Справа № 500/5136/16-а
Суддя: Адамов А. С.
Дата ухвалення: 2017-03-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 500/5136/16-а
Провадження № 2-а/500/21/17
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2017 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючого - судді Адамова А.С.,

за участю секретаря - Шлєхтенко О.В.

за участю сторін: представника позивача - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області, головного інспектора будівельного нагляду відділу контролю та нагляду за проведенням перевірок Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області Грабовської Світлани Володимирівни про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшла адміністративна позовна заява ОСОБА_2, в якій позивач просить суд скасувати постанову Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області № 636 по справі про адміністративне правопорушення від 12.09.2016р. про визнання її винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 96 КУпАП, та про накладення на неї адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 5950 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує на протиправність постанови про накладення штрафу з огляду наступного. 31.08.2016р. головним інспектором будівельного нагляду відділу контролю та нагляду за проведенням перевірок Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області Грабовською С.В. було складений протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 про те, що за результатами позапланової перевірки, проведеної на реконструкція літньої кухні літ. «Б» за адресою: АДРЕСА_1, були виявлені порушення, а саме те, що ОСОБА_2 на стан перевірки не мала жодного дозвільного документу на виконання будівельних робіт з реконструкції літньої кухні літ. «Б» (заміна геометричних розмірів). Тобто ОСОБА_2 самовільно, без повідомлення про початок виконання будівельних робіт, виконує будівельні роботи з реконструкції літньої кухні літ. «Б» (зміна геометричних розмірів), що є порушенням ч. 1 ст. 34 Закону україни «Про регулювання містобудівної діяльності). 31.08.2016 року відповідачем складено припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил, в якому зазначено, що ОСОБА_4 самовільно, без повідомлення про початок виконання будівельних робіт, виконує будівельні роботи з реконструкції літньої кухні літ. «Б» (зміна геометричних розмірів), з терміном усунення у строк до 30.09.2016 року. 12.09.2016 року відповідачем винесена постанова №636 по справі про адміністративне правопорушення, якою ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 96 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 5950 грн. Виконати своєчасно зазначений припис позивач не зміг у зв'язку з тим, що для усунення порушень їй необхідна була згода сусідів суміжних земельних ділянок, одним із власників суміжних земельних ділянок є ОСОБА_5, яка самовільна захватила частину земельної ділянки, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 яка знаходиться в її користуванні. Зазначає, що вона приймала усі необхідні міри для того аби узаконити будівництво, проте внаслідок незаконних дій сусідів у неї нема такої змоги. Припис був винесений із закінченням терміну усунення порушення до 30.09.2016р. Але ж, без проведення відповідної перевірки 12.09.2016р. головним інспектором будівельного нагляду відділу контролю та нагляду за проведенням перевірок Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області Грабовською С.В. було винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення, якою її визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 96 КУпАП, накладено на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 5950 грн. Вважає, що вказана постанова винесена передчасно. Після отримання припису від 31.08.2016р. вона вчинила усі залежні від неї заходи щодо виконання припису. Однак, у зв'язку із виниклою конфліктною ситуацією з сусідами, вона не може закінчити процедуру приватизації земельної ділянки, що знаходиться по АДРЕСА_3. Таким чином, вона не мала об'єктивної можливості виконати вимоги припису у повному обсязі, однак при винесенні постанови відповідачем не було враховано цю обставину і не надана їй належна оцінка. Відповідач, приймаючи оскаржувану постанову, діяв необґрунтовано, без урахування всіх обставин, що мали значення для її прийняття, недобросовісно і нерозсудливо, у зв'язку з чим, вважає оскаржувану постанову протиправною та такою, що підлягає скасуванню.

Відповідач заперечення на позов не надав, вимоги суду щодо витребування документів не виконав, у судові засідання представник не з'явився, незважаючи на те, що про час, місце та дату судових засідань був повідомлений належним чином, у зв'язку з чим справу розглянуто на підставі наявних у ній доказів.

В судовому засіданні представник позивача заявлені позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, проаналізувавши положення чинного законодавства, заслухавши пояснення представника позивача, суд дійшов наступного.

Судом встановлено, що власником 1/2 частини житлового будинку з надвірними спорудами за адресою: АДРЕСА_4, на підставі договору купівлі-продажу ВКІ №754776 від 21.03.2008р., витяг з Державного реєстру правочинів від 21.03.2008р. за №5641355, є ОСОБА_2.

31.08.2016р. перевіркою головного інспектора будівельного нагляду відділу контролю та нагляду за проведенням перевірок Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області Грабовської С.В. щодо дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил з виїздом на місце за адресою: АДРЕСА_5 встановлено, що ОСОБА_4 самовільно, без жодних дозвільних документів на виконання будівельних робіт, без повідомлення про початок виконання будівельних робіт, виконує будівельні роботи з реконструкції літньої кухні літ. «Б» (зміна геометричних розмірів), що є порушенням ч. 1 ст. 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності), про що складений акт.

Приписом від 31.08.2016р. покладено на ОСОБА_2 обов'язок усунути порушення законодавства у сфері містобудівної діяльності у термін до 30.09.2016р. Цей припис є обов'язковим до виконання.

31.08.2016р. головним інспектором будівельного нагляду відділу контролю та нагляду за проведенням перевірок Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області Грабовською С.В. складений протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 та в якому викладене встановлене перевіркою порушення щодо виконання ОСОБА_4 будівельних робіт з реконструкції самовільно без повідомлення про початок виконання будівельних робіт. Також у протоколі зазначено, що особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, повідомлено про розгляд справи про адміністративне правопорушення 12.09.2016р. о 11-00 год.

Як вбачається із зроблених особисто ОСОБА_2 відміток на приписі, протоколі, акті, вона не згодна із встановленим порушенням.

Факт отримання одночасно копії припису, протоколу, акту від 31.08.2016р., особистого здійснення ОСОБА_2 відміток на вказаних документах, та повідомлення її про дату, час та місце розгляду матеріалів про притягнення її до адміністративної відповідальності, визнано представником позивача у судовому засіданні. Як зазначив представник позивачки на розгляд справи про притягнення її до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 96 КУпАП не зявилася у зв'язку із занятістю на роботі.

На підставі прийнятих акту перевірки та протоколу від 31.08.2016р. головним інспектором будівельного нагляду відділу контролю та нагляду за проведенням перевірок Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області Грабовською С.В. складено постанову № 636 від 12.09.2016р. по справі про адміністративне правопорушення, якою ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 96 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 5950 грн. В зазначеній постанові вказано, що позивач порушила ч. 1 ст. 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Копію оскаржуваної постанови позивач отримала 14.09.2016 року, про що свідчить її підпис.

Не погоджуючись з прийнятою постановою про накладення штрафу, позивач оскаржила її до суду.

На думку суду, оскаржена позивачем постанова про накладення штрафу є обґрунтованою та такою, що не підлягає скасуванню з огляду наступного.

Правові та організаційні засади містобудівної діяльності врегульовано положеннями Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17 лютого 2011 року № 3038-VI.

Згідно із ст.4 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», об'єктами будівництва є будинки, будівлі, споруди будь-якого призначення, їх комплекси, лінійні об'єкти інженерно-транспортної інфраструктури.

Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст. 41 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", державний архітектурно-будівельний контроль - сукупність заходів, спрямованих на дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил. Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Орган державного архітектурно-будівельного контролю розглядає відповідно до закону справи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності.

Відповідно до частин 1-3 статті 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», державний архітектурно-будівельний контроль - сукупність заходів, спрямованих на дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил. Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Орган державного архітектурно-будівельного контролю розглядає відповідно до закону справи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності.

Згідно статті 10 Закону України «Про архітектурну діяльність», для забезпечення під час забудови територій, розміщення і будівництва об'єктів архітектури додержання суб'єктами архітектурної діяльності затвердженої містобудівної та іншої проектної документації, вимог вихідних даних, а також з метою захисту державою прав споживачів будівельної продукції здійснюється в установленому законодавством порядку державний архітектурно-будівельний контроль та нагляд. Державний архітектурно-будівельний контроль та нагляд здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю.

Процедуру здійснення заходів, спрямованих на дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил та ліцензійних умов провадження господарської діяльності, пов'язаної з будівництвом об'єкта архітектури, який за складністю архітектурно-будівельного рішення та (або) інженерного обладнання належить до IV і V категорії складності визначено Порядком № 553.

Відповідно до пунктів 1, 3, 4 Порядку № 553, державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється Держархбудінспекцією та її територіальними органами Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється посадовими особами інспекцій відповідно до їх посадових інструкцій та функціональних повноважень. Посадові особи інспекцій мають службові посвідчення встановленого зразка, форма якого затверджується Мінрегіоном, а також особистий штамп із зазначенням номера і найменування інспекції, яку вони представляють.

Згідно з пунктів 5, 7, 8 Порядку № 553, державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється за територіальним принципом (у межах областей) у порядку проведення планових та позапланових перевірок. Позаплановою перевіркою вважається перевірка, яка не передбачена планом роботи інспекції. За результатами перевірки суб'єкта господарювання, який провадить господарську діяльність, пов'язану з будівництвом об'єкта архітектури, який за складністю архітектурно-будівельного рішення та (або) інженерного обладнання належить до IV і V категорії складності, складається відповідний акт у двох примірниках.

Пунктом 11 Порядку № 553 передбачено, що посадові особи інспекцій під час здійснення державного архітектурно-будівельного контролю мають право: складати протоколи про вчинення правопорушень та акти перевірок, і накладати штрафи у межах повноважень, передбачених законом; видавати обов'язкові для виконання приписи щодо: усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил; проводити перевірку відповідності виконання підготовчих та будівельних робіт вимогам будівельних норм, державних стандартів і правил, затвердженим проектним вимогам, рішенням, технічним умовам, своєчасності та якості проведення передбачених нормативно-технічною і проектною документацією зйомок, замірів, випробувань, а також ведення журналів робіт, наявності у передбачених законодавством випадках паспортів, актів та протоколів випробувань, сертифікатів та іншої документації.

Пунктом 2 Наказу Державної архітектурно-будівельної інспекції України № 187 від 19 листопада 2012 року «Про уповноваження територіальних органів - Інспекцій державного архітектурно-будівельного контролю в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (щодо дозвільно-реєстраційних процедур та здійснення заходів державного архітектурно-будівельного контролю)», керівників територіальних органів та їх заступників від імені Державної архітектурно-будівельної інспекції України уповноважено накладати штрафи у сфері містобудівної діяльності, що передбачені Законом України «Про відповідальність за порушення у сфері містобудівної діяльності».

Згідно ч. 1 ст. 9 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Аналогічна норма закріплена і в ч.2 ст.19 Конституції України.

Відповідно до пунктів 17, 18, 19, 20 Порядку №553, у разі виявлення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, крім акта перевірки, складається протокол разом з приписом про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил або приписом про зупинення підготовчих та будівельних робіт, які виконуються без повідомлення, реєстрації декларації про початок їх виконання або дозволу на виконання будівельних робіт (далі - припис). Акт перевірки складається у двох примірниках. Один примірник надається суб'єкту містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, а другий залишається в інспекції. Акт перевірки підписується посадовою особою інспекції, яка провела перевірку та суб'єктом містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль. Припис складається у двох примірниках. Один примірник припису залишається в інспекції, а інший надається суб'єкту містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль. Припис підписується посадовою особою інспекції, яка провела перевірку. Протокол протягом трьох днів після його складення та всі матеріали перевірки подаються керівникові відповідної інспекції або його заступникові для винесення постанови про накладення штрафу, передбаченої законодавством України.

Згідно з ч.2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст.33 КУпАП, стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне та об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, вихованням громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність або відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, які мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису.

Згідно з ч. 1 ст. 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до п. 3 ст. 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_2 була своєчасно повідомлена про розгляд справи про адміністративне правопорушення, оскільки протокол був складений у її присутності та у протоколі про адміністративне правопорушення від 31.08.2016р. є її зауваження «З висновком не згодна», що визнано представником позивача у судовому засіданні.

Також, 31.08.2016р. було складено у присутності ОСОБА_2 акт перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил, у якому є її зауваження «З висновком не згодна» та припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил, у якому теж є її зауваження «З вимогами припису не згодна. Свої заперечення надам окремо».

Представником позивача в судовому засіданні не заперечувався той факт, що ОСОБА_2 були отримані копії вказаних документів (протокол, акт, припис), вона була повідомлена про розгляд протоколу, але не з'явилася у зв'язку із зайнятістю на роботі, заперечення на протокол вона не подавала.

Таким чином, при винесенні постанови про накладення адміністративного стягнення відносно ОСОБА_2, відповідачем не було порушено процесуальних вимог чинного законодавства.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Частиною 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України: з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

По суті питання наявності порушення ОСОБА_2 вимог Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» суд зазначає наступне.

Як в вбачається з матеріалів справи, у технічному паспорті від 17.03.2008р., який виданий Ізмаїльським МБТІ, під літ. «Б» - літня кухня розміри якої - 2,75 м на 9,80 м., висота об'єкту - 1,75 м, матеріали: фундамент піщаний, стіни - саман, покрівля - азбестоцемент. Під час перевірки було встановлено, що ОСОБА_2 виконує будівельні роботи з реконструкції літньої кухні літ. «Б», а саме заміна матеріалів: фундамент ж/б стрічковий, стіни - газобетон та збільшення габаритів (при візуальному огляді розміри складають 9,85 м. на 4,0 м., висота значно збільшена). На момент перевірки були виконані роботи з будівництва фундаменту та стін. Жодних дозвільних документів на виконання будівельних робіт з реконструкції літньої кухні «Б» (зміна геометричних розмірів) ОСОБА_2 не надала.

Повідомлення про початок виконання вказаних вище будівельних робіт з реконструкції до відповідного компетентного органу ОСОБА_2 не подала, що вбачається із матеріалів справи, не заперечується у позовній заяві та визнано представником позивача у судовому засіданні.

Згідно п. 3.2 ДБН А.2.2-3-2014 «Склад та зміст проектної документації на будівництво», будівництво - нове будівництво, реконструкція, капітальний ремонт та технічне переоснащення об'єктів будівництва. Згідно п. 3.21 реконструкція - перебудова введеного в експлуатацію в установленому порядку об'єкту будівництва, що передбачає зміну його геометричних розмірів та/або функціонального призначення, в наслідок чого відбувається зміна основних техніко-економічних показників (кількість продукції, потужність тощо), забезпечується удосконалення виробництва, підвищення його техніко-економічного рівня та якості продукції, що виготовляється, поліпшення умов експлуатації та якості послуг. Реконструкція передбачає повне або часткове збереження елементів несучих і огороджувальних конструкцій та призупинення на час виконання робіт експлуатації об'єкту в цілому або його частин (за умови їх автономності).

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» замовник має право виконувати будівельні роботи після: подання замовником повідомлення про початок виконання будівельних робіт відповідному органу державного архітектурно-будівельного контролю щодо об'єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта, які не потребують реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт або отримання дозволу на виконання будівельних робіт згідно з переліком об'єктів будівництва, затвердженим Кабінетом Міністрів України. Форма повідомлення про початок виконання будівельних робіт та порядок його подання визначаються Кабінетом Міністрів України.

Так, судом було встановлено, що ОСОБА_2 самовільно, без повідомлення про початок виконання будівельних робіт, виконувала будівельні роботи з реконструкції літньої кухні літ. «Б» (зміна геометричних розмірів).

Таким чином, ОСОБА_2 було порушено ч. 1 ст. 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Відповідно до ч.5 ст.96 КУпАП, виконання будівельних робіт без повідомлення про початок виконання зазначених робіт, а також наведення недостовірних даних у такому повідомленні - тягнуть за собою накладення штрафу від двохсот п'ятдесяти до трьохсот п'ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Враховуючи викладене, законна та обґрунтована постанова про притягнення до адміністративної відповідальності не може бути скасована з огляду на додержання відповідачем процедури розгляду матеріалів про притягнення позивачки до адміністративної відповідальності, та підтвердження факту вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

Відповідно до вимог ст. 71 КАС кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Приймаючи до уваги вищевикладене, з урахуванням встановлених у судовому засіданні фактів, оцінюючи надані докази в сукупності, суд вважає позовні вимоги ОСОБА_2 такими, що не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 до Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області, головного інспектора будівельного нагляду відділу контролю та нагляду за проведенням перевірок Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області Грабовської Світлани Володимирівни про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення відмовити.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова або ухвала суду першої інстанції, якщо інше не встановлено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови складено та підписано 02.03.2017р.

Суддя: А.С.Адамов