Справа № 825/1288/16
Суддя: Бородавкіна С.В.
Дата ухвалення: 2017-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 лютого 2017 року м. Чернігів Справа № 825/1288/16

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Бородавкіної С.В.,

суддів: Житняк Л.О., Лобана Д.В.,

за участі секретаря Гайдука С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду, без фіксації судового процесу, в порядку ч.1 ст. 41 КАС України заяву ОСОБА_1 про подання звіту про виконання судового рішення по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України в особі Урядового уповноваженого у справах Європейського суду з прав людини та відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби про визнання бездіяльності незаконною та зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

17.02.2017 ОСОБА_1 (далі -ОСОБА_1) звернувся до суду із заявою та просить:

- встановити контроль за виконанням постанови Чернігівського окружного адміністративного суду від 06.09.2016 по справі № 825/1288/16;

- зобов'язати Міністерство юстиції України в особі відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення в частині надання йому письмової відповіді на звернення з наданням до суду підтверджувальних поштових документів з реєстраційними номерами на пересилку ОСОБА_1 письмової відповіді;

- визнати протиправною бездіяльність відповідача по невиконанню постанови Чернігівського окружного адміністративного суду від 06.09.2016 по справі № 825/1288/164;

- накласти на відповідача штраф відповідно до ст. 277 Кодексу адміністративного судочинства України за невиконання рішення суду.

Заява мотивована тим, що з часу прийняття постанови Чернігівським окружним адміністративним судом та ухвали Київським апеляційним адміністративним судом, а саме з 27.10.2016, Міністерством юстиції України в особі відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби залишається невиконаним вищевказане рішення суду. Зокрема, відповідачем до цього часу не надано ОСОБА_1 письмову відповідь на його звернення від 23.05.2016.

Заявник у вищевказаному клопотанні просив розглянути заяву без його участі.

Представник відповідача в судове засідання не прибув, по дату, час та місце розгляду заяви повідомлений належним чином, заперечень на заяву не надав.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що заява ОСОБА_1 про подання звіту про виконання судового рішення має бути задоволена частково, враховуючи таке.

Колегією суддів встановлено, що постановою Чернігівського окружного адміністративного суду від 06.09.2016 по справі № 825/1288/16, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 27.10.2016, позовні вимоги ОСОБА_1 було задоволено частково та:

- визнано бездіяльність Міністерства юстиції України в особі відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби стосовно не надання письмової відповіді ОСОБА_1 на його звернення незаконною;

- зобов'язано Міністерство юстиції України в особі відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби вислати на адресу ОСОБА_1 відповідь на його звернення від 23.05.2016 (а.с. 69-71, 103-105).

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 08.12.2016 Міністерству юстиції України в особі відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби відмовлено у відкритті касаційного провадження (а.с. 124).

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам, суд зазначає таке.

Статтею 267 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено порядок здійснення судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах.

Згідно із ч. 9 ст. 267 Кодексу адміністративного судочинства України особа-позивач, на користь якої ухвалено постанову суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб'єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такої постанови суду або порушення прав позивача, підтверджених такою постановою суду.

У разі відповідності заяви вказаним вище вимогам вона підлягає розгляду та вирішенню в порядку письмового провадження або в судовому засіданні на розсуд суду протягом десяти днів з дня її отримання. Неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені, не перешкоджає розгляду такої заяви.

Відповідно до ч. 10 вказаної статті, у разі встановлення судом під час розгляду заяви наявність підстав для її задоволення суд ухвалює одну із постанов, що передбачені частиною другою статті 162 цього Кодексу.

Як встановлено колегією суддів, Київським апеляційним адміністративним судом 28.10.2016 (відповідно до відбитку штампу Відділу обліку та відправки кореспонденції) на адресу Міністерства юстиції України в особі відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби було направлено копію рішення суду від 27.10.2016 по справі № 825/1288/16 (а.с. 110).

Враховуючи ту обставину, що відповідач оскаржив вищевказану ухвалу в касаційному порядку, суд зазначає, що Міністерство юстиції України в особі відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби було повідомлене про залишення без змін постанови Чернігівського окружного адміністративного суду від 06.09.2016. Однак, як вбачається із наявних в матеріалах справи доказів, вказана постанова суду на момент розгляду заяви залишається невиконаною. Зокрема, Міністерством юстиції України в особі відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби не вислано на адресу ОСОБА_1 відповідь на його звернення від 23.05.2016, як зобов'язувало рішення суду, про що заявник зазначає у своїй заяві від 17.02.2017.

Доказів протилежного суду надано не було.

Частинами 3, 5 ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова або ухвала суду апеляційної чи касаційної інстанції за наслідками перегляду, постанова Верховного Суду України набирають законної сили з моменту проголошення.

У Рішенні від 30.06.2009 № 16-рп/2009 Конституційний Суд України зазначив, що метою судового контролю є своєчасне забезпечення захисту та охорони прав і свобод людини і громадянина, та наголосив, що виконання всіма суб'єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової (абзац перший підпункту 3.2 пункту 3, абзац другий пункту 4 мотивувальної частини).

Європейський суд з прав людини у рішенні від 07.05.2002 у справі «Бурдов проти Росії» визначив, що у контексті статті 6 Конвенції виконання судового рішення, прийнятого будь-яким судом, має розглядатися як складова «судового розгляду».

Як зазначив Європейський суд з прав людини у рішенні від 06.09.1978 у справі «Класс та інші проти Німеччини» «із принципу верховенства права випливає, зокрема, що втручання органів виконавчої влади у права людини має підлягати ефективному нагляду, який, як правило, повинна забезпечувати судова влада. Щонайменше це має бути судовий нагляд, який найкращим чином забезпечує гарантії незалежності, безсторонності та належної правової процедури».

У рішенні «Іванов Юрій Миколайович проти України» Європейський суд з прав людини зазначив, що відповідно до положень Європейської Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, право доступу до суду, що гарантується статтею 6 §1, передбачає не лише право звернутись до суду за захистом своїх прав, а й право захистити своє право, в першу чергу, виконанням рішення, яке ухвалено на користь особи. Так як у разі невиконання рішення концепція «захисту прав судом» не працює. Право за судовий захист, яке гарантується статтею 6 § 1 може стати недіючим, якщо національне законодавство держави-учасниці Конвенції дозволяє, щоб остаточне обов'язкове судове рішення залишалось не виконуваним на шкоду однієї із сторін.

Враховуючи вищенаведене та те, що на момент розгляду заяви ОСОБА_1 суду не було надано доказів виконання відповідачем постанови Чернігівського окружного адміністративного суду від 06.09.2016, колегія суддів вважає, що вимоги заявника в частині визнання протиправною бездіяльності Міністерства юстиції України в особі відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби щодо невиконання вищевказаної постанови та зобов'язання відповідача подати суду звіт про виконання постанови Чернігівського окружного адміністративного суду від 06 вересня 2016 року по справі № 825/1288/16, мають бути задоволені.

Щодо вимоги про накладення на відповідача штрафу за невиконання рішення, колегія суддів вважає, що в цій частині ОСОБА_1 необхідно відмовити, враховуючи таке.

Відповідно до ч. 2 ст. 267 Кодексу адміністративного судочинства України лише за наслідками розгляду звіту суб'єкта владних повноважень про виконання постанови суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб'єкта владних повноважень, відповідального за виконання постанови, штраф у розмірі від десяти до тридцяти мінімальних заробітних плат.

Отже, відповідна вимога позивача, на переконання суду, є передчасною, оскільки обов'язкові умови для її розгляду ще не виникли.

Керуючись статтями 158-160, 163, 267 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Заяву ОСОБА_1 про подання звіту про виконання судового рішення - задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Міністерства юстиції України в особі відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби щодо невиконання постанови Чернігівського окружного адміністративного суду від 06 вересня 2016 року по справі № 825/1288/16 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України в особі Урядового уповноваженого у справах Європейського суду з прав людини та відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби про визнання бездіяльності незаконною та зобов'язання вчинити певні дії.

Зобов'язати Міністерство юстиції України в особі відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби подати суду звіт про виконання постанови Чернігівського окружного адміністративного суду від 06 вересня 2016 року по справі № 825/1288/16, не пізніше одного місяця з дня набрання постановою законної сили.

Попередити Міністерство юстиції України в особі відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби про можливість застосування заходів, передбачених частиною 2 статті 267 Кодексу адміністративного судочинства України.

В задоволенні решти заяви - відмовити.

Постанова суду набирає законної сили в порядку статей 167,186 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня отримання її копії.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Головуючий суддя С.В. Бородавкіна

Судді: Л.О. Житняк

Д.В. Лобан