Справа № 523/1223/17
Суддя: Шепітко І. Г.
Дата ухвалення: 2017-02-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 523/1223/17
Провадження №2-а/523/118/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" лютого 2017 р. м. Одеса

Суддя Суворовського районного суду м.Одеси Шепітко І.Г., розглянувши в порядку скороченого провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Суворовського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Суворовського районного суду міста Одеси з адміністративним позовом, в якому просить суд зобов'язати відповідача здійснити їй перерахунок та виплату пенсії починаючи з 01.01.2014 року у розмірі 80% від заробітної плати з урахуванням усіх складових заробітної плати - згідно з довідкою про заробітну плату, виданої Джанкойською міською радою №33 від 31.08.2012 року. Позовні вимоги мотивовані тим, що позивачка перебуває на обліку в Суворовському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України в м.Одесі та отримує пенсію відповідно до Закону України «Про державну службу» у розмірі 80% від заробітної плати. Позивачка звернулась із заявою до Суворовського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м.Одесі про перерахунок пенсії з урахуванням інших виплат з 01.01.2013 року та надала зазначену довідку про заробітну плату, однак їй було відмовлено оскаржуваним рішенням. Позивач вважає такий висновок територіального органу Пенсійного фонду України неправомірним та таким, що суперечить Конституції України.

01.02.2017 року Ухвалою суду відкрито скорочене провадження у справі за даним адміністративним позовом за позовними вимогами, починаючи з 01.08.2016 року, при цьому в іншій частині вимог, а саме з 01.01.2014 року, позов залишено без розгляду.

23 лютого 2017 року відповідач - Суворовське об'єднане управління Пенсійного фонду України в м.Одесі надало письмові заперечення та просило відмовити у задоволенні позовних вимог посилаючись на те, що вимоги викладені в позовній заяві є не обґрунтованими та такими, що не відповідають нормам чинного законодавства.

Відповідно до вимог ч.4 ст.183-2 КАС України суддя розглядає справу в порядку скороченого провадження одноособово, без проведення судового засідання та виклику осіб, що беруть участь у справі.

Суд вивчивши матеріали справи прийшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Суворовському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України в м.Одесі та отримує пенсію відповідно до Закону України «Про державну службу» у розмірі 80% від заробітної плати.

Позивачка звернулась із заявою до Суворовського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м.Одесі про перерахунок та виплату пенсії починаючи з 01.01.2013 року у розмірі 80% від заробітної плати з урахуванням усіх складових заробітної плати - згідно з довідкою про заробітну плату, виданої Джанкойською міською радою №33 від 31.08.2012 року, проте Рішенням №11 від 17.01.2017 року «Про відмову у перерахунку пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу», їй було відмовлено у перерахунку пенсії у зв'язку з тим, що згідно Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 року №889-VIII, що набув чинності 01.05.2016 року, спеціальні пенсії, у тому числі й призначені за вказаним законом, не перераховуються.

Пенсія позивачу призначена на підставі ст.21 Закону № 2493-ІІІ та ст.37 Закону №3723-ХІІ, а її перерахунок позивач просить здійснити за ст.37-1 Закону №3723-ХІІ, яка на момент призначення їй пенсії, тобто станом на вказану дату, дійсно передбачала можливість перерахунку пенсії державного службовця.

Разом з тим, на на момент її звернення до відповідача із заявою щодо перерахунку пенсії з цих підстав, законодавство змінилось, статтю 37-1 Закону №3723-ХІІ та Постанову №865 було викладено в іншій редакції, яка не закріплює права особи на перерахунок пенсії, і жодним іншим нормативно-правовим актом також не визначено ані порядку (механізму) перерахунку пенсії державного службовця, ані умов його здійснення.

З огляду на це, суд вважає, що у відповідача на момент звернення позивача із заявою про перерахунок її пенсії на підставі вказаної довідки про заробітну плату, не було правових підстав для здійснення перерахунку пенсії, а у відповідності до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

При цьому, суд відзначає, що відмова відповідача у такому перерахунку пенсії позивача не призвела до зменшення розміру пенсії державного службовця, яку вона отримувала до цього, і не є звуженням обсягу вже набутих нею прав та/або позбавленням її права на соціальний захист, а також суд звертає увагу на те, що як було встановлено вище, право на пенсію позивач набула не на підставі ст.37-1 Закону №3723-ХІІ, за якою вона просить здійснити її перерахунок, а на підставі зовсім іншої законодавчої норми - ст.21 Закону № 2493-ІІІ із субсидіарним застосуванням ст. 37 Закону № 3723-ХІІ, і в даному випадку зміна редакції ст.37-1 Закону №3723-ХІІ є зміною законодавства, що у свою чергу змінює соціально-економічні права певного кола осіб.

Водночас, при розв'язанні спірних правовідносин судом враховується й правова позиція Європейського суду з прав людини, викладена в рішенні «Великода проти України» від 03.06.2014 року, в якому Суд зазначив, що законодавчі норми можуть змінюватися, передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства, зміна механізму нарахування певних видів соціальних виплат та допомоги є конституційно допустимою до тих меж, за якими ставиться під сумнів сама сутність змісту права на соціальний захист.

Крім того, у зазначеному рішенні Європейський суд став на бік держави України та, між іншим, наголосив на складній економічній ситуації в країні, а також на необхідності пошуку саме державою Україна додаткових інструментів її подолання шляхом раціонального використання бюджетних коштів та необхідності збереження «справедливого балансу» між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами щодо захисту прав і свобод окремої особи.

Враховуючи вищевикладені обставини та докази у їх сукупності, відповідно до вимог ст.86 КАС України, суд вважає, що в даному випадку відсутні правові підстави для перерахунку пенсії позивача на підставі ст.37-1 Закону № 3723-ХІІ і Постанови №865 у редакціях, чинних на момент призначення їй пенсії, та приймає до уваги доводи відповідача щодо зміни законодавства.

Керуючись ст.ст.41, 159, 160, 254 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Суворовського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії - залишити без задоволення.

Копію Постанови направити сторонам у справі.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду через Суворовський районний суд м.Одеси шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з моменту отримання її копії.

Суддя: