Справа № 345/4315/16-а
Суддя: Нос Степан Петрович
Дата ухвалення: 2017-03-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2017 р. Справа № 876/1399/17

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді - Носа С. П.,

суддів - Іщук Л. П., Яворського І. О.;

за участю секретаря судового засідання - Мацьків М. С.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Калуського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області на постанову Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 23 грудня 2016 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Калуського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

29 листопада 2016 року Калуським міськрайонним судом Івано-Франківської області зареєстровано позовну заяву ОСОБА_1 до Калуського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області про зобов'язання Калуського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області зробити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсію за віком у розмірі 80% середньої заробітної плати шахтаря, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність відповідно до ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» з належними доплатами, надбавками та допомогами відповідно до чинного законодавства.

В обґрунтування вимог позовної заяви ОСОБА_1 вказав, що відмова Калуського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області є неправомірною, оскільки позивач має необхідний стаж роботи на підземних роботах, який дає йому право на перерахунок пенсії на пільгових умовах і робота на даному підприємстві має зараховуватися до відповідного стажу.

Постановою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 23 грудня 2016 року позов задоволено частково. Визнано дії Калуського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області неправомірними щодо відмови у перерахунку та виплаті пенсії за віком ОСОБА_1 в розмірі 80 відсотків середньої заробітної плати шахтаря, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність відповідно до ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» з належними доплатами, надбавками та допомогами відповідно до чинного законодавства. Зобов'язано Калуське об`єднане управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області зробити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 за віком у розмірі 80 відсотків середньої заробітної плати шахтаря, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність відповідно до ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» з належними доплатами, надбавками та допомогами відповідно до чинного законодавства з 28 травня 2016 року. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятою постановою, відповідачем - Калуським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України Івано-Франківської області, подано апеляційну скаргу до Львівського апеляційного адміністративного суду, в якій висловлено прохання скасувати оскаржувану постанову та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні адміністративного позову в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказано, що судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваної постанови було порушено норми матеріального та процесуального права. Також зазначено, що стаж роботи позивача за Списком № 1 становить 15 років 8 місяців 24 дні, однак його не можна віднести до стажу роботи, що дає право на пенсійне забезпечення згідно ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», оскільки позивач працював на руднику, а не на шахті.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не прибули, про дату, час і місце апеляційного розгляду повідомлені належним чином, а тому, суд апеляційної інстанції, відповідно до ч. 1 ст. 41 та ч. 4 ст. 196 КАС України, вважає можливим проведення розгляду справи за їхньої відсутності без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши суддю-доповідача, проаналізувавши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів не знаходить підстав для її задоволення.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ст. 70 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом при вирішенні справи не беруться до уваги. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Статтею 71 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

20 жовтня 2016 року ОСОБА_1 звернувся до відповідача із заявою про проведення перерахунку пенсії відповідно до ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці».

Однак, Калуське об`єднане управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області листом № 433/К-15 від 31 жовтня 2016 року відмовило позивачу у проведенні відповідного перерахунку на тій підставі, що в нього відсутній трудовий стаж, який можна віднести до стажу роботи, що дає право на пенсійне забезпечення згідно Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці».

Згідно із ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Судом апеляційної інстанції здійснено перевірку висновків суду першої інстанції щодо відповідності дій відповідача вимогам ч. 3 ст. 2 КАС України, внаслідок чого суд апеляційної інстанції погоджується з такими та вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» дія цього Закону поширюється на працівників, які видобувають вугілля, залізну руду, руди кольорових і рідкісних металів, марганцеві та уранові руди, працівників шахтобудівних підприємств, які зайняті на підземних роботах повний робочий день, та працівників державних воєнізованих аварійно-рятувальних служб (формувань) у вугільній промисловості - за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та членів їх сімей.

Згідно ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» мінімальний розмір пенсії шахтарям, які відпрацювали на підземних роботах не менше як 15 років для чоловіків та 7,5 років для жінок за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених КМУ встановлюється незалежно від місця останньої роботи у розмірі 80% середньої заробітної плати шахтарям, але не менш як 3 розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність. Для обчислення розміру пенсій за віком за кожний повний рік стажу роботи на підземних роботах до страхового стажу додатково зараховується по 1 року.

Відповідно до пункту «а» підрозділу 1 «Підземні роботи в шахтах, рудниках і копальнях на видобуванні корисних копалин, геологорозвідці, на дренажних шахтах на будівництві шахт, рудників, копалень» (далі підрозділ 1 розділу 1 «Гірничі роботи» (далі розділ 1) списку № 1 передбачена зайнятість повний робочий день на підземних роботах.

До кола працівників, на яких поширюється дія Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» та встановлені цим законом пільги, належать тільки працівники, зазначені у Списку № 1, які були зайняті на підземних роботах саме повний робочий день.

Статтею 10 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» визначено, що дія статті 8 Закону поширюється також на пенсіонерів, пенсія яким була призначена до набрання чинності цим Законом.

Встановлено, що ОСОБА_1 з 11 червня 1998 року призначено пенсію по віку на пільгових умовах по Списку № 1. Загальний стаж роботи позивача становить 44 роки 6 місяців 1 день, в тому числі стаж роботи позивача за Списком № 1 становить 15 років 8 місяців 24 дні.

Відповідач не зараховує позивачу в стаж, який дає право на перерахунок пенсії відповідно до ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», оскільки рудник не є шахтою.

Однак, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що відповідач безпідставно роботу позивача на руднику «Імені 50 років Жовтня» не зараховує до стажу роботи, який дає право на перерахунок його пенсії відповідно ст.ст.1,8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», так як ст.1 даного Закону слід розглядати у нерозривному зв'язку зі Списком № 1 виробництв, цехів, професій та посад на підземних роботах, на роботах із шкідливими умовами праці і в гарячих цехах, робота у яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах та в пільгових розмірах.

Відповідач визнає, що період роботи на руднику «Імені «50 років Жовтня» відноситься до робіт, передбачених Списком № 1, однак тільки вважає, що дія Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» не поширюється на дане підприємство.

Отже, суд першої інстанції прийшов правильного висновку про необґрунтованість відмови відповідача в перерахунку ОСОБА_1 пенсії за віком відповідно до ст.8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», оскільки стаж роботи позивача за Списком № 1 становить 15 років 8 місяців 24 днів.

Узагальнюючи викладене, суд апеляційної інстанції переконаний, що судом першої інстанції надано належну оцінку наявним у справі доказам, а їх достатня кількість та взаємний зв'язок у сукупності дали змогу суду першої інстанції зробити вірний висновок про наявність підстав для задоволення позову.

Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції визнає, що судом першої інстанції, при вирішенні даного публічно-правового спору, правильно встановлено обставини справи та ухвалено законне рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, постанова суду першої інстанції ґрунтується на повно, об'єктивно і всебічно з'ясованих обставинах, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, тому підстав для скасування постанови суду першої інстанції немає.

Керуючись ст. ст. 41, 158-160, 195, 196, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. ст. 200, 205, 206, 254 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Калуського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області - залишити без задоволення, а постанову Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 23 грудня 2016 року в справі № 345/4315/16-а - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення.

Ухвала може бути оскаржена у касаційному порядку, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України, протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили, а у випадку коли, відповідно до частин 3 та 7 ст. 160 КАС України, складення ухвали в повному обсязі відкладено - з дня складення ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя: С. П. Нос

Судді: Л. П. Іщук

І. О. Яворський

Ухвалу складено в повному обсязі 03 березня 2017 року.