Справа № 810/384/17
Суддя: Вівдиченко Т.Р.
Дата ухвалення: 2017-02-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 810/384/17 Головуючий у 1-й інстанції: Лиска І.Г. Суддя-доповідач: Вівдиченко Т.Р.
У Х В А Л А

Іменем України

28 лютого 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді Суддів За участю секретаряВівдиченко Т.Р. Собківа Я.М. Сорочко Є.О. Кондратенко Я.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 24 січня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_5 до Житлово-будівельного кооперативу «Нектарний», Державної архітектурно-будівельної інспекції України, Приватного акціонерного товариства «Спільне Українсько-Болгарське підприємство «Богдан», Виконавчого комітету Обухівської міської ради Київської області про скасування рішень, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач - ОСОБА_5 звернувся до суду з позовом до Житлово-будівельного кооперативу «Нектарний», Державної архітектурно-будівельної інспекції України, Приватного акціонерного товариства «Спільне Українсько-Болгарське підприємство «Богдан», Виконавчого комітету Обухівської міської ради Київської області, в якому просив: - визнати незаконними зміни до Статуту житлово-будівельного кооперативу «Нектарний» та скасувати їх реєстрацію проведену 14.04.2015р.; - визнати незаконною та скасувати Декларацію про готовність об'єкта до експлуатації від 21.01.2015р. № КС 0; - визнати незаконним та скасувати рішення Виконавчого комітету Обухівської міської ради № 137 від 02.02.2015р.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 24 січня 2017 року позовну заяву залишено без розгляду.

Не погодившись з ухвалою суду, позивач - ОСОБА_5 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права.

Заслухавши у відкритому судовому засіданні суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, які з'явилися в судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Так, залишаючи позовну заяву без розгляду, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем пропущено шестимісячний строк для звернення з адміністративним позовом до суду та не наведено обставин, які б свідчили про поважність пропуску строку звернення до суду, а наведені обставини не є поважними причинами пропуску такого строку.

Колегія суддів погоджується з даним висновком суду, з огляду на наступне.

Відповідно до статті 99 КАС України, адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Законодавче закріплення строків звернення з адміністративним позовом до суду є гарантією стабільності публічно правових відносин, призначенням якої є забезпечення своєчасної реалізації права на звернення до суду, забезпечення стабільної діяльності суб'єктів владних повноважень при здійсненні управлінських функцій, дисциплінування учасників адміністративного судочинства.

Ці строки обмежують час, протягом якого публічно-правові відносини можуть вважатися спірними. Тому, якщо протягом встановленого законодавством строку особа не звернулася до суду за вирішенням спору, відповідні відносини набувають ознаки стабільності.

Строк звернення до адміністративного суду з адміністративним позовом - проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів.

При цьому, строк в шість місяців визнано законодавцем достатнім для того, щоб особа, яка вважає, що її права, свободи чи інтереси порушено, визначилася, чи буде вона звертатися до суду із позовом щодо оскарження рішення дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

Разом з тим, виходячи з приписів частини другої та третьої ст. 99 КАС України, початок перебігу строку звернення до адміністративного суду пов'язується з одного боку, з об'єктивним моментом, тобто, порушенням суб'єктивного права, а з другого боку, із суб'єктивним моментом, коли особа, яка звертається до суду, дізналась або повинна була дізнатись про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Тобто, визначальним для можливості отримання судового захисту суб'єктивного права є з'ясування моменту початку перебігу строку звернення до суду.

Зі змісту Рішення Європейського суду з прав людини по справі «Іліан проти Туреччини» слідує, що правило встановлення обмежень до суду у зв'язку з пропуском строку звернення до суду повинно застосовуватись з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру, перевіряючи його виконання слід звертати увагу на обставини справи.

Разом з тим, під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи об'єктивно є непереборними, тобто, не залежали від волевиявлення особи, що звернулась із адміністративним позовом, пов'язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду.

Як вбачається з адміністративного позову, позивачем оскаржуються рішення відповідачів за січень-квітень 2015 року. При цьому, як зазначено позивачем в своїй позовній заяві, про порушення своїх прав ОСОБА_5 дізнався ще в 2015 році, що підтверджується його неодноразовими зверненнями в березні та червні 2015 року до Державного реєстратора реєстраційної служби Обухівського МРУЮ, в липні 2015 року до органів прокуратури, а в листопаді 2015 року до поліції.

При цьому, в грудні 2016 року позивач вже звертався до суду з аналогічним позовом.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 30 грудня 2016 року позовну заяву ОСОБА_5 залишено без розгляду, у зв'язку з пропуском строку звернення до суду (а.с.86).

При поданні повторної позовної заяви, в обґрунтування наявності поважних причин пропуску строку звернення до суду, позивач послався на те, що з 2013 року по червень 2016 року він був вимушений переховуватись від переслідувань в Росії.

Разом з тим, позивачем не заперечується, що про порушення своїх прав він дізнався ще в березні 2015 року, що підтверджується його зверненнями в березні та червні 2015 року до Державного реєстратора реєстраційної служби Обухівського МРУЮ, в липні 2015 року до органів прокуратури, а в листопаді 2015 року до поліції, а також, саме твердження позивача про наміри підписання оскаржених змін до Статуту ЖБК «Нектарний», Виконкому Обухівської міськради Київської області № 137 від 10.02.2015р. та Декларації про готовність об'єкта до експлуатації по першій черзі будівництва будинку КС07 від 21.01.2015р. свідчить про те, що позивач знав про порушення своїх прав ще в 2015 році.

Жодних інших поважних причин пропуску строку звернення до суду з березня 2015 року по теперішній час, тобто понад 1 рік та 10 місяців, позивачем в позовній заяві не наведено.

Доводи апелянта, в обґрунтування поважності пропуску строку на апеляційне оскарження, на його вимушене переховування від переслідувань в Росії з 2013 року по червень 2016 року, яке за твердженням позивача, перешкоджало зверненню до суду, колегія суддів вважає безпідставними та необґрунтованими, оскільки, як зазначалося вище, про порушення своїх прав він дізнався в березні 2015 року, що підтверджується неодноразовими зверненнями позивача до Державного реєстратора реєстраційної служби Обухівського МРУЮ, органів прокуратури, а також до поліції, в період з березня по листопад 2015 року.

З огляду на зазначене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що в 2015 році позивач міг звернутися до суду з адміністративним позовом, а відтак, факт вимушеного переховування від переслідувань в Росії з 2013 року по червень 2016 року не є підтвердженням поважності причин пропуску строку звернення до суду з адміністративним позовом. Інших поважних причин пропуску строку звернення до суду позивачем в позовній заяві не наведено.

Крім цього, колегія суддів вважає безпідставними доводи апелянта про те, що про порушення своїх прав він дізнався з моменту прийняття постанови Київським апеляційним адміністративним судом від 14 квітня 2016 року, оскільки, звертаючись ще в 2015 році до Державного реєстратора реєстраційної служби Обухівського МРУЮ, органів прокуратури та до поліції, позивачу на той час вже було відомо про порушення, на його думку, своїх прав.

Таким чином, доводи апелянта про поважність пропуску строку, встановленого ст. 99 КАС України, є безпідставними та необґрунтованими.

Разом з тим, колегія суддів звертає увагу на те, що Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С. А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов'язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов'язані із зволіканням у розгляді справи, а також, максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Скорочення строків здійснення окремих процесуальних дій не звужує змісту та обсягу конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя (абзац дев'ятий десятий підпункту 6.1 пункту 6 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 13 грудня 2011 року № 17-рп/2011).

Таким чином, суд першої інстанції правомірно дійшов висновку про залишення позовної заяви без розгляду, оскільки, зважаючи на обізнаність позивача про оскаржувані рішення відповідачів ще в 2015 році, ОСОБА_5 не був позбавлений можливості подати обґрунтований позов до суду в межах строків, встановлених чинним законодавством України.

Відповідно до статті 100 КАС України, адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Згідно ч. 2 ст. 100 КАС України, позовна заява може бути залишена без розгляду як на стадії вирішення питання про відкриття провадження в адміністративній справі без проведення судового засідання, так і в ході підготовчого провадження чи судового розгляду справи.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку щодо залишення позовної заяви без розгляду, на підставі ч. 1 ст. 100 КАС України.

З огляду на викладене, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції вірно застосував положення чинного законодавства України при постановленні оскаржуваної ухвали із дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому підстав для її скасування не вбачається.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 199 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду - без змін.

Керуючись ст. ст. 160, 167, 199, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 24 січня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання в повному обсязі, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Судді Вівдиченко Т.Р. Собків Я.М. Сорочко Є.О.

Повний текст ухвали виготовлено 06.03.2017 року

Головуючий суддя Вівдиченко Т.Р.

Судді: Сорочко Є.О.

Собків Я.М.