Справа № 621/79/17
Суддя: Вельможна І. В.
Дата ухвалення: 2017-02-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №621/79/17
ПОСТАНОВА
Іменем України
28 лютого 2017 року м. Зміїв
Зміївський районний суд Харківської області у складі:
головуючого судді Вельможної І.В.,
за участю секретаря судового засідання Акулової А.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Змієві адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора роти № 7 батальону № 3 УПП у м. Харкові лейтенанта поліції Дроздова Ігоря Олександровича про визнання незаконною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,
в с т а н о в и в:

12.01.2017 ОСОБА_1 звернувся до суду із адміністративним позовом до інспектора роти № 7 батальону № 3 УПП у м. Харкові лейтенанта поліції Дроздова І.О. про визнання незаконною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, в якій просив визнати постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованому не в автоматичному режимі серії АР № 904585 від 03.01.2017 року про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 255 грн., такою, що не відповідає вимогам діючого законодавства, скасувати, провадження у справі закрити.
В обґрунтування своїх позовних вимог ОСОБА_1 зазначив, що 03.01.2017 року, близько 12 год., керував автомобілем Ланос, реєстраційний номер НОМЕР_1 , по вул. Університетській в м. Харків. В районі УЗПІ він був зупинений працівниками поліції, які були на службовому автомобілі «Поліція», з якого вийшов поліцейський і направився до нього, та повідомив про порушення правил дорожнього руху. Після того, як він пред`явив документи, поліцейський сів до службової автівки та почав складати протокол про адміністративне правопорушення, після складання якого поліцейський повідомив ОСОБА_1 , що він зобов`язаний сплатити штраф у розмірі 255 грн., оскільки притягнутий до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення за порушення знаку напрямок руху по смузі. ОСОБА_1 не погодився та виклав свої заперечення у постанові про накладення адміністративного стягнення, а саме, про те, що був зупинений в АДРЕСА_1 , а це на відстані близько 600-1000 метрів від місця, про яке зазначено у постанові. Крім того, поліцейським не було надано жодних доказів на порушення ОСОБА_1 правил дорожнього руху. Незважаючи на заперечення, на прохання поліцейського Мучак І.В. поставив свій підпис у постанові, оскільки без підпису, поліцейський відмовився повертати посвідчення водія.
Крім того, на обґрунтування позову, ОСОБА_1 зазначає про те, що при складанні та винесенні постанови про накладення адміністративного стягнення поліцейським не викладено обставини та не вказано, в чому саме виражалося правопорушення, відсутня прив`язка до дорожніх знаків, не залучено свідків.
Крім того, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначено про те, що правопорушення сталося по пр-ту Московському, 2/2, у той час як ОСОБА_1 був зупинений працівниками поліції по вул. Університетській, 16/1.
Крім того, поліцейським не було роз`яснено права, передбачені ст. 268 КУпАП.
На підставі викладеного, ОСОБА_1 змушений звернутися до суду із даним позовом для захисту своїх прав та свобод.
У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, до суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності, на задоволенні своїх вимог наполягав в повному обсязі.
Відповідач інспектор роти № 7 батальону № 3 УПП у м. Харків лейтенант поліції Дроздов І.О. до суду повторно не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується поштовими повідомленнями.
Відповідно до ч. 4 ст. 128 КАС України у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.
Оскільки розгляд справи проводиться без участі сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що відповідає положенням ч. 6 ст. 12 КАС України.
Суд, ознайомившись з матеріалами справи, дослідивши та оцінивши надані докази в їх сукупності, дійшов наступного висновку.
З копії постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії АР № 904585 вбачається, що інспектор роти № 7 батальону № 3 УПП у м. Харків лейтенант поліції Дроздов І.О., розглянув матеріали про адміністративне правопорушення, встановив, що ОСОБА_1 03.01.2017 року, о 12 год. 00 хв., в м. Харків по пр-ту Московському, 2/2, керуючи автомобілем Daewoo Lanos, реєстраційний номер НОМЕР_2 , при наявності дорожнього знаку 5.18. «Напрямок руху по смузі», який дозволяв поворот праворуч, здійснив рух прямо, чим порушив правила дорожнього руху.
Відповідно до ч. 1 ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Частиною 1 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачена адміністративна відповідальність за вчинення адміністративного правопорушення, яке полягає у перевищенні встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.
Згідно зі ст. 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, в тому числі, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ст. 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення постанова по справі про адміністративне правопорушення має містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по-батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.
Враховуючи положення вищевказаних статей, постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 03.01.2017 року не відповідає вимогам, встановленим Кодексом України про адміністративні правопорушення, а також винесена без з`ясування всіх обставин, які мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідачем не надано жодних доказів на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, окрім постанови у справі про адміністративне правопорушення від 03.01.2017 року, зокрема, відсутні будь-які докази вчинення ОСОБА_1 правопорушення, перебаченого ч. 1ст. 122 КУпАП.
Порядок оформлення працівниками Державної автомобільної інспекції МВС матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху визначається Інструкцією з оформлення працівниками Державтоінспекції МВС матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, що затверджена наказом МВС України від 26 лютого 2009 р. за № 77, зареєстрована в Міністерстві юстиції України 24 квітня 2009 р. за № 374/16390.
В порушення вимог п. 4.2 вказаної Інструкції до протоколу про адміністративне правопорушення до протоколу не долучено письмові пояснення свідків правопорушення.
Відповідно до ч.3 ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
За таких обставин суд вважає винність ОСОБА_1 в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, недоведеною, що свідчить про відсутність в його діях складу даного правопорушення.
Крім того, відповідачем, в порушення ст. ст. 59, 63 Конституції України, ст. 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення, не роз`яснено позивачу його права, в тому числі право на правову допомогу.
Згідно ж ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Стаття 288 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачає, що постанова іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд у порядку, визначеному КАС України з особливостями, встановленими цим кодексом.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 18 КАС України, місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні усі адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.
Згідно статті 162 того ж Кодексу при вирішенні справи по суті суд може задовольнити адміністративний позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково. У разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову зокрема про визнання протиправними рішення суб`єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання недійсним рішення чи окремих його положень.
Статтею 293 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді скарги або протесту на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень , зокрема, скасовує постанову і закриває справу.
Враховуючи вищевикладені обставини і висновки суду про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а також той факт, що відповідач, в порушення ст. 71 КАС України, не спростував доводи позивача, суд вважає необхідним задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 .
Керуючись ст.ст. 2, 4, 6-8, 17-19, 69-71, 128, 158-163 КАС України, ст.ст. 1, 2, 9, 23, 121, 251, 268, 288, 293 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд -
п о с т а н о в и в:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора роти № 7 батальону № 3 УПП у м. Харкові лейтенанта поліції Дроздова Ігоря Олександровича про визнання незаконною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення задовольнити.
Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованому не в автоматичному режимі серії АР № 904585 від 03.01.2017 року про накладення на ОСОБА_1 , адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 255 грн. визнати незаконною та скасувати.
Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.
Головуючий: