Справа № 815/6209/16
Суддя: Шляхтицький О.І.
Дата ухвалення: 2017-03-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 березня 2017 р.м.ОдесаСправа № 815/6209/16

Категорія: 12 Головуючий в 1 інстанції: Харченко Ю. В.

Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду

у складі: судді доповідача - головуючого - Шляхтицького О.І.,

суддів: Запорожана Д.В., Романішина В.Л.,

при секретарі - Ханділян Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 20 грудня 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Голови Роздільнянської районної ради ОСОБА_3 про зобов'язання достроково припинити (скласти) повноваження голови Роздільнянської районної ради шляхом написання заяви про звільнення з посади голови Роздільнянської районної ради сьомого скликання, -

ВСТАНОВИЛА:

У листопаді 2016 року ОСОБА_2 звернувся з адміністративним позовом, в якому просив зобов'язати Голову Роздільнянської районної ради ОСОБА_3 достроково припинити (скласти) повноваження голови Роздільнянської районної ради шляхом написання заяви про звільнення з посади голови Роздільнянської районної ради сьомого скликання.

В обґрунтування позовних вимог зазначалось, що відповідно до пункту 1 частини 1 статті 43, частини 1 статті 55, частини 3 статті 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», на підставі протоколу №3 засідання лічильної комісії по проведенню таємного голосування по виборах голови Роздільнянської районної ради сьомого скликання від 05 листопада 2015року, рішенням Роздільнянської районної ради Одеської області від 05 листопада 2015року №5-VIІ, ОСОБА_3 обраний головою Роздільнянської районної ради сьомого скликання. При цьому, за інформацією Департаменту освіти і науки Одеської обласної державної адміністрації про результати спеціальної перевірки відомостей щодо освіти №3174/02/01-34-02-04 від 18.11.2016р., Федеральним державним бюджетним освітнім закладом вищої освіти «Тюменський державний нафтогазовий університет» (до 1994 року Тюменський індустріальний інститут) повідомлено, що в наказах про закінчення інституту ОСОБА_3 не значиться. Диплом серії НОМЕР_1 від 14 липня 1992року на його ім'я не видавався. Водночас, подаючи пакет документів, що слугував для обрання ОСОБА_3 головою Роздільнянської районної ради він надав автобіографію, до якої додано копію диплома про здобуття вищої освіти в Тюменському індустріальному інституті ім. Ленінського комсомолу від 14.07.1992року серії НОМЕР_1 за спеціальністю «Автомобілі та автомобільне господарство». Окрім того, використовуючи підроблений диплом Тюменського індустріального інституту ім. Ленінського комсомолу від 14.07.1992року, ОСОБА_3 отримав диплом Одеського регіонального інституту державного управління за спеціальністю «Державне управління», у зв'язку з чим, на думку позивача, ОСОБА_3 не мав права отримувати другий диплом про вищу освіту, оскільки надана інформація не відповідала дійсності. Також, позивач зазначає, що у разі встановлення за результатами спеціальної перевірки та розгляду пояснень претендента на посаду факту подання ним підроблених документів або неправдивих відомостей, посадова особа (орган), яка (який) здійснює призначення (обрання) на таку посаду, повідомляє протягом трьох робочих днів про виявлений факт правоохоронним органам та відмовляє претендентові на посаду у призначенні (обранні) на посаду. Особа, щодо якої за результатами спеціальної перевірки встановлено обставини, які є підставою для відмови у призначенні (обранні) на посаду, вважається такою, що не пройшла перевірку. Таким чином, на думку позивача, ОСОБА_3 є таким, що не пройшов спеціальну перевірку, а отже не має права займати відповідальну посаду голови Роздільнянської районної ради. При цьому, знаходження його на зазначеній посаді спричиняє шкоду нормальній депутатській діяльності ОСОБА_2, перешкоджає здійсненню його прав та обов'язків, а також діяльності органів державної влади та органів місцевого самоврядування, правам та інтересам громадян територіальної громади, внаслідок чого ОСОБА_3 не може виконувати повноваження голови Роздільнянської районної ради як суб'єкта владних повноважень, тому виникає необхідність припинити повноваження ОСОБА_3 як голови Роздільнянської районної ради сьомого скликання в судовому порядку.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 20 грудня 2016 року у задоволенні адміністративного позову було відмовлено.

Не погоджуючись з даною постановою суду ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі зазначено, що рішення судом першої інстанції ухвалене з порушенням норм матеріального права, неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи, у зв'язку з чим просить його скасувати та ухвалити нову постанову, якою адміністративний позов задовольнити.

Апелянт, мотивуючи власну правову позицію, акцентує увагу на таких обставинах і причинах незаконності і необґрунтованості оскаржуємого судового рішення:

- порушення Головою Роздільнянської районної ради Закону України «Про запобігання корупції».

Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для її задоволення.

Судом першої інстанції встановлено, що згідно пункту 1 частини 1 статті 43, частини 1 статті 55, частини 3 статті 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», на підставі протоколу №3 засідання лічильної комісії по проведенню таємного голосування по виборах голови Роздільнянської районної ради сьомого скликання від 05 листопада 2015року, Роздільнянською районною радою Одеської області прийнято Рішення «Про обрання голови Роздільнянської районної ради сьомого скликання» від 05.11.2015р. №5-VIІ, яким ОСОБА_3 обрано головою Роздільнянської районної ради сьомого скликання.

За наслідками розгляду запиту заступника голови Роздільнянської районної ради ОСОБА_2 від 18.11.2016р., Департаментом освіти і науки Одеської обласної державної адміністрації на ім'я заявника надіслано Лист від 18.11.2016р. №3174/02/01-34-02-04, за підписом директора Департаменту Семенюк Ю.Є., у якому зазначено, що за інформацією, наданою Федеральним державним бюджетним освітнім закладом вищої освіти «Тюменський державний нафтогазовий університет» (до 1994року Тюменський індустріальний інститут) Російської Федерації, в наказах про закінчення інституту ОСОБА_3 не значиться. Диплом серії НОМЕР_1 від 14 липня 1992 року на його ім'я не видавався.

За результатами розгляду запиту в.о. директора Департаменту освіти і науки Одеської обласної державної адміністрації Думбрави В.І. №2238/02/01-34-02-01 від 23.11.2015р., Федеральним державним бюджетним освітнім закладом вищої освіти «Тюменський державний нафтогазовий університет» надано відповідь №14/1-1145 від 22.12.2015р., у якому зазначено, що за наказами про закінчення Тюменського індустріального інституту імені Ленінського комсомолу в 1992р. ОСОБА_3 не значиться. За реєстрацією видачі дипломів про вищу освіту за 1992р. диплом серії НОМЕР_1, реєстраційний №492 від 14 липня 1992р. за спеціальністю «Автомобілі та автомобільне господарство» на ім'я ОСОБА_3 Тюменським індустріальним інститутом імені Ленінського комсомолу не видавався. Диплом серії ПЕ Тюменським індустріальним інститутом не видавався.

18.10.2016р. заступник начальника слідчого відділу УСБУ в Одеській області підполковник юстиції Іщук О.І. звернувся до Роздільнянської районної ради з Листом №65/16/6391пт, у якому зазначив, що слідчим відділом Управління СБ України в Одеській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000155 від 02.06.2016р., за фактом вчинення злочину, передбаченого ч.4 ст.358 Кримінального кодексу України. В ході досудового розслідування встановлено, що громадянин України ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, з метою призначення па посаду Голови Роздільнянської районної ради на підставі ст.ст.56-58 Закону України «Про запобігання корупції», «Порядку проведення спеціальної перевірки відомостей у відношенні осіб, які претендують на зайняття посад, які передбачають зайняття відповідального або особливо відповідального положення, і посади з підвищеним корупційним ризиком», в ході проходження спецперевірки надав на адресу відділу кадрів Одеської обласної держави адміністрації недостовірні дані щодо отримання у 1992році вищої освіти в Тюменському індустріальному інституті ім.Ленінського комсомолу, а саме - диплом серії НОМЕР_1, реєстр. №492 від 14.07.1992р. Під час проведення спецперевірки Департаментом освіти і науки Одеської області державної адміністрації викритий факт надання ОСОБА_3 недостовірних даних, та згідно офіційної відповіді вказаного ВНЗу, диплом серії НОМЕР_1 на ім'я ОСОБА_3 не видавався, диплому вказаної серії взагалі не існує, а ОСОБА_3 серед випускників не значиться. Відомості про здобуття вищої освіти ОСОБА_3 власноручно було зазначено в автобіографічних даних, які подавалися на адресу Департаменту освіти і науки Одеської обласної державної адміністрації для проведення спецперевірки при призначенні на посаду Голови Роздільнянської районної ради.

Вищезазначене послугувало підставою для звернення позивача - ОСОБА_2 до Одеського окружного адміністративного суду із даною позовною заявою.

Вказані обставини сторонами не заперечуються, а отже є встановленими.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з відсутності законодавчо передбачених підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_2 про зобов'язання Голови Роздільнянської районної ради ОСОБА_3 достроково припинити (скласти) повноваження голови Роздільнянської районної ради шляхом написання заяви про звільнення з посади голови Роздільнянської районної ради сьомого скликання.

Колегія суддів вважає ці висновки суду першої інстанції правильними і такими, що відповідають вимогам ст.ст. 2, 7, 10, 11, 70, 71 КАС України, Конституції України, Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні, Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування», Закону України «Про запобігання корупції».

Так, Закон України «Про службу в органах місцевого самоврядування» визначає правові, організаційні, матеріальні та соціальні умови реалізації громадянами України права на службу в органах місцевого самоврядування, визначає загальні засади діяльності посадових осіб місцевого самоврядування, їх правовий статус, порядок та правові гарантії перебування на службі в органах місцевого самоврядування

За змістом статті 2 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» посадовою особою місцевого самоврядування є особа, яка працює в органах місцевого самоврядування, має відповідні посадові повноваження щодо здійснення організаційно-розпорядчих та консультативно-дорадчих функцій і отримує заробітну плату за рахунок місцевого бюджету.

На підставі статті 3 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» посадами в органах місцевого самоврядування є: виборні посади, на які особи обираються територіальною громадою; виборні посади, на які особи обираються або затверджуються відповідною радою; посади, на які особи призначаються сільським, селищним, міським головою, головою районної, районної у місті, обласної ради на конкурсній основі чи за іншою процедурою, передбаченою законодавством України.

Згідно частини 3 статті 5 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» стосовно осіб, які обрані (затверджені) відповідною радою на посади, зазначені в абзаці третьому статті 3 цього Закону, а також стосовно осіб, які претендують на зайняття зазначених в абзаці четвертому статті 3 цього Закону посад в органах місцевого самоврядування, за їх письмовою згодою проводиться спеціальна перевірка в порядку, встановленому Законом України "Про запобігання корупції".

Законом України «Про запобігання корупції» визначено правові та організаційні засади функціонування системи запобігання корупції в Україні, зміст та порядок застосування превентивних антикорупційних механізмів, правила щодо усунення наслідків корупційних правопорушень.

За правилами статті 26 Закону України «Про запобігання корупції» стосовно осіб, які претендують на зайняття посад, які передбачають зайняття відповідального або особливо відповідального становища, а також посад з підвищеним корупційним ризиком, перелік яких затверджується Національним агентством, проводиться спеціальна перевірка, у тому числі щодо відомостей, поданих особисто.

Організація проведення спеціальної перевірки покладається на керівника (заступника керівника) державного органу, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування або їх апарату, на зайняття посади в якому претендує особа, крім випадків, установлених законом. Для забезпечення організації проведення спеціальної перевірки керівник відповідного державного органу, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування або їх апарату може визначити відповідальний структурний підрозділ.

Згідно статті 57 Закону України «Про запобігання корупції» спеціальна перевірка проводиться за письмовою згодою особи, яка претендує на зайняття посади, у строк, що не перевищує двадцяти п'яти календарних днів з дня надання згоди на проведення спеціальної перевірки.

У разі ненадання особою такої згоди питання щодо призначення її на посаду не розглядається.

Після одержання письмової згоди особи, яка претендує на зайняття посади, на проведення спеціальної перевірки орган, на посаду в якому претендує особа, не пізніше наступного дня надсилає до відповідних державних органів, до компетенції яких належить проведення спеціальної перевірки відомостей, передбачених у частині третій статті 56, або до їх територіальних органів (за наявності) запит про перевірку відомостей щодо особи, яка претендує на зайняття відповідної посади, за формою, яку затверджує Кабінет Міністрів України.

Спеціальна перевірка проводиться центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері освіти, відповідним органом виконавчої влади Автономної Республіки Крим, структурним підрозділом обласної, Київської, Севастопольської міської державної адміністрації, центральним органом виконавчої влади, якому підпорядкований навчальний заклад, керівником навчального закладу - щодо освіти, наявності у кандидата наукового ступеня, вченого звання.

У відповідності до статті 58 Закону України «Про запобігання корупції» інформація про результати спеціальної перевірки, підписана керівником органу, що проводив перевірку, а в разі його відсутності - особою, яка виконує його обов'язки, або заступником керівника органу відповідно до розподілу функціональних обов'язків, подається до органу, який надіслав відповідний запит, у семиденний строк з дати надходження запиту.

У разі встановлення за результатами спеціальної перевірки та розгляду вищезазначених пояснень претендента на посаду факту подання ним підроблених документів або неправдивих відомостей посадова особа (орган), яка (який) здійснює призначення (обрання) на цю посаду, повідомляє протягом трьох робочих днів про виявлений факт правоохоронні органи та відмовляє претенденту у призначенні (обранні) на посаду.

Особа, щодо якої за результатами спеціальної перевірки встановлено обставини, які є підставою для відмови у призначенні (обранні) на посаду, вважається такою, що не пройшла спеціальну перевірку.

Повноваження особи, зазначеної в абзаці восьмому частини першої статті 56 цього Закону, достроково припиняються без припинення повноважень депутата ради, а відповідна особа звільняється з відповідної посади без прийняття рішення відповідної ради у випадку, якщо вона не пройшла спеціальну перевірку або не надала у встановлений цим Законом строк згоди на проведення спеціальної перевірки.

Орган, на посаду в якому претендує особа, на підставі одержаної інформації готує довідку про результати спеціальної перевірки за формою, затвердженою Кабінетом Міністрів України.

Отже, в контексті наведених правових норм, повноваження особи, зазначеної в абзаці восьмому частини першої статті 56 Закону України «Про запобігання корупції», достроково припиняються без припинення повноважень депутата ради, а відповідна особа звільняється з відповідної посади без прийняття рішення відповідної ради у випадку, якщо вона не пройшла спеціальну перевірку або не надала у встановлений цим Законом строк згоди на проведення спеціальної перевірки.

В ході судового розгляду встановлено, що в матеріалах адміністративної справи відсутні належні докази на підтвердження того, що відповідач - Голова Роздільнянської районної ради ОСОБА_3 не пройшов спеціальної перевірки або не надав у встановлений Законом України «Про запобігання корупції» строк згоди на її проведення.

За змістом статті 43 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" виключно на пленарних засіданнях районної, обласної ради, вирішуються питання про прийняття рішень щодо дострокового припинення повноважень депутата ради в порядку, встановленому законодавством; прийняття рішення про недовіру голові відповідної місцевої державної адміністрації.

На підставі статті 55 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" голова районної, обласної, районної у місті (у разі її створення) ради обирається відповідною радою шляхом таємного голосування з числа її депутатів на строк повноважень ради.

Голова ради здійснює свої повноваження до припинення ним повноважень депутата ради відповідного скликання, крім випадків, передбачених частинами четвертою та п'ятою цієї статті. Голова ради вважається звільненим з посади з дня припинення ним депутатських повноважень або повноважень голови.

У своїй діяльності голова ради є підзвітним раді та може бути звільнений з посади радою шляхом таємного голосування. Питання про звільнення голови ради може бути внесено на розгляд ради на вимогу не менш як третини депутатів від загального складу ради.

Звільнення особи з посади голови ради не має наслідком припинення нею повноважень депутата цієї ради.

Повноваження голови районної, обласної, районної у місті ради також вважаються достроково припиненими без припинення повноважень депутата ради в разі звернення з особистою заявою до відповідної ради про складення ним повноважень голови ради.

Таким чином, статтею 55 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", визначено порядок звільнення голови районної ради, відповідно до якого голова ради може бути звільнений з посади районною радою шляхом таємного голосування, а також повноваження голови районної ради вважаються достроково припиненими без припинення повноважень депутата ради в разі звернення з особистою заявою до відповідної ради про складення ним повноважень голови ради.

Отже статтею 55 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» визначено підстави, за наявності котрих повноваження голови районної ради вважаються достроково припиненими, проте не передбачено обов'язку голови районної ради достроково складати повноваження за визначених, зокрема, позивачем - ОСОБА_2, підстав, що відповідно виключає можливість суду зобов'язати Голову Роздільнянської районної ради ОСОБА_3 достроково припинити (скласти) повноваження голови Роздільнянської районної ради шляхом написання заяви про звільнення з посади голови Роздільнянської районної ради сьомого скликання.

Відтак, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відсутності законодавчо передбачених підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_2 про зобов'язання Голови Роздільнянської районної ради ОСОБА_3 достроково припинити (скласти) повноваження голови Роздільнянської районної ради шляхом написання заяви про звільнення з посади голови Роздільнянської районної ради сьомого скликання.

Крім того колегія суддів зазначає, що спосіб відновлення порушеного права, обраний позивачем, шляхом зобов'язання Голови Роздільнянської районної ради ОСОБА_3 достроково припинити (скласти) повноваження голови Роздільнянської районної ради шляхом написання заяви про звільнення з посади голови Роздільнянської районної ради сьомого скликання не відповідає змісту прав, які надані позивачу законом, з огляду на наступне.

Так, сама сутність такого інституту як написання заяви про звільнення характеризується власним бажанням особи, що звільняється, залежить виключно від її волі та виключає втручання з боку інших осіб.

Відповідно до ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

В ході розгляду справи позивач не довів суду ті обставини, на які він посилався в обґрунтування заявлених вимог, а відповідач надав суду належні докази на підтвердження своїх заперечень проти позову.

Надаючи оцінку правомірності дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у ст.2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, встановлюючи при цьому чи прийняті (вчинені) ним рішення (дії): на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Також, обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилається на порушення Головою Роздільнянської районної ради Закону України «Про запобігання корупції».

Водночас цей Закон визначає правові та організаційні засади функціонування системи запобігання корупції в Україні, зміст та порядок застосування превентивних антикорупційних механізмів, правила щодо усунення наслідків корупційних правопорушень.

При цьому законодавцем запроваджені спеціально уповноважені суб'єкти у сфері протидії корупції - органи прокуратури, Національної поліції, Національне антикорупційне бюро України, Національне агентство з питань запобігання корупції, до складу яких позивач не відноситься, а відтак не наділений спеціальною компетенцією щодо оцінки правовідносин, що виникають у сфері запобігання корупції.

Інші доводи апеляційної скарги ґрунтуються на суб'єктивній оцінці фактичних обставин справи та доказів, а також на невірному тлумаченні норм матеріального права. Зазначені доводи не містять посилань на конкретні обставини чи факти або на нові докази, які б давали підстави для скасування рішення суду першої інстанції.

Таким чином, на підставі встановлених в ході судового розгляду обставин, суд першої інстанції правильно дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_2 є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують. За таких обставин, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ч. 1 ст. 195, 196, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200, п. 1 ч. 1 ст. 205, ст. 206, ч.5 ст. 254 КАС України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Одеського окружного адміністративного суду від 20 грудня 2016 року у справі № 815/6209/16 - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складення судового рішення у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Дата складення у повному обсязі і підписання рішення суду - 06 березня 2017 року.

Головуючий: О.І. Шляхтицький

Суддя: Д.В. Запорожан

Суддя: В.Л. Романішин