Справа № 826/19987/16
Суддя: Аблов Є.В.
Дата ухвалення: 2017-02-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

24 лютого 2017 року № 826/19987/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі: головуючого судді Аблова Є.В., розглянувши в порядку скороченого провадження справу за адміністративним позовом Державної податкової інспекції у Голосіївському районі Головного управління ДФС у м. Києві до товариства з обмеженою відповідальністю «ДСТ Ло Груп» про стягнення коштів платника податків з рахунків у банках,-

В С Т А Н О В И В:

З позовом до Окружного адміністративного суду міста Києва звернулась Державна податкова інспекція у Голосіївському районі Головного управління ДФС у м. Києві (далі - позивач) до товариства з обмеженою відповідальністю «ДСТ Ло Груп» (далі - відповідач, ТОВ «ДСТ Ло Груп») про стягнення коштів платника податків з рахунків у банках, що обслуговують такого платника на суму податкового боргу в розмірі 11 860 543,81 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що за відповідачем обліковується податковий борг, який виник у зв'язку з несплатою самостійно задекларованих податкових зобов'язань у встановлений законодавством термін та на підставі донарахувань контролюючим органом податкових зобов'язань на підставі податкових повідомлень-рішень.

Відповідач у встановлений судом строк письмових заперечень проти позову чи пояснень, доказів щодо заявлених позовних вимог на підтвердження або спростування обставин, зазначених у позові не надав, як і не надав заяви про визнання позову.

Відповідно до ч. 4 ст. 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України, справа розглядається в порядку скороченого провадження без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі, на підставі наявних у справі доказів.

Розглянувши подані документи і матеріали, судом встановлено наступне.

Позивач обґрунтовує позовні вимоги тим, що податкова заборгованість виникла у відповідача у зв'язку із несплатою податкових зобов'язань з податку на додану вартість, податку на прибуток приватних підприємств та податку на доходи фізичних осіб, нарахованих ним згідно податкових повідомлень-рішень від 21.11.2014 № , № та № , які є узгодженими відповідно до ухвали Вищого адміністративного суду України від 01.06.2016 по справі №826/18398/14.

З матеріалів справи вбачається, що за наслідками проведеної планової виїзної перевірки ТОВ «ДСТ Ло Груп» з питань дотримання вимог податкового законодавства, валютного та іншого законодавства за період з 01.04.2012 по 30.06.2014, позивачем прийняті податкові повідомлення-рішення від 21.11.2014:

№ , яким збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок на доходи фізичних осіб на загальну суму 3484,40 грн.,

№, яким збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок на прибуток на загальну суму 5 881 241,00 грн.,

№ , яким збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок на додану вартість на загальну суму 5 988 611,00 грн.

Відповідач оскаржив вказані податкові повідомлення-рішення в судовому порядку.

Так, постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 17.03.2015 у справі №826/18398/14 в задоволенні адміністративного позову відмовлено повністю.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 26.05.2015 скасовано постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 17.03.2015, а позов задоволено: визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення від 21.11.2014 № , № та № .

Разом з тим, Вищий адміністративний суд України, переглядаючи вказані судові рішення, ухвалою від 01.06.2016 скасував постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 26.05.2015 в частині задоволення позову про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 21.11.2014 № та № , а постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 17.03.2015 у відповідній частині залишено в силі. В решті вимог постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 26.05.2015 у справі №826/18398/14 залишено без змін.

Тобто, з огляду на викладене, вбачається, що податкове повідомлення-рішення від 21.11.2014 № є скасованим постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 26.05.2015.

Виходячи із змісту п.п.60.1.4 п.60.1 ст.60 Податкового кодексу України податкове повідомлення-рішення або податкова вимога вважаються відкликаними, якщо: рішенням суду, що набрало законної сили, скасовується повідомлення-рішення контролюючого органу або сума податкового боргу, визначена в податковій вимозі.

Згідно з п.п.60.5 п.60.1 ст.60 Податкового кодексу України передбачено, що у випадках, визначених підпунктом 60.1.4 пункту 60.1 цієї статті, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога вважаються відкликаними у день набрання законної сили відповідним рішенням суду.

Враховуючи, що податкове повідомлення-рішення ДПІ у Голосіївському районі Головного управління ДФС у м. Києві від 21.11.2014 № визнано протиправними та скасовано постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 26.05.2015, яка набрала законної сили, зазначене податкове повідомлення-рішення згідно пп.60.1.4 п.60.1 ст.60 та пп. 60.5. ст.60 ПК України вважається відкликаним.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача в частині стягнення коштів платника податків з рахунків у банках, що обслуговують такого платника на суму податкового боргу в розмірі 3484,40 грн. є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

В той же час, податкові зобов'язання з податку на додану вартість, податку на прибуток приватних підприємств, нараховані згідно податкових повідомлень-рішень від 21.11.2014 № та № , які визнано правомірними в судовому порядку, є узгодженими, проте на час розгляду справи не сплачені в добровільному порядку.

Окрім того, заборгованість по податку на прибуток приватних підприємств у відповідача утворилась у зв'язку з самостійно визначеною сумою податкового зобов'язання за декларацією від 29.07.2016 № у розмірі 246 687 грн.

За несвоєчасну сплату самостійно задекларованих зобов'язань позивачем винесено податкове повідомлення-рішення від 02.08.2016 №, яким нараховані штрафні санкції у розмірі 36,26 грн.

Також, відповідачу нараховану пеню у розмірі 3988,11 грн. за несвоєчасну сплату зобов'язань згідно податкового повідомлення-рішення від 21.11.2014 № .

Як вбачається з облікової картки платника, заборгованість з податку на прибуток приватних підприємств у відповідача була зменшена на суму 279 034,26 грн., тому загальна сума податкового боргу складає 5 852 918,11 грн.

З матеріалів справи також вбачається, що заборгованість по податку на додану вартість у відповідача утворилась у зв'язку з самостійно визначеними податковими зобов'язаннями згідно поданих декларацій від 01.04.2016 № на суму 276 грн., від 18.07.2016 № на суму 838 752 грн., від 08.08.2016 № на суму 322 820 грн., від 16.09.2016 № на суму 3959 грн.

За несвоєчасну сплату самостійно задекларованих зобов'язань позивачем нараховані штрафні санкції у розмірі 8 грн.

Також, відповідачу нараховану пеню у розмірі 12 348,53 грн. за несвоєчасну сплату зобов'язань згідно податкового повідомлення-рішення від 21.11.2014 № .

Згідно облікової картки платника, заборгованість з податку на додану вартість у відповідача була зменшена на суму 1 162 633,23 грн., тому загальна сума податкового боргу складає 6 004 141,30 грн.

Контролюючим органом направлено позивачу податкову вимогу форми «Ю» від 06.06.2016 № 4096-17, яка отримана відповідачем 21.06.2016.

Відповідно до ст.67 Конституції України кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Згідно з п.п. 16.1.4. п. 16.1 ст. 16 Податкового кодексу України, платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Пунктом 57.1 ст. 57 Податкового кодексу України визначено, що платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У відповідності до п.57.3 ст.57 Податкового кодексу України, у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1, 54.3.2, 54.3.4-54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов'язання платник податків зобов'язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

В силу вимог п.п. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України, сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання є податковим боргом.

Статтею 59 Податкового кодексу України передбачено, що у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Згідно п.59.4, п.59.5 цієї статті, податкова вимога надсилається (вручається) також платникам податків, які самостійно подали податкові декларації, але не погасили суми податкових зобов'язань у встановлені цим Кодексом строки, без попереднього надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Оскільки відповідачем сума податкового боргу після виставлення йому податкової вимоги повністю не погашалась, підстав для винесення нової податкової вимоги не виникало, однак процедура стягнення вважається дотриманою.

Згідно з п.п. 20.1.34 п.20.1 ст.20 Податкового кодексу України, контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Статтею 95 Податкового кодексу України передбачено, що контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу.

Виходячи з вищенаведеного, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті та враховуючи те, що відповідач у встановлений судом строк не спростував твердження позивача, доказів погашення зазначеної заборгованості на день винесення рішення не надав, суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову.

Згідно ч. 4 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

Керуючись ст.ст. 9, 71, 94, 159, 163, 183-2 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Державної податкової інспекції у Голосіївському районі Головного управління ДФС у м. Києві задовольнити повністю.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «ДСТ Ло Груп» () кошти з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків на суму податкового боргу в розмірі 11 857 059,41 грн.

Постанову звернути до негайного виконання.

Постанова набирає законної сили в порядку передбаченому ст. 254 КАС України та може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 КАС України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя Є.В. Аблов