Справа № 816/1465/16
Суддя: І.Г. Ясиновський
Дата ухвалення: 2017-03-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 березня 2017 року м. ПолтаваСправа № 816/1465/16

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Ясиновського І.Г., розглянувши у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Центральної комісії Міністерства внутрішніх справ України з розгляду питань, пов`язаних з установленням статусу учасника бойових дій, Головного Управління Національної поліції в Полтавській області про визнання дій неправомірними, зобов`язання вчинити певні дії, скасування рішення, -

В С Т А Н О В И В:

07 вересня 2016 року ОСОБА_1 (надалі також - позивач) звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Центральної комісії Міністерства внутрішніх справ України з розгляду питань, пов`язаних з установленням статусу учасника бойових дій, Головного Управління Національної поліції в Полтавській області, в якому просив:

визнати бездіяльність ГУНП у Полтавській області щодо повторного не направлення відповідних матеріалів щодо надання ОСОБА_1 статусу учасника бойових дій під час проведення антитерористичної операції на сході України до комісії МВС України з розгляду питань пов`язаних з установленням статусу учасника бойових дій згідно звернення від 25 травня 2016 року;

зобов`язати ГУНП у Полтавській області повторно направити відповідні матеріали, щодо надання ОСОБА_1 статусу учасника бойових дій під час проведення антитерористичної операції на сході України до комісії МВС України з розгляду питань пов`язаних з установленням учасника бойових дій;

визнати протиправною бездіяльність Комісії МВС України з розгляду питань пов`язаних з установленням статусу учасника бойових дій, щодо неприйняття рішень відповідно до Порядку надання статусу учасника бойових дій особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 червня 2014 року № 413, за поданими документами ГУНП в Полтавській області про визнання ОСОБА_1 учасником бойових дій;

визнати протиправним та скасувати рішення від 31 березня 2016 року №5 Міністерства внутрішніх справ України в особі Центральної комісії МВС України з розгляду питань, пов`язаних з установленням статусу учасника бойових дій, про відмову у наданні ОСОБА_1 статусу учасника бойових дій;

зобов`язати Комісію МВС України з розгляду питань пов`язаних з установленням статусу учасника бойових дій надати ОСОБА_1 статус учасника бойових дій, як особі, яка захищала незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брала безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення.

В обґрунтування своїх вимог зазначив, що у період із 05.06.2015 по 07.07.2015 перебував у службовому відрядженні у складі сил та засобів, які залучаються та беруть безпосередньо участь в антитерористичній операції на території Донецької та Луганської областей. Зазначив, що Законом України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" визначено перелік осіб, які належать до учасників бойових дій, зокрема, учасниками бойових дій визнаються працівники Міністерства внутрішніх справ України, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь у антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення. На підставі пункту 6 Порядку надання статусу учасника бойових дій особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередньо участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, після завершення виконання завдань антитерористичної операції УМВС України в Полтавській області надало на розгляд Комісії матеріали для визнання, серед інших, позивача учасником бойових дій. Проте направлені щодо ОСОБА_1 матеріали повертались Комісією для доопрацювання, хоча, на думку позивача, всі документи, які визначені у пункті 4 Порядку, надавалися комісії на розгляд для надання йому статусу учасника бойових дій. Зволікаючи в поданні ГУ НП в Полтавській області на розгляд Комісії документів порушує його право на набуття статусу учасника бойових дій.

Представник позивача у судовому засіданні підтримав позовні вимоги з підстав, наведених у позовній заяві, та просив розглянути справу у письмовому провадженні.

Представник ГУ Національної поліції в Полтавській області проти позову заперечував, просив відмовити у його задоволенні.

Відповідач - Центральна комісія Міністерства внутрішніх справ України з розгляду питань, пов`язаних з установленням статусу учасника бойових дій, в судове засідання не з`явився. У наданих письмових запереченнях просив відмовити у задоволенні позову, посилаючись на те, що у направлених на розгляд комісії МВС матеріалах щодо надання статусу учасника бойових дій ОСОБА_1 були відсутні: витяги директив, розпоряджень, оперативних завдань, журналів бойових дій, бойових донесень, дислокацій, книг нарядів, графіків несення служби, звітів, зведень, донесень, матеріалів спеціальних ((службових) розслідувань за фактами отримання поранень, а також пакет документів не відповідав вимогам Порядку надання статусу учасника бойових дій особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.08.2014 №413. За результатами розгляду документів відносно ОСОБА_1 прийнято рішення про направлення їх до Національної поліції України для подальшого доопрацювання в ГУ НП в Полтавській області. Зазначав, що на теперішній час повторно документи на розгляд зазначеної комісії стосовно ОСОБА_1 не надходили. Вказував на те, що позивача було відряджено до Харківської області та не зрозуміло яким чином він перебувати в м. Краматорськ Донецької області, де за його словами приймав участь у антитерористичній операції на території Донецької області.

Згідно з частиною шостою статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

За приписами частини першої статті 41 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Зважаючи на достатність наданих сторонами доказів та відсутність перешкод для розгляду справи по суті, суд розглянув справу у порядку письмового провадження.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступні обставини та відповідні правовідносини.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 2009 року проходив службу в органах внутрішніх справ України.

04.06.2015 УМВС України в Полтавській області видано наказ № 287 о/с дск Про відрядження працівників УМВС України в Полтавській області на блокпости фільтраційних пунктів на території Харківської області та зони проведення антитерористичної операції, яким відряджено з 05.06.2015 строком на 30 діб до ГУМВС України в Харківській області та зони проведення антитерористичної операції з табельною вогнепальною зброєю (ПМ) та автоматичною зброєю, зокрема, старшого лейтенанта міліції ОСОБА_1 (М-196212), заступника начальника сектору дільничних інспекторів міліції Полтавського РВ УМВС /а.с.76/.

На підставі наказу УМВС України в Полтавській області від 04.06.2015 № 287о/с дск ОСОБА_1 видано посвідчення про відрядження від 04.06.2015 № 17, згідно з яким термін відрядження становив 30 днів з 05.06.2015, пункт відрядження м. Ізюм Харківської області /а.с. 70/.

Наказом першого заступника керівника Антитерористичного Центру при Службі безпеки України (по стройовій частині) від 03.07.2015 № 184 старшого лейтенанта міліції ОСОБА_1 визнано таким, який у період із 04.06.2015 по 03.07.2015 перебував у складі сил та засобів, що залучаються та беруть безпосередньо участь в Антитерористичній операції на території Донецької та Луганської областей, забезпеченні її проведення, з метою виконання службових (бойових) завдань /а.с. 15/.

01.07.2015 Ізюмським міськвідділом ГУМВС України в Харківській області видано ОСОБА_1 довідку про його безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України /а.с. 16/.

УМВС України в Полтавській області надіслано до Комісії документи стосовно надання ОСОБА_1 статусу учасника бойових дій, як особі, яка захищала незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брала безпосередню участь в антитерористичній операції.

Згідно з протоколом від 31.03.2016 № 5 на засіданні Комісії під час розгляду матеріалів, зокрема, стосовно надання ОСОБА_1 статусу учасника бойових дій, що надійшли з УМВС України в Полтавській області, прийнято рішення про направлення зазначених матеріалів до Національної поліції України для подальшого доопрацювання ГУ НП в Полтавській області /а.с. 119-124/.

Однак, до цього часу, ГУ НП в Полтавській області повторно не направлено відповідних матеріалів щодо надання ОСОБА_1 статусу учасника бойових дій під час проведення антитерористичної операції на сході України до комісії МВС України з розгляду питань пов`язаних з установленням статусу учасника бойових дій.

Позивач вважає протиправною бездіяльність відповідачів щодо ненадання йому статусу учасника бойових дій у зв`язку із чим звернувся до суду із даним позовом.

Надаючи правову оцінку правовідносинам, що склалися, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до пункту 19 частини першої статті 6 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" від 22.10.1993 № 3551-XII учасниками бойових дій визнаються військовослужбовці (резервісти, військовозобов`язані) та працівники Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, військовослужбовці військових прокуратур, поліцейські, особи рядового, начальницького складу, військовослужбовці, працівники Міністерства внутрішніх справ України, Управління державної охорони України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Державної служби України з надзвичайних ситуацій, Державної пенітенціарної служби України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення.

Порядок надання статусу учасника бойових дій особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, категорії таких осіб та терміни їх участі (забезпечення проведення) в антитерористичній операції, а також райони антитерористичної операції визначає Кабінет Міністрів України.

Згідно із абзацом 2 пункту 2 Порядку надання статусу учасника бойових дій особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 20.08.2014 № 413, статус учасника бойових дій надається: військовослужбовцям (резервістам, військовозобов`язаним) та працівникам Збройних Сил, Національної гвардії, СБУ, Служби зовнішньої розвідки, Держприкордонслужби, Держспецтрансслужби, військовослужбовцям військових прокуратур, поліцейським, особам рядового, начальницького складу, військовослужбовцям, працівникам МВС, Управління державної охорони, Держспецзв`язку, ДСНС, ДПтС, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення.

Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 під час проходження служби в УМВС України в Полтавській області на підставі наказу УМВС України в Полтавській області від 04.06.2015 № 287 о/с дск із 05.06.2015 строком на тридцять діб відряджався до ГУМВС України в Харківській області та зони проведення антитерористичної операції з метою належного виконання завдань, визначених Законом України Про боротьбу з тероризмом та організації заходів щодо встановлення осіб, причетних до вчинення тяжких та особливо тяжких кримінальних правопорушень, у т.ч. проти державності, а також забезпечення діяльності фільтраційних пунктів і блокпостів на території Харківської області та зони проведення автитерористичної операції /а.с. 76/.

Перебування ОСОБА_1 у період із 05.06.2015 по 03.07.2015 у службовому відрядженні в м. Ізюм Харківської області та зоні проведення антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей підтверджується посвідченням про відрядження від 04.06.2015 № 17, наказом першого заступника керівника Антитерористичного Центру при Службі безпеки України (керівника Антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей) (по стройовій частині) від 03.07.2015 № 184, довідкою Ізюмського міськвідділу ГУМВС України в Харківській області від 01.07.2015, довідкою ГУНП в Полтавській області від 04.02.2016 № 533/115/01/12-2016 про його безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України. В тому числі, в посвідченні про відрядження зазначено про перебування ОСОБА_1 з 06.06.2015 року по 07.06.2015 в Антитерористичному центрі при Службі Безпеки України та в м. Краматорськ.

Вказані обставини підтверджуються також книгою розстановки нарядів по АТО на території Донецької та Луганської областей співробітників УМВС України в Полтавській області від 05.06.2015 /а.с. 133-136/, із якої вбачається про безпосередню участь ОСОБА_1 в антитерористичній операції.

Отже, матеріалами справи підтверджується, що ОСОБА_1 перебував в зоні проведення АТО та брав безпосередньо участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районах антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей у період її проведення.

Пунктом 4 Порядку визначено, що підставою для надання особам статусу учасника бойових дій є: документи про безпосереднє залучення до виконання завдань антитерористичної операції в районах її проведення, направлення (прибуття) у відрядження до районів проведення антитерористичної операції, їх перебування в таких районах з метою виконання завдань із захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України шляхом безпосередньої участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення (витяги з наказів керівника Антитерористичного центру при СБУ про залучення до проведення антитерористичної операції, директив, розпоряджень, посвідчень про відрядження, оперативних завдань, журналів бойових дій, бойових донесень, дислокацій, книг нарядів, графіків несення служби, звітів, зведень, донесень, матеріалів спеціальних (службових) розслідувань за фактами отримання поранень, а також інші офіційні документи, видані державними органами, що містять достатні докази про безпосередню участь особи у виконанні завдань антитерористичної операції у районах її проведення).

Пунктом 5 Порядку рішення про надання статусу учасника бойових дій приймається міжвідомчою комісією з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій (далі - міжвідомча комісія), яка утворюється Державною службою у справах ветеранів війни та учасників антитерористичної операції із включенням до її складу фахівців Міноборони, МВС, Національної гвардії, СБУ, Служби зовнішньої розвідки, Адміністрації Держприкордонслужби, Адміністрації Держспецтрансслужби, Управління державної охорони, Адміністрації Держспецзв`язку, ДСНС, ДПтС, військових формувань. До складу міжвідомчої комісії можуть включатися фахівці інших державних органів та представники громадських організацій.

Відповідно до пункту 6 Порядку для надання статусу учасника бойових дій особам, зазначеним в абзацах другому та третьому пункту 2 цього Порядку, командири (начальники) військових частин (органів, підрозділів) або інші керівники установ, закладів у місячний строк після завершення особами виконання завдань антитерористичної операції в районах її проведення (після видання відповідного наказу керівника Антитерористичного центру при СБУ) зобов`язані подати на розгляд комісії, утвореної міністерством, центральним органом виконавчої влади чи іншим державним органом, у підпорядкуванні яких перебували військові частини (органи, підрозділи), установи та заклади, у складі яких проходили службу чи працювали особи, довідки за формою згідно з додатком 1 та документи із зазначених у пункті 4 цього Порядку, які є підставою для надання особам статусу учасника бойових дій.

Комісії вивчають документи, у разі потреби заслуховують пояснення осіб, стосовно яких вони подані, свідків та у місячний строк з дня надходження документів приймають рішення щодо надання статусу учасника бойових дій. За відсутності підстав повертають їх до військових частин (органів, підрозділів), установ, закладів з метою подальшого доопрацювання.

Із листа ГУНП в Полтавській області від 25/10.2016 № 2465/115/12/07/12-2016 вбачається, що на розгляд Комісії щодо надання ОСОБА_1 статусу учасника бойових дій надсилались такі документи: довідка про безпосередню участь особи в антитерористичній операції від 04.02.2016 № 533/115/01/12-2016; згода на збирання та обробку персональних даних, копії посвідчення про відрядження від 04.06.2015 № 17; копії паспорта громадянина України; копії ідентифікаційного коду; довідки про перепризначення в Національну поліцію; витяг із наказу УМВС України в Полтавській області від 04.06.2015 № 287о/с дск; витяг із наказу першого заступника керівника Антитерористичного Центру при Службі безпеки України (по стройовій частині) від 03.07.2015 № 184.

Отже, ГУ НП в Полтавській області подавало на розгляд Комісії документи стосовно надання ОСОБА_1 статусу учасника бойових дій, згідно з переліком, визначеним у пункті 4 Порядку.

Проте, згідно листа ГУНП в Полтавській області від 11.05.2016 направлені УМВС в Полтавській області на розгляд Комісії матеріали стосовно надання ОСОБА_1 статусу учасника бойових дій повернуті на доопрацювання, у зв`язку із незначним часом перебування ОСОБА_1 в районі проведення антитерористичної операції (2 доби з 06.06.2015 по 07.06.2016) /а.с. 12-13/.

Отже, сам факт перебування ОСОБА_1 в районі проведення антитерористичної операції Комісія визнає, натомість акцентує увагу на нетривалому часі його перебування в зоні проведення антитерористичної операції, а саме: дві доби з 06.06.2015 по 07.06.2016.

Згідно із відмітками у посвідченні про відрядження від 04.06.2015 № 17 ОСОБА_1 05.06.2015 вибув із м. Полтави та прибув 05.06.2015 до м. Ізюм, 06.06.2015 вибув із м. Ізюм та 06.06.2015 прибув до АТЦ, 06.06.2015 вибув з АТЦ та 06.06.2015 прибув до м. Краматорськ, 07.06.2015 вибув із м. Краматорськ та 07.06.2015 прибув до м. Ізюм, 03.07.2015 вибув із м. Ізюм /а.с. 70/.

Тобто, безпосередньо у зоні проведення антитерористичної операції у м. Краматорськ Донецької області ОСОБА_1 перебував з 06.06.2015 по 07.06.2015.

Суд зазначає, що чинне законодавство України не містить обов`язкових вимог щодо тривалості періоду перебування особи в зоні АТО, необхідної для надання такій особі статусу учасника бойових дій, як і не містить понять "тривалий" чи "нетривалий" термін перебування в зоні проведення АТО.

Як вбачається із пояснень представника ГУ НП в Полтавській області, в результаті повторної перевірки встановлено відсутність необхідних додаткових матеріалів для встановлення позивачу статусу учасника бойових дій.

Водночас, суд зазначає, що на розгляд Комісії щодо надання ОСОБА_1 статусу учасника бойових дій не надсилалась, зокрема, книга розстановки нарядів по АТО на території Донецької та Луганської областей співробітників УМВС України в Полтавській області від 05.06.2015 /а.с. 133-136/, із якої вбачається про безпосередню участь ОСОБА_1 в антитерористичній операції.

Тобто, в даному випадку має місце бездіяльність ГУ НП в Полтавській області щодо повторного не направлення на адресу Комісії МВС матеріалів для встановлення позивачу статусу учасника бойових дій,

Таким чином, зволікання відповідачів у не направленні та у нерозгляді матеріалів щодо надання позивачу статусу учасника бойових дій та неприйняття відповідного рішення перешкоджає реалізації права позивача на отримання статусу учасника бойових дій та, відповідно, пільг, гарантованих чинним законодавством України для такої категорії осіб.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про визнання протиправними бездіяльність Центральної комісії Міністерства внутрішніх справ України з розгляду питань, пов`язаних з установленням статусу учасника бойових дій, щодо неприйняття рішення за результатами розгляду документів, поданих Головним управлінням Національної поліції в Полтавській області щодо надання ОСОБА_1 статусу учасника бойових дій та бездіяльність ГУНП в Полтавській області щодо повторного не направлення відповідних матеріалів щодо надання ОСОБА_1 статусу учасника бойових дій під час проведення антитерористичної операції на сході України до комісії МВС України з розгляду питань пов`язаних з установленням статусу учасника бойових дій, зобов`язання ГУНП в Полтавській області повторно направити відповідні матеріали, щодо надання ОСОБА_1 статусу учасника бойових дій під час проведення антитерористичної операції на сході України до комісії МВС України з розгляду питань пов`язаних з установленням учасника бойових дій.

Щодо позовної вимоги про зобов`язання відповідача надати позивачу статус учасника бойових дій, суд зазначає наступне.

За своєю правовою природою, відповідно до норм чинного законодавства, повноваження відповідача щодо прийняття рішення про надання особі статусу учасника бойових дій є дискреційним повноваженням та виключною компетенцією уповноваженого органу.

Дискреційні повноваження це сукупність прав та обов`язків органів державної влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що надають можливість на власний розсуд визначити повністю або частково вид і зміст управлінського рішення, яке приймається, або можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, передбачених проектом нормативно-правового акта.

Отже, дискреційне право органу виконавчої влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування обумовлене певною свободою (тобто вільним, або адміністративним, розсудом) в оцінюванні та діях, у виборі одного з варіантів рішень та правових наслідків.

Наділивши державні органи та осіб, уповноважених на виконання функцій держави дискреційними повноваженнями, законодавець надав відповідному органу держави та особам уповноважених на виконання функцій держави певну свободу розсуду при прийнятті управлінського рішення.

Згідно Рекомендацій Комітету Міністрів Ради Європи № R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11 березня 1980 року на 316-й нараді, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Також Постановою ВАСУ від 21 жовтня 2010 року № П-278/10 встановлено, що з огляду на положення КАС України щодо компетенції адміністративного суду, останній не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади.

Аналіз норм Кодексу адміністративного судочинства України свідчить про те, що завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання прав та вимог законодавства, інакше було б порушено принцип розподілу влади. Принцип розподілу влади заперечує надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень, оскільки ключовим його завданням є здійснення правосуддя.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, позовні вимоги про зобов`язання відповідача надати позивачу статусу учасника бойових дій, з огляду на втручання в дискреційні повноваження відповідача, є такими, що виходять за межі завдань адміністративного судочинства, а тому задоволенню не підлягають.

Однак, з метою повного та належного захисту прав позивача, суд вважає за необхідне зобов`язати Центральну комісію Міністерства внутрішніх справ України з розгляду питань, пов`язаних з установленням статусу учасника бойових дій, повторно розглянути документи щодо надання ОСОБА_1 статусу учасника бойових дій, та прийняти за результатами їх розгляду рішення у порядку та спосіб, визначені Конституцією та законами України.

Що стосується позовних вимог про визнання протиправним та скасування рішення від 31.03.2016 року №5 Центральної комісії МВС України з розгляду питань, пов`язаних з установленням статусу учасника бойових дій про відмову у наданні ОСОБА_1 статусу учасника бойових дій, то вони не підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до пункту 6 Порядку надання статусу учасника бойових дій особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, Комісії вивчають документи, у разі потреби заслуховують пояснення осіб, стосовно яких вони подані, свідків та у місячний строк з дня надходження документів приймають рішення щодо надання статусу учасника бойових дій. За відсутності підстав повертають їх до військових частин (органів, підрозділів), установ, закладів з метою подальшого доопрацювання.

Пунктом 8 Порядку встановлено, що у разі неподання командиром (начальником) військової частини (органу, підрозділу) або іншим керівником установи, закладу до комісії документів, необхідних для надання статусу учасника бойових дій, особи, зазначені в абзаці другому пункту 2 цього Порядку, можуть самостійно звернутися до відповідної комісії.

У разі відмови в наданні статусу учасника бойових дій питання про надання особі зазначеного статусу може повторно виноситися на розгляд комісії за рішенням керівника відповідного міністерства, іншого центрального органу виконавчої влади чи іншого державного органу, зазначеного у пункті 5 цього Порядку, міжвідомчої комісії - за рішенням Міністра соціальної політики.

З витягу з протоколу №5 від 31.03.2016 засідання комісії Міністерства внутрішніх справ України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій працівників органів внутрішніх справ, судом встановлено, що за результатами розгляду матеріалів, які є підставою надання статусу учасника бойових дій особами рядового і начальницького складу та працівникам МВС, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах проведення антитерористичної операції, прийнято рішення направити на доопрацювання матеріали щодо надання статусу учасника бойових дій ОСОБА_1 , капітану міліції.

За таких обставин, суд вважає, що комісією Міністерства внутрішніх справ України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій працівників органів внутрішніх справ матеріали щодо надання статусу учасника бойових дій ОСОБА_1 розглянуто не було, а протокол №5 від 31.03.2016 не містить рішень відповідача про відмову у наданні позивачу статусу учасника бойових дій.

Отже, рішення Центральної комісії МВС України з розгляду питань, пов`язаних з установленням статусу учасника бойових дій №5 від 31.03.2016 не є рішенням про відмову у наданні ОСОБА_1 статусу учасника бойових дій.

З огляду на викладене, суд доходить висновку, що в даному випадку протокол №5 від 31.03.2016 не є нормативно-правовим актом індивідуальної дії, яким встановлені додаткові права або обов`язки для позивача, а відтак позовні вимоги в цій частині є необґрунтованими, у зв`язку із чим підстави для задоволення позовних вимог в цій частині відсутні. Належним способом захисту в даному випадку є оскарження позивачем бездіяльності суб`єктів владних повноважень та зобов`язання вчинити певні дії, які розглянуті судом в межах даної справи.

Відповідно до частини другої статті 11 КАС України суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Одним з принципів адміністративного судочинства, передбачених статті 7 Кодексу адміністративного судочинства України, є принцип законності, який відповідно до статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, полягає в наступному, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини першої статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу, а згідно статті 86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Таким чином, позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись статтями 7, 8, 9, 10, 11, 71, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Центральної комісії Міністерства внутрішніх справ України з розгляду питань, пов`язаних з установленням статусу учасника бойових дій, Головного Управління Національної поліції в Полтавській області про визнання дій неправомірними, зобов`язання вчинити певні дії, скасування рішення задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Центральної комісії Міністерства внутрішніх справ України з розгляду питань, пов`язаних з установленням статусу учасника бойових дій, щодо неприйняття рішення за результатами розгляду документів, поданих Головним управлінням Національної поліції в Полтавській області щодо надання ОСОБА_1 статусу учасника бойових дій.

Визнати протиправною бездіяльність Головного Управління Національної поліції в Полтавській області щодо повторного не направлення відповідних матеріалів щодо надання ОСОБА_1 статусу учасника бойових дій під час проведення антитерористичної операції на сході України до комісії МВС України з розгляду питань пов`язаних з установленням статусу учасника бойових дій.

Зобов`язати Головне Управління Національної поліції в Полтавській області повторно направити відповідні матеріали, щодо надання ОСОБА_1 статусу учасника бойових дій під час проведення антитерористичної операції на сході України до комісії МВС України з розгляду питань пов`язаних з установленням учасника бойових дій.

Зобов`язати Центральну комісію Міністерства внутрішніх справ України з розгляду питань, пов`язаних з установленням статусу учасника бойових дій, повторно розглянути документи, надіслані Головним управлінням Національної поліції в Полтавській області щодо надання ОСОБА_1 статусу учасника бойових дій, та прийняти за результатами їх розгляду рішення.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного адміністративного суду через Полтавський окружний адміністративний суд.

Суддя І.Г. Ясиновський