Справа № 816/198/17
Суддя: С.С. Бойко
Дата ухвалення: 2017-03-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

816/198/17

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

02 березня 2017 року

м. Полтава

Справа №816/198/17

Полтавський окружний адміністративний суд у складі судді Бойка С.С., розглянувши у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом Лохвицького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області до Приватного акціонерного товариства "Райз-Максимко" про стягнення заборгованості з відшкодування витрат на виплату і доставку пільгових пенсій,

В С Т А Н О В И В:

Лохвицьке об'єднане управління Пенсійного фонду України Полтавської області (надалі - позивач, Управління) звернулось до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства "Райз-Максимко" (надалі - відповідач, ПрАТ "Райз-Максимко") про стягнення заборгованості з відшкодування витрат на виплату і доставку пільгових пенсій, призначених за списком №2, за період з травня по грудень 2016 року загалом у розмірі 5262,37 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що за особовим рахунком відповідача утворився борг з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах за списком №2. Посилаючись на частину другу Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування" та пункт 6 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, просив суд стягнути суму заборгованості з відповідача.

Позивач надав до суду клопотання про розгляд справи без участі його представника.

У судове засідання 27.02.2017 з’явився представник відповідача, надав письмові заперечення проти позову, у яких зазначив, що відповідно до повідомлення Лохвицького відділення Гадяцької ОДПІ від 08.07.2016 №123/10/16-17-12-08 ПрАТ "Райз-Максимко" відповідно до підпункту 295.9.1 пункту 295.9 статті 295 Податкового кодексу України у 2016 році було платником єдиного податку четвертої групи, а згідно зі статтею 2 Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" платники єдиного податку четвертої групи звільняються від обов'язку з відшкодування витрат Пенсійного фонду України на виплату і доставку пільгових пенсій. З урахуванням наведеного, просив відмовити у задоволенні позовних вимог Управління повністю.

За змістом частини шостої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи достатність наданих сторонами доказів та відсутність потреби заслухати свідка чи експерта, суд, керуючись положеннями частини шостої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, завершив розгляд справи у порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, з’ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі факти та відповідні до них правовідносини.

ПрАТ "Райз-Максимко" у встановленому законом порядку зареєстроване як юридична особа, код ЄДРПОУ 30382533 /а.с. 10, 11/.

До складу юридичної особи ПрАТ "Райз-Максимко" входить відокремлений структурний підрозділ - Чорнухинська філія ПрАТ "Райз-Максимко", що не є юридичною особою /а.с. 15-16/.

За особовим рахунком Чорнухинської філії ПрАТ "Райз-Максимко" відображено заборгованість перед Пенсійним фондом України з відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку пільгових пенсій, призначених за списком №2 окремим громадянам, за період з травня по грудень 2016 року загалом у розмірі 5262,37 грн /а.с. 19-20/.

Посилаючись на несплату структурним підрозділом відповідача заборгованості у визначені законом строки, Управління звернулось до суду з даним позовом.

Надаючи юридичну оцінку правовідносинам, що склались між сторонами, суд виходить з такого.

Відповідно до пункту 2 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-IV (в редакції, чинній на момент виникнення та реалізації спірних відносин) пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди зберігається порядок покриття витрат на виплату і доставку цих пенсій, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Суд зазначає, що до набрання чинності Законом України "Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування" діяв Закон України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" від 26.06.1997 №400/97-ВР.

Так, відповідно до абзацу 4 пункту 1 статті 2 названого Закону, для платників збору, визначених пунктами 1 та 2 статті 1 цього Закону, крім платників, віднесених до четвертої групи платників єдиного податку, що визначені у підпункті 4 пункту 291.4 статті 291 Податкового кодексу України, об'єктом оподаткування є також фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів "б" - "з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого статтею 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Порядок відшкодування страхувальниками витрат Пенсійного фонду України на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених на пільгових умовах, визначено Інструкцією про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного Фонду України, затвердженою постановою Пенсійного фонду України від 19.12.2003 №21-1 та зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 16.01.2004 за №64/8663.

Підпунктом 2.1.1 пункту 2.1 вказаної Інструкції (в редакції, чинній на момент виникнення та реалізації спірних відносин) визначено, що платниками страхових внесків є страхувальники - роботодавці: підприємства, установи й організації, створені відповідно до законодавства України, незалежно від форм власності, виду діяльності та господарювання, об'єднання громадян, профспілки, політичні партії (у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ, організацій, об'єднань громадян, профспілок, політичних партій, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами), фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності та інші особи (включаючи юридичних та фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності, які обрали особливий спосіб оподаткування - фіксований податок, єдиний податок та фіксований сільськогосподарський податок), які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, або за договорами цивільно-правового характеру; колективні та орендні підприємства, сільськогосподарські кооперативи, у тому числі ті, які обрали особливий спосіб оподаткування (фіксований податок, єдиний податок, фіксований сільськогосподарський податок).

Згідно з пунктом 6.1 Інструкції, відшкодуванню підлягають витрати Пенсійного фонду на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до пункту 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" в таких розмірах: для платників, зазначених у підпункті 2.1.1 пункту 2.1 цієї Інструкції (крім платників, віднесених до четвертої групи платників єдиного податку, що визначені у підпункті 4 пункту 291.4 статті 291 глави 1 розділу XIV Податкового кодексу України), - також 100 відсотків фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до абзацу першого частини 2 Прикінцевих положень Закону застрахованим особам, які працювали або працюють на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Таким чином, платники єдиного податку четвертої групи дійсно звільнені від обов'язку з відшкодування витрат Пенсійного фонду України на виплату і доставку пільгових пенсій.

За приписами підпункту 4 пункту 291.4 статті 291 Податкового кодексу України суб'єкти господарювання, які застосовують спрощену систему оподаткування, обліку та звітності, поділяються на такі групи платників єдиного податку: четверта група - сільськогосподарські товаровиробники, у яких частка сільськогосподарського товаровиробництва за попередній податковий (звітний) рік дорівнює або перевищує 75 відсотків.

Наданою представником відповідача копією довідки Лохвицького відділення Гадяцької ОДПІ від 08.07.2016 №123/10/16-17-12-08 підтверджено, що ПрАТ "Райз-Максимко" відповідно до підпункту 295.9.1 пункту 295.9 статті 295 Податкового кодексу України у 2016 році було платником єдиного податку четвертої групи /а.с. 46/.

З урахуванням наведеного, суд погоджується з доводами представника відповідача про те, що у ПрАТ "Райз-Максимко" відсутній обов'язок з відшкодування витрат Пенсійного фонду України на виплату і доставку пільгових пенсій.

Поряд з цим, суд ще раз звертає увагу на положення абзацу 4 пункту 1 статті 2 Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування", яким визначено коло осіб, що зобов'язані відшкодовувати Пенсійному фонду фактичні витрати на виплату і доставку пільгових пенсій.

Так, відповідно до наведеної норми Закону такими особами є платники збору на обов'язкове державне пенсійне страхування, визначені пунктами 1 та 2 статті 1 цього Закону.

За змістом пунктів 1, 2 статті 1 Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" платниками збору на обов'язкове державне пенсійне страхування є:

суб'єкти підприємницької діяльності незалежно від форм власності, їх об'єднання, бюджетні, громадські та інші установи та організації, об'єднання громадян та інші юридичні особи, а також фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності, які використовують працю найманих працівників;

філії, відділення та інші відокремлені підрозділи платників податку, зазначених у пункті 1 цієї статті, що не мають статусу юридичної особи, розташовані на території іншої, ніж платник зборів, територіальної громади.

Таким чином, в силу наведених вище вимог Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" філію визначено як окремого платника збору на обов'язкове державне пенсійне страхування, на якого покладений обов'язок з відшкодування витрат Пенсійного фонду України на виплату і доставку пільгових пенсій.

Даний спір стосується стягнення заборгованості з відшкодування витрат на виплату і доставку пільгових пенсій, що виникла у Чорнухинської філії ПрАТ "Райз-Максимко", а не у відповідача як юридичної особи.

Зважаючи на те, що Чорнухинська філія ПрАТ "Райз-Максимко" відповідно до наведених вище положень спеціального закону є окремим платником збору, суд дійшов висновку про наявність у неї обов'язку з відшкодування Пенсійному фонду України витрат на виплату і доставку пільгових пенсій.

Водночас, як визначено частиною третьою статті 95 Цивільного кодексу України, філії та представництва не є юридичними особами. Вони наділяються майном юридичної особи, що їх створила, і діють на підставі затвердженого нею положення.

За змістом пунктів 4.1, 4.3 Положення про Чорнухинську філію ПрАТ "Райз-Максимко" філія не є юридичною особою, не може бути стороною чи іншим учасником судового провадження /а.с. 15 - зворот/.

А тому, належним відповідачем у справі є ПрАТ "Райз-Максимко".

Суд звертає увагу на те, що згідно з пунктом 4.8. Положення про Чорнухинську філію ПрАТ "Райз-Максимко" філія, як відокремлений підрозділ юридичної особи, що діє у її складі, відповідно до закону може реєструватися платником окремих податків та зборів чи інших обов'язкових платежів й сплачувати їх від імені юридичної особи.

А відповідно до пункту 7.1 зазначеного Положення, філія веде відокремлений облік результатів своєї діяльності та подає звітність згідно вимог законодавства.

Наявною у матеріалах справи копією довідки Чорнухинського відділення Лохвицької ОДПІ від 12.05.2016 вих. №95/10/16-28-15-28 підтверджено, що Чорнухинська філія ПрАТ "Райз-Максимко" зареєстрована платником податку з доходів найманих працівників та єдиного соціального внеску /а.с. 23/.

Отже, Чорнухинська філія ПрАТ "Райз-Максимко" не є платником єдиного податку четвертої групи, а тому - не звільнена від обов'язку з відшкодування витрат на виплату і доставку пільгових пенсій.

Підсумовуючи наведене, суд констатує, що ПрАТ "Райз-Максимко" зобов'язане відшкодовувати витрати Пенсійного фонду на виплату і доставку пільгових пенсій щодо осіб, пенсії яким призначені з урахуванням пільгового стажу, отриманого за періоди роботи у Чорнухинській філії ПрАТ "Райз-Максимко".

З приводу посилань представника відповідача на те, що режим сплати єдиного податку поширюється також на філії та інші відокремлені підрозділи юридичної особи, суд зауважує, що у спірних відносинах нормами спеціального закону (Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування") філію визначено як самостійного платника, на якого покладений обов'язок з відшкодування витрат Пенсійного фонду України на виплату і доставку пільгових пенсій.

У відповідності до приписів пункту 6.4 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного Фонду України, розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається органами Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону, які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом 10 днів з новопризначених (перерахованих) пенсій.

Підприємства, згідно вимог пункту 6.7 Інструкції, щомісяця до 25-го числа повинні вносити до Пенсійного фонду України зазначену в розрахунку місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що нарахована відповідачу за спірний період до відшкодування сума витрат на виплату і доставку пільгових пенсій за списком №2 визначена у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій конкретним громадянам, і загалом складає 5262,37 грн /а.с. 24-25, 27-28, 30-31, 33-34/.

Зазначені розрахунки надіслані страхувальнику та отримані останнім /а.с. 21, 22, 26, 29, 32/.

Відповідач правомірність розрахунку фактичних витрат не заперечує.

Згідно з частиною першою статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною першою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Наявність у відповідача заборгованості з відшкодування витрат на виплату і доставку пільгових пенсій, призначених за списком №2, за період з травня по грудень 2016 року загалом у розмірі 5262,37 грн підтверджено розрахунком фактичних витрат та даними картки особового рахунку відповідача.

Доводи представника відповідача про відсутність у Чорнухинської філії ПрАТ "Райз-Максимко" обов'язку з відшкодування витрат Пенсійного фонду на виплату і доставку пільгових пенсій повністю спростовані у ході судового розгляду справи.

Відповідно до частини п'ятнадцятої статті 106 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" строк давності щодо стягнення недоїмки, пені та штрафів не застосовується.

Верховний Суд України у постанові від 25.11.2015 у справі №21-3122а15 зазначив, що в разі звернення до суду із позовом про стягнення заборгованості (недоїмки), яка виникла через несвоєчасне нарахування та/або сплату суми фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, до відносин щодо стягнення такої заборгованості (недоїмки) застосовуються положення частини п’ятнадцятої статті 106 Закону №1058-IV. Водночас строки звернення до суду із позовом про стягнення цієї заборгованості (недоїмки), передбачені статтею 99 КАС, не застосовуються.

За змістом абзацу другого частини першої статті 2442 Кодексу адміністративного судочинства України висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Приймаючи до уваги встановлені в ході судового розгляду фактичні обставини справи та враховуючи вищенаведені норми законодавства, якими врегульовано спірні відносини, суд дійшов висновку про задоволення позову Управління повністю.

Позивач від сплати судового збору звільнений, підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 7-11, 69-71, 86, 122, 128, 158-163, 2442 Кодексу адміністративного судочинства України,

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов задовольнити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Полтавський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання її копії з одночасним надісланням копії апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції.

Суддя С.С. Бойко