Справа № 826/19196/16
Суддя: Балась Т.П.
Дата ухвалення: 2017-03-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без розгляду

01 березня 2017 року м. Київ № 826/19196/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі колегії: головуючого судді Балась Т.П., суддів Літвінової А.В., Мазур А.С., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовомОСОБА_1
до Третя особаДержавної міграційної служби України Головне управління Державної міграційної служби України в м. Києві
провизнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити дії
В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Державної міграційної служби України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Головне управління Державної міграційної служби України в м. Києві про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити дії.

Ухвалою суду від 08.12.2016 року відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду.

В судовому засіданні 22.02.2017 року суд за згодою сторін, ухвалив продовжити розгляд справи в порядку письмового провадження.

Представником Державної міграційної служби України в судовому засіданні заявлено, а також через канцелярію суду 28.02.2017 року подано клопотання про залишення позову без розгляду, з огляду на пропущення позивачем строку звернення до адміністративного суду.

Зазначене клопотання мотивовано тим, що позивачем пропущено спеціальний строк на оскарження до суду повідомлення про відмову у визнанні біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту (ч.1 ст.12 Закону України «Про біженців та осіб, які потребують додаткового захисту»).

Представник позивача заперечив у судовому засіданні проти залишення позову без розгляду та зазначив, що позивач після отримання рішення не зрозуміла його суть, оскільки не володіє мовою та не має юридичної освіти. Також представник позивача просив врахувати, що шукачі притулку відносяться до вразливої категорії позивачів та встановлений строк є занадто коротким для вирішення питань забезпечення захисту своїх прав.

Вирішуючи питання щодо наявності підстав для визнання причини пропуску позивачем строку звернення до суду поважними, суд зазначає наступне.

Строк звернення до адміністративного суду встановлено статтею 99 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до частини першої статті 99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Частиною другою статті 99 КАС України передбачено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до змісту статті 99 КАС України вбачається, що строк звернення до суду з адміністративним позовом обчислюється з моменту коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених Кодексом адміністративного судочинства України певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов'язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України "Про біженців та осіб, які потребують додаткового захисту" рішення про відмову в прийнятті заяви про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, про відмову в оформленні документів для вирішення питання щодо визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, протягом п'яти робочих днів з дня отримання повідомлення про відмову можуть бути оскаржені в установленому законом порядку до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту, а також до суду у строки, встановлені цим Законом.

Крім того, суд звертає увагу на те, що п.20 постанови Пленум Вищого адміністративного суду України від 30.09.2013 року №12 звернуто увагу суддів на те, що строк у п'ять робочих днів для оскарження рішення про відмову в прийняті заяви про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, або про відмову у оформленні документів для вирішення питання щодо визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, встановлений ч.1 ст.12 Закону України «Про біженців та осіб, які потребують додаткового захисту», застосовується як для подання скарги до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту, так і до строків звернення до суду з позовною заявою.

Таким чином, положеннями цього Закону встановлено спеціальний строк на оскарження рішення про відмову в прийнятті заяви про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, про відмову в оформленні документів для вирішення питання щодо визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту.

Статтею 100 КАС України передбачено, що адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Поважними причинами пропуску строку звернення до суду відповідно до вимог Кодексу адміністративного судочинства України визнаються обставини, які є об'єктивно непереборними та не залежать від волевиявлення сторони і пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення сторонами у справі процесуальних дій.

Як вбачається з журналу видачі повідомлень (про втрату чи позбавлення статусу біженця або особи, яка потребує додаткового захисту, довідки про звернення за захистом в Україні) ГУ ДМС України в м.Києві, позивачем 01.03.2016 року нарочно отримано повідомлення про відмову у визнанні біженцем або особо, яка потребує додаткового захисту.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позивачеві було відомо про оскаржуване рішення ще з 01.03.2016 роцу під час його отримання. Однак, адміністративний позов подано лише 06.12.2016 року, з порушенням визначеного строку ч.1 ст.12 Закону України «Про біженців та осіб, які потребують додаткового захисту».

Під час судового розгляду представником позивача не наведено доказів поважності причин пропуску строку на звернення до суду з адміністративним позовом. Судом не приймаються доводи представника позивача щодо пропуску строку на звернення до суду, оскільки починаючи з березня 2016 року до грудня 2016 року позивачем не було вчинено жодних заходів щодо з'ясування суті врученого їй рішення в органі Державної міграційної служби.

Враховуючи наведені фактичні обставини справи, суд не знаходить підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними.

Відповідно до ч.2 ст.100 Кодексу адміністративного судочинства України, позовна заява може бути залишена без розгляду як на стадії вирішення питання про відкриття провадження в адміністративній справі без проведення судового засідання, так і в ході підготовчого провадження чи судового розгляду справи.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 155 Кодексу адміністративного судочинства України, суд своєю ухвалою залишає позовну заяву без розгляду, якщо позовну заяву подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до адміністративного суду і суд не знайшов підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними.

Керуючись ст. 100, п. 9 ч. 1 ст. 155, ст.ст. 160, 165 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва,-

У Х В А Л И В:

1. Залишити без розгляду позовну заяву ОСОБА_1 до Державної міграційної служби України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити дії.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку передбаченому ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства та може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 КАС України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Головуючий суддя Т.П. Балась

Судді А.В. Літвінова

А.С. Мазур