Справа № 182/6573/16-а
Суддя: Рунчева О. В.
Дата ухвалення: 2017-03-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 182/6573/16-а
Провадження № 2-а/0182/37/2017
П О С Т А Н О В А

Іменем України

03.03.2017 року м. Нікополь

Суддя Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області Рунчева О.В. розглянувши у скороченому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Нікопольського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області про визнання дій неправомірними, зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач 30.11.2016 року звернувся до суду з позовом до Нікопольського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області про визнання дій неправомірними, зобов'язання вчинити певні дії (а.с. 1-3), який згодом доповняв та уточнював (а.с. 18-19, 21-24), остаточно просив визнати неправомірними дії відповідача щодо відмови в призначенні йому пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. 2 «а» ст. 13 ЗУ « Про пенсійне забезпечення» та скасувати рішення Комісії при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області № 18 від 25.08.2016 року; зобов'язати відповідача призначити йому пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п. «а» ст. 13 ЗУ « Про пенсійне забезпечення» з 03 серпня 2012року, зарахувавши йому при призначенні пенсії в якості пільгового стажу за Списком № 1 службу у Радянській армії із 15 травня 1980 року по 21 червня 1982 року, а також стаж роботи з з 31 липня 1978 року по 28 квітня 1980 року, та з 06 серпня 1982 року по 01 червня 1987 року в якості вогнетривника безпосередньо і постійно зайнятого на гарячих роботах по ремонту металургійних печей.

Також просив зобов'язати відповідача виплачувати йому призначену пенсію та виплатити заборгованість, що утворилася.

Свої вимоги мотивує наступним.

Він, ОСОБА_1, 31.07.1978 року на підставі наказу № 261 від 31.07.1978 року прийнятий на посаду вогнетривника третього розряду у Нікопольське спецуправління тресту «Дніпродомнаремонт».

28.04.1980 року на підстави наказу № 162 від 28 квітня 1980 року був звільнений у зв'язку з призивом на службу до Радянської Армії.

З 15 травня 1980 року по 21 червня 1982 року служив в Радянської армії.

06 серпня 1982 року на підстави наказу № 279 від 06.08.1982 року був прийнятий у Нікопольське спецуправління тресту «Дніпродомнаремонт» вогнетривника четвертого розряду безпосередньо і постійно зайнятим на гарячих роботах по ремонту металургійних печей.

01 червня 1987 року на підстави наказу № 157 від 01 червня 1987 року звільнений за власним бажанням за ст. 38 КЗпП України.

Відповідно до п. «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» ( із змінами, внесеними Законом України від 02.03.2015 року № 213- УІІІ « Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення) з 01.04.2015 року на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи, працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, за Списком №1: - чоловіки - після досягнення 50 років і при загальному стажі роботи не менш 25 років, з них не менш 10 років на зазначених роботах та при умови проведення атестації робочих місць.

Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої ст. 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» - чоловікам на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи.

Таким чином, маючи вік 56 років, загальний трудовий стаж 36 рік 7 місяців і 7 днів, у тому числі стаж у шкідливих та важких умовах праці 8 років 7 місяців, у липні 2016 року звернувся до Нікопольського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах згідно п. «а» статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення».

Відповідно до п. з Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад, і показників при обчисленні пенсії за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 року №383, при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період праці особи.

Згідно п. 1 розділу ІІІ «Металургійне виробництво» Списку№ 1 , затвердженого постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 року № 1173, правом на пільгове пенсійне забезпечення користуються вогнетривники, зайняті на гарячих роботах.

Листом № 12349/05/10 від 22 вересня 2016р. відповідачем йому в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах було відмовлено, оскільки не вистачає необхідного пільгового стажу роботи за списком № 1. Так, згідно рішення про результати розгляду комісії № 18 від 25.08.2016 року, у трудовій книжці відсутні відомості , що визначають право на пенсію на пільгових умовах, а саме не зазначено про зайнятість на посадах зазначених у Списку повний робочий день. Так, за періоди роботи з 31.07.1978 року по 28.04.1980 року та з 06.08.1982 року по 01.06.1987 року в Нікопольському спецуправлінні тресту «Дніпродомнаремонт», яке реорганізовано у ВАТ «Металургсесвіс», підтверджено періоди роботи з 01.01.1986 року по 01.06.1987 року для зарахування пільгового стажу за Списком № 1. Тобто станом на 27.07.2016 року його загальний стаж роботи складає 36 років місяців і 7 днів, а стаж роботи на пільгових умовах за Списком № 1 складає лише 1 рік 5 місяців 1 день.

Він не погоджується із зазначеною відмовою в призначенні йому пенсії за віком на пільгових умовах та вважає рішення через наступне.

Відповідно до Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року №637, основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка.

І лише у разі відсутності трудової книжки, або відповідних записів у ній, особа, що претендує на призначення пільгової пенсії за віком має надавати довідку, що уточнює пільговий характер робіт.

На його думку, немає його вини у тому, що Нікопольське спецуправління тресту «Дніпродомнаремонт» реорганізовано у ВАТ «Металургсервіс», державна реєстрація якого припинена у зв'язку з банкрутством. Періоді його роботи підтверджуються відповідним записами в його трудовій книжці.

В довідках від 17.01.2014 року № 36 та № 37, які були видані архівним відділом, зазначено що в документах архівного фонду ВАТ «Металургсервіс» він значиться: з 31.07.1978 року по 28.04.1980 року вогнетривником комплексної дільниці ; з 06.08.1982 року по 01.06.1987 року - вогнетривником комплексної дільниці постійно зайнятим на гарячих роботах.

В довідці архівного відділу від 26.07.2016 року № 861 зазначено, що відомості нарахування заробітної плати за 1978-1980 роки та 1982-1985 роки на державне зберігання не передавались по причині відсутності документів, що підтверджується актом про пожежу № 8 від 02.02.1988 року.

Таким чином з архівних довідок, сформованих на підставі первинних документів ВАТ «Металургсервіс» цілком вбачається, що він працював вогнетривником постійно зайнятим на гарячих роботах.

Зазначає, що його права не можуть бути погіршені лише у зв'язку з тим, що відповідачі не мають можливості перевірити первинні документи підприємств , на яких він працював.

Також в обґрунтування вимог посилався на ст. 46 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», згідно якої нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. У цьому разі частина суми неотриманої пенсії, але не більш як за 12 місяців, виплачується одночасно, а решта суми виплачується щомісяця рівними частинами, що не перевищують місячного розміру пенсії.

Відповідач 02.03.2017 року за Вх. № 4136/17 .надіслав на адресу суду заперечення на уточнений адміністративний позов, згідно яких просить в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити у повному обсязі на підставі наступного.

Згідно трудової книжки ОСОБА_1 працював у Нікопольське спецуправління тресту «Дніпродомнаремонт», що реорганізовано у ВАТ «Металургсервіс» - з 31.07.1978 року по 28.04.1980 року вогнетривником з р. ; з 06.08.1982 року по 01.06.1987 року - вогнетривником безпосередньо і постійно зайнятим на гарячих роботах по ремонту металургійних печей.

Однак, у трудовій книжці ОСОБА_1 П відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, а саме не вказано про зайнятість на посадах зазначених в списку повний робочий день, лише вказано, що він працював Нікопольському спецуправлінні тресту «Дніпродомнаремонт», яке реорганізовано у ВАТ «Металургсесвіс», державна реєстрація якого припинена у зв'язку з банкрутством.

Тому підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, здійснюється у порядку, визначеному Пенсійним фондом України за погодженням МІнсоцполітики та Мінфіном, а саме комісією з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах у Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області.

Так, комісією з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах у Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області було прийнято рішення підтвердити періоди роботи з 01.01.1986 року по 01.06.1987 року для зарахування пільгового стажу за Списком № 1за періоди роботи позивача з 31.07.1978 року по 28.04.1980 року та з 06.08.1982 року по 01.06.1987 року в Нікопольському спецуправлінні тресту «Дніпродомнаремонт», яке реорганізовано у ВАТ «Металургсесвіс». Таким чином, станом на 27.07.2016 року загальний стаж роботи позивача складає 36 років 7 місяців і 7 днів, а стаж роботи на пільгових умовах за Списком № 1 складає лише 1 рік 5 місяців 1 день.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено в судовому засіданні та вбачається з копії трудової книжки ОСОБА_1, серії НОМЕР_1 з датою заповнення 31.07.1978 року: 31.07.1978 року на підставі наказу № 261 від 31.07.1978 року позивач прийнятий на посаду вогнетривника третього розряду у Нікопольське спецуправління тресту «Дніпродомнаремонт»;

- 28.04.1980 року на підстави наказу № 162 від 28 квітня 1980 року був звільнений у зв'язку з призивом на службу до Радянської Армії.

- з 15 травня 1980 року по 21 червня 1982 року служив в Радянської армії.

- 06 серпня 1982 року на підстави наказу № 279 від 06.08.1982 року був прийнятий у Нікопольське спецуправління тресту «Дніпродомнаремонт» вогнетривника четвертого розряду безпосередньо і постійно зайнятим на гарячих роботах по ремонту металургійних печей.

- 01 червня 1987 року на підстави наказу № 157 від 01 червня 1987 року звільнений за власним бажанням за ст. 38 КЗпП України. (а.с. 4-7).

Таким чином, маючи вік 56 років, загальний трудовий стаж 36 рік 7 місяців і 7 днів, у тому числі стаж у шкідливих та важких умовах праці 8 років 7 місяців, у липні 2016 року позивач звернувся до Нікопольського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах згідно п. «а» статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення».

Листом № 12349/05/10 від 22 вересня 2016р. відповідачем в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах було відмовлено, оскільки не вистачає необхідного пільгового стажу роботи за списком № 1. Так, згідно рішення про результати розгляду комісії № 18 від 25.08.2016 року, у трудовій книжці відсутні відомості , що визначають право на пенсію на пільгових умовах, а саме не зазначено про зайнятість на посадах зазначених у Списку повний робочий день.

В довідці архівного відділу від 26.07.2016 року № 861 зазначено, що відомості нарахування заробітної плати за 1978-1980 роки та 1982-1985 роки на державне зберігання не передавались по причині відсутності документів, що підтверджується актом про пожежу № 8 від 02.02.1988 року.

У відомостях нарахувань заробітної плати вказана кількість відпрацьованих днів та суми нарахувань заявнику з січня 1986 року по червень 1987 року. Доплати за шкідливі умови праці, простої, бригадирство, сумісництво не здійснювались. Зайнятість заявника повний робочий день в шкідливих умовах праці підтверджується відомостями нарахування заробітної плати в яких відображається кількість відпрацьованих днів та суми нарахувань.

Так, за періоди роботи з 31.07.1978 року по 28.04.1980 року та з 06.08.1982 року по 01.06.1987 року в Нікопольському спецуправлінні тресту «Дніпродомнаремонт», яке реорганізовано у ВАТ «Металургсесвіс», підтверджено періоди роботи з 01.01.1986 року по 01.06.1987 року для зарахування пільгового стажу за Списком № 1. Тобто станом на 27.07.2016 року його загальний стаж роботи складає 36 років 7 місяців і 7 днів, а стаж роботи на пільгових умовах за Списком № 1 складає лише 1 рік 5 місяців 1 день. (а.с. 8-9).

З огляду на вищевикладене, суд вважає дії Нікопольського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області щодо відмови ОСОБА_1 призначити пенсію за віком на пільгових умовах за Списком 1, виходячи з наступного.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 22 Конституції України, права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Згідно ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Конституційний Суд України неодноразово (зокрема, рішення від 11.10.2005р.№ 8-рп/2005, від 09.07.2007р. № 6-рп/2007, від 22.05.2008р. № 10-рп/2008, від 27.11.2008р. № 26-рп/2008 ) розглядав проблему, пов'язану з реалізацією права на соціальний захист, неприпустимістю обмеження конституційного права громадян на достатній життєвий рівень, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція та закони України відокремлюють певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, яким пенсія призначається за спеціальними законами. У рішеннях Конституційного Суду України зазначалося, що пільги, компенсації, гарантії є видом соціальної допомоги і необхідною складовою конституційного права на достатній життєвий рівень, тому звуження змісту та обсягу цього права шляхом прийняття нових законів або внесення змін до чинних законів за статтею 22 Конституції України не допускається.

Також Постановою Пленуму Верховного Суду України від 13 червня 2007 року № 8 «Про незалежність судової влади» зазначено, що відповідно до статей 8 та 22 Конституції України не підлягають застосуванню судами закони та інші нормативно-правові акти, якими скасовуються конституційні права і свободи людини та громадянина, а також нові закони, які звужують зміст та обсяг встановлених Конституцією України і чинними законами прав і свобод (абз.1 п.19).

Право на пенсійне забезпечення, передбачене статтями 1, 3, ч.2 ст.6, статтею 8, ч.2 ст.19, статтями 22, 23, ч.1 ст.24 Конституції України, набуте у сфері пенсійного забезпечення, не може бути скасоване, звужене. Правовою гарантією забезпечення державою даного права є виконання прийнятих на себе зобов'язань, виходячи з положень принципу верховенства права, закріпленого як статтею 8 Конституції України, так і статтею 8 Кодексу адміністративного судочинства в Україні.

Відповідно до ст.62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

У пункті 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637 зазначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 передбачено, що довідки, уточнюючі характер роботи, повинні видаватися у разі, коли у трудовій книжці взагалі відсутні відомості про роботу громадян у спірний період, що визначає їх право на пільгову пенсію на пільгових умовах.

Згідно статті 100 Закону України «Про пенсійне забезпечення»: особам, які мають на день введення в дію цього Закону повний стаж на зазначених роботах, що давав право на пенсію на пільгових умовах, пенсії в розмірах, передбачених цим Законом, призначаються відповідно до вимог за віком і стажем, встановлених раніше діючим законодавством; особам, які не мають повного стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, вік, необхідний для призначення пенсії відповідно до статті 12, знижується пропорційно наявному стажу в порядку, передбаченому статтями 13-14 цього Закону, виходячи з вимог цього стажу, встановлених раніше діючим законодавством.

Відповідно до п. «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» ( із змінами, внесеними Законом України від 02.03.2015 року № 213- УІІІ « Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення) з 01.04.2015 року на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи, працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, за Списком №1: - чоловіки - після досягнення 50 років і при загальному стажі роботи не менш 25 років, з них не менш 10 років на зазначених роботах та при умови проведення атестації робочих місць.

Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої ст. 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» - чоловікам на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи.

Відповідно до п. з Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад, і показників при обчисленні пенсії за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 року № 383, при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період праці особи.

Суд вважає, що надані позивачем копії документів в своїй сукупності та взаємозв'язку, в цілому відповідають зазначеним вимогам і підтверджують факт роботи позивача за Списком № 1, оскільки в цих документах зазначено професію, періоди роботи, умови роботи, номера наказів.

Крім того, позивач проходив строкову службу в лаврах Радянської армії в період з 15.05.1980 року по 21.06.1982 року, а до служби та після неї працював у Нікопольському спецуправлінні тресту «Дніпродомнаремонт», яке реорганізовано у ВАТ «Металургсесвіс» на посаді вогнетривника. Тикам чином, час проходження строкової служби в Радянській армії повинен бути включений до пільгового стажу за Списком № 1.

Виходячи з викладеного, суд приходить до висновку, що позивач дійсно працював з 31 липня 1978 року по 28 квітня 1980 року та з 06 серпня 1982 року по 01 червня 1987 року на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці в якості вогнетривника безпосередньо і постійно зайнятий на гарячих роботах по ремонту металургійних печей, а у період з 15.05.1980 року по 21 червня 1982 року проходив службу у Радянській армії, що підтверджуються записами у його трудовій книжці, тому він має право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, за Списком № 1, незважаючи на те, що ВАТ «Металургсервіс» ліквідовано та відсутні первинні документи, які підтверджують саме пільгову роботу.

Згідно з ч. 1 ст. 11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Згідно з ч.ч. 1 та 2 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Отже, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку, що оскаржуване рішення Комісії при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровської області не є обґрунтованим та законним, дії Нікопольського об'єднаного управління пенсійного фонду України Дніпропетровської області щодо відмови ОСОБА_1 в призначенні пенсії на пільгових умовах згідно п «а» ст. 13 Закону є неправомірними, а тому слід задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 у повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 2, 18, 71, 94, 99, 100, 104, 161-163 КАС України, ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Нікопольського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області про визнання дій неправомірними, зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати неправомірними дії Нікопольського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області щодо відмови в призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. 2 «а» ст. 13 ЗУ « Про пенсійне забезпечення» .

Скасувати рішення Комісії при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області № 18 від 25.08.2016 року.

Зобов'язати Нікопольське об'єднане управління пенсійного фонду України Дніпропетровської області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п. «а» ст. 13 ЗУ « Про пенсійне забезпечення» з 03 серпня 2012 року, зарахувавши при призначенні пенсії в якості пільгового стажу за Списком № 1 службу у Радянській армії із 15 травня 1980 року по 21 червня 1982 року, а також стаж роботи з 31 липня 1978 року по 28 квітня 1980 року, та з 06 серпня 1982 року по 01 червня 1987 року в якості вогнетривника безпосередньо і постійно зайнятого на гарячих роботах по ремонту металургійних печей.

Зобов'язати Нікопольське об'єднане управління пенсійного фонду України Дніпропетровської області виплачувати ОСОБА_1 призначену пенсію та виплатити заборгованість, що утворилась.

Судові витрати по справі компенсуються за рахунок коштів з Державного Бюджету України.

Постанова може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня отримання копії постанови.

Суддя: О. В. Рунчева