Справа № 825/1983/16
Суддя: Черпак Ю.К.
Дата ухвалення: 2017-03-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

01 березня 2017 року м. Київ К/800/5643/17

Суддя Вищого адміністративного суду України Черпак Ю.К., розглянувши матеріали касаційної скарги ОСОБА_1 на постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 13 грудня 2016 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 02 лютого 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Чернігівській області , начальника Головного управління Національної поліції в Чернігівській області Альохіна Едуарда Володимировича про визнання протиправними і скасування наказів, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

встановив:

Постановою Чернігівського окружного адміністративного суду від 13 грудня 2016 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 02 лютого 2017 року, відмовлено в задоволенні позову.

Судами встановлено, що ОСОБА_1 старший лейтенант поліції з 07.11.2015 р. по 21.10.2016 р. працював на посаді інспектора Городнянського відділення поліції Менського відділу поліції ГУНП в Чернігівській області.

Наказом ГУНП в Чернігівській області від 21.10.2016 р. № 204 о/с позивача звільнено зі служби за пунктом 6 частини першої статті 77 (у зв'язку з реалізацією дисциплінарного стягнення) Закону України "Про Національну поліцію".

Підставою для прийняття зазначеного наказу став наказ ГУНП в Чернігівській області від 10.10.2016 р. № 1673 Про притягнення до дисциплінарної відповідальності та висновок службового розслідування ГУНП в Чернігівській області від 10.10.2016 р., згідно з яким відповідач дійшов висновку про грубе порушення службової дисципліни, вимог статті 7 Дисциплінарного статуту, Присяги на вірність Українському народові, вимог пункту 5 розділу Інструкції про порядок ведення єдиного обліку в органах поліції заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події, затвердженої наказом MBС України від 06.11.2015 р. № 1377, вимог пункту 2 статті 18 Закону України "Про Національну поліцію", а також враховуючи низькі морально-ділові та професійні якості, не визнання своєї провини та не усвідомлення наслідків і протиправності бездіяльності інспектора Городнянського відділення поліції Менського відділу поліції ГУНП в Чернігівській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1, про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби в поліції.

Судові рішення мотивовані тим, що позивач, як посадова особа органу поліції, мав імперативний обов'язок повідомити чергову частину органу поліції про виявлення чи отримання інформації про вчинене кримінальне правопорушення, а саме розкрадання майна з території школи, яка знаходиться в с. Дібрівне, а тому посилання позивача про те, що ним на місці огляду не було виявлено слідів взлому, є необґрунтованими. А невизначеність щодо приналежності майна особам, що повідомили про його розкрадання, жодним чином від цього обов'язку не звільняють, більш того, перекладання обов'язку повідомлення чергової частини на третіх осіб є протиправним з боку працівника поліції за наявності інформації про вчинення кримінального правопорушення у разі звернення особи до працівника поліції з такою інформацією.

Пояснення позивача є спробою уникнути відповідальності за невиконання вимог законодавства, яке зобов'язує поліцейського - суб'єкта владних повноважень діяти визначеним порядком, а вказані дії утворюють склад дисциплінарного проступку та вказують на систематичне порушення вимог чинного законодавства позивачем, які знайшли своє відображення у матеріалах та висновку службового розслідування.

При цьому зазначено, що звільнення осіб рядового і начальницького складу з органів внутрішніх справ, як вид стягнення є крайнім заходом дисциплінарного впливу. Проте, жодних імперативних обмежень щодо встановлення того чи іншого виду дисциплінарної відповідальності законодавцем не встановлено. Такі обставини вказують на те, що визначення виду дисциплінарного стягнення належить безпосередньо до дискреційних повноважень органу, який вільний у виборі останнього.

Таким чином, оскаржувані накази прийняті з дотриманням вимог чинного законодавства, обґрунтовано з відображенням усіх суттєвих обставин, що мали вплив на їх прийняття, а тому скасуванню не підлягають.

У касаційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права, просить скасувати судові рішення та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити. Зазначає, що не було підстав застосовувати до нього найсуворіше дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення.

Згідно з пунктом 4 частини другої статті 213 КАС України касаційна скарга має містити обґрунтування вимог особи, що подає касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає порушення норм матеріального чи процесуального права та як вони вплинули на правильність вирішення справи.

Відповідно до положень пункту 5 частини п'ятої статті 214 КАС України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Виходячи зі змісту касаційної скарги та оскаржуваних судових рішень, касаційна скарга є необґрунтованою, а викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, оскільки заявник не навів підстав, які б дозволили вважати, що суди неправильно застосували норми матеріального або процесуального права.

Керуючись статтями 211, 213, пунктом 5 частини п'ятої статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України,

ухвалив:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 13 грудня 2016 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 02 лютого 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління національної поліції в Чернігівській області , начальника Головного управління національної поліції в Чернігівській області Альохіна Едуарда Володимировича про визнання протиправними і скасування наказів, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.К. Черпак