Справа № 426/17425/16-а
Суддя: Чебанов Олександр Олегович
Дата ухвалення: 2017-02-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Попова О.М.
Суддя-доповідач - ОСОБА_1
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2017 року справа № 426/17425/16-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ, вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд колегією суддів у складі: головуючого судді Чебанова О.О., суддів Сіваченка І.В., Шишова О.О., розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Сватівському районі Луганської області на постанову Сватівського районного суду Луганської області від 30 січня 2017 року у справі № 426/17425/16-а (головуючий І інстанції Попова О.М.) за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Сватівському районі Луганської області про поновлення виплати пенсії по інвалідності, призначеної відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»,-

ВСТАНОВИВ:

28 грудня 2016 року ОСОБА_2 звернулася до суду з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в Сватівському районі Луганської області, в якому просила: поновити строк звернення до суду за захистом порушеного права, як такий, що пропущений з поважних причин; зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Сватівському районі Луганської області поновити їй виплату пенсії по інвалідності 3 групи від загального захворювання, призначеної відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з 01.06.2015 по 31.12.2015 року та з 01.05.2016 року (а.с. 3-6).

Постановою Сватівського районного суду Луганської області від 30 січня 2017 року у справі № 426/17425/16-а адміністративний позов задоволено, внаслідок чого: поновлено ОСОБА_2 строк звернення до суду за захистом порушеного права, як такий, що пропущений з поважних причин; зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в Сватівському районі Луганської області поновити ОСОБА_2 виплату пенсії по інвалідності 3 групи від загального захворювання, призначеної відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з 01.06.2015 по 31.12.2015 та з 01.05.2016 (а.с. 31-32).

Не погодившись з таким рішенням, Управління Пенсійного фонду України в Сватівському районі Луганської області подало апеляційну скаргу, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить постанову місцевого суду скасувати та прийняти нову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог (а.с. 34-35).

Всі особи, які беруть участь у справі, у судове засідання не прибули, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, тому відповідно до п.2 ч.1 ст. 197 КАС України суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, здійснюючи апеляційний перегляд у межах апеляційної скарги відповідно до частини 1 статті 195 Кодексу адміністративного судочинства України, встановила, що позовні вимоги за період з 01.06.2015 по 31.12.2015 та з 01.05.2016 по 27.06.2016 повинні бути залишені без розгляду, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 99 Кодексу адміністративного судочинства України, адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Частиною другою цієї статті визначено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Колегією суддів встановлено, що ОСОБА_2 є інвалідом дитинства 3 групи від загального захворювання, що підтверджено копією довідки до акту огляду медико-соціальною експертною комісією (а.с. 11).

З квітня 2009 року та по теперішній час ОСОБА_2 працює в УСЗН Сватівської райдержадміністрації та є державним службовцем (а.с. 9-10).

З 1 квітня 2015 року припинено виплату пенсії ОСОБА_2 Не погоджуючись з діями відповідача, в грудні 2016 року позивач звернулася до Управління Пенсійного фонду України в Сватівському районі Луганської області із заявою про відновлення виплати призначеної пенсії по інвалідності. Однак, листом від 15.12.2016 року їй було відмовлено у відновленні виплати пенсії з посиланням на Закон України № 213 від 02.03.2015 року.

Тобто, з набранням чинності Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року № 213-VIII, їй як пенсіонеру, який працює на посаді державного службовця, призупинено виплату пенсії починаючи з 01.04.2015 року .

Крім того, Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 24.12.2015 року № 911-VIII було визначено, що тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, особам (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи, ветеранів військової служби та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"), які працюють на посадах та на умовах, передбачених законами України "Про державну службу", "Про прокуратуру", "Про судоустрій і статус суддів", призначені пенсії/щомісячне довічне грошове утримання не виплачуються.

Отже, колегія суддів зазначає, що позивач про порушення свого права, якщо вона вважала його порушеним, повинна була дізнатися при зупиненні виплати їй відповідачем пенсії.

Позивач позов до суду подала 28.12.2016 року.

Просила поновити їй строк на звернення до суду, на підставі ст. 87 Закону України «Про пенсійне забезпечення», згідно до якої, суми пенсій, не одержані своєчасно з вини органу, що призначає або виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь яким строком.

Разом з тим, колегія суддів має зазначити, що при вирішенні питання щодо поважності/неповажності пропуску позивачем строку звернення до суду з даним позовом, суд виходить з того, що поважними визнаються лише такі причини, які є обєктивно непереборними, не залежать від волевиявлення сторони та повязані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами, тобто, які б обєктивно та істотно перешкоджали його зверненню до суду та не залежали від його волевиявлення.

Колегія суддів, дослідивши матеріали справи вважає, що суд першої інстанції при вирішенні питання щодо відкриття провадження у справі в порушення п. 5 ч. 1 ст. 107 КАС України не зясував чи подано адміністративний позов у строк, установлений законом, що призвело до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 99 Кодексу адміністративного судочинства України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Отже, виходячи з приписів указаної норми, початок перебігу строку звернення до адміністративного суду повязується, з одного боку, з обєктивним моментом, тобто порушенням субєктивного права, а з другого боку, із субєктивним моментом, коли особа, яка звертається до суду, дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно ч. 1 ст. 100 Кодексу адміністративного судочинства адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Відповідно до п. 9 ст. 155 Кодексу адміністративного судочинства України суд своєю ухвалою залишає позовну заяву без розгляду, зокрема, якщо позовну заяву подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до адміністративного суду і суд не знайшов підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними.

З матеріалів справи вбачається, що позивач звернувшись до суду 28 грудня 2016 року з вимогами поновлення виплати раніше призначеної пенсії за періоди з 01.06.2015 по 31.12.2015 та з 01.05.2016, просила поновити строк звернення до суду, але не навела поважних причин пропуску строку звернення до суду.

Як зазначалось раніше судом апеляційної інстанції, що позивач про порушення свого права, якщо вона вважала його порушеним, повинна була дізнатися при зупиненні виплати їй відповідачем пенсії, а саме з 01.04.2015 року.

Разом з тим, з позовом щодо порушення її права на отримання пенсії вона звернулася тільки в грудні 2016 року, не навівши поважних причин для поновлення строку звернення до суду.

Крім того, процесуальним законодавством зобовязано суд першої інстанції після одержання позовної заяви зясовувати чи подано адміністративний позов у строк, установлений законом (якщо адміністративний позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними) (ст. 107 КАС України).

Відкриваючи провадження у справі ухвалою від 03 січня 2017 року, суд першої інстанції не вирішив питання поновлення строку звернення до суду.

Колегія суддів критично відноситься до позиції ОСОБА_2, висловленої у її позові щодо посилань на ст. 87 Закону України «Про пенсійне забезпечення», згідно до якої суми пенсій, не одержані своєчасно з вини органу, що призначає або виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь яким строком.

Відповідно до ст. 87 Закону України «Про пенсійне забезпечення» нараховані суми пенсії, не затребувані пенсіонером своєчасно, виплачуються за минулий час не більш як за 3 роки перед зверненням за одержанням пенсії.

Тобто, у даному випадку мова йде про нараховані суми пенсій, як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_2 вищезазначені нарахування здійсненні не були, а тому колегія суддів не бере до уваги посилання позивача.

Приписами пункту 16 частини 4 статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що окремим документом викладається ухвала про залишення позовної заяви без розгляду.

За частиною 1 статті 203 КАС України постанова або ухвала суду першої інстанції скасовується в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається з підстав, встановлених відповідно статтями 155 і 157 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 9 частини 1 статті 155 КАС України суд своєю ухвалою залишає позовну заяву без розгляду, у разі якщо її подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до адміністративного суду і суд не знайшов підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними.

З урахуванням наведеного, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне постанову суду першої інстанції скасувати, а позовні вимоги за період з 01.06.2015 по 31.12.2015 та з 01.05.2016 по 27.06.2016 залишити без розгляду.

Керуючись ст. ст. 99, 100, 155, 160, 195, 197, 198, 203, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Сватівському районі Луганської області на постанову Сватівського районного суду Луганської області від 30 січня 2017 року у справі № 426/17425/16-а - задовольнити.

Постанову Сватівського районного суду Луганської області від 30 січня 2017 року у справі № 426/17425/16-а - скасувати.

Позовні вимоги ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Сватівському районі Луганської області про поновлення виплати пенсії по інвалідності, призначеної відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» за період з 01.06.2015 по 31.12.2015 та з 01.05.2016 по 27.06.2016 залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили.

Головуючий суддя О.О. Чебанов

Судді І.В. Сіваченко

ОСОБА_3