Справа № 161/3363/17
Суддя: Кихтюк Р. М.
Дата ухвалення: 2017-02-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 161/3363/17
Провадження № 2-а/161/525/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 лютого 2017 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого - судді Кихтюка Р.М.,

при секретарі - Авдійчук О.А.,

з участю представників позивачів - Негодюка Т.М., Олексюк К.В.,

відповідача - ОСОБА_3

представника відповідача - ОСОБА_4,

перекладача - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Луцьк справу за адміністративним позовом Державної прикордонної служби України Північного регіонального управління Луцького прикордонного загону, управління Державної міграційної служби України у Волинській області до ОСОБА_3 про примусове видворення, затримання та поміщення до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні,

В С Т А Н О В И В:

Позивачі звернулись в суд з адміністративним позовом до громадянина Сирійської Арабської Республіки Белал Антарапро примусове видворення, затримання та поміщення до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні.

Позовні вимоги обґрунтовують тим, що 25.02.2017 року о 02.40 год. в міжнародному пункті пропуску через державний кордон для залізничного сполучення «Ягодин» у пасажирському потязі №67 сполученням «Київ-Варшава» у вагоні №32, купе №7, місце 32, прикордонним нарядом «Перевірка документів» на ділянці відповідальності відділу прикордонної служби «Рівне» Луцькогоприкордонного загону, було виявлено громадянина Республіки Туреччина ОСОБА_3 (ОСОБА_3), який намагався перетнути державний кордон України та на паспортний контроль пред'явив підроблений паспорт громадянина Турецької Республіки на ім'я ОСОБА_6 (ОСОБА_6).

Громадянин Турецької Республіки ОСОБА_3 (ОСОБА_3), ІНФОРМАЦІЯ_1 був затриманий в адміністративному порядку на підставі ст. 263 КУпАП, за спробу незаконного перетинання державного кордону України на термін до 3 діб, для встановлення особи.

Проведеними фільтраційними заходами встановлено, що громадянин Республіки Туреччина ОСОБА_3 (ОСОБА_3) прибув в Україну законно, а саме: 12.10.2016 року прибув на територію України авіарейсом «Тегеран-Київ» в м. Київ та в подальшому вирушив в м. Одеса, де проживав в орендованій квартирі.

28.02.2017 року Луцьким прикордонним загоном ДПСУ відповідно до статті 26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» прийнято рішення про примусове повернення відповідача за межі України, письмово зобов'язавши останнього залишити територію України до 28.02.2017 року.

Беручи до уваги той факт, що відповідач був затриманий за спробу незаконного перетинання державного кордону України в Республіку Польща, використовуючи підроблений паспорт, без документів, що посвідчують його та які надають право законного перетинання державного кордону України, добровільно у встановлений строк територію України не залишить і є обґрунтовані підстави вважати, що він буде ухилятися від виконання рішення про його примусове повернення, а в подальшому буде намагатись повторно потрапити в країни Європи, а тому, просять прийняти рішення про примусове видворення за межі України відповідача, затримати його в адміністративному порядку з поміщенням в ПТПІ «Волинський» ДМС України с. Журавичі Ківерцівського району Волинської області та допустити негайне виконання постанови суду.

Представники позивача в судовому засіданні підтримали позовну заяву з підстав, викладених у ній та просили її задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні позов не визнав, просив відмовити у його задоволенні, зазначивши, що із-за подій в Туреччині має намір отримати статус біженця на території України, у зв'язку з чим звернувся з відповідною заявою в м. Одеса.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що адміністративний позов не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що 25.02.2017 року о 02.40 год. в міжнародному пункті пропуску через державний кордон для залізничного сполучення «Ягодин» у пасажирському потязі №67 сполученням «Київ-Варшава» у вагоні №32, купе №7, місце 32, прикордонним нарядом «Перевірка документів» на ділянці відповідальності відділу прикордонної служби «Рівне» Луцькогоприкордонного загону, було виявлено громадянина Республіки Туреччина ОСОБА_3 (ОСОБА_3), який намагався перетнути державний кордон України та на паспортний контроль пред'явив підроблений паспорт громадянина Турецької Республіки на ім'я ОСОБА_6 (ОСОБА_6) (а.с. 24).

При цьому, ОСОБА_3 (ОСОБА_3) був затриманий в адміністративному порядку на підставі ст. 263 КУпАП за спробу незаконного перетинання державного кордону України з підробленим паспортом на термін до 3 діб для встановлення особи (а.с. 25-26).

28.02.2017 року Луцьким прикордонним загоном ДПСУ відповідно до статті 26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» прийнято рішення про примусове повернення відповідача за межі України, письмово зобов'язавши останнього залишити територію України до 28.02.2017 року.

Іноземець та особа без громадянства можуть бути примусово видворенні за межі України з підстав та в порядку, що визначені ст. 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», ст. 13 Закону України «Про імміграцію».

Згідно вимог ч. 1 ст. 26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземець або особа без громадянства можуть бути примусово повернуті в країну походження або третю країну, якщо їх дії порушують законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства або суперечать інтересам забезпечення національної безпеки України чи охорони громадського порядку, або якщо це необхідно для охорони здоров'я, захисту прав і законних інтересів громадян України за рішенням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органу Служби безпеки України або органу охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України), з подальшим повідомленням протягом 24 годин прокурору про підстави прийняття такого рішення.

У рішенні про примусове повернення зазначається строк, протягом якого іноземець або особа без громадянства повинні виїхати з України. Зазначений строк не повинен перевищувати 30 днів з дня прийняття рішення.

Відповідно до ч. 5 ст. 26 зазначеного Закону іноземець або особа без громадянства зобов'язані самостійно залишити територію України у строк, зазначений у рішенні про примусове повернення.

Згідно вимог ч. 1 ст. 30 цього ж Закону центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органи охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України) або органи Служби безпеки України можуть лише на підставі винесеної за їх позовом постанови адміністративного суду примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення, крім випадків затримання іноземця або особи без громадянства за незаконне перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України та їх передачі прикордонним органам суміжної держави.

За змістом ч. 1 ст. 30 ЗУ «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» випливає, що примусовому видворенню іноземця чи особи без громадянства передують дві обставини:

1) прийняття рішення відповідним компетентним органом про примусове видворення;

2) ухилення від виїзду після прийняття рішення про повернення або наявність обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення. Тобто обов'язковим є попереднє прийняття вказаними органами рішення про примусове повернення.

Рішення про відмову в продовженні терміну перебування під підпис доводиться до відома іноземця чи особи без громадянства, при цьому вони попереджаються про необхідність виїхати з України у встановлений строк.

У разі невиїзду без поважних причин з України іноземця чи особи без громадянства після відмови у продовженні терміну перебування відносно них може бути прийнято рішення про примусове повернення або примусове видворення за межі України відповідно до ст. 26 та ст. 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», яке може бути оскаржено в порядку адміністративного судочинства.

Також судом встановлено, що відповідач бажає проживати в Україні та має намір отримати статус біженця.

Відповідно до ч. 3 ст. 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», іноземцям та особам без громадянства, зазначеним у цій статті, забороняється подальший в'їзд в Україну строком на п'ять років. Строк заборони щодо подальшого в'їзду в Україну обчислюється з дня винесення рішення про примусове видворення та додається до строку заборони в'їзду в Україну, який особа мала до цього.

Згідно з ст. ст. 9, 29 Загальної декларації прав людини, ніхто не може зазнавати безпідставного арешту, затримання або вигнання, а при здійсненні своїх прав і свобод кожна людина може зазнавати лише таких обмежень, які встановлені законом виключно з метою забезпечення належного визнання та поваги прав і свобод інших людей, а також забезпечення справедливих вимог моралі, суспільного порядку і загального добробуту.

Відповідно до ч. 2 ст. 32 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», іноземець та особа без громадянства можуть бути видворені за межі України за рішенням органів внутрішніх справ, якщо дії іноземця та особи без громадянства грубо порушують законодавство про статус іноземців та осіб без громадянства, або суперечать інтересам безпеки України чи охорони громадського порядку, або коли це необхідно для охорони здоров'я, захисту прав і законних інтересів громадян України.

Разом з тим, як вбачається із рішення Луцького прикордонного загону Державної прикордонної служби України від 28.02.2017 року, громадянина Республіки Туреччини ОСОБА_3 (ОСОБА_3) було зобов'язано покинути територію України до 28.02.2017 року.

Проте, із позовом про примусове видворення за межі України позивачі звернулись 28.02.2017 року, тобто до закінчення строку для добровільного виконання рішення суду, у зв'язку з чим відповідач був позбавлений можливості в досудовому порядку покинути межі України.

А тому, беручи до уваги, що громадянин Республіки Туреччини ОСОБА_3 (ОСОБА_3), був виявлений та затриманий за спробу незаконного перетину державного кордону України, без відповідних документів на право перетинання державного кордону, проте має намір отримати статус біженця, про що свідчить його звернення з цього приводу (а.с. ), оскільки на території його країни проводяться військові дії, у зв'язку з чим з метою власної безпеки та загрози його життю був змушений покинути батьківщину, то суд вважає, що у задоволенні позову про примусове видворення, затримання та поміщення до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні слід відмовити, і у зв'язку з чим не підлягає до задоволення клопотання про затримання та поміщення до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства.

Керуючись ст.ст. 2, 7, 9, 10, 70, 71, 72, 79, 86, 161, 162, 163, 183-5, 183-7 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного позову Державної прикордонної служби України Північного регіонального управління Луцького прикордонного загону, Управління ДМС України у Волинській області до ОСОБА_3, громадянина Республіки Туреччина, ІНФОРМАЦІЯ_1 про примусове видворення за межі України, затримання та поміщення до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України - відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Луцький міськрайонний суд Волинської області. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а в разі її оскарження з моменту проголошення рішення суду апеляційної інстанції.

Суддя Луцького міськрайонного суду Р.М. Кихтюк