Справа № 489/4313/16-а
Суддя: Яковлєв О.В.
Дата ухвалення: 2017-02-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 лютого 2017 р.м.ОдесаСправа № 489/4313/16-а

Категорія: 10.2.4 Головуючий в 1 інстанції: Губницький Д.Г.

Судова колегія Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - Яковлєва О.В.,

суддів - Бойка А.В., Танасогло Т.М.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу управління Пенсійного Фонду України в Центральному районі м. Миколаєва на постанову Ленінського районного суду м. Миколаєва від 11 січня 2017 року, у справі за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного Фонду України в Центральному районі м. Миколаєва про визнання протиправним та скасування рішення, визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач звернувся до суду з позовом у якому заявлено вимоги управлінню Пенсійного Фонду України в Центральному районі м. Миколаєва, а саме: визнання протиправними дій та рішення щодо відмови у перерахунку пенсії, у розмірі 90% від середнього заробітку, на підставі довідки прокуратури Миколаївської області від 17 травня 2016 року; зобов'язання здійснити перерахунок та виплату пенсії, у розмірі 90% від середнього заробітку, на підставі наданої довідки прокуратури Миколаївської області від 17 травня 2016 року, починаючи з 01 грудня 2015 року.

Постановою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 11 січня 2017 року частково задоволено позовні вимоги.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням відповідачем подано апеляційну скаргу з якої вбачається про порушення судом норм матеріального та процесуального права, а тому просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні адміністративного позову.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовано тим, що висновок суду першої інстанції про задоволення позовних вимог не відповідає нормам чинного законодавства, так як положення статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру», які визначали умови та порядок перерахунку пенсії колишнім працівникам прокуратури у зв'язку з підвищенням заробітної плати працюючим працівникам прокуратури, втратили чинність з 15 липня 2015 року.

Внаслідок чого, на час звернення позивача до пенсійного органу за перерахунком пенсії на підставі наданої довідки, у зв'язку з підвищення посадових окладів працівникам прокуратури постановою Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2015 року № 1013, останній не мав права на її перерахунок.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а судове рішення - скасуванню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач з 15 липня 2002 року отримує пенсію за вислугою років на підставі Закону України «Про прокуратуру» № 1789-ХІІ, у розмірі 90 % від заробітку.

При цьому, рішенням пенсійного органу від 01 липня 2016 року №47/4 позивачу відмовлено у задоволенні заяви від 23 червня 2016 року про перерахунок пенсії, відповідно до наданої довідки прокуратури Миколаївської області від 17 травня 2016 року.

Не погоджуючись з вказаними рішенням позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

За наслідком встановлених обставин судом першої інстанції зроблено висновок про задоволення позовних вимог та визнання протиправним рішення пенсійного органу про відмову у перерахунку пенсії позивачу, з яким погоджується судова колегія, з огляду на наступне.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 50-1 ЗУ "Про прокуратуру" від 26 листопада 1993 року № 1789-ХІІ (в редакції, що діяла на час призначення пенсії), прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержувані перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку.

Відповідно до ч. 2 ст. 50-1 ЗУ "Про прокуратуру" від 26 листопада 1993 року № 1789-ХІІ (в редакції, що діяла на час призначення пенсії), розмір виплат (крім посадових окладів, надбавок за класні чини, вислугу років), що включаються в заробіток для обчислення пенсії, визначається за вибором того, хто звернувся за пенсією, за останні 24 календарні місяці роботи, яка дає право на даний вид пенсії, підряд перед зверненням за пенсією або за будь-які 60 календарних місяців такої роботи підряд перед зверненням за пенсією незалежно від наявності перерв протягом цього періоду на даній роботі.

Згідно ч. 12 ст. 50-1 ЗУ "Про прокуратуру" від 26 листопада 1993 року № 1789-ХІІ (в редакції, що діяла на час призначення пенсії), обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком.

Судовою колегією встановлено, що предметом спору у даній справі є перевірка правомірності відмови пенсійного органу у перерахунку пенсії позивача на підставі наданої останнім довідки.

Так, із зібраних матеріалів справи вбачається, що позивачу призначено пенсію за вислугу років довічно, відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» №1789-ХІІ.

В даному випадку, позивач звернувся до пенсійного органу із заявою про перерахунок пенсії за вислугу років, внаслідок збільшення посадових окладів працівників прокуратури, на підставі довідки прокуратури Миколаївської області.

В свою чергу, на час звернення позивача із заявою про перерахунок пенсії положення статті 50-1 ЗУ "Про прокуратуру" №1789-ХІІ, які визначали право на перерахунок пенсій працівникам прокуратури втратили чинність.

При цьому, Закон України «Про прокуратуру» 1697-VII, не містить аналогічної норми, яка б визначала умови та порядок перерахунку пенсій у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників.

Відповідно до ч. 20 ст. 86 ЗУ "Про прокуратуру" (чинної на час виникнення спірних відносин), умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України.

Однак, станом на час звернення позивача за перерахунком пенсії, Кабінетом Міністрів України відповідний нормативно-правовий акт не прийнято.

Тому, враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що у межах спірних правовідносин відсутні підстави для перерахунку пенсії позивачу, у зв'язку з підвищенням заробітної плати.

При цьому, колегія суддів зазначає, що відмова пенсійного органу у такому перерахунку пенсії позивачу не призвела до зменшення розміру пенсії, яку він отримав до цього, і не є звуженням обсягу вже набутих ним прав та/або позбавленням його права на соціальний захист.

Вказане також узгоджується з правовою позицією Європейського суду з прав людини, що викладена в рішенні «Великода проти України» від 03 червня 2014 року, в якому суд зазначив, що законодавчі норми можуть змінюватися, передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. зміна механізму нарахування певних видів соціальних виплат та допомоги є конституційно допустимою до тих меж, за якими ставиться під сумнів сама сутність змісту права на соціальний захист.

Враховуючи вищевикладене, судова колегія вважає, що суд першої інстанції допустив порушення норм матеріального і процесуального права, що є підставою для скасування оскаржуваного судового рішення.

Керуючись ст.ст. 185, 195, 197, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного Фонду України в Центральному районі м. Миколаєва - задовольнити.

Скасувати постанову Ленінського районного суду м. Миколаєва від 11 січня 2017 року та ухвалити у справі нову постанову, якою відмовити у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили через 5 днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили судовим рішенням апеляційного суду.

Головуючий: О.В. Яковлєв

Судді: А.В. Бойко

Т.М. Танасогло