Справа № 182/6768/16-а
Суддя: Рибакова В. В.
Дата ухвалення: 2017-02-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 182/6768/16-а
Провадження № 2-а/0182/90/2017
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.02.2017 року м. Нікополь

Суддя Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області Рибакова В.В., розглянувши у скороченому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Нікопольського обєднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області про визнання бездіяльності протиправною, зобовязання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з зазначеним адміністративним позовом, посилаючись на наступні обставини.

Вона працює на посаді фахівця 1 категорії архівного відділу Нікопольської міської ради.

Вона перебуває на обліку в Нікопольському обєднаному управлінні Пенсійного Фонду України Дніпропетровської області та з 04.02.2011 року отримувала пенсію за віком.

З 01.04.2015 року відповідач припинив їй виплату пенсії.

29.11.2016 року вона звернулась до відповідача з заявою щодо відновлення виплати пенсії, однак листом від 06.12.2016 року їй було відмовлено у поновленні виплати пенсії.

На її думку, беручі до уваги те, що дотепер згідно п.5 розділу 3 «Прикінцеві положення» Закону України від 02.03.2015 року № 213-VІІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» ніяких змін немає і до 01.06.2015 року закон не прийнятий про призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, і на загальних підставах, то з 01.06.2015 року втратили дію норми Закону України «Про державну службу» відносно пенсійного забезпечення й відповідно пенсії за цим законом призначаються. Тому в цей час особам, які підпадають під дію Закону України «Про державну службу», пенсії призначаються відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування». Таким чином, з 01.06.2015 року посада, на якій вона-позивач працює, не дає права на призначення пенсії в порядку й на умовах, передбачених Законом України «Про державну службу», у звязку з чим, передбачені Законом України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» підстави для невиплати їй пенсії, призначеної у відповідності до цього закону відпали, і з 01.06.2015 року перешкоди для виплати зазначеної пенсії відсутні.

Тому, просить суд визнати протиправною бездіяльність відповідача відносно невиплати (припинення виплати) їй пенсії за віком, зобовязати відновити їй виплату пенсії за віком й виплачувати призначену пенсію з 01.06.2015 року.

Відповідач надав до суду письмові заперечення (а.с.17-19), в яких просить суд у задоволенні позову відмовити в повному обсязі, посилаючись на наступне. Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року внесено зміни до ст. 47 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування». З урахуванням внесених змін вказана стаття Закону передбачає, що тимчасово, у період з 1 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року у період роботи особи (крім інвалідів 1 та 2 груп, інвалідів війни 3 групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту») на посадах, які дають право на призначення пенсії або щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених законами України «Про статус народного депутата України», «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», пенсії, призначені відповідно до цього Закону не виплачуються. Після звільнення з роботи виплата пенсії відповідно до цього Закону поновлюється. З 1 січня 2016 року пенсії виплачуються без урахування одержаної заробітної плати (доходу) або пенсійних виплат з накопичувальної системи пенсійного страхування чи пенсійних виплат із системи недержавного пенсійного забезпечення. Відповідно до п.2 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року порядок виплати пенсії працюючим пенсіонерам, поширюється на пенсіонерів незалежно від часу призначення пенсії. За документами пенсійної справи позивач перебуває на обліку, як пенсіонер, з 04.02.2011 року. На даний час позивач працює на посаді та на умовах, передбачених Законом України «Про службу в органах місцевого самоврядування», а саме фахівцем 1 категорії архівного відділу Нікопольської міської ради, яка відноситься до посад органів місцевого самоврядування. Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 24.12.2015 року № 911-VІІІ абзаци 2 та 3 частини 1 ст.47 Закону України № 1058-IV викладено в такій редакції: «Тимчасово, у період з 01.01.2016 року по 31.12.2016 року особам (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»), які працюють на посадах та на умовах, передбачених Законами України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», призначені пенсії/щомісячне довічне грошове утримання не виплачується». Після звільнення з роботи виплата пенсії відповідно до цього Закону поновлюється. Водночас, згідно зі змінами, внесеними з 01.04.2015 року до ст. 21 ЗУ «Про службу в органах місцевого самоврядування», тимчасово у період з 01 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року посадовим особам місцевого самоврядування (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій), у період служби в органах місцевого самоврядування, пенсії, призначені відповідно до законодавства України, не виплачуються. Аналогічні зміни внесені з 01.01.2016 року на період з 01.01.2016 року по 31.12.2016 року. Таким чином, законодавець обмежив виплату будь-яких пенсій особам, які працюють на посадах в органах місцевого самоврядування. Вказані норми законодавства є діючими, рішенням Конституційного Суду України чи Законом скасовані не були, а отже підлягають обовязковому застосуванню всіма органами державної влади на території України. Позивач, обіймаючи посаду фахівця 1 категорії архівного відділу Нікопольської міської ради, яка відноситься до посад органів місцевого самоврядування, працює на державній службі, а отже відповідно до ст.47 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» не має права на виплату призначеної пенсії. Ст.47 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», із внесеними змінами, не визнана неконституційною, позивач не є інвалідом І,ІІ групи, інвалідом війни ІІІ групи, учасником бойових дій, не займала посади в органах, перелічених п.3 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення», та працює на посаді в органах місцевого самоврядування, тому Управлінням правомірно не виплачується призначена їй пенсія. Окрім того, вказав, що позивач звернувся до суду з адміністративним позовом 07.12.2016 року, однак просить визнати протиправною бездіяльність відповідача відносно невиплати (припинення виплати) їй пенсії за віком, зобовязати відновити їй виплату пенсії за віком й виплачувати призначену пенсію з 01.06.2015 року. Тому, просить суд залишити без розгляду в частині вимог за період з 01.06.2015 року по 06.06.2016 року, оскільки жодних поважних причин пропуску строку позивачем не наводиться, в той час як пенсія є щомісячним платежем, отже про порушення своїх прав особа повинна була дізнатись після невиплати пенсії за червень 2015 року. Позивач клопотань про поновлення строку звернення до суду не подав. Тому, просить суд у задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 28.02.2017 року адміністративний позов ОСОБА_1 до Нікопольського обєднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області про визнання бездіяльності протиправною, зобовязання вчинити певні дії в частині позовних вимог за період з 01.06.2015 року по 06.06.2016 року включно залишено без розгляду.

Вивчивши матеріали справи, заперечення відповідача, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, перебуває на обліку у Нікопольському обєднаному управлінні Пенсійного фонду України Дніпропетровської області з 04.02.2011 року та отримує пенсію за віком (а.с.4-7).

Згідно довідки від 06.02.2015 року за № 5, яка знаходиться в матеріалах пенсійної справи позивача, позивач працює на посаді спеціаліста І категорії архівного відділу Нікопольської міської ради, що відноситься до посад органів місцевого самоврядування, яка відповідно до Закону України «Про державну службу віднесена до категорії посад «державний службовець» (а.с.4).

З 01.04.2015 року позивачу припинена виплата пенсії відповідно до положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року № 213-VIII.

29.11.2016 позивач звернувся до відповідача з заявою про поновлення виплати пенсії з 01.06.2015 року, однак відповідач листом від 06.12.2016 № Є-225-1 відмовив позивачу в поновленні виплати пенсії, посилаючись на те, що згідно із змінами, внесеними з 01.04.2015 року у статтю 21 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» (Законом України від 02.03.2015 № 213-VIII) тимчасово, у період з 01.04.2015 року по 31.12.2015 року, посадовим особам місцевого самоврядування (крім інвалідів І та ІІ груп, інвалідів війни ІІІ групи та учасників бойових дій) у період служби в органах місцевого самоврядування, пенсії, призначені відповідно до законодавства України, не виплачуються. Аналогічні зміни, внесені з 01.01.2016 року (Закон № 911), але на період з 01.01.2016 року по 31.12.2016 року (а.с.4).

Відповідно до ч.7 ст.21 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» від 07.06.2001 № 2493-III (в редакції на момент призначення позивачу пенсії) пенсійне забезпечення посадових осіб місцевого самоврядування, які мають стаж служби в органах місцевого самоврядування та/або державної служби не менше 10 років, здійснюється у порядку, визначеному законодавством України про державну службу. Пенсія в частині, що не перевищує розміру пенсії із солідарної системи, що призначається відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», виплачується за рахунок коштів Пенсійного фонду України. Частина пенсії, що перевищує цей розмір, виплачується за рахунок коштів Державного бюджету України (частина сьома статті 21 в редакції Закону № 1215-IV від 02.10.2003; із змінами, внесеними згідно із Законом № 2105-IV від 21.10.2004).

Оскільки, позивач працює на посаді, яка відноситься до посад органів місцевого самоврядування, працює на державній службі, то відповідачем вказано на відсутність підстав для виплати пенсії позивачу.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року № 213-VIII внесено зміни до ст. 47 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

З урахуванням внесених змін вказана Закон передбачає, що тимчасово, у період з 1 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року у період роботи особи (крім інвалідів 1 та 2 груп, інвалідів війни 3 групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту») на посадах, які дають право на призначення пенсії або щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених законами України «Про статус народного депутата України», «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», пенсії, призначені відповідно до цього Закону не виплачуються. Після звільнення з роботи виплата пенсії відповідно до цього Закону поновлюється.

У звязку з набранням чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 24.12.2015 року № 911-VII, яким внесено зміни до частини 7 статті 21 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування», позивачці, тимчасово, з 01 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року пенсія не виплачується. Вказаний закон є чинним, його положення не було визнано неконституційними.

Відповідно до пункту 2 Прикінцевих положень Закону № 213-VIII порядок виплати пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) працюючим пенсіонерам, встановлений цим Законом, поширюється на пенсіонерів (отримувачів щомісячного довічного грошового утримання) незалежно від часу призначення пенсії.

З аналізу положень наведених правових норм, в контексті даного спору, вбачається що у разі, якщо особа, якій призначено пенсію відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» (незалежно від часу призначення), працює на посадах, які дають право на призначення пенсії у порядку та на умовах, передбачених спеціальними законами станом на 01.04.2015 року, починаючи з цієї дати до кінця 2015 року виплата пенсії не здійснюється.

Водночас, пунктом 5 Прикінцевих положень Закону № 213-VIII встановлено, що у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України «Про державну службу», «;Про прокуратуру», «;Про судоустрій і статус суддів», «Про статус народного депутата України», «Про Кабінет Міністрів України», «Про судову експертизу», «Про Національний банк України», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про дипломатичну службу», Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України.

Відповідно до ч.7 ст.21 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» від 07.06.2001 № 2493-III (в редакції на момент виникнення спірних відносин, з урахування змін, внесених Законом № 213-VIII) пенсійне забезпечення посадових осіб місцевого самоврядування, які мають стаж служби в органах місцевого самоврядування та/або державної служби не менше 10 років, здійснюється у порядку, визначеному законодавством України про державну службу.

Пенсія в частині, що не перевищує розміру пенсії із солідарної системи, що призначається відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», виплачується за рахунок коштів Пенсійного фонду України. Частина пенсії, що перевищує цей розмір, виплачується за рахунок коштів Державного бюджету України.

У ч.1 ст.2 вказаного Закону визначено, що посадовою особою місцевого самоврядування є особа, яка працює в органах місцевого самоврядування, має відповідні посадові повноваження щодо здійснення організаційно-розпорядчих та консультативно-дорадчих функцій і отримує заробітну плату за рахунок місцевого бюджету.

Згідно п.2 розділу VII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» дія Закону України «Про державну службу» поширюється на органи і посадових осіб місцевого самоврядування в частині, що не суперечить Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», цьому Закону та іншим законам України, що регулюють діяльність місцевого самоврядування.

З набранням чинності цим Законом посадовим особам органів місцевого самоврядування присвоюються ранги на рівні тих, які вони мали відповідно до Закону України «Про державну службу» (п.3 розділу VII «Прикінцеві та перехідні положення» вказаного Закону).

Виходячи з наявних в матеріалах справи, позивач в розумінні Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» є посадовою особою місцевого самоврядування, тому на нього розповсюджується дія Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» та дія Закону України «Про державну службу» в частині, що не суперечить Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», який, як зазначено вище, є спеціальним у даних правовідносинах.

Отже в даному випадку підлягає застосуванню саме ч.7 ст.21 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування», якою передбачено, що у період з 1 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року, з 01 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року посадовим особам місцевого самоврядування (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»), у період служби в органах місцевого самоврядування, пенсії, призначені відповідно до законодавства України, не виплачуються.

За наведених обставин, суд приходить до висновку, що відповідач, припинивши позивачу виплату пенсії з 01.04.2015 року, діяв в межах своїх повноважень та відповідно до вимог чинного пенсійного законодавства.

Тому, на підставі викладеного у задоволенні позовних вимог слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2,7,9-18,69,71,99,100,104,159-163,167 КАС України, ч.7 ст.21 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» від 07.06.2001 № 2493-III (в редакції на момент призначення позивачу пенсії), Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року № 213-VIII, Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 24.12.2015 року № 911-VII, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Нікопольського обєднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області визнання бездіяльності протиправною, зобовязання вчинити певні дії відмовити.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя: ОСОБА_2