Справа № 489/6523/16-а
Суддя: Федусик А. Г.
Дата ухвалення: 2017-03-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 березня 2017 р.м.ОдесаСправа № 489/6523/16-а

Категорія: 10.2.4 Головуючий в 1 інстанції: Тихонова Н.С.
Судова колегія Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - судді Федусика А.Г.,

суддів - Шевчук О.А. та Зуєвої Л.Є.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Заводському районі м.Миколаєва на постанову Заводського районного суду м.Миколаєва від 24 січня 2017 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Заводському районі м.Миколаєва про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И Л А :

В грудні 2016 року ОСОБА_2 звернулась до суду з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в Заводському районі м.Миколаєва (далі УПФУ) та просила суд визнати дії УПФУ щодо відмови в перерахунку її пенсії державного службовця з 01 грудня 2015 року у зв'язку з підвищенням заробітної плати державних службовців згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2015 року №1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативних актів», та зобов'язати УПФУ перерахувати та виплачувати їй пенсію державного службовця з 01 грудня 2015 року у зв'язку з підвищенням заробітної плати державних службовців згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2015 року №1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативних актів» на підставі довідки Головного Управління ПФУ від 07 грудня 2016 року за № 8047/04.02 про заробітну плату із збереженням проценту нарахування пенсії на момент виходу на пенсію в розмірі 80%.

Постановою Заводського районного суду м.Миколаєва від 24 січня 2017 року позовні вимоги задоволено.

Не погоджуючись з зазначеною постановою суду, УПФУ подано апеляційну скаргу, в якій зазначено, що постанова прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволення позовних вимог.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для її задоволення виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що позивачка перебуває на обліку в УПФУ та починаючи з 17 березня 2014 року отримує пенсію як державний службовець відповідно до ст.37 Закону України «Про державну службу».

01 серпня 2016 року позивачка звернулась до УПФУ із заявою про перерахунок раніше призначеної їй пенсії державного службовця у зв'язку з підвищенням заробітної плати працюючих державних службовців за відповідно посадою.

Рішенням УПФУ за №103/2 від 20 грудня 2016 року позивачці було відмовлено у перерахунку пенсії призначеної відповідно до Закону України «Про державну службу».

Відмова УПФУ в проведенні перерахунку і стала підставою для звернення позивачки з позовом до суду.

Вирішуючи справу суд першої інстанції виходив з того, що даний адміністративний позов до УПФУ підлягає задоволенню в повному об'ємі.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком та вважає його помилковими з огляду на наступне.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.37 Закону України "Про державну службу" (в редакції, чинній на час виходу позивача на пенсію) (далі Закон) на одержання пенсії державних службовців мають право особи, які досягли встановленого законодавством пенсійного віку, за наявності страхового стажу для чоловіків - не менше 25 років, для жінок - не менше 20 років, у тому числі стажу державної служби - не менше 10 років, та які на час досягнення пенсійного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менше 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, - незалежно від місця роботи на час досягнення пенсійного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі. За кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на один відсоток заробітку, але не більше 90 відсотків заробітної плати.

Згідно зі ст.37-1 Закону у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв'язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій. Перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

З матеріалів справи вбачається, що пенсія позивачці була призначена з березня 2014 року та в грудні 2016 року вона звернулась до УПФУ з заявою про перерахунок пенсії.

Так, пенсійне забезпечення державних службовців в період до 01 травня 2016 року було врегульоване зазначеними нормами Закону, який був прийнятий 16 грудня 1993 року.

Разом з тим, 10 грудня 2015 року прийнято новий Закон України "Про державну службу" №889-VIII (далі Закон № 889-VIII), який набув чинності 01 травня 2016 року.

У зв'язку з набранням чинності Закону №889-VIII, положення Закону втратили чинність (за відповідними винятками), в тому числі втратили чинність норми, якими було врегульоване пенсійне забезпечення державних службовців, зокрема, щодо перерахунку пенсії.

Так, положеннями ст.90 Закону №889-VIII пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Водночас, Законом України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" не передбачено такої підстави для перерахунку пенсії, як підвищення заробітної плати працюючих державних службовців.

Отже, з 01 травня 2016 року Законом №889-VIII по-іншому врегульовані правовідносини, пов'язані із пенсійним забезпеченням державних службовців в порівнянні з Законом.

Колегія суддів зазначає, що вищезазначені норми Закону №889-VIII були чинними як на момент звернення позивачки із заявою про здійснення перерахунку пенсії, так і на момент розгляду справи та не були визнані неконституційними.

Також, слід зазначити, що постановою Кабінету Міністрів України № 1013 від 09 грудня 2015 виключено пункт 4 постанови №865, яким раніше був встановлений порядок перерахунку пенсій, призначених на підставі Закону зі змінами, внесеними Законом України від 16 січня 2003 року N 432-IV «Про внесення змін до Закону України «Про державну службу».

Таким чином, враховуючи все вищезазначене у сукупності та приймаючи до уваги приписи ст.90 № 889-VIII та Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", колегія суддів приходить до висновку, що підстави для перерахунку пенсії державним службовцям у зв'язку з підвищенням заробітної плати працюючих державних службовців - відсутні.

Зазначена правова позиція також узгоджується з висновками Вищого адміністративного суду України, викладеними в ухвалі від 12 січня 2017 року, справа №711/8153/16-а.

Крім того, колегія суддів враховує правову позицію Європейського суду з прав людини, викладену в рішенні «Великода проти України» від 03 червня 2014 року, в якому Суд зазначив, що законодавчі норми можуть змінюватися, передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. зміна механізму нарахування певних видів соціальних виплат та допомоги є конституційно допустимою до тих меж, за якими ставиться під сумнів сама сутність змісту права на соціальний захист.

У зазначеному рішенні Європейський суд став на бік держави України та, між іншим, наголосив на складній економічній ситуації в країні, а також на необхідності пошуку саме державою Україна додаткових інструментів її подолання шляхом раціонального використання бюджетних коштів та необхідності збереження «справедливого балансу» між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами щодо захисту прав і свобод окремої особи.

Аналогічний правовий підхід Європейським судом з прав людини застосований й в рішеннях від 09 жовтня 1979 року у справі «Ейрі проти Ірландії» та від 12 жовтня 2004 року у справі «Кйартан Асмундсон проти Ісландії», в якому Суд зазначив, що здійснення соціально-економічних прав людини значною мірою залежить від становища в державах, особливо фінансового, і такі положення поширюються й на питання допустимості зменшення соціальних виплат.

Враховуючи наведені положення діючого законодавства, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції при ухвалені постанови припустився порушень норм права, що призвело до неправильного вирішення справи, у зв'язку з чим судове рішення підлягає скасуванню з постановленням по справі нового рішення про відмову в задоволені позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 201, 205, 207, 254 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Заводському районі м.Миколаєва - задовольнити.

Постанову Заводського районного суду м.Миколаєва від 24 січня 2017 року - скасувати та прийняти нову постанову, якою позовні вимоги ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Заводському районі м.Миколаєва про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії - залишити без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає чинності негайно та оскарженню не підлягає.

Головуючий: А.Г. Федусик
Суддя: Суддя: Л.Є Зуєва О.А. Шевчук