Справа № 638/9298/16-а
Суддя: Катунов В.В.
Дата ухвалення: 2017-02-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2017 р. Справа № 638/9298/16-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Катунова В.В.

Суддів: Бершова Г.Є. , Ральченка І.М.

за участю секретаря судового засідання Ружинської К.О,

в присутності:

позивача ОСОБА_1,

представника відповідача Мартиненко Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Дзержинського районного суду м. Харкова від 21.12.2016р. по справі № 638/9298/16-а

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області

про зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач - ОСОБА_1, звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, в якому просив:

- зобов'язати відповідача внести зміни до грошового атестату № 37/8-106 та довідку №37/8-70 від 06.05.2011 року, зробивши перерахунок пенсії починаючи з 03.03.2011 року згідно рішень адміністративних судів по справам № 9187/11/2070 та № 2а-1460/10/2070, які вступили в законну силу, а саме постанови Харківського окружного адміністративного суду від 12 жовтня 2010 року та Постанови Харківського адміністративного суду від 14 травня 2015 року.

Постановою Дзержинського районного суду м. Харкова від 21.12.2016 року в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 - відмовлено.

Позивач не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати постанову зержинського районного суду м. Харкова від 21.12.2016 року як таку, що прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, та прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Позивач у судовому засіданні підтримав доводи апеляційної скарги, наполягав на її задоволенні.

Представник відповідача у судовому засіданні просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення з'явившихся учасників процесу, розглянувши та обговоривши доводи, наведені у апеляційній скарзі, перевіривши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.

Судовим розглядом встановлено, що постановою Харківського окружного адміністративного суду від 12.10.2010 року, залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 08.12.2010 року, адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Міністерства внутрішніх справ України на Південно-Західній залізниці Міністерства внутрішніх справ України, третя особа: ОСОБА_6 про скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення коштів задоволено частково: адміністративний позов в частині позовних вимог щодо визнання недійсним та незаконним наказу МВС України №1433 о/с від 26.06.2009 року «Про покарання працівників ЛУ на Південно-Західній залізниці УМВС України на залізничному транспорті» залишено без розгляду; визнано незаконним та скасовано наказ Управління МВС України на Південно-Західній залізниці від 25.12.2009 року №317 о/с в частині призначення ОСОБА_1 на посаду слідчого відділення лінійного відділу на станції Фастів Управління МВС України на Південно-Західній залізниці та звільнення з посади заступника начальника лінійного управління - начальника слідчого відділу лінійного управління на Південно-Західній залізниці Управління МВС України на залізничному транспорті з 25 грудня 2009 року; поновлено ОСОБА_1 на посаді заступника начальника лінійного управління - начальника слідчого відділу лінійного управління на Південно-Західній залізниці Управління МВС України на залізничному транспорті; стягнуто з Управління МВС України на Південно-Західній залізниці на користь ОСОБА_1 середньомісячне грошове утримання за час вимушеного прогулу у розмірі 50383.48 грн.; іншій частині позовних вимог відмовлено (а. с. 25-37).

Постановою Харківського окружного адміністративного суду 14.05.2015 року, залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від14.05.2015 року, адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління МВС України на Південно-Західній залізниці про стягнення сум та зобов'язання вчинити певні дії задоволено частково: стягнуто з Управління МВС України на Південно-Західній залізниці на користь ОСОБА_1 недоплачену частину середньомісячного грошового утримання за час вимушеного прогулу з 13.10.2010 року по 16.02.2011 року у розмірі 20065,78 грн.; в іншій частині позовних вимог відмовлено (а. с. 22-24,40-50).

17.05.2016 року позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області із заявою про перерахунок пенсії, починаючи з 03.03.2011 року (а. с. 14).

Листом Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 25.05.2016 року позивачу було повідомлено про розгляд його заяви, а також зазначено, що листом від 19.11.2015 року №1811/П-14 позивачу уже надавалась вичерпна відповідь з підстав його звернення (а. с. 15).

Вважаючи зазначені дії відповідача незаконними позивач звернувся до суду з адміністративним позовом.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції, з урахуванням положень ч.1 ст. 267 КАС України дійшов висновку про відсутність достатніх підстав та належних доказів на підтвердження правомірності заявлених вимог.

Проте такі висновки суду першої інстанції є помилковими, з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та обставин, якими позивач обґрунтовує позовні вимоги, між ним та Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області виникли спірні правовідносини з приводу відмови відповідача внести зміни до грошового атестату № 37/8-106 та довідку №37/8-70 від 06.05.2011 року, зробивши перерахунок пенсії починаючи з 03.03.2011 року згідно рішень адміністративних судів по справам № 9187/11/2070 та № 2а-1460/10/2070, які вступили в законну силу, а саме постанови Харківського окружного адміністративного суду від 12 жовтня 2010 року та Постанови Харківського адміністративного суду від 14 травня 2015 року.

При цьому, відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області не був стороною по справі по вказаних справах та жодних зобов'язань зазначеними судовими рішеннями на нього покладено не було.

Положеннями статті 267 Кодексу адміністративного судочинства України визначено повноваження адміністративного суду щодо здійснення контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах з метою забезпечення їх повного, правильного і своєчасного виконання. Вказана стаття передбачає дві процесуальні форми контролю адміністративного суду за виконанням судових рішень в адміністративних справах: судовий контроль за ініціативою суду, що ухвалив відповідне судове рішення, та судовий контроль за ініціативою осіб, які беруть участь у справі, чи інших заінтересованих осіб.

У відповідності до ч.1 ст.267 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, має право зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

В той же час, предметом дослідження в даних спірних правовідносинах є відмова відповідача виконати певні дії, які на думку позивача Пенсійний фонд повинен був виконати в силу діючого законодавства, а тому даний спір є самостійним та не пов'язаними з виконанням судового рішення, у зв'язку із чим повинен розглядатися в порядку позовного провадження.

Отже питання пов'язані з розглядом зазначеного позову повинні були вирішуватися згідно вимог Глави 1 розділу III КАС України, а не ст. 267 КАС України.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли в результаті відмови Пенсійним фондом внести зміни до грошового атестату позивача, колегія суддів зазначає наступне.

Постановою Кабінету Міністрів України від 02.11.2006 року №1522 «Про передачу органам Пенсійного фонду України функцій з призначення і виплати пенсій деяким категоріям громадян» затверджено порядок передачі органам Пенсійного фонду України функцій з призначення і виплати пенсій деяким категоріям громадян, серед яких і особи, що мають право на призначення пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Згідно ст.99 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» військовослужбовцям, особам начальницького і рядового складу, які мають право на пенсійне забезпечення на умовах Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», пенсії призначаються (перераховуються) та виплачуються органами Пенсійного фонду України.

Відповідно до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 року №3-1, документи для призначення та проведення перерахунку пенсій подаються до органів Пенсійного фонду України уповноваженими структурними підрозділами міністерств та інших державних органів.

Тобто, питання щодо призначення (перерахунку) пенсій відносяться до виключної компетенції органів Пенсійного фонду України.

У свою чергу, відповідач не наділений правом визначати наявність чи відсутність у особи права на перерахунок розміру раніше призначеної пенсії, визначати розмір такого перерахунку, або складових частин заробітної плати, що враховуються при такому перерахунку.

В матеріалах справи відсутні докази, що державним органом, в якому позивач проходив службу направлялися до ГУ ПФУ в Харківській області будь-які дані про зміну розміру грошового забезпечення ОСОБА_1

Аналізуючи фактичні обставини справи та наведені вище норми, колегія суддів вважає, що ГУ ПФУ в Харківській області діяло правомірно відмовляючи позивачу у перерахунку призначеної пенсії у зв'язку з відсутністю правових підстав, а тому постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям нової про відмову в задоволенні позову.

Посилання позивача на наявність постанов Харківського окружного адміністративного суду від 12 жовтня 2010 року та від 14.05.2015 року, як на підставу перерахунку пенсії, є безпідставним, оскільки на ГУ ПФУ в Харківській області вищенаведеними судовими рішеннями жодних обов'язків покладено не було.

На підставі вищенаведеного, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції постанова прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, що є підставою для скасування постанови та прийняття нової постанови про відмову у задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п. 3 ст. 198, ст. 202, 205, 207, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Дзержинського районного суду м. Харкова від 21.12.2016р. по справі № 638/9298/16-а скасувати.

Прийняти нову постанову, якою в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про зобов'язання вчинити певні дії - відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання постанови у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Катунов В.В.
Судді Бершов Г.Є. Ральченко І.М.
Повний текст постанови виготовлений 28.02.2017 р.