Справа № 802/2260/16-а
Суддя: Бошкова Юлія Миколаївна
Дата ухвалення: 2017-02-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

м. Вінниця

28 лютого 2017 р. Справа № 802/2260/16-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Бошкової Юлії Миколаївни,

за участю:

секретаря судового засідання: Дмитрука Михайла Володимировича,

представника позивача: ОСОБА_1,

представника відповідача 1: Македонського О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом: фізичної особи-підприємця ОСОБА_5

до: Вінницької митниці ДФС (відповідач 1), Митного посту "Дністер" (відповідач 2), головного державного інспектора ВМО "Автомобільний" митного поста "Дністер" Вінницької митниці ДФС Козачка Романа Васильовича (відповідач 3)

про: визнання протиправними дій та скасування рішення

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Вінницького окружного адміністративного суду знаходиться адміністративна справа за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 до Вінницької митниці ДФС (відповідач 1), Митного посту "Дністер" (відповідач 2), головного державного інспектора ВМО "Автомобільний" митного поста "Дністер" Вінницької митниці ДФС Козачка Романа Васильовича (відповідач 3) про визнання протиправними дій та скасування рішення.

У судовому засіданні представником відповідача 1 заявлено клопотання про закриття провадження у справі з підстав, передбачених пунктом 1 частини 1 статті 157 Кодексу адміністративного судочинства України, у зв'язку з тим, що даний спір стосується оскарження протоколу порушення митних правил, який відповідно до ст. 522 Митного кодексу України розглядається місцевим судом.

У судовому засіданні представник позивача проти заявленого клопотання заперечив. На обґрунтування своїх заперечень вказав, що вважає таку позицію помилковою та зазначив, що предметом даного адміністративного позову є оскарження дій та рішень відповідачів, прийнятих ними на виконання владних управлінських функцій.

Відповідачі 2 та 3 у судове засіданні не з'явились про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили.

Згідно з ч. 4 ст. 128 КАС України у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Заслухавши думку сторін, повно та всебічно з'ясувавши обставини справи в сукупності на основі чинного законодавства, перевіривши їх дослідженими доказами, суд приходить до висновку про відсутність підстав для закриття провадження у справі.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 157 Кодексу адміністративного судочинства України, суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Згідно з ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Пунктом 1 частини 1 статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що справа адміністративної юрисдикції це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Пунктом 7 частини 1 статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суб'єкт владних повноважень - це орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Таким чином, вирішуючи питання про віднесення спору до публічно-правового, суди повинні враховувати, що, як правило, у такому спорі хоча б однією стороною є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа або інший суб'єкт, які здійснюють у ньому владні управлінські функції на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень.

З матеріалів справи вбачається, що ФОП ОСОБА_5 оскаржує рішення головного державного інспектора ВМО "Автомобільний" митного поста "Дністер" Вінницької митниці Козачка Романа Васильовича, визначеного у протоколі №0655/401060201/16; дії головного державного інспектора ВМО "Автомобільний" митного поста "Дністер" Вінницької митниці Козачка Романа Васильовича, які полягають у тимчасовому вилученні пиломатеріалів, який є посадовою особою органу державної влади - суб'єкта владних повноважень.

Отже, оскарження рішення та дії інспектора є публічно-правовим спором у розумінні ст. 17 КАС України, а тому відносини, які виникають у цих спорах, підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства.

За наведених обставин, підстав для закриття провадження у справі відсутні.

Під час вирішення даного питання, з врахуванням принципу верховенства права, судом застосовуються положення Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (надалі - Конвенція) та практика Європейського Суду з прав людини.

Зокрема, стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує особі право на справедливий суд, яке включає в себе право на доступ до правосуддя.

Європейський Суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32 Конвенції) наголошує, що пункт 1 статті 6 Конвенції гарантує кожному право на подання до суду скарги, пов'язаної з його або її правами та обов'язками (п. 36 рішення від 21.02.1975 року у справі "Голдер проти Сполученого Королівства"). На це "право на суд", в якому право на доступ до суду є одним з його аспектів, може посилатися кожен, хто небезпідставно вважає, що втручання у реалізацію його або її прав цивільного характеру є неправомірним (п. 30 рішення у справі "ОСОБА_4 проти України" від 30.08.2013 року, заява №49069/11).

Зважаючи на викладене, клопотання представника відповідача 1 про закриття провадження у справі з підстав, визначених п. 1 ч. 1 ст. 157 КАС України задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 157, 165, 186, 254 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заявленого клопотання представника відповідача 1 про закриття провадження у справі - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає. Відповідно до ч. 6 ст. 254 КАС України ухвали суду, які не можуть бути оскаржені, набирають законної сили з моменту постановлення.

Суддя /підпис/ Бошкова Юлія Миколаївна

З оригіналом згідно: суддя: секретар: