Справа № 2а-642/10/1470
Суддя: Шляхтицький О.І.
Дата ухвалення: 2017-03-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

2а-642/10/1470

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

——————————————————————

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 березня 2017 р.

м.Одеса

Справа № 2а-642/10/1470

Категорія: 8.2.3

Головуючий в 1 інстанції: Біоносенко В. В.

Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду

у складі: судді доповідача - головуючого - Шляхтицького О.І.,

суддів: Запорожана Д.В., Романішина В.Л.,

при секретарі – Ханділян Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства "Миколаївобленерго" на постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 22 листопада 2016 року у справі за адміністративним позовом Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Одесі Міжрегіонального Головного управління ДФС до публічного акціонерного товариства "Миколаївобленерго" про стягнення заборгованості в сумі 1261000 грн., –

ВСТАНОВИЛА:

У лютому 2010 року податковий орган звернувся з адміністративним позовом про стягнення з відкритого акціонерного товариства енергопостачальної компанії "Миколаївобленерго" частини чистого прибутку за результатами фінансово-господарської діяльності за 2008 рік в розмірі 1261000,00 гривень.

В обґрунтування позовних вимог зазначалось, що за результатами планової виїзної перевірки встановлено, що відповідач в порушення ч. 1 ст. 60 Закону України "Про державний бюджет України на 2009 рік" не перерахував до Державного бюджету частину прибутку за результатами фінансово-господарської діяльності за 2008 р. в розмірі 1261000,00 грн.

Постановою Миколаївського окружного адміністративного суду від 22 листопада 2016 року стягнуто з Публічного акціонерного товариства "Миколаївобленерго" (код ЄДРПОУ 23399393) заборгованість в сумі 1261000 грн. (один мільйон двісті шістдесят одна тисяча грн.) на користь Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Одесі Міжрегіонального Головного управління ДФС.

Не погоджуючись з даною постановою суду ПАТ "Миколаївобленерго" подало апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі зазначено, що рішення судом першої інстанції ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, у зв’язку з чим просить його скасувати та ухвалити нову постанову, якою у задоволенні адміністративного позову відмовити.

Апелянт, мотивуючи власну правову позицію, акцентує увагу на таких обставинах і причинах незаконності і необґрунтованості оскаржуємого судового рішення:

- акт перевірки не підписаний жодною посадовою особою.

Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для її задоволення.

Суд першої інстанції встановив, що Відкрите акціонерне товариство енергопостачальна компанія "Миколаївобленерго", (правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство "Миколаївобленерго"), зареєстровано в якості юридичної особи 30.04.1999 р. та перебуває на податковому обліку в Спеціалізованій ДПІ з обслуговування великих платників у м. Одесі Міжрегіонального Головного управління ДФС.

В листопаді 2009 року позивачем здійснено планову виїзну перевірку відповідача з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.07.08 по 30.06.09р., в ході якої встановлено, що відповідач в порушення ч. 1 ст. 60 Закону України "Про Державний бюджет України на 2009 рік" не перерахував до Державного бюджету частину прибутку за результатами фінансово-господарської діяльності за 2008 р. в розмірі 1261000,00 грн., про що складено Акт № 1162/39/23399396 від 13.11.2009 р.

Вказані обставини сторонами не заперечуються, а отже є встановленими.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з наступних мотивів, з якими погоджується суд першої інстанції.

За змістом ч. 7 ст. 59, ч. 1 ст. 60 Закону України "Про Державний бюджет України на 2009 рік" господарські товариства, 50 і більше відсотків акцій (часток, поїв) яких знаходиться у власності господарських товариств, частка держави в яких складає не менше 50 відсотків (крім дочірніх компаній та підприємств Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України", а також закритого акціонерного товариства "Укргаз-Енерго"), сплачують до 1 червня 2009 року безпосередньо до Державного бюджету України дивіденди, нараховані за результатами фінансово-господарської діяльності за 2008 рік у розмірі базових нормативів відрахування частки прибутку, що спрямовується на виплату дивідендів пропорційно розміру державної частки (акцій, паїв) у статутних фондах господарських товариств, акціонером яких є держава і володіє в них контрольним пакетом акцій.

Закрите акціонерне товариство "Укргаз-Енерго" сплачує до 1 червня 2009 року дивіденди, нараховані за результатами фінансово-господарської діяльності за 2006, 2007 та 2008 роки, безпосередньо Національній акціонерній компанії "Нафтогаз України" у розмірі частки (акцій, паїв) Компанії у його статутному фонді. Також, господарські товариства, у статутному фонді яких є корпоративні права держави (крім Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України"), сплачують до 1 червня 2009 року до Державного бюджету України дивіденди, нараховані за результатами фінансово-господарської діяльності за 2008 рік пропорційно розміру державної частки (акцій, паїв) у їх статутних фондах у розмірі базових нормативів відрахування частки прибутку, що спрямовується на виплату дивідендів.

У разі неприйняття господарськими товариствами, у статутному фонді яких є корпоративні права держави, та господарськими товариствами, 50 і більше відсотків акцій (часток, паїв) яких знаходиться у статутних фондах господарських товариств, часткадержави яких складає не менше 50 відсотків (крім закритого акціонерного товариства "Укргаз-Енерго"), рішення про нарахування дивідендів за результатами фінансово-господарської діяльності за 2006, 2007 та 2008 роки до 1 червня 2009 року, такі господарські товариства сплачують частину чистого прибутку до державного бюджету у розмірі, визначеному за базовими нормативами відрахування частки прибутку, що спрямовується на виплату дивідендів, встановлених на відповідний рік, до 1 червня 2009 року.

За правилами Постанови КМУ від 08.04.2009 №315 "Про затвердження базових нормативів відрахування частки прибутку, що спрямовується на виплату дивідендів за результатами господарської діяльності товариств, у статутному капіталі яких є корпоративні права держави, у 2008 році", базовий норматив відрахування частки прибутку, що спрямовуються на виплату дивідендів за результатами фінансово-господарської діяльності господарських товариств, у статутному капіталі яких є корпоративні права держави, у 2008 році становить 15%.

Згідно "Порядку складання розрахунку частини чистого прибутку (доходу), що підлягає сплаті до державного бюджету за результатами щоквартальної фінансово-господарської діяльності в 2007 році" (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин)чистий прибуток (доход) розраховується відповідно до значення рядка 220 звіту про фінансові результати.

Отже, з урахуванням встановленого Додатком № 8 Закону України "Про Державний бюджет України на 2009 рік", здійснення органами державної податкової служби контролю за сплатою чистого прибутку до Державного бюджету України, позивачем на підставі Звіту відповідача про фінансові результати за 2008 рік обраховано частину чистого прибутку, що підлягає сплаті в розмірі 1261000,00 гривень.

Відповідно до ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб’єкта владних повноважень обов’язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

В ході розгляду справи позивач довів суду ті обставини, на які він посилався в обґрунтування заявлених вимог, а відповідач не надав суду належні докази на підтвердження своїх заперечень проти позову.

Надаючи оцінку правомірності дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у ст.2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, встановлюючи при цьому чи прийняті (вчинені) ним рішення (дії): на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З приводу доводів апелянта, що декларантом не подані страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування колегія суддів зазначає, що відсутність у позивача страхових документів не впливає на ціну товару, заявлену декларантом за основним методом.

Позиція апелянта, що дія Постанови КМУ №315 від 08.04.2009 року на нього не розповсюджується так як у статутному фонді відсутні корпоративні права держави не поширюється, не сприймається, оскільки найбільшим власником акцій на протязі 2008 року виступала саме держава в особі НАК "Енергетична компанія України", частка в статутному фонді 70%.

Також колегія суддів відхиляє доводи, що акт перевірки не підписаний жодною посадовою особою, оскільки в матеріалах справи міститься не оригінал акту перевірки, а його копія, що відповідає оригіналу та оформлена належним чином.

Інші доводи апеляційної скарги ґрунтуються на суб'єктивній оцінці фактичних обставин справи та доказів, а також на невірному тлумаченні норм матеріального права. Зазначені доводи не містять посилань на конкретні обставини чи факти або на нові докази, які б давали підстави для скасування рішення суду першої інстанції.

Таким чином, на підставі встановлених в ході судового розгляду обставин, суд першої інстанції правильно дійшов висновку, що позовні вимоги Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Одесі Міжрегіонального Головного управління ДФС є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують. За таких обставин, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Судові витрати розподіляються відповідно до приписів ч.1 ст.94 КАС України.

Керуючись ч. 1 ст. 195, 196, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200, п. 1 ч. 1 ст. 205, ст. 206, ч.5 ст. 254 КАС України, колегія суддів, –

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства "Миколаївобленерго" залишити без задоволення, а постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 22 листопада 2016 року у справі № 2а-642/10/1470 – залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складення судового рішення у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Дата складення у повному обсязі і підписання рішення суду – 06 березня 2017 року.

Головуючий: О.І. Шляхтицький

Суддя: Д.В. Запорожан

Суддя: В.Л. Романішин