Справа № 4892/10/2170
Суддя: Хом'якова В.В.
Дата ухвалення: 2011-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
____________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2011 р. Справа № 2-а-4892/10/2170

Херсонський окружний адміністративний суд

у складі: головуючої судді: Хом'якової В.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1 до Державної податкової інспекції у м. Херсоні про захист порушених конституційних та законних прав особи,

встановив:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Державної податкової інспекції у м. Херсоні про захист порушених прав визначених ст. 58 Конституції України з боку ДПІ у м. Херсоні шляхом скасування податкового повідомлення-рішення від 09.08.10 № /0. Позивач зазначає, що при здійсненні купівлі товарів він не є податковим агентом. Може виступати податковим агентом лише у випадках використання найманої праці інших осіб.

Представник позивача подав заяву про розгляд справи без його участі.

Державна податкова інспекція у м. Херсоні проти позову заперечує, посилаючись на те, що позивач є податковим агентом, оскільки виплачувала кошти особам, в яких купувала товари. Перевіркою було виявлено, що у ОСОБА_1 були відсутні первинні документи на товар, придбаний у липні 2010 року у громадян на суму 900 грн. без документального підтвердження та без утримання податку з доходів фізичних осіб у джерела виплати.

Представник відповідача подав заяву про розгляд справи в письмовому провадженні.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи.

Податковим повідомленням-рішенням Державної податкової інспекції у м. Херсоні від 09.08.10 № /014 визначено фізичній особі-підприємцю ОСОБА_2 податкове зобов'язання з податку з доходів фізичних осіб в сумі 135 грн. та застосована штрафна санкція в сумі 270 грн. за порушення пп. 4.2.1 п. 4.2 ст. 4, пп. 8.1.1 п. 8.1 ст. 8 Закону України від 22.05.03р. № 889-IV "Про податок з доходів фізичних осіб". Рішення прийнято за висновками акту перевірки від 27.07.10. З наданого до позову акту перевірки вбачається, що 27.07.10 державними податковими інспекторами Пановою В.П. та Сінельниковою О.В. була проведена перевірка фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 за місцем здійснення підприємницької діяльності в магазині "РадіоСвіт" за адресою вул. Р.Люксембург, 7, м. Херсон. Встановлено, що ФОП ОСОБА_1 знаходиться на спрощеній системі оподаткування, на момент перевірки книга обліку доходів та витрат відсутня, в липні ОСОБА_1 здійснювала закупку товарів у фізичних осіб, на фірмах м. Херсону та Києва на загальну суму 900 грн. без документального підтвердження та без утримання податку з доходів фізичних осіб у джерела виплати. ОСОБА_3 в акті перевірки зазначила, що втратила книгу обліку доходів та витрат при переїзді, тому вона відсутня.

Суд приймає до уваги, що позивач є платником єдиного податку. Указом Президента України від 28.06.99 р. № 746/99 "Про внесення змін до Указу Президента України від 03.07.98 р. № 727 "Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності субєктів малого підприємництва" визначено, що фізична особа субєкт підприємницької діяльності може самостійно за власним бажанням обрати спосіб оподаткування доходів, одержаних від здійснення підприємницької діяльності, за єдиним податком шляхом придбання Свідоцтва про сплату єдиного податку при обовязковому додержанні умов, визначених у ст. 1 Указу. Приватний підприємець платник єдиного податку також зобовязаний вести Книгу обліку доходів і витрат згідно з додатком № 10 до Інструкції про прибутковий податок з громадян, затвердженої наказом ДПАУ від 21.04.93 р. № 12. При цьому як сам підприємець, так і його наймані працівники заповнюють у Книзі тільки чотири графи: "Період обліку", "Витрати на виробництво продукції" (на практиці ця графа має іншу назву, наприклад, "Закупівля товарів"), "Сума виручки (доходу)", "Чистий дохід".

Згідно з п. 6 Указу № 746 приватний підприємець не є платником прибуткового податку. При цьому доходи, отримані від здійснення підприємницької діяльності, що обкладаються єдиним податком, не включаються до складу сукупного оподатковуваного доходу приватного підприємця за підсумками звітного року, а сплачена сума єдиного податку є остаточною та не включається до перерахунку загальних податкових зобовязань приватного підприємця.

Що стосується утримання прибуткового податку з доходів осіб, які працюють за наймом у приватного підприємця, то в Указі № 746 визначено, що доходи, отримані від здійснення підприємницької діяльності, що обкладається єдиним податком, не включаються до складу сукупного оподатковуваного доходу за підсумками звітного року такого платника і осіб, що перебувають з ним у трудових відносинах, а сплачена сума єдиного податку є остаточною і не включається до перерахунку загальних податкових зобовязань як самого платника податку, так і осіб, що перебувають з ним у трудових відносинах, включаючи членів його сімї, котрі беруть участь у підприємницькій діяльності. Отже, і приватні підприємці, і особи, які працюють у них за наймом, звільнені від обовязку сплачувати прибутковий податок.

Відповідно до статті 2 Закону "Про податок з доходів фізичних осіб" платниками податку з доходів фізичних осіб є резиденти, які отримують: як доходи з джерелом їх походження з території України, так і іноземні доходи, та нерезиденти, які отримують доходи з джерелом їх походження з території України.

Обов'язки нарахування, утримання та сплати (перерахування) податку до бюджету відповідно до п. п. 8.1.1 п. 8.1 ст. 8 Закону покладено на податкового агента, який нараховує (виплачує) оподатковуваний дохід на користь платника податку, утримує податок від суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену у відповідних пунктах статті 7 Закону.

Відповідно до п. 1.15 ст. 1 Закону податковим агентом вважається юридична особа (її філія, відділення, інший відокремлений підрозділ) або фізична особа чи представництво нерезидента - юридичної особи, які незалежно від їх організаційно-правового статусу та способу оподаткування іншими податками зобов'язані нараховувати, утримувати та сплачувати цей податок до бюджету від імені та за рахунок платника податку, вести податковий облік та подавати податкову звітність податковим органам відповідно до закону, а також нести відповідальність за порушення норм цього Закону.

Податок з доходів фізичних осіб підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету під час виплати оподатковуваного доходу. Якщо оподатковуваний дохід нараховується, але не виплачується платнику податку особою, що його нараховує, то податок, який підлягає утриманню з такого нарахованого доходу, підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені законом для місячного податкового періоду (протягом 30 календарних днів, наступних за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця). Порядок сплати (перерахування) податку до бюджету передбачено статтею 16 Закону, відповідно до якої податок, утриманий з доходів резидентів, підлягає зарахуванню до бюджету згідно з нормами Бюджетного кодексу України, а податок, утриманий з доходів нерезидентів, підлягає зарахуванню до бюджету територіальної громади за місцем утримання такого податку.

Таким чином, податкова інспекція повина довести, що позивач є особою, відповідальною згідно з вимогами цього Закону за нарахування та утримання податку, і повинна сплачувати (перераховує) його до відповідного бюджету, тобто є податковим агентом.

Відповідно до Декрету Кабінету Міністрів України від 26.12.92 р. № 13-92 "Про прибутковий податок з громадян" (з відповідними змінами та доповненнями), яким регулюється порядок оподаткування доходів громадян, в тому числі доходів, одержаних від здійснення підприємницької діяльності (статті 12, 14 та 19), встановлено, що підприємства, організації, установи, фізичні особи субєкти підприємницької діяльності при виплаті протягом календарного року доходів громадянам не за місцем їх основної роботи, в тому числі субєктам підприємницької діяльності фізичним особам без створення юридичної особи (незалежно від обраного ними способу оподаткування своїх доходів, одержаних від здійснення підприємницької діяльності), повинні не пізніше як через 30 днів після виплати таких доходів (незалежно від форми розрахунку: за готівку чи на розрахункові та інші рахунки, відкриті в банку та інших кредитних установах) повідомити податковим органам за місцем проживання громадян про виплачені суми доходів i суми утриманого з них податку за формою № 2. За неподання таких відомостей службові особи підприємств, установ, організацій та фізичні особи субєкти підприємницької діяльності несуть адміністративну відповідальність згідно з чинним законодавством.

З акту перевірки неможливо встановити, яким особам виплачувались доходи позивачем, за якими договорами, чи є ці особи підприємствами, чи приватними підприємцями. Будь-яких документів на підтвердження джерела придбання товарів на місці проведення торгівлі виявлено не було. Податкова інспекція не довела по відношенню до кого позивач є податковим агентом. Як правомірно вказано в позові, позивач не відноситься до осіб, визначених пп. 8.2.2 п. 8.2 ст. 8 Закону України "Про податок з доходів фізичних осіб", і тому суд погоджується із доводами про те, що в даних правовідносинах позивач не повинен нараховувати , утримувати та сплачувати (перераховувати) до бюджету податок.

Що стосується втрати Книги обліку доходів та витрат, за це порушення передбачена інша відповідальність нормативними актами, які регулюють правовідносини в сфері готівкового обігу, касових операцій.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Підставою для визнання неправомірним акту індивідуальної дії, до якого відноситься оспорюване рішення ДПІ, є невідповідність його вимогам чинного законодавства та/або визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт. За результатами розгляду справи судом встановлено, податкове повідомлення-рішення ДПІ у м. Херсоні суперечить вимогам чинного законодавства, що є підставою для визнання його нечинним та скасування.

Позов підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 94, 122, 159 - 163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

постановив:

Позов задовольнити.

Скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у м. Херсоні від 09.08.2010 № 004241702/0 про визначення ОСОБА_1 податкового зобов'язання по податку з доходів фізичних осіб в сумі 405 грн.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня її проголошення. В разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя Хом'якова В.В.

кат. 8.2.8