Справа № 6585/10/2170
Суддя: Ковбій О.В.
Дата ухвалення: 2011-02-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
____________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2011 р. Справа № 2-а-6585/10/2170
Херсонський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Ковбій О.В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Прокуратури Красногвардійського району АР Крим про визнання рішення незаконним,

встановив:

ОСОБА_1 (далі- позивач) звернувся до суду із адміністративним позовом до Прокуратури Красногвардійського району АР Крим (далі-відповідач) про визнання рішення незаконним.

Позивач в судове засідання не прибув, надав заяву про розгляд справи без його участі в порядку письмового провадження.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що 06 липня 2010 року позивач звернувся в письмовій формі до Президента України зі скаргою на незаконні дії органів державної влади та їх посадових осіб. Адміністрація Президента України направила скаргу позивача до прокуратури АР Крим, а та, в свою чергу, з метою повноти, всебічності та об"єктивності надіслала її до прокуратури Красногвардійського району АР Крим, яка в установлений законом термін, письмової відповіді не надала. Такими діями, на думку позивача, було порушено його законне право та вимоги статті 15 Закону України "Про звернення громадян".

Відповідач до суду не з"явився, надіслав заяву, в якій просив справу розглянути без участі представника прокуратури Красногвардійського району АР Крим, позовні вимоги не визнав, письмові заперечення на позов до суду не надано.

Відповідно до ч. 6 ст. 128 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні і в разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Виходячи з вищевикладеного, суд вважає за можливе розглядати справу в порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, суд дійшов до наступного.

Преамбулою до Закону України "Про звернення громадян" від 13 травня 1999 року №653-ХІV передбачено, що цей Закон регулює питання практичної реалізації громадянами України наданого їм Конституцією права вносити в органи державної влади, об"єднання громадян відповідно до їх статуту пропозиції про поліпшення їх діяльності, викривати недоліки в роботі, оскаржувати дії посадових осіб, державних і громадських організацій.

Згідно з вимогами ст.1 вказаного Закону громадяни України мають право звертатися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об"єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов"язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

Відповідно до ст.3 даного Закону під зверненням громадян слід розуміти викладені в письмовій або усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги. Заява (клопотання) - звернення громадян із проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством їх прав та інтересів або повідомлення про порушення чинного законодавства чи недоліки в діяльності підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, народних депутатів України, депутатів місцевих рад, посадових осіб, а також висловлення думки щодо поліпшення їх діяльності. Скарга - звернення з вимогою про поновлення прав і захист законних інтересів громадян, порушених діями (бездіяльністю), рішеннями державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, об"єднань громадян, посадових осіб.

Положеннями ст.ст. 4 і 5 Закону України "Про звернення громадян" передбачено, що до рішень, дій (бездіяльності), які можуть бути оскаржені, належать такі у сфері управлінської діяльності, внаслідок яких:

-порушено права і законні інтереси чи свободи громадянина (групи громадян);

-створено перешкоди для здійснення громадянином його прав і законних інтересів чи свобод:

-незаконно покладено на громадянина які-небудь обов"язки або його незаконно притягнуто до відповідальності.

Звернення адресуються органам державної влади і місцевого самоврядування, підприємствам, установам, організаціям незалежно від форм власності, об"єднанням громадян або посадовим особам, до повноважень яких належить вирішення порушених у зверненні питань.

Звернення може бути усним (викладеним громадянином і записаним посадовою особою на особистому прийомі) чи письмовим, надісланим поштою або переданим громадянином до відповідного органу, установи особисто чи через уповноважену ним особу, якщо ці повноваження оформлені відповідно до чинного законодавства.

Судом встановлено, що на реалізацію вказаних положень 06 липня 2010 року ОСОБА_1 звернувся в письмовій формі до Президента України зі скаргою на незаконні дії органів державної влади та їх посадових осіб. Адміністрація Президента України направила скаргу позивача до прокуратури АР Крим, а та, в свою чергу, з метою повноти, всебічності та об"єктивності надіслала її до прокуратури Красногвардійського району АР Крим.

Відповідно до матеріалів справи, скарга ОСОБА_1 на підставі ч. 3 ст. 7 Закону України "Про звернення громадян" надіслана за належністю на розгляд до Прокуратури Автономної Республіки Крим, яка з метою повноти, всебічності та об"єктивності надіслала її до прокуратури Красногвардійського району АР Крим.

13 серпня 2010 року за вих. № 4024 заступником прокурора Красногвардійського району АР Крим ОСОБА_2 ОСОБА_1 було надано письмову відповідь на його скаргу.

Визначаючись щодо позовних вимог суд виходить з наступного.

Положеннями ст.40 Конституції України передбачено право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов"язані розглянути звернення і дати обгрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Згідно ст.7 Закону України "Про звернення громадян" забороняється відмовляти у прийомі та розгляді звернення, оформленого належним чином та поданого у встановленому порядку, воно підлягає обов"язковому прийняттю та розгляді.

Питання щодо порядку та строків розгляду звернень громадян регулюються Коституцією України, Законом України "Про звернення громадян", Законом України "Про прокуратуру України", Положенням про порядок роботи зі зверненнями громадян і організації їх особистого прийому в системі Міністерства внутрішніх справ України, Інструкцією про порядок приймання, реєстрації та розгляду в органах і підрозділах внутрішніх справ України заяв і повідомлень про злочини, що вчинені або готуються, затвердженої наказом МВС України від 14 квітня 2004 року № 400 і зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 6 травня 2004 року за № 571/9170.

При цьому суд зазначає, що статтею 12 Закону України "Про прокуратуту" від 05.11.1991 року визначено, що прокурор розглядає заяви і скарги про порушення прав громадян та юридичних осіб, крім скарг, розгляд яких віднесено до компетенції суду, здійснює нагляд за додержанням вимог законодавства щодо порядку розгляду скарг всіма органами, підприємствами, установами, організаціями та посадовими особами, проводить особистий прийом громадян. Прийняте прокурором рішення може бути оскаржено вищестоящому прокурору або до суду.

Як встановлено судом, відповідачем у встановлений законом строк позивачу було надано письмову відповідь на його звернення та направлено на його адресу за вихідним №4024 від 13.08.2010 року, в якій зазначено, що прокуратурою Красногвардійського району АР Крим розглянуто заяву ОСОБА_1 на дії начальника охорони МХП "Безпека" ОСОБА_3 та по даному факту проведено перевірку.

Виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку про необгрунтованість позовних вимог та відсутність підстав для їх задоволення.

Керуючись ст.ст. 8, 9, 12, 19, 128, 158-163,167 КАС України, суд -

постановив:

У задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня її проголошення. В разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя Ковбій О.В.

кат. 2.1