Справа № ы826/2462/16
Суддя: Коротких А. Ю.
Дата ухвалення: 2017-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № ы826/2462/16 Головуючий у 1-й інстанції: Шулежко В.П. Суддя-доповідач: Коротких А. Ю.
У Х В А Л А

Іменем України

27 лютого 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Коротких А.Ю.,

судді: Ганечко О.М.,

Літвіної Н.М.,

при секретарі Козуб А.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Голосіївському районі Головного управління ДФС у місті Києві на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 17 жовтня 2016 року у справі за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до Державної податкової інспекції у Голосіївському районі Головного управління ДФС у місті Києві про визнання протиправними дій, визнання протиправними та скасування податкового повідомлення-рішення,-

В С Т А Н О В И В :

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 17 жовтня 2016 року адміністративний позов задоволено повністю.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, Державна податкова інспекція у Голосіївському районі Головного управління ДФС у місті Києві подала апеляційну скаргу, в якій просить суд апеляційної інстанції скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нову, якою адміністративний позов задовольнити повністю. Свої вимоги апелянт аргументує тим, що судом першої інстанції були неповно з'ясовані всі обставини, що мали суттєве значення для вирішення справи та допущені порушення норм матеріального права.

Заслухавши суддю-доповідача, представника відповідача, який з'явився у судове засідання, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 06 січня 2016 року податковим органом проведено позапланову невиїзну перевірку щодо дотримання вимог чинного законодавства з питання своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податку на доходи фізичних осіб, дотримання законодавства щодо правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування фізичної особи- підприємця ОСОБА_3 за період з 01.01.2014 року по 31.12.2014 року.

Державною податковою інспекцією у Голосіївському районі Головного управління ДФС у місті Києві складено акт № 1/1-26-50-12-01-НОМЕР_1, в якому встановлено порушення позивачем: п. 177.2 ст. 177 ПК України та, як наслідок, заниження чистого оподатковуваного доходу за 2014 рік на загальну суму у розмірі 63 025 грн. (без ПДВ), у зв'язку з чим податок на доходи фізичних осіб, що підлягає сплаті до бюджету за 2014 рік, складає 9 453 грн.75 коп.; п. 2 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 року № 2464-VI та, як наслідок, заниження суми єдиного соціального внеску, яка підлягає сплаті до бюджету за 2014 рік, у розмірі 21 869 грн. 64 коп.

29 січня 2016 року на підставі акту перевірки відповідачем винесено податкове повідомлення-рішення № , яким позивачу визначено суму грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб у розмірі 9 453 грн. 75 коп., а також застосовано штрафні (фінансові) санкції у розмірі 4 726 грн. 88 коп.; податкове повідомлення-рішення № про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним фіскальним органом або платником своєчасно ненарахованого єдиного внеску, яким у зв'язку з донарахуванням позивачу єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування на загальну суму у розмірі 21 869 грн. 64 коп. застосовано штрафні (фінансові) санкції у розмірі 1 093 грн. 48 коп.

Також 29.01.2016 року відповідачем на підставі акту перевірки прийнята вимога про сплату боргу (недоїмки) № Ф-7/26-50-12-01, відповідно до якої відповідач вимагає від позивача сплатити суму недоїмки зі сплати єдиного соціального внеску в сумі 21 869 грн. 64 коп.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до п.п. 79.1, 79.2 ст. 79 ПК України документальна невиїзна перевірка здійснюється у разі прийняття керівником контролюючого органу рішення про її проведення та за наявності обставин для проведення документальної перевірки, визначених статтями 77 та 78 цього Кодексу.

Документальна невиїзна перевірка здійснюється на підставі зазначених у підпункті 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 цього Кодексу документів та даних, наданих платником податків у визначених цим Кодексом випадках, або отриманих в інший спосіб, передбачений законом. Документальна позапланова невиїзна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу виключно на підставі рішення керівника контролюючого органу, оформленого наказом, та за умови надіслання платнику податків рекомендованим листом із повідомленням про вручення або вручення йому чи його уповноваженому представнику під розписку копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки. Виконання умов цієї статті надає посадовим особам контролюючого органу право розпочати проведення документальної невиїзної перевірки.

У постанові Верховного суду України від 27.01.2015 року у справі № 21-425а14 колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України дійшла таких висновків: «аналізованими нормами ПК України, з дотриманням балансу публічних і приватних інтересів, встановлені умови та порядок прийняття контролюючими органами рішень про проведення перевірок, зокрема документальних позапланових невиїзних. Лише їх дотримання може бути належною підставою наказу про проведення перевірки. З наказом про перевірку, відомостями про дату її початку та місце проведення платник має бути ознайомлений у встановлений законом спосіб до її початку. Невиконання вимог пп. 78.1.1 п. 78.1 ст. 78 та п. 79.2 ст. 79 ПК України призводить до визнання перевірки незаконною та відсутності правових наслідків такої».

Згідно з ч. 2 ст. 244-2 КАС України висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Наказом Державної податкової інспекції у Голосіївському районі Головного управління ДФС у місті Києві від 28.12.2015 року № 2153 призначено документальну позапланову невиїзну перевірку позивача з питань правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податку на доходи фізичних осіб з отриманого доходу та єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2014 року по 31.12.2014 року. Тривалість перевірки - з 29.12.2015 року на 5 робочих днів.

На підставі такого наказу, заступником начальника Державної податкової інспекції у Голосіївському районі Головного управління ДФС у місті Києві виписано повідомлення від 28.12.2015 року № 283/26-50-12-01-12 щодо проведення позапланової невиїзної перевірки позивача.

З матеріалів справи вбачається, що вказані наказ та повідомлення надіслані позивачу рекомендованим листом з повідомленням про вручення 28.12.2015 року (номер відправлення 396).

Відповідно до наявної в матеріалах справи даних виписки пошукової системи УКДП ПЗ «Укрпошта» відправлення за номером 396 вручено адресату (позивачу) особисто 19.01.2016 року, тобто вже після проведення перевірки.

Таким чином відповідачем порушено вимоги п. 79.2 ст. 79 ПК України, у зв'язку з чим посадові особи контролюючого органу не мали права розпочинати проведення документальної невиїзної перевірки позивача та, відповідно, невиконання відповідачем вимог зазначених норм є підставою для визнання перевірки незаконною та відсутності правових наслідків такої.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про протиправність дій відповідача щодо проведення відповідно до наказу від 28.12.2015 року № 2153 та повідомлення від 28.12.2015 року № 283/26-50-12-01-12 позапланової невиїзної перевірки позивача.

З огляду на те, що спірні податкове повідомлення-рішення від 29.01.2016 року №, вимога про сплату боргу (недоїмки) від 29.01.2016 року № Ф-7/26-50-12-01, а також рішення про застосування штрафних санкцій від 29.01.2016 року № прийняті за результатами незаконної перевірки - зазначені рішення та вимога є протиправними.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому колегія суддів вважає висновки суду першої інстанції обґрунтованими.

Судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та ухвалено рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому, у відповідності до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін.

Керуючись ст. ст. 160, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Голосіївському районі Головного управління ДФС у місті Києві залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 17 жовтня 2016 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили у порядку, визначеному ст. 254 КАС України, але може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядок і строки, визначені ст.212 КАС України.

Головуючий суддя: Коротких А.Ю.

Судді: Ганечко О.М.

Літвіна Н.М.

Повний текст виготовлено: 28 лютого 2017 року.

Головуючий суддя Коротких А. Ю.

Судді: Ганечко О.М.

Літвіна Н. М.