Справа № 377/117/17
Суддя: Малишенко Т. О.
Дата ухвалення: 2017-03-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

іменем України

Справа №377/117/17

Провадження №2-а/377/8/17

02 березня 2017 року Славутицький міський суд Київської області у складі: головуючого судді Малишенко Т. О., розглядаючи в м. Славутичі в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Славутицького міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області, третя особа Територіальна державна інспекція з питань у Київській області - про визнання протиправним рішення про відмову у вчиненні дії та зняття арешту з майна,

в с т а н о в и в :

Позивач звернулася в суд з вказаним позовом до відповідачів. Позовні вимоги мотивує тим, що їй та членам її родини ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5, на праві спільної сумісної власності належить квартира за АДРЕСА_1, підтвердженням чого є Свідоцтво про право власності на житло від 29.12.1999 року. Їх право спільної сумісної власності на дану квартиру зареєстровано 16.05.2000 року у Славутицькому міському бюро технічної інвентаризації. На даний час вони з чоловіком звернулися до нотаріуса з приводу можливості оформлення договору дарування належних їх часток у даній квартирі на їхніх дітей, де їх повідомили про те, що існує заборона на відчуження її частки квартири в зв'язку з накладеним на неї арешту за постановою державної виконавчої служби на виконання стягнення з неї штрафу. За постановою Територіальної державної інспекції з питань у праці у Київській області, яка приймалася у 2005 році на неї був накладений штраф в розмірі 204 гривень, який нею був оплачений 21 грудня 2005 року, про що свідчить копія квитанції про зарахування зазначеної суми до Державного бюджету через УДК у Київській області. Також, наскільки вона пам'ятає, нею було оплачена грошова сума в розмірі 204 гривень додатково у зв'язку з несвоєчасною сплатою штрафу, але на жаль другої квитанції у неї не збереглося, оскільки ці документи на підтвердження оплати нею штрафу були подані до ВДВС Славутицького МУЮ. В той же час будь - яких документів про накладання арешту на її майно вона не отримувала, так само як і постанови про закінчення виконавчого провадження після сплати штрафу та подання документів до виконавчої служби. 26 січня 2017 року вона звернулася до Славутицького міського відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Київській області щодо зняття арешту з частки квартири, належної їй на праві спільної сумісної власності, на що отримала відмову від 03.02.2017 року про неможливість вчинення цих дій з посиланням на норми ст. ст. 40, 59 Закону України «Про виконавче провадження» та відсутністю відомостей в Автоматизованій системі виконавчого провадження щодо відкриття, закриття чи повернення виконавчого провадження стосовно неї з питання накладання арешту на її частку у вищезазначеній квартирі. Після цього вона самостійно розпочала пошук через офіційний веб - сайт Міністерства юстиції України і за отриманими нею 05.02.2017 року відомостями з Єдиного реєстру заборон відчуження об,єктів нерухомого майна вона вперше отримала інформацію про те, що за постановою державного виконавця ВДВС Славутицького МУЮ у Київській області серії АК №766227 від 26.10.2005 року був накладений арешт на квартиру, частину квартири, належну їй та членам її родини на праві спільної сумісної власності, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1. Дані про накладення цього обтяження на квартиру, частку квартири, належну їй на праві спільної сумісної власності 02.11.2005 року за № 2555758 Славутицькою міською державною нотаріальної конторою Київської області були внесені до Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна. Також за постановою державного виконавця ВДВС Славутицького МУЮ у Київській області сері АК № 766226 від 26.10.2005 року був накладений арешт на квартиру, частину квартири, належної їй та членам її родини на праві спільної сумісної власності, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1. Дані про накладення цього обтяження на квартиру, частку квартири, належну їй на праві спільної сумісної власності вже за другою постановою державного виконавця 02.11.2005 року за №2558515 приватним нотаріусом Славутицького міського нотаріального округу Київської Хусалімовою Л.В., області були внесені до Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна. Їй не було відомо про накладання арешту на належну їй на праві спільної сумісної власності частку квартири до того часу, поки вона сама не побачила цю інформацію в офіційному реєстрі 05.02.2017 року. Враховуючи наявний арешт, накладений на квартиру, її частку, належну їй, ОСОБА_1, на праві спільної сумісної власності, вони обмежені у здійсненні свого права власності у повному обсязі щодо даного об'єкту нерухомого майна, в тому числі по розпорядженню цим майном. На даний час вони мають наміри провести його відчуження, але з вищенаведеної причини не мають можливості це здійснити. Дані обставини, які свідчать про оплату нею штрафних санкцій, накладених на неї Територіальною державною інспекцією з питань праці у Київській області та відсутність за нею будь - яких боргових зобов'язань за даними Славутицького МВ ДВС ГТУЮ у Київській області, дають їй всі підстави вважати неправомірною відмову даної служби зняти арешт з майна, належного їй на праві власності, та заборону на його відчуження. На сьогоднішній день арешт її частки у майні, належному не тільки їй, а і іншим його співвласникам на праві спільної сумісної власності, порушує їхні права по володінню та розпорядженню своєю власністю на власний розсуд. Тому просить поновити їй строк для звернення до суду з позовом про визнання протиправною відмови Славутицького міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області від 03 лютого 2017 року за № 163 у знятті арешту з майна - квартири (частки квартири) за АДРЕСА_1, та зняття арешту з майна. Визнати протиправною відмову Славутицького міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області від 03 лютого 2017 року за № 163 у знятті арешту з майна - квартири (частки квартири) за АДРЕСА_1. Зняти арешт з майна, належної їй на праві спільної сумісної власності частки у квартирі за АДРЕСА_1, який був накладений: за постановою державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Славутицького міського управління юстиції у Київській області сері АК № 766227 від 26.10.2005 року, відомості про який до Єдиного реєстру заборон відчуження об,єктів нерухомого майна були внесені 02 листопада 2005 року за № 2555758 Славутицькою міської державною нотаріальною конторою Київської області; та за постановою державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Славутицького міського управління юстиції у Київській області сері АК № 766226 від 26.10.2005 року, відомості про який до Єдиного реєстру заборон відчуження об,'єктів нерухомого майна були внесені 02 листопада 2005 року за № 2558515 приватним нотаріусом Славутицького міського нотаріального округу Київської області Хусалімової Л.В.

В судове засідання позивач та її представник не з'явилися, про час і місце судового розгляду повідомлялися належним чином, до суду надали письмові заяви про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримали в повному обсязі.

Відповідач - представник Славутицького міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області, у судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, подав до суду письмову заяву про розгляд справи без участі. Відповідно до письмових пояснень вбачається, що при перевірці даних в Автоматизованій системі виконавчого провадження відсутні відомості щодо стягнення з ОСОБА_1, штрафу за постановою Територіальної державної інспекції з питань праці у Київській області, а тому можливості направити до суду копії постанов про закінчення виконавчого провадження у відділі немає. Надати більш детальну інформацію по вищевказаному виконавчому провадженню не вбачається можливим, оскільки дане виконавче провадження знищено за закінченням терміну зберігання визначеним п.9.9. «Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби».

Третя особа Територіальна державна інспекція з питань у Київській області належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи, в судове засідання представник не з,явився, письмових заяв про відкладення розгляду справи до суду не надійшло.

Судом встановлено, що постановою Територіальної державної інспекції з питань у праці у Київській області, яка приймалася у 2005 році на ОСОБА_1, був накладений штраф в розмірі 204 гривень, який нею був оплачений 21 грудня 2005 року, про що свідчить копія квитанції про зарахування зазначеної суми до Державного бюджету через УДК у Київській області.

Відповідно наданих правовстановлюючих документів, позивачу та членам її родини ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5, на праві спільної сумісної власності належить квартира за АДРЕСА_1, підтвердженням чого є Свідоцтво про право власності на житло від 29.12.1999 року. Їх право спільної сумісної власності на дану квартиру зареєстровано 16.05.2000 року у Славутицькому міському бюро технічної інвентаризації.

Відповідно до копії постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 26.10.2005 року Державним виконавцем Васильченко Т.В., Славутицького міського управління юстиції при примусовому виконанні постанови №10-10-040/23-7 виданого 18.07.2005 року Державною інспекцією праці м. Славутич, про стягнення з ОСОБА_1, штрафу на користь держави. Оскільки за боржником зареєстровано частина квартири за адресою АДРЕСА_1, то постановлено накласти арешт на майно що належить ОСОБА_1, а саме частину квартири за вказаною адресою. Вказана постанова була направлена державним виконавцем до Славутицької міської державної нотаріальної контори Київської області, та до приватного нотаріуса Славутицького міського нотаріального округу Київської області Хусалімової Л.В.

26 січня 2017 року ОСОБА_1, звернулася до Славутицького міського відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Київській області щодо зняття арешту з частки квартири, належної їй на праві спільної сумісної власності, на що отримала відмову від 03.02.2017 року про неможливість вчинення цих дій з посиланням на норми ст. ст. 40, 59 Закону України «Про виконавче провадження» та відсутністю відомостей в Автоматизованій системі виконавчого провадження щодо відкриття, закриття чи повернення виконавчого провадження стосовно мене з питання накладання арешту на мою частку у вищезазначеній квартирі (а.с.12).

Відповідно до Витягу про реєстрацію в Єдиному реєстрі заборони відчуження об,єктів нерухомого майна вбачається, що за постановою державного виконавця ВДВС Славутицького МУЮ у Київській області серії АК № 766227 від 26.10.2005 року був накладений арешт на квартиру, частину квартири, належну ОСОБА_1, та членам її родини на праві спільної сумісної власності, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1. Дані про накладення цього обтяження на квартиру, частку квартири, належну ОСОБА_1, на праві спільної сумісної власності 02.11.2005 року за № 2555758 Славутицькою міською державною нотаріальної конторою Київської області були внесені до Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна (а.с.33).

Також за постановою державного виконавця ВДВС Славутицького МУЮ у Київській області сері АК № 766226 від 26.10.2005 року був накладений арешт на квартиру, частину квартири, належної ОСОБА_1, та членам моєї родини на праві спільної сумісної власності, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1. Дані про накладення цього обтяження на квартиру, частку квартири, належну ОСОБА_1, на праві спільної сумісної власності вже за другою постановою державного виконавця 02.11.2005 року за № 2558515 приватним нотаріусом Славутицького міського нотаріального округу Київської Хусалімовою Л.В. області були внесені до Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна (а.с.27).

Суд, вивчивши матеріали справи, повно і всебічно з'ясувавши обставини в справі, об'єктивно дослідивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, приходить до наступного.

Відповідно до статі 19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з пп.1,2 ч.3 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою повноваження надано.

Крім того, відповідно до ч.1 ст.9 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Конституція України у статті 41 встановлює, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, на володіння, користування і розпорядження майном, визначений Цивільним Кодексом України.

Зокрема відповідно до вимог ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно ч. 2 ст. 386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Враховуючи наявний арешт, накладений на квартиру, її частку, належну ОСОБА_1, на праві спільної сумісної власності, суд вважає, що позивач і її члени сім,ї обмежені у здійсненні свого права власності у повному обсязі щодо даного об'єкту нерухомого майна, в тому числі по розпорядженню цим майном.

Відповідно до ч.2 ст.52 (в редакції, яка діяла на момент накладання арешту на майно) та ч.1 ст.50 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, що діє на даний час) стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника, і тільки у разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, рухомого майна, достатніх для задоволення вимог стягувана, звернення стягнення можливо на належне боржнику нерухоме майно.

Крім того, як зазначено у ч.8 ст.50 ( в редакції, що діяла на момент накладання арешту) та ч.3 ст.56 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, що діє на даний час) стягнення на майно боржника звертається в розмірах і обсягах, необхідних для виконання за виконавчим документом з урахуванням витрат, пов'язаних з його виконанням.

Згідно ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження», на яку посилається і відповідач, у разі закінчення виконавчого провадження (крім офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв'язку із закінченням виконавчого провадження.

Відповідно до частини другої зазначеної норми Закону про зняття арешту з майна (коштів) виконавець зазначає у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа, яка в день її винесення надсилається органу, установі, посадовій особі, яким була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно (кошти) боржника, а у випадках, передбачених законом, вчиняє дії щодо реєстрації припинення обтяження такого майна.

Позивачем суду надані докази, які свідчать про оплату нею штрафних санкцій, накладених на неї Територіальною державною інспекцією з питань праці у Київській області та відсутність за нею будь - яких боргових зобов'язань за даними Славутицького МВ ДВС ГТУЮ у Київській області. Тому суд вважає неправомірною відмову Славутицького МВ ДВС ГТУЮ у Київській області зняти арешт з майна, належного позивачу на праві власності, та заборону на його відчуження. Суд дійшов висновку, що арешт частки позивача у майні, належному не тільки їй, а і іншим його співвласникам на праві спільної сумісної власності, порушує їх права по володінню та розпорядженню своєю власністю на власний розсуд.

Славутицький МВ ДВС ГТУЮ у Київській області на час розгляду справи у суді не надав будь - яких документів стосовно накладання арешту на частку нерухомого майна, належного позивачу на праві спільної сумісної власності, так само як і постанови про закінчення виконавчого провадження за штрафними санкціями, накладеними на неї Територіальною державною інспекцією з питань у праці у Київській області.

За таких обставин, суд дійшов висновку, про правомірність вимог позивача.

Відповідно до ч.1 ст.102 КАС України пропущений з поважних причин процесуальний строк, встановлений законом, може бути поновлений, а процесуальний строк, встановлений судом, - продовжений судом за клопотанням особи, яка бере участь у справі. Суд дійшов висновку, що вищенаведені обставини свідчать про поважність причини пропуску позивачем строку для оскарження дій (бездіяльності) працівників державної виконавчої служби і він підлягає поновленню.

Адміністративний позов був поданий особою, що звільнена від сплати судового збору, тому відповідно положення статті 94 КАС України щодо розподілу судових витрат в даному суд присуджує до стягнення з Славутицького міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області судовий збір у розмірі 640 гривень.

Керуючись ст.ст. 160, 161 КАС України, суд

п о с т а н о в и в :

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Поновити ОСОБА_1 строк для звернення до суду з позовом про визнання протиправною відмови Славутицького міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області від 03 лютого 2017 року за № 163 у знятті арешту з майна - квартири (частки квартири) за АДРЕСА_1, та зняття арешту з майна.

Визнати протиправною відмову Славутицького міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області від 03 лютого 2017 року за №163 у знятті арешту з майна - квартири (частки квартири) за АДРЕСА_1.

Зняти арешт з майна, належного ОСОБА_1 на праві спільної сумісної власності частки у квартирі за АДРЕСА_1, який був накладений:

- за постановою державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Славутицького міського управління юстиції у Київській області сері АК № 766227 від 26.10.2005 року, відомості про який до Єдиного реєстру заборон відчуження об,єктів нерухомого майна були внесені 02 листопада 2005 року за № 2555758 Славутицькою міської державною нотаріальною конторою Київської області;

- за постановою державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Славутицького міського управління юстиції у Київській області сері АК № 766226 від 26.10.2005 року, відомості про який до Єдиного реєстру заборон відчуження об,єктів нерухомого майна були внесені 02 листопада 2005 року за № 2558515 приватним нотаріусом Славутицького міського нотаріального округу Київської області Хусалімової Л.В.

Стягнути з Славутицького міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області судовий збір у розмірі 640 гривень.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Славутицький міський суд Київської області протягом десяти днів з дня проголошення постанови, а в разі складення постанови в повному обсязі - протягом десяти днів з дня отримання копії постанови в повному обсязі.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано в установлені строки. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Т. О. Малишенко