Справа № 808/2811/16
Суддя: Дурасова Ю.В.
Дата ухвалення: 2017-02-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

16 лютого 2017 рокусправа № 808/2811/16

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Дурасової Ю.В.

суддів: Баранник Н.П. Щербака А.А.

за участю секретаря судового засідання: Комар Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Вознесенівського районного у місті Запоріжжі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області

на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 21 листопада 2016 року

у справі за позовом ОСОБА_1 до Вознесенівського районного у місті Запоріжжі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 21 листопада 2016 року позов задоволено частково. Зобов'язано Вознесенівський районний у місті Запоріжжі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області провести реєстрацію зміни по батькові позивачки з "ОСОБА_1" на "ОСОБА_1". У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, відповідачем (Вознесенівським районним у місті Запоріжжі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області) подано апеляційну скаргу, згідно якої просить скасувати оскаржувану постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Вважає, що оскаржувана постанова прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права. Посилається на те, що зміна по-батькові передбачена законодавством України лише в разі зміни її батьком власного імені.

Учасники процесу в судове засіданні не з'явилися, про час і місце судового засідання повідомлені належним чином. В силу ч.1 ст. 41 КАС України судове засідання не фіксувалося технічними засобами.

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційної інстанції не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги, внаслідок наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що 02.08.2016 на адресу Вознесенівського районного у місті Запоріжжі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області надійшла заява ОСОБА_1 (а.с. 21) про зміну прізвища з "ОСОБА_1" на "ОСОБА_1" та зміну ім'я з "ОСОБА_1" на "ОСОБА_1". Згідно Свідоцтва про зміну імені від 11.10.2016 серії НОМЕР_1, позивачці змінено прізвище та ім'я відповідно до її заяви (а.с. 18).

Заявою від 11.08.2016 ОСОБА_1 звернулася до Вознесенівського районного у місті Запоріжжі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, якою просила змінити по-батькові з "ОСОБА_1" на "ОСОБА_1" (а.с. 8). Відсутність відповіді на заяву від 11.08.2016 позивач вважає фактичною відмовою відповідача у зміні по батькові.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що суд першої інстанції правильно застосував норми Сімейного кодексу України, Цивільного кодексу України,

Відповідно до ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Відповідно до ч.1 статті 28 Цивільного кодексу України фізична особа набуває прав та обов'язків і здійснює їх під своїм ім'ям. Ім'я фізичної особи, яка є громадянином України, складається із прізвища, власного імені та по батькові, якщо інше не випливає із закону або звичаю національної меншини, до якої вона належить.

Статтею 147 Сімейного кодексу України встановлено, що по батькові дитини визначається за іменем батька. По батькові дитини, народженої жінкою, яка не перебуває у шлюбі, за умови, що батьківство щодо дитини не визнано, визначається за іменем особи, яку мати дитини назвала її батьком.

Частинами 3 та 4 ст. 295 Цивільного кодексу України передбачено, що фізична особа, яка досягла чотирнадцяти років, має право на зміну по батькові у разі зміни її батьком свого власного імені або виключення відомостей про нього як батька дитини з актового запису про її народження (ч.3). Прізвище, власне ім'я та по батькові фізичної особи можуть бути змінені у разі її усиновлення, визнання усиновлення недійсним або його скасування відповідно до закону (ч.4).

В свою чергу ст. 149 Сімейного кодексу України передбачено, що у разі, якщо батько змінив своє ім'я, по батькові дитини, яка досягла чотирнадцяти років, змінюється за її згодою.

Аналогічні положення закріплені й в абзаці 5 пункту 1 розділу 5 Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000р. №52/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 22.11.2007р. №1154/5) та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 22.11.2007р. за №1305/14572 (далі - Правила).

При цьому, в абзацах 1 та 2 пункту 1 розділу 5 Правил зазначено, що ім'я фізичної особи, яка є громадянином України, складається з прізвища, власного імені та по батькові, якщо інше не випливає із закону або звичаю національної меншини, до якої вона належить, й фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на власний розсуд змінити своє прізвище та (або) власне ім'я.

Механізм прийняття та розгляду заяв про зміну імені (прізвища, власного імені, по батькові) фізичних осіб - громадян України визначений Порядком розгляду заяв про зміну імені (прізвища, власного імені, по батькові) фізичної особи, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 11.07.2007р. №915 (далі - Порядок), відповідно до п.2 якого заяви про зміну імені (прізвища, власного імені, по батькові) (далі - імені) громадян України, які проживають на території України, приймає, розглядає, а також веде їх облік відділ реєстрації актів цивільного стану за місцем їх проживання.

Зміст наведених норм законодавства дає підстави для висновку, що "ім'я" включає в себе три складові: прізвище, власне ім'я та по батькові.

Абзацом 1 пункту 3 Порядку встановлено, що заява про зміну імені подається у письмовій формі за умови пред'явлення паспорта громадянина України, а у разі, коли заявник постійно проживає за кордоном, - за умови пред'явлення паспорта громадянина України для виїзду за кордон.

В абзаці ж 4 п.3 Порядку зазначено, що фізична особа, яка досягла шістнадцятирічного віку, але не отримала паспорт громадянина України, пред'являє свідоцтво про народження та довідку з місця проживання за умови, якщо від дня досягнення зазначеного віку минуло менше ніж один місяць.

Таким чином, з моменту досягнення особою 16-річного віку, вона може змінювати своє ім'я (прізвище, власне ім'я, по батькові) без дозволу батьків.

За змістом п.11 Порядку підставами для відмови у наданні дозволу на зміну імені є: перебування заявника під слідством, судом, адміністративним наглядом; наявність у заявника судимості, яку не погашено або не знято в установленому законом порядку; офіційне звернення правоохоронних органів іноземних держав про оголошення розшуку заявника; подання заявником неправдивих відомостей. Відмова у наданні дозволу на зміну імені може бути в установленому порядку оскаржена у суді.

Підстави для відмови у наданні дозволу на зміну імені закріплені й в ч.6 ст.295 Цивільного кодексу України.

Колегія суддів апеляційної інстанції бере до уваги, що судом першої інстанції витребувано від Вознесенівського відділення поліції Дніпровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області інформацію про наявність або відсутність підстав, які перешкоджали б наданню позитивного висновку про можливість зміни по батькові ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки м.Запоріжжя, яка мешкає: АДРЕСА_1. Так, матеріали справи містять відповідь Вознесенівського відділення поліції від 16.11.2016 №15040/46/01/06-2016 та висновок про відсутність компрометуючих матеріалів у відношенні ОСОБА_1 та про можливість зміни імені.

Бажання позивача змінити своє по батькові ґрунтується на відсутності стосунків з батьком, який покинув її з матір'ю коли позивачці виповнилося 7 років, після досягнення позивачкою повноліття вона припинила спілкування з батьком і до цього часу відносини не налагодилися.

Колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що судом першої інстанції правильно застосована практика Європейського суду з прав людини, зокрема справа "Гарнага проти України". Так, у своєму рішенні від 16.05.2013р. у справі "Гарнага проти України" Європейського суду з прав людини зазначив, що в особи можуть існувати справжні причини, щоб бажати змінити своє ім'я, а законодавчі обмеження такої можливості можуть бути виправдані інтересами суспільства, наприклад, для забезпечення точного обліку населення або схоронності засобів ідентифікації та зв'язку носіїв певного імені з сім'єю. Державному органу належить навести відповідні та достатні підстави на підтримку своєї відмови у наданні дозволу на зміну імені особи для того, щоб це обмеження вважалося необхідним у демократичному суспільстві.

Крім того, коли особа в Україні досягає достатньо дорослого віку для того, щоб приймати самостійні рішення щодо зміни імені, вона може зберегти або змінити ім'я, надане їй при народженні. Вартий особливої уваги той факт, що особа може зберегти по батькові, навіть якщо її батько більше не носить імені, від якого походить по батькові. У цьому випадку розірвання традиційного зв'язку між по батькові особи та іменем її батька визнається можливим.

Також, Європейський суд констатував, що за майже повної свободи зміни імені або прізвища особи обмеження, накладені на зміну по батькові, не видаються належним чином та достатньою мірою мотивованими національним законодавством. Крім того, державними органами не було надано жодного обґрунтування позбавлення заявниці її права приймати рішення з цього важливого аспекту її приватного та сімейного життя, і таке обґрунтування не було встановлено жодним іншим способом. Державні органи не виконали своє позитивне зобов'язання щодо забезпечення права заявниці на повагу до її приватного життя.

За таких обставин, оскільки чинним законодавством не передбачено зміни по батькові лише за бажанням фізичної особи, то в такому випадку відсутні й підстави для визнання дій відповідача щодо відмови позивачці змінити по батькові - неправомірними, а отже в цій частині вимог необхідно відмовити у задоволенні позову.

Отже, з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про необхідність зобов'язати відповідача провести реєстрацію зміни по батькові позивачки з "ОСОБА_1" на "ОСОБА_1".

Відповідно до п. п. 1.1. Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання затверджених Наказом Міністерства юстиції України № 96/5, 12.01.2011 внесення змін до актових записів цивільного стану, які складено органами державної реєстрації актів цивільного стану України, проводиться відділами державної реєстрації актів цивільного стану районних, районних у містах, міських (міст обласного значення), міськрайонних, міжрайонних управлінь юстиції (далі - відділи державної реєстрації актів цивільного стану) у випадках, передбачених чинним законодавством.

Відповідно до п. п. 2.13. Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є:

2.13.1 рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану;

2.13.2 постанова адміністративного суду

Крім того, відповідно до п. п. 2.16.7. Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання на підставі рішення суду про внесення змін, доповнень або виправлень в актові записи цивільного стану вносяться відповідні зміни, які зазначені в рішенні суду.

Відповідно до п.2.18 цих же Правил, зміни до актового запису цивільного стану вносяться відділом державної реєстрації за місцем зберігання відповідного актового запису цивільного стану.

Отже, доводи апеляційної скарги не спростовують правового обґрунтування, покладеного в основу судового рішення, тому не можуть бути підставою для скасування постанови суду першої інстанції.

Керуючись п.1 ч.1 ст.198, 200, 205, 206 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Вознесенівського районного у місті Запоріжжі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області - залишити без задоволення.

Постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 21 листопада 2016 року - залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 20 днів відповідно до ст. 212 та ч. 5 ст. 254 КАС України.

Головуючий: Ю.В. Дурасова

Суддя: Н.П. Баранник

Суддя: А.А. Щербак