Справа № 815/5275/13-а
Суддя: Стародуб О.П.
Дата ухвалення: 2017-02-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 лютого 2017 року м. Київ К/800/23651/14

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України

в складі: Стародуб О.П. (доповідач), Пасічник С.С., Швець В.В.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні касаційну скаргу ОСОБА_4 на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 16.12.2013р. та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 18.03.2014р. у справі за його позовом до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області про поновлення на публічній службі,-

в с т а н о в и л а:

У липні 2013 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом (з урахуванням уточнених позовних вимог а.с. 108) про скасування наказів від 10.06.2013р. № 1239 та від 17.06.2013р. № 245 о/с про звільнення його з посади старшого слідчого відділення Білгород-Дністровського ГУ МВС України в Одеській області, поновлення на посаді та стягнення середньої заробітної плати за весь час вимушеного прогулу.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 16.12.2013р., яка залишена без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 18.03.2014р., в задоволенні позовних вимог відмовлено.

З такими рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій не погодився позивач, подав касаційну скаргу, в якій посилається на порушення судами норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій та ухвалити нове судове рішення про задоволення позовних вимог.

Заслухавши суддю-доповідача по справі, перевіривши матеріали справи та касаційну скаргу, колегія суддів приходить до висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних мотивів та передбачених законом підстав.

Так, відповідно до пункту 66 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ від 29.07.1991р. №114, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, особи рядового і начальницького складу, які скоїли вчинки, що дискредитують звання рядового і начальницького складу, звільняються з органів внутрішніх справ.

В ході розгляду справи судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що позивач проходив службу в органах внутрішніх справ України на посаді старшого слідчого відділення Білгород-Дністровського ГУ МВС України в Одеській області.

Наказом начальника ГУ МВС України в Одеській області від 10.06.2013р. № 1239 за грубе порушення вимог статті 7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, Правил поведінки та професійної етики осіб рядового та начальницького складу ОВС України, Присяги працівника органів внутрішніх справ, наказів МВС України від 16.03.2007р. № 81, від 15.05.2007р. № 157 та від 26.03.2010р. № 90, що виразилось у вступі в неділові стосунки з громадянином ОСОБА_5 за посередництвом колеги по службі з метою отримання неправомірної винагороди, власній недисциплінованості, яка призвела до надзвичайної події, що дискредитує органи внутрішніх справ, позивача звільнено з органів внутрішніх справ. (а.с. 29 - 33)

Підставою для цього став висновок службового розслідування від 10.06.2013р. за фактом відкриття Білгород-Дністровською міжрайонною прокуратурою кримінального провадження за ознаками ч. 4 ст. 368 КК України відносно співробітників Білгород-Дністровського МВ ГУ МВС, яким встановлено, що 22.05.2013р. приблизно о 8 год 40 хв громадянин ОСОБА_6, керуючи автомобілем ВАЗ-21093, допустив зіткнення з мопедом під керуванням ОСОБА_7, внаслідок чого малолітня пасажирка мопеду ОСОБА_8 отримала тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості. (а.с. 38)

Цього ж дня відомості за даним фактом були внесені позивачем до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочато кримінальне провадження за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, вилучено у громадянина ОСОБА_6 вказаний автомобіль.

В подальшому позивач, за посередництвом слідчого СВ Білгород-Дністровського МВ ГУ МВС України в Одеській області ОСОБА_9, домовився із громадянином ОСОБА_5 про повернення автомобіля та прийняття позитивного рішення по кримінальному провадженню за неправомірну винагороду в сумі 3900 грн.

31.05.2013р. ОСОБА_6 звернувся до УВБ в Одеській області ДВБ МВС України із заявою на протиправні дії слідчих СВ Білгород-Дністровського МВ ГУ МВС України в Одеській області ОСОБА_9 та ОСОБА_4

На підставі цього 01.06.2013р. Білгород-Дністровською міжрайонною прокуратурою Одеської області розпочате кримінальне провадження за ознаками ч. 4 ст. 368 КК України, та 04.06.2013р. після передачі ОСОБА_5 зазначеної суми коштів слідчому ОСОБА_9, останній разом з позивачем були затримані у службових кабінетах співробітниками УВБ в Одеській області та Білгород-Дністровської міжрайонної прокуратури.

Наказом начальника ГУ МВС України в Одеській області від 17.06.2013р. № 245 о/с позивача звільнено з органів внутрішніх справ у запас Збройних Сил України на підставі пункту 66 (за дискредитацію) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України. (а.с. 28)

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, виходив з того, що доказами у справі доведений факт вступу позивача у неділові стосунки з особою, відносно якої він розслідував кримінальну справу, що є порушенням вимог Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, Правил поведінки та професійної етики осіб рядового та начальницького складу ОВС України, Присяги працівника органів внутрішніх справ та наказів МВС України від 16.03.2007р. № 81, від 15.05.2007р. № 157 та від 26.03.2010р. № 90.

З такими висновками судів першої та апеляційної інстанцій колегія суддів погоджується і вважає, що вони відповідають нормам матеріального та процесуального права і фактичним обставинам справи.

Мотиви та доводи касаційної скарги висновки судів не спростовують і є безпідставними, оскільки в ході розгляду справи судами встановлено факт вступу позивача у позаслужбові, неділові стосунки з особою, відносно якої ним як слідчим розслідувалась кримінальна справа, такі обставини, серед іншого, підтверджено показами свідка ОСОБА_6, а тому суди обґрунтовано прийняли рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Посилання позивача в обґрунтування касаційної скарги на те, що на даний час обвинувальний вирок відносно нього не набрав законної сили є безпідставним, оскільки з матеріалів справи вбачається, що підставою для звільнення позивача зі служби стало не набрання законної сили рішенням суду щодо притягнення його до відповідальності за вчинення злочину, а скоєння ним вчинку, який дискредитує звання рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, який проявився у неділових стосунках з особою, відносно якої розслідувалась кримінальна справа.

Відповідно до частини 1 статті 224 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

За наведених обставин колегія суддів приходить до висновку, що судами першої та апеляційної інстанцій правильно встановлено обставини справи та ухвалено рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому касаційну скаргу слід залишити без задоволення, а судові рішення - без змін.

Керуючись статтями 210, 220, 220-1, 223, 224, 230, 231, 254 Кодексу адміністративного судочинства України,-

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити, а постанову Одеського окружного адміністративного суду від 16.12.2013р. та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 18.03.2014р. у даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили в порядку статті 254 КАС України і може бути переглянута Верховним Судом України з підстав та в порядку передбаченому главою 3 розділу IV КАС України.

Судді: О.П. Стародуб

С.С. Пасічник

В.В. Швець