Справа № 565/1760/16-а
Суддя: Мануляк Ю.В.
Дата ухвалення: 2017-03-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 565/1760/16-а
Провадження № 2-а/565/23/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 березня 2017 року м. Вараш

13 год. 45 хв.

Кузнецовськийміський суд Рівненськоїобласті -

під головуванням судді Мануляка Ю.В.,

з участю:

секретаря Левадної О.А.,

представників позивача ОСОБА_1, ОСОБА_2,

відповідача міського голови ОСОБА_3,

представників відповідача ОСОБА_4, ОСОБА_5,

третьої особи, яка заявляє

самостійнівимог на предмет спору ОСОБА_6,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_7 міської профспілкової організації працівників державних установ до ОСОБА_7 міської ради Рівненської області та міського голови ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів первинна профспілкова організація виконавчого комітету ОСОБА_7 міської ради, про визнання незаконним та скасування рішення міської ради від 15.06.2016 року за № 254 «Про затвердження структури органів ОСОБА_7 міської ради, загальної чисельності працівників апарату управління» та розпорядження міського голови від 29.07.2016 року № 196-р «Про скорочення чисельності працівників апарату ради та її виконавчих органів» та за позовом третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору ОСОБА_6 до ОСОБА_7 міської ради Рівненської області та міського голови ОСОБА_3 про визнання незаконним та скасування рішення міської ради від 15.06.2016 року за № 254 «Про затвердження структури органів ОСОБА_7 міської ради, загальної чисельності працівників апарату управління» та розпорядження міського голови від 29.07.2016 року № 196-р «Про скорочення чисельності працівників апарату ради та її виконавчих органів» в частині виключення зі штату відділу у справах сімї та молоді виконавчого комітету ОСОБА_7 міської ради Рівненської області посади начальника відділу у справах сімї та молоді виконавчого комітету ОСОБА_7 міської ради Рівненської області та зобовязання ОСОБА_7 міську раду Рівненської області відновити посаду начальника відділу у справах сімї та молоді виконавчого комітету ОСОБА_7 міської ради Рівненської області в структурі органів ОСОБА_7 міської ради Рівненської області, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_7 міська профспілкова організація працівників державних установ (надалі Позивач) звернулася в суд 14.12.2016 року, шляхом поштового відправлення (а.с. 66 т.1), з позовом до ОСОБА_7 міської ради Рівненської області та міського голови ОСОБА_3 про визнання незаконним та скасування рішення міської ради від 15.06.2016 року за № 254 «Про затвердження структури органів ОСОБА_7 міської ради, загальної чисельності працівників апарату управління» (а.с. 2 т.1).

Після усунення недоліків 26.12.2016 року, позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_7 міської ради Рівненської області та міського голови ОСОБА_3 про визнання незаконним та скасування рішення міської ради від 15.06.2016 року за № 254 «Про затвердження структури органів ОСОБА_7 міської ради, загальної чисельності працівників апарату управління» та розпорядження міського голови від 29.07.2016 року № 196-р «Про скорочення чисельності працівників апарату ради та її виконавчих органів» (а.с. 77 т.1).

Представник Позивача подав до суду 19.01.2017 року заяву про зміну позовних вимог (а.с. 1 т.2). Однак, позовні вимоги зазначені Позивачем в первісному позові та заяві про зміну позовних вимог є ідентичними за змістом. Даною заявою Позивачем доповнено підстави обґрунтування позову.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що відповідачами при прийнятті оскаржуваних рішення та розпорядження порушено вимоги ст. 22 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності», та вимоги ч.2 ст. 49-4 Кодексу законів про працю України. Також позивач вказує на те, що оскаржуване рішення прийняте з порушенням «ОСОБА_8 ОСОБА_7 міської ради Рівненської області», затвердженого рішенням ради від 15.12.2015 року № 52 (надалі ОСОБА_8) та «ОСОБА_9 про постійні комісії ОСОБА_7 міської ради VIIскликання», затвердженого рішенням ради від 25.12.2015 року № 53 (надалі ОСОБА_9).

В судовому засіданні представники Позивача підтримали позовні вимоги у повному обсязі з підстав зазначених у позові та заяві про зміну позовних вимог, а також зазначили, що відповідачами при прийнятті оскаржуваних рішення та розпорядження порушено норми ст. 21 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» та ст. 47Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні».

Відповідач міський голова ОСОБА_3 та представники відповідача ОСОБА_7 міської ради Рівненської області позовні вимоги не визнали, просили у задоволенні позовних вимог Позивача та ОСОБА_6 відмовити повністю та надали суду письмове заперечення (а.с. 101 т.1) в якому зазначили, що оскаржувані ріщення та розпорядження прийняті відповідно до норм статтей 26, 42 та 54 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», а також відповідно до ОСОБА_8 та ОСОБА_9. Вказали, що при попередженні працівників про наступне вивільнення не пропонували їм іншої посади, оскільки набір працівників на посади до органу місцевого самоврядування відбувається тільки на конкурсній основі, що передбачено Законом України «Про службу в органах місцевого самоврядування». Також зазначили, що ОСОБА_7 міська профспілкова організація працівників державних установ не є належним позивачем у даній справі.

Ухвалою суду від 04 січня 2017 року (а.с. 176 т.1) задоволено клопотання відповідача міського голови ОСОБА_3 та залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів первинну профспілкову організацію виконавчого комітету ОСОБА_7 міської ради.

Представник первинної профспілкової організації виконавчого комітету ОСОБА_7 міської ради - третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів у судове засідання не зявилася, однак подала до суду клопотання про розгляд справи за відсутності третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів.

10 січня 2017 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_6, як третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору до ОСОБА_7 міської ради Рівненської області та міського голови ОСОБА_3 про визнання незаконним та скасування рішення міської ради від 15.06.2016 року за № 254 «Про затвердження структури органів ОСОБА_7 міської ради, загальної чисельності працівників апарату управління» та розпорядження міського голови від 29.07.2016 року № 196-р «Про скорочення чисельності працівників апарату ради та її виконавчих органів» в частині виключення зі штату відділу у справах сімї та молоді виконавчого комітету ОСОБА_7 міської ради Рівненської області посади начальника відділу у справах сімї та молоді виконавчого комітету ОСОБА_7 міської ради Рівненської області та зобовязання ОСОБА_7 міську раду Рівненської області відновити посаду начальника відділу у справах сімї та молоді виконавчого комітету ОСОБА_7 міської ради Рівненської області в структурі органів ОСОБА_7 міської ради Рівненської області (а.с.218 т.1).

Ухвалою суду від 24.01.2017 року (а.с. 19 т.2) визнано поважними причини пропуску звернення до адміністративного суду ОСОБА_6, як третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору з адміністративним позовом до ОСОБА_7 міської ради Рівненської області та міського голови ОСОБА_3 в частині визнання незаконним та скасування рішення міської ради від 15.06.2016 року за № 254 «Про затвердження структури органів ОСОБА_7 міської ради, загальної чисельності працівників апарату управління» в частині виключення зі штату відділу у справах сімї та молоді виконавчого комітету ОСОБА_7 міської ради Рівненської області посади начальника відділу у справах сімї та молоді виконавчого комітету ОСОБА_7 міської ради Рівненської області.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що відповідачами при прийнятті оскаржуваних рішення та розпорядження порушено вимоги статей 49-2 та 119 Кодексу законів про працю України, оскільки не враховано його переважне право на залишення на роботі при вивільненні, не запропоновано іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації та не збережено місця роботи (посади) і середнього заробітку на час виконання ОСОБА_6 державних обов'язків так як він є працівником, який залучений до виконання обов'язків, передбачених Законом України "Про військовий обов'язок і військову службу".

В судовому засіданні ОСОБА_6 підтримав позовні вимоги у повному обсязі з підстав зазначених у позові.

Розглянувши адміністративний позов, заслухавши пояснення позивача, відповідачів, третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору, дослідивши та оцінивши надані суду письмові докази та інші матеріали справи в їх сукупності, суд вважає позовні вимоги позивача такими, що не підлягають задоволенню, а позовні вимоги третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору такими, що підлягають частковому задоволенню виходячи з наступного.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до п.5 ч.1 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішується таке питання як затвердження за пропозицією сільського, селищного, міського голови структури виконавчих органів ради, загальної чисельності апарату ради та її виконавчих органів відповідно до типових штатів, затверджених Кабінетом Міністрів України, витрат на їх утримання.

Судом встановлено, що ОСОБА_7 міською радою Рівненської області прийнято рішення 15.06.2016 року за № 254 «Про затвердження структури органів ОСОБА_7 міської ради, загальної чисельності працівників апарату управління» (а.с. 51 т.1), яким затверджено загальну чисельність апарату ради та її виконавчих органів в кількості 164,5 штатних посад та затверджено структуру та перелік штатних посад апарату міської ради та її виконавчих органів.

З копії протоколу пленарного засідання № 8 восьмої сесії ОСОБА_7 міської ради сьомого скликання від 15.06.2016 року (а.с. 42 т.1) встановлено, що прийняття оскаржуваного рішення № 254, відбулося шляхом повторного голосування питання за пропозицією депутата міської ради ОСОБА_10, яка в свою чергу була підтримана депутатами шляхом прийняття процедурного рішення, що передбачено частиною 7 статті 39 ОСОБА_8 (а.с. 15 т.1), тому посилання Позивача на порушення відповідачами ОСОБА_8 при прийнятті оскаржуваного рішення є безпідставними.

Посилання Позивача щодо того, що порушено процедуру прийняття рішення № 254, оскільки проект рішення № 186 від 06.05.2016 року (а.с. 23 т.1) не має візування посадових осіб та не було розгляду проекту на постійних комісіях ради є не обгрунтованим.

Так, в судовому засіданні встановлено, що проект оскаржуваного рішення був предметом обговорення постійних депутатських комісій ради згідно копії протоколу засідання постійної комісії з гуманітарних питань, дитячої, молодіжної та інформаційної політики від 07.06.2016 року №10 (а.с.63 т.2), копії протоколу засідання постійної комісії з питань бюджету, фінансів, економічного розвитку та інвестиційної політики №11 від 08.06.2016 року (а.с.60 т.2), копій протоколів засідань постійної комісії з питань депутатської діяльності, законності та правопорядку № 13 від 17.05.2016 року та № 14 від 06.06.2016 року (а.с.57,58 т.2), копії протоколу засідання постійної комісії з питань комунального майна, житлової політики, інфраструктури та енергозбереження №17 від 14.06.2016 року (а.с. 55 т.2).

Пунктом 11 статті 27 ОСОБА_9 передбачено, що постійні комісії здійснюють попередній розгляд проектів рішень, що виносяться на розгляд міської ради, готують висновки і рекомендації щодо проектів нормативних та інших юридичних актів міської ради, однак не передбачено, до компетенції яких саме комісій віднесено питання щодо апарату ОСОБА_7 міської ради та її виконавчих органів. Тому посилання Позивача на порушення відповідачами ОСОБА_9 при прийнятті оскаржуваного рішення на підставі того, що рішення було розглянуте тільки на засіданні трьох постійних комісій є безпідставними.

Статтею 47 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» не передбачено обовязкове узгодження з постійними комісіями ради питання про затвердження за пропозицією міського голови структури виконавчих органів ради, загальної чисельності апарату ради та її виконавчих органів, тому посилання Позивача на порушення даної норми є необґрунтованим.

Також частиною 9 статті 27 ОСОБА_8 (а.с.12 т.1) передбачено, що візування проекту рішення є обовязковим, але не може означати скасування проекту рішення, зняття його з веб-сайту ради тощо.

В судовому засіданні встановлено та не заперечується сторонами, що проект оскаржуваного рішення був розміщений на офіційному сайті ОСОБА_7 міської ради у встановленому порядку, однак жодних пропозицій та думок Позивачем не було надіслано щодо проекту оскаржуваного рішення Відповідачам, тому посилання Позивача на порушення норми ст. 21 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності», яка передбачає, що проекти нормативно-правових актів, які стосуються регулювання трудових, соціальних, економічних відносин, розглядаються органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування з урахуванням думки відповідних профспілок, об'єднань профспілок, є безпідставним.

Отже, приймаючи оскаржуване рішення ОСОБА_7 міська рада діяла в межах повноважень наданих їй Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні» з дотриманням ОСОБА_8, ОСОБА_9 та не порушуючи Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності».

Що стосується позовної вимоги про скасування розпорядження міського голови № 196-р від 29.07.2016 року, то пунктами 6 та 20 частини 4 статті 42 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачено, що до повноважень міського голови відноситься внесення на розгляд ради пропозиції щодо структури виконавчих органів ради, апарату ради та її виконавчого комітету, їх штатів, встановлених відповідно до типових штатів, затверджених Кабінетом Міністрів України та видання розпоряджень у межах своїх повноважень.

Згідно ч. 2 ст. 49-4 КЗпП України, ліквідація, реорганізація підприємств, зміна форм власності або часткове зупинення виробництва, що тягнуть за собою скорочення чисельності або штату працівників, погіршення умов праці, можуть здійснюватися тільки після завчасного надання професійним спілкам інформації з цього питання, включаючи інформацію про причини наступних звільнень, кількість і категорії працівників, яких це може стосуватися, про строки проведення звільнення. ОСОБА_4 або уповноважений ним орган не пізніше трьох місяців з часу прийняття рішення проводить консультації з професійними спілками про заходи щодо запобігання звільненню чи зведенню їх кількості до мінімуму або пом'якшення несприятливих наслідків будь-якого звільнення.

Відповідно до ч.ч. 2,3 ст. 22 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» у разі, якщо роботодавець планує звільнення працівників з причин економічного, технологічного, структурного чи аналогічного характеру або у зв'язку з ліквідацією, реорганізацією, зміною форми власності підприємства, установи, організації, він повинен завчасно, не пізніше як за три місяці до намічуваних звільнень надати первинним профспілковим організаціям інформацію щодо цих заходів, включаючи інформацію про причини наступних звільнень, кількість і категорії працівників, яких це може стосуватися, про терміни проведення звільнень, а також провести консультації з профспілками про заходи щодо запобігання звільненням чи зведенню їх кількості до мінімуму або пом'якшення несприятливих наслідків будь-яких звільнень. Профспілки мають право вносити пропозиції державним органам, органам місцевого самоврядування, роботодавцям, їх об'єднанням про перенесення термінів, тимчасове припинення або скасування заходів, пов'язаних з вивільненням працівників, які є обов'язковими для розгляду.

Судом встановлено, що міським головою ОСОБА_3 прийнято розпорядження від 29.07.2016 року № 196-р «Про скорочення чисельності працівників апарату ради та її виконавчих органів», яким з 01 серпня 2016 року введено нові посади до штатного розпису, з 01 листопада 2016 року скорочено ряд посад, зобовязано відповідальні структурні підрозділи внести відповідні зміни до штатного розпису виконавчого комітету ОСОБА_7 міської ради та повідомити працівників і ОСОБА_7 міський центр зайнятості про наступне вивільнення (а.с. 55 т.1).

З копії листа виконавчого комітету ОСОБА_7 міської ради Рівненської області, підписаного міським головою, від 02.08.2016 року № вих1068/02.3-28/05 судом встановлено, що було надано інформацію та повідомлено первинну профспілкову організацію виконавчого комітету ОСОБА_7 міської ради та первинну профспілкову організацію виконавчого комітету ОСОБА_7 міської ради (у складі ОСОБА_7 міської профспілкової організації працівників державних установ) про наступне скорочення посад з 01.11.2016 року (а.с. 103 т.1).

З копії відповіді первинної профспілкової організації виконавчого комітету ОСОБА_7 міської ради (у складі ОСОБА_7 міської профспілкової організації працівників державних установ) №2 від 12.08.2016 року (а.с. 57 т.1) встановлено, що Позивач надав відповідь на інформацію про наступне скорочення посад та вказав, які саме працівники мають першочергове право на залишення на роботі та інші пільги передбачені законодавством при вивільненні працівників, тобто фактично надав консультацію.

З копій попереджень про наступне вивільнення у звязку зі скороченням чисельності працівників виконавчого комітету ОСОБА_7 міської ради (а.с. 106-166 т.1) встановлено, що перше попередження було вручене 13.12.2016 року.

Отже, міський голова ОСОБА_3, видавши оскаржуване розпорядження, діяв в межах повноважень наданих йому Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні» та не порушив норми ст. 22 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» та ст. 49-4 КЗпП України, оскільки виконав вимоги даних норм, щодо завчасного повідомлення первинних профспілкових організацій за три місяці до намічуваних звільнень та отримав їхні консультації.

Посилання відповідачів на те, що ОСОБА_7 міська профспілкова організація працівників державних установ є неналежним позивачем є необґрунтованим на підставі наступного.

Частиною 1 статті 246 КЗпП України передбачено, що первинні профспілкові організації на підприємствах, в установах, організаціях та їх структурних підрозділах представляють інтереси своїх членів і захищають їх трудові, соціально-економічні права та інтереси.

Згідно ч. 4 ст. 19 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» профспілки, їх об'єднання мають право представляти інтереси своїх членів при реалізації ними конституційного права на звернення за захистом своїх прав до судових органів, Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, а також міжнародних судових установ.

У відповідності до ч.2 ст. 6 КАС України, увипадках, установлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб.

З копії свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи серія АОО № 235341 (а.с. 5 т.1) та копії виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 27.07.2016 року (а.с. 198 т.1) встановлено, що ОСОБА_7 міська профспілкова організація працівників державних установ зареєстрована та легалізована у встановленому законодавством України порядку та керівником профспілкової організації є ОСОБА_1.

З довідки № 11 від 06.01.2017 року (а.с. 13 т.2) та довідки № 18-пф від 06.01.2017 року (а.с. 14 т.2) встановлено, що до складу ОСОБА_7 міської профспілкової організації працівників державних установ входить первинна профспілкова організація виконавчого комітету ОСОБА_7 міської ради у кількості 57 членів-працівників виконавчого комітету, голова ОСОБА_11.

З протоколу №5 від 13.12.2016 року засідання профспілкового комітету первинної профспілкової організація виконавчого комітету ОСОБА_7 міської ради (а.с. 199 т.1) та заяви ОСОБА_6 від 13.12.2016 року (а.с. 60 т.1) встановлено, що члени первинної профспілкової організація виконавчого комітету ОСОБА_7 міської ради звернулися до ОСОБА_7 міської профспілкової організації працівників державних установ для захисту прав та законних інтересів своїх членів у звязку із масовим скороченням працівників виконавчого комітету ОСОБА_7 міської ради.

За таких обставин, ОСОБА_7 міська профспілкова організація працівників державних установ є належним позивачем у даній справі, оскільки представляє інтереси членів первинної профспілкової організація виконавчого комітету ОСОБА_7 міської ради, яка входить до її складу.

Що стосується позовних вимог третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору ОСОБА_6, то відповідно до ч. 2 ст. 40КЗпП України звільнення з підстав, зазначених у пунктах 1, 2 і 6 цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу, а згідноч.ч. 2,3 ст. 49-2 КЗпП України при вивільненні працівників у випадках змін в організації виробництва і праці враховується переважне право на залишення на роботі, передбачене законодавством. Одночасно з попередженням про звільнення у звязку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації.

Згідно з ч.3 ст. 10 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» у разі необхідності, за згодою сторін, посадова особа

місцевого самоврядування може бути переведена на рівнозначну чи

нижчу посаду або посаду радника чи консультанта без конкурсного

відбору.

Частиною 3 ст. 119 КЗпП України встановлено, що за працівниками, призваними на строкову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або прийнятими на військову службу за контрактом, у тому числі шляхом укладення нового контракту на проходження військової служби, під час дії особливого періоду на строк до його закінчення або до дня фактичного звільнення зберігаються місце роботи, посада і середній заробіток на підприємстві, в установі, організації, фермерському господарстві, сільськогосподарському виробничом укооперативі незалежно від підпорядкування та форми власності і у фізичних осіб - підприємців, у яких вони працювали на час призову.

З копії трудової книжки ОСОБА_6 встановлено, що з 02.06.1997 року він призначений на посаду начальника (завідуючого) відділом у справах сімї та молоді (а.с.221 т.1).

З копії розпорядження міського голови № 68-рк від 20.03.2015 року встановлено, що ОСОБА_6 було звільнено від виконання службових обовязків начальника відділу у справах сімї та молоді виконавчого комітету на період військової служби у звязку з частковою мобілізацією з 20.03.2015 року із збереженням займаної посади та середнього заробітку на термін, що не перевищує одного року (а.с. 225 т.1).

З копій контрактів про проходження громадянами військової служби у Збройних Силах України на посадах офіцерського складу від 18.03.2016 року та 18.09.2016 року встановлено, що ОСОБА_6 продовжує на даний час виконувати обовязки військового комісара ОСОБА_7 (Варашського) міського комісаріату Рівненської області оперативного командування «Захід» (а.с. 227-230 т.1).

З копії розпорядження міського голови № 137-ос від 20.10.2016року встановлено, що ОСОБА_6 увільнений від виконання службових обовязків у звязку із проходженням військової служби за контрактом з 18.09.2016 року по 17.03.2017 року включно, із збереженням місця роботи, посади та середнього заробітку (а.с.232 т.1).

З копії попередження про наступне вивільнення у звязку зі скороченням чисельності працівників від 13.12.2016 року (а.с. 222 т.1) встановлено, що ОСОБА_6 повідомили про наступне вивільнення без пропозиції іншої роботи, незважаючи на те, що в новому штатному розписі виконавчого комітету ОСОБА_7 міської ради (а.с. 55,56 т.1) передбачена посада начальника відділу у справах сімї, молоді та спорту, яка є рівнозначною посаді, яку займав ОСОБА_6 та відповідає його фаху, освіті та кваліфікаційному рівню.

Таким чином, однією з найважливіших гарантій для працівників при скороченні чисельності або штату є обов'язок власника підприємства чи уповноваженого ним органу працевлаштувати працівника.

ОСОБА_4 вважається таким, що належно виконав вимоги частини другої статті 40, частини третьої статті 49-2 КЗпП України щодо працевлаштування працівника, якщо запропонував йому наявну на підприємстві роботу, тобто вакантну посаду чи роботу за відповідною професією чи спеціальністю, чи іншу вакантну роботу, яку працівник може виконувати з урахуванням його освіти, кваліфікації, досвіду тощо.

Такий правовий висновок зробив Верховний Суд України в постанові від 01.07.2015 року у справі №6-491цс15.

Також, приймаючи оскаржувані рішення, роботодавець фактично ліквідував посаду начальника відділу у справах сімї та молоді чим порушив свій обовязок зберігати місце роботи, посаду і середній заробіток в установі за ОСОБА_6 як таким, що прийнятий на військову службу за контрактом, у тому числі шляхом укладення нового контракту на проходження військової служби, під час дії особливого періоду на строк до його закінчення або до дня фактичного звільнення.

За таких обставин, відповідачами порушено норми частини 3 статті 119 КЗпП України при прийнятті оскаржуваних ріщень.

В судовому засіданні встановлено, що на момент розгляду справи 02.03.2017 року посада начальника відділу у справах сімї та молоді не скорочена, оскільки фактично існують два штатні розписи виконавчого комітету ОСОБА_7 міської ради і процедура вивільнення працівників ще не закінчена. Даний факт визнано в судовому засіданні відповідачами та третьою особою, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору ОСОБА_6

Згідно ч.3 ст. 72 КАС України, обставини, які визнаються сторонами, можуть не доказуватися перед судом, якщо проти цього не заперечують сторони і в суду не виникає сумніву щодо достовірності цих обставин та добровільності їх визнання.

Отже, позовна вимога ОСОБА_6 про зобовязання ОСОБА_7 міську раду Рівненської області відновити посаду начальника відділу у справах сімї та молоді виконавчого комітету ОСОБА_7 міської ради Рівненської області в структурі органів ОСОБА_7 міської ради Рівненської області є безпідставною, оскільки на даний момент вказана посада не ліквідована та не виключена зі штатного розпису.

Відповідно до ч.10 ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»,акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

ОСОБА_6 звільнений від сплати судового збору, згідно п.13 ст.5 Закону України «Про судовий збір», тому питання розподілу судових витрат не вирішувалося.

Керуючись ст.ст.2, 9-11, 18, 71, 138, 159-163, 167 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1.Відмовити повністю в задоволенні позову ОСОБА_7 міської профспілкової організації працівників державних установ до ОСОБА_7 міської ради Рівненської області та міського голови ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів первинна профспілкова організація виконавчого комітету ОСОБА_7 міської ради, про визнання незаконним та скасування рішення міської ради від 15.06.2016 року за № 254 «Про затвердження структури органів ОСОБА_7 міської ради, загальної чисельності працівників апарату управління» та розпорядження міського голови від 29.07.2016 року № 196-р «Про скорочення чисельності працівників апарату ради та її виконавчих органів» за безпідставністю.

2.Позов третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору ОСОБА_6 Васильовичадо до ОСОБА_7 міської ради Рівненської області та міського голови ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів первинна профспілкова організація виконавчого комітету ОСОБА_7 міської ради задоволити частково.

3. Визнати протиправними та скасувати рішення міської ради від 15.06.2016 року за № 254 «Про затвердження структури органів ОСОБА_7 міської ради, загальної чисельності працівників апарату управління» та розпорядження міського голови від 29.07.2016 року № 196-р «Про скорочення чисельності працівників апарату ради та її виконавчих органів» в частині виключення зі штату відділу у справах сімї та молоді виконавчого комітету ОСОБА_7 міської ради Рівненської області посади начальника відділу у справах сімї та молоді виконавчого комітету ОСОБА_7 міської ради Рівненської області.

4.В решті позову відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Кузнецовський міський суд Рівненської області протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

С у д д я : ОСОБА_12

Повний текст судового рішення виготовлено 07.03.2017 року.