Справа № 465/8224/15-а
Суддя: Кузь В. Я.
Дата ухвалення: 2017-02-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

Іменем України

16.02.2017 року Франківський районний суд міста Львова у складі:

Головуючого судді - Кузь В.Я.

при секретарі - Янковській С.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Львові, справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Львівської митниці Державної фіскальної служби України про визнання протиправною та скасування постанови № 2885/20909/15 у справі про порушення митних правил від 11 грудня 2015 року, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся в суд з адміністративним позовом про визнання протиправною та скасування постанови начальника Львівської митниці Державної фіскальної служби України Прокіпчука Л.В. у справі про порушення митних правил № 2885/20909/15 від 11.12.2015 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за скоєння правопорушення передбаченого ч.3 ст. 470 Митного Кодексу України та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян на суму 8500 грн.

В судовому засіданні від 15.02.2016 року, судом виключено із числа відповідачів начальника Львівської митниці Державної фіскальної служби Прокіпчука Л.В. та замінено на Львівську Митницю ДФС України.

В обґрунтування заявлених вимог , позивач покликається на те, що 08.04.2015 року він ввіз на територію України в митному режимі «транзит» через митний пост «Мостиська» автомобіль марки «БМВ - 530» НОМЕР_1 реєстраційний номер НОМЕР_2.

25.11.2015 року державним інспектором ВМО №1 митного посту «Мостиська» Львівської митниці ДФС України Бобком О.В. , складений відносно нього, позивача, протокол про порушення митних правил передбачених ч.3 ст. 470 МК України за перевищення граничного строку транзитних перевезень згідно ст.. 95 МК України, а 11.12.2015 року начальником Львівської митниці ДФС України Прокіпчуком Л.І., винесено постанову про порушення митних правил № 2885/20909/15 про притягнення його до адміністративної відповідальності за скоєння правопорушення передбаченого ч.3 ст. 470 Митного Кодексу України та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян , що дорівнює сумі 8500 грн.

Вважає, притягнення його до адміністративної відповідальності незаконним та необґрунтованим, з огляду на те, що правопорушення передбачене ст.. 470 МК України не є триваючим правопорушенням , оскільки пов,»язане з перевищенням встановлених ст.. 95 МК України строків доставки товарів, транспортних засобів більше ніж на 10 діб і вважається вчиненим на 11 день після настання строку доставки. Разом з тим, інспектором митниці дане порушення виявлено , шляхом проведенням камеральної перевірки, враховуючи той факт , що в період часу з 08.04.2015 року по 25.11.2015 року ним, позивачем , неодноразово перетинався кордон України.

Відтак, вважає, що постанова у справі про адміністративне правопорушення у справі про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст.. 470 МК України винесена всупереч ст..ст. 467, 487 Митного Кодексу України.

Просить адміністративний позов задоволити.

Представник позивача в судовому засіданні уточнений адміністративний позов підтримала, з підстав викладених в ньому та додатково пояснила, що ст. 470 МК України, що інкримінується позивачу встановлено відповідальність за таке порушення із прив»язкою до конкретного моменту - закінчення строку, а правопорушення не може тривати після закінчення такого строку. Із покликанням на лист ДФС України від 11.09.2015 року №33814/7/99-99-17-03-01-17, лист Міністерства юстиції України від 17.07.2007 року № 22-14-493, лист Міністерства юстиції України від 01.12.2003 року № 22-34-1465 , які роз»яснють поняття триваючого правопорушення, вважає, що на ч.3 ст.. 470 МК України такі не розповсюджуються. Простить адміністративний позов задоволити.

Представники відповідача в судовому засіданні адміністративний позов не визнали, покликавшись нам письмові заперечення відповідно до яких, зазначають, що правопорушник на виклики до Львівської митниці ДФС для надання пояснень щодо правопорушення та приймання участі у складанні протоколу про адміністративне правопорушення не прибував, хоч був повідомленим належним чином.

Спростовує покликання позивача на пропуск строку притягнення до адміністративної відповідальності, вважаючи, що ст.. 467 МК України не дає вичерпного переліку триваючих правопорушень, а лише констатує приналежність до таких порушень ст..ст. 469, 477-485 МК України. Вважає обов»язковим елементом складу правопорушення передбаченого ч.3 ст. 470 МК України - перевищення строку вивезення товару більше ніж на 10 діб, що вже є триваючим правопорушенням і може тривати роками, не обмежуючи момент виявлення. Стверджує, що моментом виявлення правопорушення ОСОБА_1 є 19.09.2015 року, - час виявлення і фіксації в протоколі про адміністративне правопорушення , з якого відраховується строк накладення адміністративного стягнення . Просить відмовити у задоволенні адміністративного позову за безпідставністю та необґрунтованістю.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши наявні в матеріалах справи документи на докази, суд приходить до висновку, що у задоволенні уточненого адміністративного позову слід відмовити.

Так, судом встановлено, що ОСОБА_1 08.04.2015 року ввіз на територію України в митному режимі «транзит», через митний пост «Мостиська», автомобіль марки «БМВ - 530» НОМЕР_1 реєстраційний номер НОМЕР_2.

Судом встановлено, що вищезазначений транспортний засіб з митної території України станом на день звернення до суду 21.12.2015 року , не вивозився та у інший митний режим, згідно законодавства, не поміщений.

На виклики листами від 29.07.2015 року №13-70-26/П/29-7349, 14.08.2015 року № 13-70-26/П/29-8252 та 28.10.2015 року № 13-70-26/П/29-13393 Львівської митниці ДФС України, ОСОБА_1 для дачі пояснень не з'явивлявся, хоч належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, про що свідчать копії рекомендованих повідомлень про вручення, де у графі одержувача міститься прізвище «Підгурський».

Станом на 25 листопада 2015 року ОСОБА_1 не вивіз за митний кордон України вказаний автомобіль, чим перевищив встановлений ст. 95 Митного кодексу України строк доставки транспортного засобу, що перебуває під митним контролем, до органу ДФС України більше, ніж на 10 діб, за що передбачена відповідальність ч. 3 ст. 470 Митного кодексу України.

25.11.2015 року державним інспектором ВМО №1 митного посту «Мостиська» Львівської митниці ДФС України Бобком О.В. складено відносно нього, позивача, протокол про порушення митних правил, передбачених ч.3 ст. 470 МК України за перевищення граничного строку транзитних перевезень згідно ст.. 95 МК України.

10.12.2015 року начальником Львівської митниці ДФС України Прокіпчук Л.І. винесено постанову про порушення митних правил № 2885/20909/15 якою притягнуто ОСОБА_1

до адміністративної відповідальності за скоєння правопорушення передбаченого ч.3 ст. 470 Митного Кодексу України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 грн.

Не погоджуючись із таким рішенням відповідача, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Статею 470 МК України, передбачена відповідальність за порушення строків доставки товарів, транспортних засобів, а так само втрата цих товарів, транспортних засобів, документів.

Частиною третьою даної статті передбачено, що перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше ніж на десять діб, а так само втрата цих товарів, транспортних засобів, документів чи видача їх без дозволу органу доходів і зборів - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно із частиною першою статті 90 МК України, транзит - це митний режим, відповідно до якого, товари та/або транспортні засоби комерційного призначення переміщуються під митним контролем між двома органами доходів і зборів України, або в межах зони діяльності одного органу доходів і зборів без будь-якого використання цих товарів, без сплати митних платежів та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.

Відповідно до частин першої та другої статті 92 МК України, митний режим транзиту може бути застосований як до товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що безпосередньо ввозяться на митну територію України, так і до таких, що перебувають на митній території України. У митний режим транзиту можуть бути поміщені товари, транспортні засоби комерційного призначення незалежно від їх митного статусу.

Статтею 95 МК України встановлено строк транзитних перевезень для автомобільного транспорту - 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - 5 діб).

Частиною 2 ст. 95 МК України передбачено, що до строків, зазначених у частині першій цієї статті, не включається, зокрема, час дії обставин, зазначених у статті 192 цього Кодексу;

Згідно ч. 1 ст. 192 МК України, якщо під час перевезення товарів транспортний засіб внаслідок аварії або дії обставин непереборної сили не зміг прибути до органу доходів і зборів призначення, допускається вивантаження товарів в іншому місці. При цьому, перевізник зобов'язаний: 1) вжити всіх необхідних заходів для забезпечення збереження товарів та недопущення будь-якого їх використання; 2) терміново повідомити найближчий орган доходів і зборів про обставини події, місцезнаходження товарів і транспортного засобу.

Як вбачається із матеріалів справи, спірний транспортний засіб з 11.04.2015 року по 10.12.2015 року перебував на ремонті, на підтвердження чого суду надано довідку ПП «ОСОБА_5 та акт № 10-к від 10.12.2015 (а.с. 23-24).

Проте, посилання позивача на надані документи щодо перебування автомобіля на ремонті не можуть бути прийняті до уваги, оскільки позивачем не надано жодних доказів того, що ним було вчасно, відповідно до норм ст.. 192 МК України, повідомлено про ці обставини та надано відповідні документи митному органу.

Судом встановлено, що листом тільки від 01.09.2015 року , ОСОБА_1 повідомив відповідача про те, що його автомобіль не може бути вчасно вивезений за межі митної території у зв»язку із поломкою. Однак, таке порвідомлення здійснено за межами строку передбаченого ст. 95 МК України.

Підтвердження факту аварії або дії обставин непереборної сили здійснюється згідно з Порядком виконання митних формальностей відповідно до заявленого митного режиму, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 31 травня 2012 оку № 657, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 2 жовтня 2012 року за № 1669/21981.

Згідно цього Порядку, якщо факт аварії чи дії обставин непереборної сили має місце на митній території України, особа, відповідальна за виконання вимог законодавства України з питань державної митної справи щодо товарів чи транспортних засобів, що перебувають під митним контролем (власник товару або уповноважена ним особа, перевізник чи особа, відповідальна за дотримання митного режиму), повинна звернутись до митного органу, в зоні діяльності якого перебувають ці товари, транспортні засоби, із письмовою заявою, яка повинна містити відомості, що надають можливість ідентифікувати товари, транспортні засоби як такі, що перебувають під митним контролем, а також інформацію про час, місце, обставини та наслідки аварії чи дії обставин непереборної сили.

Керівник митного органу, в зоні діяльності якого перебувають товари, транспортні засоби, що потрапили в аварію або під дію обставин непереборної сили, або особа, що виконує його обов'язки, після отримання заяви невідкладно організовує проведення огляду території чи іншого місця, де знаходяться, знаходились або можуть знаходитися товари і транспортні засоби, що перебувають під митним контролем, за винятком випадків, коли такий огляд проводити недоцільно з урахуванням характеру аварії чи обставин непереборної сили та їх наслідків. Огляд території чи іншого місця, де знаходяться, знаходились або можуть знаходитися товари і транспортні засоби, що перебувають під митним контролем, також не проводиться у разі відсутності протягом тривалого часу внаслідок аварії або дії обставин непереборної сили можливості дістатися до місця пригоди.

За результатами огляду складається акт встановленої форми у трьох примірниках. Один примірник акта вручається особі, відповідальній за виконання вимог законодавства України з питань державної митної справи щодо товарів чи транспортних засобів, що перебувають під митним контролем, другий - невідкладно надсилається митному органу, під контролем якого перебувають товари, транспортні засоби, що потрапили в аварію або під дію обставин непереборної сили, а третій - залишається у справах митного органу, посадовими особами якого він був складений.

Відтак, безумовною підставою для звільнення від адміністративної відповідальності за порушення митних правил, передбаченого ч. 3 ст. 470 МК України, є повідомлення митного органу про факт дії непереборної сили, а також дотримання Порядку встановлення факту аварії або дії непереборної сили, чого позивачем у встановлений термін не було зроблено, оскільки 29.07.2015 року, 14.08.2015 року та 28.10.2015 року останній повідомявся про виклики до митних органів для дачі пояснень, однак лише 01.09.2015 року звернувся із повідомленням про поломку автомобіля, при цьому не надавши жодних підтверджуючих документів, що унеможливило відповідача дотриматись вищевказаного Порядку .

Крім того, позивачем не надано доказів того, що вказаний ремонт транспортного засобу був вимушеним і зумовлений аварією, протиправними діями третіх осіб чи дією обставин непереборної сили.

Що стосується покликань позивача про недотримання строків притягнення його до адміністративної відповідальності за ст.. 470 ч.3 МК України, то такі спростовуються наступним.

Згідно з ч. 1 ст. 467 МК України, якщо справи про порушення митних правил відповідно до ст. 522 цього Кодексу розглядаються органами доходів і зборів, адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше, ніж через шість місяців з дня вчинення правопорушення, а у разі розгляду органами доходів і зборів справ про триваючі порушення митних правил, у тому числі передбачені статтями 469, 477 - 481, 485 цього Кодексу, - не пізніше, ніж через шість місяців з дня виявлення цих правопорушень.

В обґрунтування своїх доводів позивач посилаючись на вищевказану норму ст.467 МК України зазначає, що диспозиція вказаної статті містить вичерпний перелік триваючих правопорушень, в який не входить порушення митних правил, передбачене ст. 470 МК.

Проте, суд вважає, що ст. 467 МК України не дає вичерпного переліку триваючих правопорушень, а лише констатує приналежність до таких порушень, у тому числі тих, що передбачені ст.ст. 469, 477-481, 485 МК України, а тому накладення стягнення за порушення митних правил, передбачене ч.3 ст. 470 МК України не пізніше, ніж через шість місяців з дня виявлення є обґрунтованим за наявності підстав віднесення його до категорії триваючих.

Не вивезення автомобіля, що перебуває під митним контролем і щодо якого існує обов'язок вивезення за межі митної території України, характеризується тривалою протиправною бездіяльністю, властивою триваючим правопорушенням.

Частиною 3 статті 470 МК України, передбачено відповідальність за перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше ніж на десять діб, а так само втрата цих товарів, транспортних засобів, документів чи видача їх без дозволу органу доходів і зборів. Тобто обов'язковим елементом складу правопорушення є перевищення строку вивезення більш як на 10 діб, що вже свідчить про триваючий характер правопорушення.

Таке порушення є формально закінченим з моменту фіксування його у протоколі про порушення митних правил. За змістом ст. 491 МК України, вказане правопорушення може бути виявлено посадовими особами митниці безпосередньо (під час переміщення через митний кордон чи митного оформлення тощо).

Аналогічна позиція висловлена у листі Мінюсту України від 17.07.2007 № 22-14-493 та листі Міндоходів України від 30.08.2013 №16666/7/99-99-24- 03-09-17.

Враховуючи, те, що факт виявлення правопорушення мав місце 25.11.2015, тобто при складання протоколу про адміністративне правопорушення, тому суд приходить до висновку, що оскаржувана постанова винесена в межах встановленого законом шестимісячного строку накладення адміністративного стягнення.

Крім того, безпідставними є твердження позивача про неправомірний механізм виявлення правопорушення - шляхом камеральної перевірки, оскільки відповідно до ст.12 Закону України від 04.11.1991 №1777-ХІІ "Про державний кордон України", пропуск осіб, які перетинають державний кордон України, здійснюється органами Державної прикордонної служби України за дійсними документами на право в'їзду на територію України або виїзду з України.

Згідно до Положення про базу даних "Відомості про осіб, які перетнули державний кордон України", затвердженого наказом Адміністрації Державної прикордонної служби від 25.06.2007 №472, Державна прикордонна служба України веде автоматизований банк даних відомостей про громадян України, іноземців та осіб без громадянства, зареєстрованих у пунктах пропуску через державний кордон, та відповідно документів громадян України на право виїзду з України і в'їзду в Україну, в тому числі паспорта громадянина України, та паспортних документів іноземців та осіб без громадянства.

Частиною 1 ст. 381 МК України, передбачено, що митному контролю підлягають усі товари, транспортні засоби комерційного призначення, які переміщуються через митний кордон України.

За приписами ч. 3 ст. 318 МК України, митний контроль передбачає виконання органами доходів і зборів мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи.

В силу п. 1.7. Порядку виконання митних формальностей при здійсненні транзитних переміщень, затвердженого Наказом Міністра фінансів України від 09.10.2012 № 1066, зареєстрованого в Міністрерствіф юстиції України 19.12.2012 № 2120/22432, для здійснення контролю за переміщенням товарів, транспортних засобів комерційного призначення і виявлення фактів їх недоставлення до митниці призначення використовується Єдина автоматизована інформаційна система митних органів України (далі - ЄАІС), дані якої і були використані при виявленні адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що відповідачем оскаржувану постанову винесено законно та обґрунтовано, а відтак суд не знаходиться підстав для її скасування.

Вирішуючи клопотання позивача про повернення судового збору, суд враховує положення ст.. 94 КАС України, та у зв»язку із відмовою у задоволенні адміністративного позову , відмовляє у задоволення такого клопотання.

На підставі наведеного, керуючись ст. 55 Конституції України, ст.ст. 11, 71, 87, 99, 159, 160 ч. 3, 161 КАС України, Рішенням Конституційного Суду України № 3-рп/2015 від 08 квітня 2015 року -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити в задоволенні уточненого адміністративного позову ОСОБА_1 про визнання протиправною та скасування Постанови начальника Львівської митниці Державної фіскальної служби України № 2885/20909/15 у справі про порушення митних правил від 11 грудня 2015 року та притягнення до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 470 Митного Кодексу України, ОСОБА_1 з накладенням штрафу у розмірі 8500 (вісім тисяч п'ятсот) грн. 00 коп. за безпідставністю таких.

У зв'язку з відмовою в задоволенні позовних вимог, відмовити у задоволенні клопотання про повернення судового збору сплаченого за розгляд даного адміністративного позову.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду в порядку визначеному законом, протягом десяти днів з часу її проголошення через суд, що ухвалив постанову.

Суддя В. Кузь