Справа № 233/101/17
Суддя: Мартиненко В. С.
Дата ухвалення: 2017-02-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

233 № 233/101/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2017 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Мартиненко В. С.

при секретарі Кліменко І.В.

за участю позивача ОСОБА_1

представника відповідача Зайцевої О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали адміністративної справи за позовом ОСОБА_1 до Костянтинівського міського центру зайнятості про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Із зазначеним позов звернувся ОСОБА_1, в якій просив визнати дії відповідача неправомірними щодо перерахунку допомоги по безробіттю не в повному обсязі та зобов'язати повторно провести перерахунок по безробіттю з урахуванням середнього заробітку у сумі 45000 грн. за 6 місяців перед звільненням та постановкою до Костянтинівського міського центру зайнятості з 08.07.2015 року з виплатою недоотриманих сум з 08.07.2015 року, оскільки відповідач відмовився проводити такі нарахування.

Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити, мотивуючи це тим, що він з 23.12.2014 року по 30.06.2015 року, працюючи у фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 на посаді юриста отримував заробітну плату в розмірі 45000 грн. З цієї суми ОСОБА_3 не сплачувала єдиний страховий внесок, але це не може бути підставою відмови врахувати ці суми заробітної плати при обчислені допомоги по безробіттю, оскільки така несплата була здійснена не з його вини, крім того, страховий стаж роботи, що передував постановці на облік до центру зайнятості складає більше 6 місяців.

Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечувала, пояснивши, що у вказаний період, що передував постановці на облік до центру зайнятості із вказаних сум заробітної плати лише один раз було сплачено страхові внески, а отже зазначені суми не можна врахувати при обчислені допомоги по безробіттю. Також просила залишити позовну заяву без розгляду. Зазначене клопотання було вирішено ухвалою Костянтинівського міськрайонного суду від 28.02.2017 р.

Судом встановленні наступні обставини та пов'язані з ними правовідносини.

З 23.12.2014 року по 30.06.2015 року позивач ОСОБА_1 працював юристом у фізичної особи - підприємця ОСОБА_3, що підтверджується копією трудової книжки.

Відповідно до довідки, наданої Костянтинівським об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України Донецької області, щодо індивідуальних відомостей про застраховану особу - ОСОБА_1, вбачається, що за перше півріччя 2015 року роботодавцем була нарахована заробітна плата в розмірі 270000.00, сплата єдиного соціального внеску не відбувалась.

02.07.2015 року відповідачем було надано ОСОБА_1 статус безробітного. 06.10.2015 року було призначено виплату допомоги по безробіттю з 09.07.2015 року як застрахованій особі, яка протягом 12 місяців, що передували реєстрації особи як безробітної, за даними Державного реєстру загальнообов'язкового державного соціального страхування має страховий стаж менше 6 місяців. Відповідачем було зараховано страховий стаж у 4 роки та 1 місяць - страховий стаж за останні 12 місяців, що передують реєстрації, в тому числі грудень 2014 року, за який роботодавець ОСОБА_3 сплачено єдиний соціальний внесок. Зазначена обставина підтверджується копією персональної картки, складеної на ім'я ОСОБА_1 та визнано сторонами справи.

28.09.2015 року Костянтинівським міськрайонним судом ухвалена постанова у адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Костянтинівського міського центру зайнятості про визнання рішення неправомірним та зобов'язання вчинити певні дії. Зазначеною постановою, яка набрала законної сили 01.12.2016 року, постановлено визнати неправомірним рішення Костянтинівського міського центру зайнятості від 9 липня 2015 року щодо відмови ОСОБА_1 у призначенні допомоги по безробіттю, зобов'язати Костянтинівський міський центр зайнятості призначити ОСОБА_1 допомогу по безробіттю з урахуванням страхового стажу з 23.12.2014 року по 30.06.2015 року з 08.07.2015 року з виплатою недоотриманих з 08.07.2015 року сум.

10.01.2017 року позивачу були сплачені кошти, недоотриманні позивачем, але які були перераховані в порядку виконання відповідачем постанови Костянтинівського міськрайонного суду від 28.09.2015 року з урахуванням страхового стажу з 23.12.2014 року по 30.06.2015 року. Зазначена обставина підтверджується наданими відповідачем даними про виконані платежі позивачу та не заперечувалась сторонами по справі.

На підтвердження вищевикладених обставин відповідачем було надано витяг із наказів про прийняті рішення по особі.

11.01.2017 року позивач знову звернувся до Костянтинівського міськрайонного суду посилаючись на те, що після отримання вищевказаної постанови суду відповідач зробив йому перерахунок допомоги по безробіттю, врахувавши страховий стаж зазначений у постанові, але не врахував середню заробітну плату за 6 місяців до його звільнення перед взяттям на облік до центр зайнятості.

В судовому засіданні позивач пояснив, що про порушення своїх прав дізнався лише 10.01.2017 року, коли отримав відповідну суму коштів, яка не відповідала його законним очікуванням.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, оцінивши докази поданні на обґрунтування обставин справи суд дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог з наступних підстав.

Згідно зі статтею 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 22 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» (далі - Закон) право на допомогу по безробіттю залежно від страхового стажу мають застраховані особи, визнані в установленому порядку безробітними, страховий стаж яких протягом 12 місяців, що передували реєстрації особи як безробітної, становить не менше ніж шість місяців за даними Державного реєстру загальнообов'язкового державного соціального страхування.

ОСОБА_1 відповідно до постанови Костянтинівського міськрайонного суду від 28.09.2015 року має зазначений страховий стаж - 6 місяців та 8 днів.

Частиною 1 ст. 23 Закону встановлено, що застрахованим особам, зазначеним у частині першій статті 22 цього Закону, розмір допомоги по безробіттю визначається у відсотках до їх середньої заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до порядку обчислення середньої заробітної плати (доходу) для розрахунку виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, затвердженого Кабінетом Міністрів України, залежно від страхового стажу, але не менше ніж мінімальний розмір допомоги по безробіттю, встановлений правлінням Фонду для цієї категорії осіб: до 2 років - 50 відсотків; від 2 до 6 років - 55 відсотків; від 6 до 10 років - 60 відсотків; понад 10 років - 70 відсотків. Допомога по безробіттю виплачується залежно від тривалості безробіття у відсотках до визначеного розміру: перші 90 календарних днів - 100 відсотків; протягом наступних 90 календарних днів - 80 відсотків; у подальшому - 70 відсотків.

Відповідно до ч. 5 ст. 23 Закону у середньомісячну заробітну плату (дохід) для обчислення допомоги по безробіттю включаються всі види виплат, на які нараховувалися страхові внески, які підтверджуються даними Єдиного державного реєстру застрахованих осіб Пенсійного фонду України.

Згідно п. 14 ч. 1 ст. 1 Закону страхові внески - кошти відрахувань на страхування на випадок безробіття, сплачені згідно із законодавством, що діяло до набрання чинності Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування", кошти єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, спрямовані на загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття відповідно до пропорцій, визначених законом.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов'язкового державного соціального страхування в обов'язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування.

З п. 1 розділу ІІ Порядку надання допомоги по безробіттю, у тому числі одноразової її виплати для організації безробітним підприємницької діяльності, затвердженого Наказом Міністерства соціальної політики України 15.06.2015 року №613, вбачається, що допомога по безробіттю призначається центрами зайнятості з восьмого дня після реєстрації безробітного за його особистою заявою за формою, наведеною в додатку 1 до цього Порядку. Розмір допомоги по безробіттю визначається на підставі відомостей Державного реєстру загальнообов'язкового державного соціального страхування (далі - Державний реєстр) залежно від страхового стажу, заробітної плати (доходу), а також довідок про грошове забезпечення, виданих особі військовими комісаріатами, де така особа перебувала на обліку, військовими частинами, органами, де особа проходила службу.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» розмір єдиного внеску для кожної категорії платників, визначених цим Законом, та пропорції його розподілу за видами загальнообов'язкового державного соціального страхування встановлюються з урахуванням того, що вони повинні забезпечувати застрахованим особам страхові виплати і соціальні послуги, передбачені законодавством про загальнообов'язкове державне соціальне страхування; фінансування заходів, спрямованих на профілактику страхових випадків; створення резерву коштів для забезпечення страхових виплат та надання соціальних послуг застрахованим особам; покриття адміністративних витрат із забезпечення функціонування системи загальнообов'язкового державного соціального страхування.

З наведених норм права вбачається, що при призначені допомоги по безробіттю для врахування сум заробітної плати відповідач зобов'язаний з'ясовувати чи сплачені страхові внески роботодавцем за цю особу відповідно до інформації, що міститься в Державному реєстрі загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Однак, з матеріалів справи випливає, що роботодавцем ОСОБА_3 було сплачено єдиний страховий внесок лише за грудень 2014 року із заробітної плати 20 706.00 грн. За наступні 6 місяців страховий внесок роботодавцем не сплачено. Зазначена обставина підтверджується витягом з Державного реєстру загальнообов'язкового державного соціального страхування, наданим відповідачем, та не заперечується сторонами по справі.

А отже, відповідач правомірно не врахував розмір заробітної плати, нарахований роботодавцем - фізичною особою - підприємцем ОСОБА_3 позивачу ОСОБА_1

Керуючись ст. ст. 71, 72, 86, 159, ч. 3 ст. 160, ст. ст. 161-163 Кодексу адміністративного судочинства України, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Костянтинівського міського центру зайнятості про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії - відмовити.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя