Справа № 409/3113/16-а
Суддя: Казначеєв Едуард Геннадійович
Дата ухвалення: 2017-03-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Полєно В.С
Суддя-доповідач - Казначеєв Е.Г.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2017 року справа №409/3113/16-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд колегією суддів у складі: головуючого судді Казначеєва Е.Г., суддів Васильєва І.А., Гайдара А.В., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Артемівському районі м.Луганська на ухвалу Білокуракинського районного суду Луганської області від 04 січня 2017 р. у справі № 409/3113/16-а (головуючий І інстанції Полєно В.С.) за позовом Управління Пенсійного фонду України в Артемівському районі м.Луганська до Головного територіальне управління юстиції у Луганській області, третя особа Відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Луганській області про скасування постанови державного виконавця,-

ВСТАНОВИВ:

Управління Пенсійного фонду України в Артемівському районі м. Луганська звернулось до Білокуракинського районного суду з позовом до Головного територіального управління юстиції в Луганській області, третя особа Відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Луганській області про поновлення строку подання позовної заяви та скасування постанови державного виконавця про накладення штрафу від 05.09.2016 року (ВП №49691375) (а.с.3-6).

Ухвалою Білокуракинського районного суду Луганської області від 04 січня 2017 року залишено без розгляду адміністративний позов, у зв'язку з пропуском позивачем десятиденного строку звернення до адміністративного суду, встановленого ч. 2 статті 181 КАС України.

Позивач, не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, посилаючись на неправильне застосування норм процесуального права, просив ухвалу скасувати.

Всі особи, які беруть участь у справі, у судове засідання не прибули, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, тому відповідно до п.2 ч.1 ст. 197 КАС України суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до ч.1 ст. 195 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів встановила наступне.

05 вересня 2016 року головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Луганській області у виконавчому провадженні № 49691375 за виконавчим листом № 409/2429/15-ц від 04.12.2015 року, прийнято постанову про накладення штрафу на Управління Пенсійного фонду України в Артемівському районі м.Луганська за невиконання рішення суду у розмірі 680 грн.

Зазначена постанова отримана позивачем 09 вересня 2016 року, що підтверджується вхідним штампом на супровідному листі.

21 вересня 2016 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив скасувати постанову головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області Пуйди Є.Ю. від 05.09.2016 року (ВП № 49691375) про накладення штрафу на управління Пенсійного фонду України в Артемівському районі м. Луганська сумі 680 грн. 00 коп.

Ухвалою Білокуракинського районного суду Луганської області від 23 вересня 2016 року у справі № 2-а/409/28/16 залишено без руху позовну заяву, надавши строк для усунення недоліків шляхом надання до суду документ, який би підтверджував сплату судового збору та нормативне обґрунтування причини обрання Головного територіального управління юстиції в Луганській області, як відповідача у даній справ. Роз'яснення позивачу, якщо недоліки не будуть усунуті, позовна заява буде вважатися неподаною. Ухвала отримана позивачем 13.10.2016 року.

Ухвалою Білокуракинського районного суду Луганської області від 20 жовтня 2016 року у справі № 2-а/409/28/16 позовна заява судом визнана не поданою та повернута позивачу, у зв'язку із неповним усуненням недоліків. Ухвала отримана позивачем 01 листопада 2016 року.

10 листопада 2016 року позивач звернувся до Білокуракинського районного суду Луганської області з позовом до Головного територіального управління юстиції в Луганській області, третя особа відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Луганській області про скасування постанови державного виконавця про накладення штрафу.

Ухвалою Білокуракинського районного суду Луганської області від 11 листопада 2016 року у праві № 2-а/409/35/16 позовну заяву залишено без руху, оскільки не додано до позовної заяви доказ надіслання рекомендованим листом з повідомленням про вручення відповідачу копії позовної заяви та доданих до неї документів, надані копії документів не є читаємими, не обґрунтувано причини подання позову до Головного територіального управління юстиції в Луганській області, як відповідача у даній справі. Роз'яснено позивачу, якщо недоліки не будуть усунуті, позовна заява буде вважатися неподаною. Ухвала отримана позивачем 18 листопада 2016 року.

Ухвалою Білокуракинського районного суду Луганської області від 24 листопада 2016 року у праві № 2-а/409/35/16 позовна заява судом визнана не поданою та повернута позивачу. Ухвала отримана позивачем 26 грудня 2016 року.

27 грудня 2016 року позивач звернувся до Білокуракинського районного суду Луганської області з зазначеним позовом.

Ухвалою Білокуракинського районного суду Луганської області від 04 січня 2017 року у справі № 409/3113/16-а залишено без розгляду адміністративний позов.

Суд першої інстанції, залишаючи позовні вимоги без розгляду, дійшов до висновку, що наведені в позовній заяві у клопотанні підстави для поновлення пропущеного строку на звернення до суду не є обґрунтованим, оскільки не містять посилань на поважність причина своєчасного не усунення недоліків попередніх позовів та поважності пропуску строку на звернення до суду.

Колегія суддів з зазначеним висновком суду першої інстанції погоджується, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 99 Кодексу адміністративного судочинства України, адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншим законом.

Згідно частини 1 та 2 статті 181 Кодексу адміністративного судочинства України, учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб. Позовну заяву може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів.

Строк звернення - проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах. Дотримання строку є однією з умов для реалізації права на позов у публічно-правових відносинах.

З аналізу норм КАС України вбачається, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав. Зокрема, практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним (справа "Стаббігс на інші проти Великобританії", справа "Девеер проти Бельгії").

Колегія суддів зазначає, що встановлення строків передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства добросовісно ставитися до виконання своїх обов'язків та своєчасного виконання ними передбачених КАС України та іншими законами процесуальних дій.

Зазначеною нормою встановлено спеціальні строки звернення до суду, а саме визначають право позивача на звернення до суду у межа десятиденного строку з наступного дня після ознайомлення з текстом оскаржуваного рішення.

Відповідно до матеріалів справи, оскаржувана постанова отримана позивачем 9 вересня 2016 року, отже, з цього часу позивач був обізнаний про порушення своїх прав. З позовом звернувся 27 грудня 2016 року, тобто з порушенням десятиденного строку звернення до суду.

Відповідно до частини 1 статті 100 Кодексу адміністративного судочинства України, 1. адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Колегія суддів зазначає, що обставини, з якими сторона пов'язує поважність причин пропуску строків звернення, повинні бути доведеними та підтвердженими належними доказами, та дійсно підтверджувати неможливість звернення до суду у встановлений законодавством строк.

Так, звернувшись до суду з позовом в грудні 2016 року, позивач, як на поважну причину пропуску строку, посилається на попередні звернення до суду з позовними заявами, які були залишені судом без руху у зв'язку з необхідністю усунення недоліків та в подальшому апелянту повернуті, на теперішній час недоліків зазначені в ухвалах усунуті. Також зазначає, як на поважність пропуску строку, через переміщення позивача штат працівників сформований мінімально та були відсутні фахівці юридичного відділу.

Разом з цим, адміністративний позов позивача було залишено двічі без руху та надавався строк для усунення недоліків, проте, апелянтом на протязі часу наданого судом для їх усунення не здійснювалось дій спрямованих на забезпечення вчасного їх усунення. З клопотаннями про надання додаткового часу для усунення недоліків не звертався. Тобто, позивач фактично, не дотримуються процесуальних норм, зловживає своїми правами та нехтує своїми обов'язками. Крім того, позивач в разі відсутності фахівців юридичного відділу, не був позбавлений можливості звернутись за допомогою до територіальних органів ПФУ.

Дотримання строку звернення з адміністративним позовом до суду є однією з умов для реалізації права на позов у публічно-правових відносинах. Пасивна поведінка не може вважатися поважними обставинами пропуску строку.

Колегія суддів зазначає, що позивач, як суб'єкт владних повноважень, повинен усвідомлювати насідки порушення строку звернення до суду та невиконання вимог суду.

Крім того, за частиною 2 статті 108 КАС України, якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до адміністративного суду.

З матеріалів справи вбачається, що в ухвалах суду про повернення позовної заяви зазначено, що заява вважається не поданою та повернута позивачу. Зазначені ухвали набрали законної сили.

Тобто, позовна заява у цій справі вважається ново поданою, а звернення до суду з попередніми позовами та їх повернення не може вважатися поважною причиною пропуску строку.

Колегія суддів не приймає посилання позивача на відсутності працівників відповідної кваліфікації в управлінні, оскільки, зазначена обставина не може вважатися поважною причиною пропуску строку. Крім того, як зазначалось, позивач не був позбавлений можливості для звернення з клопотання щодо надання додаткового часу для усунення недоліків.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивачем пропущено десятиденний строк звернення до суду без поважних причин пропуску строків звернення до суду, а тому немає підстав для визнання зазначені причини пропуску строку звернення до суду поважними, що є підставою для залишення без розгляду позову на підставі п.9 ч.1 ст.155 КАС України.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, підстави для задоволення апеляційної скарги та зміни або скасування ухвали суду першої інстанції відсутні.

Керуючись статтями ст. 99, 100, 195, 197, 199, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Артемівському районі м.Луганська на ухвалу Білокуракинського районного суду Луганської області від 04 січня 2017 р. у справі № 409/3113/16-а залишити без задоволення.

Ухвалу Білокуракинського районного суду Луганської області від 04 січня 2017 р. у справі № 409/3113/16-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь в справі, та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий суддя Е.Г. Казначеєв

Судді І.А. Васильєва

А.В. Гайдар