Справа № 2-а-1022/2010
Суддя: Линник О. С.
Дата ухвалення: 2010-06-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Тростянецький районний суд Сумської області
справа № 2-а-1022/2010
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 червня 2010 року м. Тростянець

Тростянецький районний суд Сумської області у складі головуючої судді Линник О.С., при секретарі Лободі Т.С., у присутності позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, інспектора ДПС ВДАІ м. Суми, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся з позовною заявою до інспектора ДПС ВДАІ м. Суми ОСОБА_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, в якій зазначає, що відповідачем на нього було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 500 грн. за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, з чим позивач не згоден, оскільки вважає, що у його діях складу адміністративного правопорушення не було та постанова є незаконною і необгрунтованою. Так, 04.03.2010 року він разом із ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на власному транспортному засобі із ввімкненими фарами ближнього світла дійсно рухався в м. Суми по вул. Харківській, та його зупинив інспектор ДПС ОСОБА_2, який повідомив, що позивач порушив п.19.1 ПДР, а саме рухався з виключеним дальнім світлом. На заперечення водія відповідач не відреагував та склав протокол і виніс постанову. Зі складеним протоколом позивач не погодився, оскільки п.19.1 ПДР передбачає, що у темну пору доби та в умовах недостатньої видимості незалежно від ступеня освітлення дороги, а також у тунелях на транспортному засобі, що рухаються повинні бути ввімкнені фари ближнього (дальнього) світла, а позивач при цьому рухався з ввімкненими фарами ближнього світла. Отже в його діях не було складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП. Також під час винесення постанови про адмінправопорушення відповідачем порушені вимоги ст.33 КУпАП щодо не встановлення характеру правопорушення, особи порушника, ступеню вини, обтяжуючих та помякшуючих провину обставин, не прийнято до уваги матеріальне становище позивача. Позивач просив скасувати постанову від 04.03.2010 року про накладення на нього адміністративного стягнення та закрити провадження у справі.

У судовому засіданні позивач підтримав свої позовні вимоги у повному обсязі та показав, що 04.03.2010 року він разом із ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на власному транспортному засобі із ввімкненими фарами ближнього світла рухався в м.Суми по вул. Харківській. Його зупинив інспектор, та повідомив, що він порушив п. 19.1 ПДР, а саме, що він рухався з виключеним дальнім світлом та склав протокол і виніс постанову. Спочатку інспектор запропонував вирішити питання шляхом отримання хабаря у розмірі 250 грн., але позивач відмовився на таку пропозицію.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не зявився, причини неявки не повідомив, клопотання про перенесення слухання справи не надав.

Судом встановлені такі факти і відповідні їм обставини.

Свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у судовому засіданні пояснили, що 04.03.2010 року вони з ОСОБА_1 разом їхали в м. Суми по вул. Харківській із лікарні вранці з ввімкненими фарами ближнього світла, бо у водія горіли на приборі значки фар. При цьому їх зупинив працівник міліції та склав протокол на водія.

Як вбачається з протоколу судового засідання 04.03.2010 р. інспектором ДПС взводу ДАІ м. Суми ОСОБА_2 о 09-10 год. було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.2 ст.122 КУпАП ВМ№119048, в якому зазначено, що ОСОБА_1 04.03.2010 року о 9-05 год. в м. Суми по вул. Харківська керував автомобілем НОМЕР_1, рухався в умовах недостатньої видимості (туман) з вимкненими ближнім (дальнім) світлом фар, чим порушив вимоги п 19.1 ПДР. У протоколі позивач власноручно надав письмові пояснення про те, що інспектор ДПС вимагав взятку в розмірі 250 грн.(а.с. 4).

04.03.2010 року відповідачем винесено постанову серія ВМ№108488 в справі про адміністративне правопорушення, якою встановлено, що ОСОБА_1 04.03.2010 року о 9-05 год. в м. Суми по вул. Харківська керував автомобілем НОМЕР_2, рухався в умовах недостатньої видимості (туман) з вимкненими ближнім (дальнім) світлом фар та постановлено притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 500 грн. (а.с.3).

У відповідності до ст. 161 КАС України під час прийняття постанови суд вирішує, зокрема, чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються.

Доказами у адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, як то пояснення сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Докази надаються суду особами, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. 71 КАС України - в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Субєкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Таким чином, судом досліджені пояснення позивача ОСОБА_1, свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4, вивчено протокол від 04.03.2010р.

Однак у судовому засіданні відповідач, в порушення вимог ст. 71 КАС України не надав доказів, передбачених ст. 251 КпАП України, щодо скоєння ОСОБА_1 адмінправопорушення.

Так, відповідно до ст. 251 КпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган встановлює наявність чи відсутність адмінправопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Таким чином, належних доказів, передбачених ст. 251 КпАП України відповідачем у судове засідання представлено не було, а із дослідженого доказу, складеного інспектором ДПС - протоколу про адмінправопорушення від 04.03.10 р. не вбачається, що інспектором під час фіксування дій водія були зібрані всі належні докази щодо порушення останнім вимог ПДР, відповідальність за яке наступає відповідно до ч.2 ст.122 КпАП України. Отже, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню, оскільки дійсно відповідачем у судовому засіданні не доведена правомірність своїх дій та рішень.

Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 247 КпАП України розпочате провадження підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 7, 11, 70, 71, 160-163 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, інспектора ДПС ВДАІ м. Суми, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити.

Скасувати постанову від 04 березня 2010 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 500 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КпАП України та закрити провадження у справі у звязку із відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Тростянецький районний суд шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження в 10-денний строк з дня проголошення постанови і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, із подачею копії апеляційної скарги до апеляційної інстанції або без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у 10-денний строк з дня проголошення постанови.

Суддя