Справа № П/811/1444/16
Суддя: Білак С.В.
Дата ухвалення: 2017-03-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Суддя-доповідач - Білак С. В.
Головуючий у 1 інстанції - Момонт Г.М.
ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

01 березня 2017 рокусправа № П/811/1444/16
Приміщення суду за адресою: м. Дніпро, пр.Слобожанський, 29

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Білак С.В., суддів: Шальєвої В.А. Олефіренко Н.А. , розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Кіровоградської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Кіровоградській області на постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 23 листопада 2016 року у справі №П/811/1444/16 за позовом Публічного акціонерного товариства "Кіровоградграніт" до Кіровоградської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Кіровоградській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство "Кіровоградграніт" (далі - позивач) звернулося до Кіровоградського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Кіровоградської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Кіровоградській області (далі - відповідач), в якому просило визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 11.10.2016 року, яким позивачу зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість у розмірі 70 007,00 грн. та нараховано штрафні (фінансові) санкції (штрафи) в сумі 35 004,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що ним включено до податкового кредиту суми за господарськими операціями з ПП "ЕКГ-Сервіс" на підставі належним чином оформлених податкових накладних, при цьому господарські операції ПАТ "Кіровоградграніт" здійснені в рамках господарської діяльності, реальні, відповідають дійсному економічному змісту і підтверджуються необхідними документами.

Постановою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 23 листопада 2016 р. адміністративний позов задоволено у повному обсязі.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення № від 11 жовтня 2016 року, винесене Кіровоградською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Кіровоградській області, яким Публічному акціонерному товариству "Кіровоградграніт" зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість у розмірі 70 007,00 грн. та нараховано штрафні (фінансові) санкції (штрафи) в сумі 35 004,00 грн.

Присуджено Публічному акціонерному товариству "Кіровоградграніт" судовий збір у розмірі 1 050,11 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Кіровоградської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Кіровоградській області.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на необґрунтованість рішення суду першої інстанції та порушення норм законодавства, просить скасувати постанову суду першої інстанції та в задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначив, що згідно з даними додатків 5 до декларації за квітень 2015 року позивач використовував придбані у Приватного підприємства "ЕКГ-Сервіс" запчастини для ведення господарської діяльності, а саме видобування щебеню гранітного на власних кар'єрах, тому подальша реалізація запчастин до гірничого обладнання не здійснювалось.

Актом Криворізької центральної ОДПІ ГУ ДФС у Дніпропетровській області "Про результати опрацювання зібраної податкової інформації Приватного підприємства "ЕКГ-Сервіс" з питань правильності формування показників податкових зобов'язань та податкового кредиту з податку на додану вартість за квітень 2015 року" від 12.10.2015 року №10672/04-51/35230032 не підтверджено наявності та реальності здійснення господарських операцій, відображених у декларації з ПДВ за квітень 2015 року по взаємовідносинах з ПАТ "Кіровоградграніт".

Дане порушення призвело до завищення від'ємного значення різниці між сумою податкових зобов'язань та податковим кредитом за квітень 2015 року та вплинуло на завищення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість на розрахунковий рахунок у банку за квітень 2015 року.

У разі недобросовісності контрагентів покупець несе певний ризик не лише за невиконання цивільно-правового договору, але й в рамках податкових правовідносин, оскільки враховуючи вимоги податкового законодавства, позбавляється можливості скористатись правом на податковий кредит з огляду на відсутність документів, що мають силу первинних документів.

Особи, які беруть участь у справі, у судове засідання не прибули, належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання. Відповідно до п.2 ч.1 ст.197 КАС України, суд апеляційної інстанції розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції необхідно залишити без змін з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та судом апеляційної інстанції підтверджено, що у період з 26.09.2016 року по 30.09.2016 року посадовою особою Кіровоградської ОДПІ ГУ ДФС у Кіровоградській області на підставі наказу №994 від 26.09.2016 року (а.с.205) та відповідно до направлення №970 від 26.09.2016 року проведено виїзну позапланову документальну перевірку Публічного акціонерного товариства "Кіровоградграніт" з питань правильності нарахування податкового кредиту з ПДВ стосовно взаємовідносин з ПП "ЕКГ-Сервіс" у квітні 2015 року.

За результатами перевірки складено акт №208/11-08-12/13744297 від 04.10.2016 року, згідно висновків якого ПАТ "Кіровоградграніт" на порушення п.198.6 ст.198, п.200.1, 200.4 ст.200 Податкового кодексу України, з врахуванням п.201.11 ст.201 Податкового кодексу України завищено від'ємне значення з ПДВ за квітень 2015 року в сумі 70 007,00 грн. та заявлену суму бюджетного відшкодування ПДВ за квітень 2015 року в розмірі 70 007,00 грн. (а.с.8-17).

На підставі акта перевірки Кіровоградською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Кіровоградській області винесено податкове повідомлення-рішення № від 11.10.2016 року, яким позивачу зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість у розмірі 70 007,00 грн. та нараховано штрафні (фінансові) санкції (штрафи) в сумі 35 004,00 грн. (а.с.18).

Висновки контролюючого органу про порушення позивачем податкового законодавства ґрунтуються на тому, що позивачем до складу податкового кредиту за квітень 2015 року включено суми ПДВ за господарськими операціями з ПП "ЕКГ-Сервіс", які на думку відповідача, не носять реального характеру.

Відповідно до договору поставки №08/01 від 08.01.2014 р. (а.с.28-31) ПАТ "Кіровоградграніт" у квітні 2015 року придбало у ПП "ЕКГ-Сервіс" запчастини та комплектуючі до екскаваторів та щокової дробарки на загальну суму 420 040,00 грн., у тому числі ПДВ - 70 006,65 грн., що підтверджується видатковими та податковими накладними (а.с.32-34). При цьому суму ПДВ 70 006,65 грн. позивачем віднесено до складу податкового кредиту за квітень 2015 року (а.с.150-167).

Оплату вартості товарів придбаних у ПП "ЕКГ-Сервіс" здійснено позивачем у безготівковому порядку, що підтверджується платіжними дорученнями (а.с.36-53).

На підтвердження транспортування придбаного товару позивачем до суду надано копії товарно-транспортних накладних (а.с.54-56).

Придбаний товар введено в експлуатацію, що підтверджується журналом аналітичних рахунків по рахунку 207 та 1531, інвентарним описом основних засобів на 31.12.2015 року (а.с.65-82).

Згідно з п.198.3 ст.198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг (у разі здійснення контрольованих операцій - не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу) та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Пунктом 198.6 статті 198.6 Податкового кодексу України встановлено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

При цьому в пункті 198.2 зазначеної статті передбачено, що датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.

З аналізу наведених правових норм у їх системному зв'язку, суд дійшов висновку, що необхідною умовою для правомірності формування податкового кредиту, а також включення відповідних сум до бюджетного відшкодування, є фактичне здійснення господарської операції платником податків.

У свою чергу, фактичне здійснення господарської операції платником податків посвідчується, зокрема, належно оформленими податковими накладними та іншими первинними бухгалтерськими документами.

Так, податкова звітність формується на підставі первинних бухгалтерських документів, які, для надання їм юридичної значимості (сили), крім іншого, мають бути складені за фактично вчиненою операцією, повинні мати всі обов'язкові реквізити, містити відомості про господарську операцію, про зміст та обсяг операцій, та бути підписані уповноваженими особами, що надає первинному документу юридичну значимість для цілей відображення спірних операцій у бухгалтерському та податковому обліку, а також, відповідно, для цілей формування відповідних сум податкових вигод.

Згідно з п. 44.1 ст. 44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

При цьому, платники податків зобов'язані забезпечити зберігання документів, визначених у пункті 44.1 цієї статті, а також документів, пов'язаних із виконанням вимог законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, не менш як 1095 днів з дня подання податкової звітності, для складення якої використовуються зазначені документи, а у разі її неподання - з передбаченого цим Кодексом граничного терміну подання такої звітності (пункт 44.3 статті 44 Податкового кодексу України).

Зазначеному обов'язку платника податків кореспондує визначене п. 85.4 ст. 85 Податкового кодексу України право посадових осіб органу державної податкової служби при проведенні перевірок отримувати у платників податків належним чином завірені копії первинних фінансово-господарських, бухгалтерських та інших документів, що свідчать про приховування (заниження) об'єктів оподаткування, несплату податків, зборів (обов'язкових платежів), порушення вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби.

Пункт 44.4 статті 44 Податкового кодексу України містить застереження, за яким вищезазначені документи, пов'язані з предметом перевірки, проведенням процедури адміністративного оскарження прийнятого за її результатами податкового повідомлення-рішення або судового розгляду, повинні зберігатися до закінчення перевірки та передбаченого законом строку оскарження прийнятих за її результатами рішень та/або вирішення справи судом, але не менше строків, передбачених пунктом 44.3 цієї статті.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Згідно зі статтею 1 Закону України від 16.07.1999 № 996-ХІV "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" господарською операцією є дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства. Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Статтею 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" встановлені вимоги до первинних документів, які є підставою для бухгалтерського та податкового обліку.

Так, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Такі первинні документи повинні мати обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Відповідно до підпункту 2.4 пункту 2 Положення "Про документальне забезпечення записів в бухгалтерському обліку", затвердженого Наказом Міністерства фінансів України № 168/704 від 05.06.1995 року, первинні документи (на паперових і машинозчитувальних носіях інформації) для надання їм юридичної сили і доказовості повинні мати такі обов'язкові реквізити: назва підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), код форми, дата і місце складання, зміст господарської операції та її вимірники (у натуральному і вартісному вираженні), посади, прізвища і підписи осіб, відповідальних за дозвіл та здійсненні господарської операції і складання первинного документа.

З урахуванням викладеного, для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції.

У той же час, правові наслідки у вигляді виникнення у покупця права на формування податкового кредиту з ПДВ виникають за наявності сукупності обставин та підстав, з якими наведені вище норми податкового законодавства пов'язують можливість формування спірних сум податкового кредиту та які є передумовою їх формування.

Зокрема, такі правові наслідки наступають у разі: фактичного (реального) здійснення оподатковуваних операцій; документального підтвердження реального здійснення господарських операцій сукупністю юридично значимих (дійсних) первинних та інших документів, які зазвичай супроводжують операції певного виду (в залежності від характеру певних операцій) та які містять інформацію про зміст та обсяг операції, підписані уповноваженими особами; придбання товарів/робіт/послуг з метою їх використання у власній господарській діяльності; наявності розумних економічних причин (ділової мети) для здійснення господарських операцій.

З матеріалів справи встановлено, що позивачем у квітні 2015 року, сформовано податковий кредит на підставі належно оформлених та зареєстрованих у ЄРПН податкових накладних, виданих йому ПП "ЕКГ-Сервіс", яке на час їх видачі було зареєстроване платником податку на додану вартість, що не заперечується сторонами.

Так, ПП "ЕКГ-Сервіс" здійснює діяльність з оптової торгівлі машинами й устаткуванням для добувної промисловості та будівництва (а.с.101) та відповідно до дилерського договору і сертифікату є офіційним дилером ТОВ "Корум Україна" (а.с.98-99, 102).

Водночас визначальним фактором для формування податкового кредиту платником податку на додану вартість є подальше використання таких товарів в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Згідно з пп.14.1.36 п.14.1 ст. 14 Податкового кодексу України господарська діяльність - діяльність особи, що пов'язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Тобто обов'язковими ознаками господарської діяльності є здійснення її суб'єктами господарювання у сфері суспільного виробництва; спрямування її на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг. При цьому результати зазначеної діяльності - продукція, роботи чи послуги - мають вартісний характер і цінове вираження.

Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань основним видом діяльності ПАТ "Кіровоградграніт" є добування декоративного та будівельного каменю, вапняку, гіпсу, крейди та глинистого сланцю (а.с.91-97).

Як вбачається з матеріалів справи, у власності ПАТ "Кіровоградграніт" є екскаватор гусеничний ЕКГ-4,6 Б та екскаватор кар'єрний ЕКГ-5А (а.с.20, 230) та відповідно до договору №88-12-136а від 01.12.2012 року ПАТ "Кіровоградграніт" орендує у ПАТ "НВП "Радій" щокову дробарку С145 (а.с.21-27). При цьому згідно з п.3.2.3 п.3.2 Договору орендар зобов'язаний здійснювати за власний рахунок поточний і капітальний ремонти щокової дробарки.

Придбані у ПП "ЕКГ-Сервіс" запчастини та комплектуючі установлювалися працівниками ПАТ "Кіровоградграніт" на відповідну техніку, що підтверджується копіями наказів №9, 10 від 30.04.2015 р., актів приймання-передачі (внутрішнього переміщення) основних засобів, актів списання, наказу про призначення головного механіка ОСОБА_3 та трудової книжки ОСОБА_3 (а.с.70-82, 240-242).

Таким чином, витрати понесені позивачем за вищевказаними господарськими операціями з ПП "ЕКГ-Сервіс" пов'язані з господарською діяльністю ПАТ "Кіровоградграніт".

Водночас, податкове законодавство не ставить в залежність податковий облік платника податку від ведення такого обліку іншими особами, зокрема, від фактичної сплати його контрагентами податків до бюджету, від знаходження постачальника за юридичною адресою, а також від його господарських та виробничих можливостей. При цьому питання декларування сум податкового кредиту не залежить від розрахунків з бюджетом третіх осіб. Натомість у разі, якщо такі особи не виконали свого зобов'язання по сплаті податку до бюджету, то це тягне відповідальність та негативні наслідки саме щодо таких осіб.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Кіровоградською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Кіровоградській області не доведено факту відсутності реального характеру господарських операцій позивача з ПП "ЕКГ-Сервіс". Суду не були надані докази про встановлення такого факту в рішеннях інших судів.

Натомість з досліджених судами матеріалів справи встановлено, що вищевказані господарські операції позивача за якими ним у квітні 2015 року сформовано податковий кредит, були фактично здійснені, підтверджені належним чином оформленими первинними бухгалтерськими документами та спричинили реальні зміни майнового стану ПАТ "Кіровоградграніт".

На підставі викладеного, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про наявність підстав для задоволенні позовних вимог про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 11.10.2016 року.

Відповідно до вимог Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування рішення є порушення судом норм матеріального чи процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про те, що при розгляді справи судом першої інстанції було допущено неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

Судова колегія дійшла висновку про те, що підстави для скасування рішення суду першої інстанції відсутні, а тому відхиляє апеляційну скаргу і залишає судове рішення без змін.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 07.02.2017 року сплату судового збору було відстрочено до прийняття рішення по справі, а тому судовий збір у розмірі 1732,69 грн. (110 % ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви) підлягає стягненню на користь спеціального фонду Державного бюджету України за рахунок бюджетних асигнувань Кіровоградської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Кіровоградській області.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.88, 94, 167, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Кіровоградської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Кіровоградській області - залишити без задоволення.

Постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 23 листопада 2016 року у справі № П/811/1444/16 за позовом Публічного акціонерного товариства "Кіровоградграніт" до Кіровоградської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Кіровоградській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення- залишити без змін.

Стягнути з бюджетних асигнувань Кіровоградської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Кіровоградській області () на користь спеціального фонду Державного бюджету України судовий збір у розмірі 1732 (одна тисяча шістсот тридцять дві) грн. 69 коп.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь в справі, та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий суддя С.В. Білак

Судді Н.А.Олефіренко

В.А.Шальєва