Справа № 336/4697/16-а(2-а/336/226/2016)
Суддя: Чабаненко С.В.
Дата ухвалення: 2017-02-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

20 лютого 2017 року справа № 336/4697/16-а(2-а/336/226/2016)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Чабаненко С.В.

суддів: Прокопчук Т.С. Шлай А.В.

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпро апеляційну скаргу Управління Пенсійного Фонду України в Шевченківському районі м. Запоріжжя на постанову Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 06 грудня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного Фонду України в Шевченківському районі м. Запоріжжя про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Запоріжжя, в якому просив:

- визнати протиправною відмову УПФУ в Шевченківському районі м. Запоріжжя у проведені перерахунку ОСОБА_1 пенсії за віком із підвищенням прожиткового мінімуму на одну особу в розрахунку на місяць для осіб, які втратили працездатність;

- зобов'язати УПФУ в Шевченківському районі м. Запоріжжя провести ОСОБА_1 перерахунок пенсії за віком із підвищенням її до розміру прожиткового мінімуму на одну особу в розрахунку на місяць для осіб, які втратили працездатність, та провести відповідні виплати, починаючи з 24.12.2015 року з урахуванням раніше виплачених сум.

Постановою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 06 грудня 2016 року адміністративний позов задоволено частково. Зобов'язано управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Запоріжжя провести перерахунок пенсії за віком відповідно до розміру прожиткового мінімуму на одну особу на місяць для осіб, які втратили працездатність, та провести відповідні виплати, починаючи з 20 січня 2016 року, з урахуванням раніше сплачених сум. Судовий збір у сумі 551 грн. 20 коп., а також витрати з правової допомоги адвоката в сумі 1100 грн. присуджено ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Запоріжжя. В іншій частині позову відмовлено.

Не погодившись з постановою суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм матеріального права, просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою відмовити в задоволені позову.

Дана адміністративна справа розглянута судом апеляційної інстанції відповідно до ст. 197 КАС України, в порядку письмового провадження.

Колегія суддів, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується письмовими доказами, наявним в матеріалах справи, ОСОБА_1 перебуває на обліку в УПФУ у Шевченківському районі м. Запоріжжя з 24 грудня 2015 року. Розмір пенсії, з урахуванням державної адресної допомоги, передбаченої постановою КМУ від 26.03.2008р. №265, становить 971,71грн. (а. с. 7).

Такий розмір пенсії відповідав розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, що був встановлений законом до 01.09.2015р.

Законом України від 17.09.2015р. №704 «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2015 рік» з 01.09.2015р. збільшено розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність (із 949грн. до 1074грн).

Із зміною розміру прожиткового мінімуму розмір пенсії позивача збільшено не було.

Відповідно до приписів ст. 2 Закону України «Про пенсійне забезпечення» визначено, що за цим Законом призначаються такі державні трудові пенсії пенсії: за віком; по інвалідності; в разі втрати годувальника; за вислугу років.

Згідно з ст. 7 Закону України «Про пенсійне забезпечення» звернення за призначенням пенсії може здійснюватися у будь-який час після виникнення права на пенсію, а зі змісту ст. 10 Закону випливає, що пенсійне забезпечення відповідно до цього Закону здійснюється органами Пенсійного фонду України.

Приписами ст. 42 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що тимчасово, у період з 1 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року, у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, підвищується розмір пенсії, обчислений відповідно ст. 28 цього Закону. З 1 січня 2016 року у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, підвищується розмір пенсії, обчислений відповідно ст. 28 цього Закону. Перерахунок пенсії проводиться з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму.

Таким чином, колегія суддів зазначає, що підставою для проведення перерахунку пенсії є збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Згідно ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність: з 1 січня становить 1074 грн., з 1 травня -1130грн., з 1 грудня 1208грн.

Відповідно до ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Отже, зазначеним положенням Конституції України, яке є нормою прямої дії, імперативно визначено право громадян на пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, які є основним джерелом існування, та які б забезпечували рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Таким чином, колегія суддів, застосовуючи принцип верховенства права, відповідно до якого права людини визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави, приходить до висновку про порушення прав позивача у спірних правовідносинах, оскільки розмір його пенсії, яка є єдиним джерелом його існування, починаючи з 24.12.2015р. є нижчим, ніж прожитковий мінімум, встановлений законом.

Отже, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції про зобов'язання відповідача здійснити перерахунок призначеної пенсії позивачу, з урахуванням положень ст.46 Конституції України, враховуючи розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, встановленого законом, та зобов'язати виплатити недоплачені суми пенсійних виплат.

Колегія суддів вважає неспроможними доводи відповідача щодо застосування приписів постанови КМУ від 26.03.2008 року № 265 Деякі питання пенсійного забезпечення громадян, яка передбачає щомісячну державну адресну допомогу, з огляду на наступне.

Так, зазначеною постановою КМУ встановлено мінімальний розмір пенсій для окремих категорій осіб, проте приписів про виплату пенсій саме в такому розмірі не містить. Крім того, ст. 28 Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування передбачено, що мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 35 років, а у жінок 30 років страхового стажу встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Стосовно позовних вимог в частині компенсації витрат на правову допомогу колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст. 94 КАС України передбачено, що якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

При цьому приписами ч.1 ст. 90 КАС визначено, що витрати, пов'язані з оплатою допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, які надають правову допомогу за договором, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги, передбачених законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 90 КАС України зазначено, що у разі звільнення сторони від оплати надання їй правової допомоги витрати на правову допомогу здійснюються за рахунок Державного бюджету України.

Враховуючи, що в матеріалах справи відсутні докази звернення та отримання позивачем безоплатної правової допомоги, а також відсутні докази звільнення позивача від оплати надання йому правової допомоги, колегія суддів доходить висновку, що у задоволені позову в частині компенсації витрат на правову допомогу слід відмовити.

На підставі викладеного, колегія суддів зазначає, що судом першої інстанції при вирішенні даного спору неповно з'ясовані обставини, що мають значення для справи, у зв'язку з чим суд припустився помилкового висновку, задовольняючи позов у повному обсязі. Зазначене є підставою для скасування постанови суду першої інстанції згідно ст. 202 КАС України.

З урахуванням встановлених колегією суддів обставин, апеляційну скаргу Управління Пенсійного Фонду України в Шевченківському районі м. Запоріжжя слід задовольнити частково, постанову Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 06 грудня 2016 року по справі № 336/4697/16-а(2-а/336/226/2016) в частині присудження ОСОБА_1 витрат з правової допомоги адвоката в сумі 1100грн. за рахунок бюджетних асигнувань Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі - скасувати, та прийняти нову, якою відмовити в задоволені позову в цій частині. В іншій частині постанову залишити без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 197, 202, 205, 207 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного Фонду України в Шевченківському районі м. Запоріжжя задовольнити частково.

Постанову Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 06 грудня 2016 року по справі № 336/4697/16-а(2-а/336/226/2016) в частині присудження ОСОБА_1 витрат з правової допомоги адвоката в сумі 1100грн. за рахунок бюджетних асигнувань Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі - скасувати, та прийняти нову, якою відмовити в задоволені позову в цій частині.

В іншій частині постанову залишити без змін.

Постанова набирає законної сили відповідно до ст. 254 КАС України та може бути оскаржена відповідно до ст.212 КАС України.

Головуючий: С.В. Чабаненко

Суддя: Т.С. Прокопчук

Суддя: А.В. Шлай