до ч. 2 ст. 8 КАС України, суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

За статтею 14 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод користування правами та свободами, визнаними в цій Конвенції, має бути забезпечене без дискримінації за будь-якою ознакою.

Отже, позивач опинився в ситуації, що відповідно позбавляє його можливості забезпечити належний захист своїх прав.

Таким чином суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що зазначений вище період роботи позивача підлягає зарахуванню до пільгового стажу.

Згідно до вимог Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування рішення є порушення судом норм матеріального чи процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про те, що при розгляді справи судом першої інстанції було допущено неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права, висновки суду відповідають обставинам справи.

Приймаючи викладене до уваги суд апеляційної інстанції вважає, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи та ухвалено постанову з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі наведеного, керуючись статтями 184, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Красноармійського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області на постанову Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 11 січня 2017 р. у справі № 235/7448/16-а залишити без задоволення.

Постанову Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 11 січня 2017 р. у справі № 235/7448/16-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь в справі, та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий суддя: Е.Г.Казначеєв

Судді: Л.А. Василенко

І.А.Васильєва