Справа № 686/18411/16-а
Суддя: Граб Л.С.
Дата ухвалення: 2017-03-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про поновлення строку апеляційного оскарження

Справа № 686/18411/16-а

01 березня 2017 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Граб Л.С.

суддів: Гонтарука В. М. Білої Л.М.

розглянувши в порядку письмового провадження заяву управління Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 09 листопада 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинення дій,

В С Т А Н О В И В :

У вересні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до управління Пенсійного фонду України у м.Хмельницькому, в якому просив: визнати протиправними дії управління Пенсійного фонду України у м.Хмельницькому щодо відмови у проведенні перерахунку пенсії з 01.12.2015 року відповідно до довідки виконавчого комітету Хмельницької міської ради від 17.08.2016 року та зобов'язати управління Пенсійного фонду України у м.Хмельницькому з 01.12.2015 року здійснити перерахунок та виплату пенсії відповідно до ст. 37-1 Закону України «Про державну службу», у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 року №1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» за посадою, з якої була призначена пенсія, відповідно до довідки виконавчого комітету Хмельницької міської ради від 17.08.2016 №02-13-1333 із розрахунку 90% від суми заробітної плати.

Постановою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 09 листопада 2016 року позовні вимоги задоволено частково. Визнано протиправними дії управління Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому щодо відмови ОСОБА_1 у перерахунку пенсії як державному службовцю, відповідно до ст. 37-1 Закону України «Про державну службу» з 01.09.2016 року. Зобов'язано управління Пенсійного фонду України в м. Хмельницькому з 01.09.2016 року перерахувати ОСОБА_1 пенсію в розмірі 90% відповідно до ст. 37-1 Закону України «Про державну службу» у зв'язку з збільшенням заробітної плати працюючого державного службовця на підставі довідки виданої управлінням житлово-комунального господарства Хмельницької облдержадміністрації №1288 від 22.09.2016 року. Судові витрати в сумі 551 гривні 20 копійок присуджено ОСОБА_1 з Державного бюджету України. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, управління Пенсійного фонду України у м.Хмельницькому оскаржило його в апеляційному порядку. Крім того, разом з матеріалами апеляційної скарги скаржником подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження вищевказаного судового акту.

Сторони, будучи належним чином повідомленими про час, дату та місце апеляційного розгляду справи, в судове засідання не з'явились.

Відповідно до ч. 4 ст. 196 КАС України неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження, відповідно до пунктів 1, 2 частини 1 статті 197 КАС України.

В обґрунтування поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження скаржник вказує на те, що копію повного тексту оскаржуваної постанови Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 09 листопада 2016 року управлінням отримано лише 21.11.2016 року, а тому вказану причину пропуску просить вважати поважною.

Перевіривши матеріали справи та доводи викладені в клопотанні, заслухавши суддю-доповідача, колегія суддів вважає, що клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження слід задовольнити, а строк на апеляційне оскарження поновити з таких підстав.

Пунктом 8 ч. 3 ст. 129 Конституції України забезпечується право на апеляційне та касаційне оскарження судових рішень, крім випадків, установлених законом.

Особам, які беруть участь у справі, а також особам, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси чи обов'язки, забезпечується право на апеляційне та касаційне оскарження рішень адміністративного суду, крім випадків, встановлених КАС України (ст. 13 КАС України).

Відповідно до ч. 1 ст. 185 Кодексу адміністративного судочинства України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси чи обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку постанови суду першої інстанції повністю або частково.

В силу ч. 2 ст. 186 КАС України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом ч. 3 ст. 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Частиною 1 ст. 101 КАС України, передбачено, що процесуальні строки - це встановленні законодавством або судом строки, у межах яких вчиняються процесуальні дії.

Відповідно до ч. 1 ст. 102 КАС України пропущений з поважних причин процесуальний строк, встановлений законом, може бути поновлений, а процесуальний строк, встановлений судом, - продовжений судом за клопотанням особи, яка бере участь у справі.

Поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об'єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення та пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами.

Згідно з ч.1 ст.17 Закону України „Про виконання рішення та застосування практики Європейського Суду з прав людини" суди України застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основних свобод та протоколи до неї і практику Європейського суду, як джерела права.

Так, у справі Delcourt v. Belgium Європейський суд зазначив, що у демократичному суспільстві у світлі розуміння Конвенції (Європейська конвенція про захист прав людини і основних свобод 1950 року, ратифікована Законом України від 17.07.97 №475/97), право на справедливий суд посідає настільки значне місце, що обмежувальне тлумачення статті 6 не відповідало б меті та призначенню цього положення. У справі Bellet v. Frаnсе Суд зазначив, що стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права. Отже, як свідчить позиція Суду у багатьох справах, основною складовою права на суд є право доступу, в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

Як випливає з рішення Європейського Суду з прав людини у справі Іліан проти Туреччини, правило встановлення обмежень до суду у зв'язку з пропуском строку звернення до суду повинно застосовуватися з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру; перевіряючи його виконання, слід звертати увагу на обставини справи.

Згідно згідно матеріалів справи, 09.11.2016 року у відкритому судовому засіданні судом першої інстанції винесено оскаржуване рішення, однак повний текст постанови Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 09 листопада 2016 року управлінням отримано 21.11.2016 року, що підтверджується відміткою вхідного штампу останнього в нижньому правому куті супровідного листа №686/18411/16/16597/16 від 21.11.16 року.

Таким чином, відсутність повного тексту рішення позбавило апелянта можливості подати апеляційну скаргу відповідно до вимог ст. 186 КАС України.

Зважаючи на викладене, колегія суддів зазначає, що перебіг процесуального строку для звернення з апеляційною скаргою обчислюється з дня наступного за днем отримання постанови суду першої інстанції.

Як вбачається з матеріалів справи, апеляційну скаргу подано управлінням 01.12.2016 року, тобто в межах десятиденного строку, встановленого ст. 186 КАС України.

За таких обставин колегія суддів дійшла висновку, що заявлене клопотання підлягає задоволенню, а процесуальний строк звернення до суду з апеляційною скаргою - поновленню.

Керуючись ст.ст. 101, 102, 186 КАС України,

У Х В А Л И В :

1. Заяву управління Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 09 листопада 2016 року задовольнити.

2. Поновити управлінню Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому строк на апеляційне оскарження постанови Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 09 листопада 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинення дій.

Ухвала набирає законної сили з моменту постановлення та оскарженню не підлягає.

Головуючий Граб Л.С.

Судді Гонтарук В. М. Біла Л.М.