Справа № 376/2523/16-а
Суддя: Віговський С. І.
Дата ухвалення: 2017-02-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Сквирський районний суд Київської області
Справа № 376/2523/16-а
Провадження № 2-а/376/9/2017
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" лютого 2017 р.

Сквирський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Віговського С.І.

при секретарі Кропивлянській С.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Сквира справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України у Сквирському районі Київської області, про визнання дій суб'єкта владних повноважень протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка, ОСОБА_1, звернулася до Сквирського районного суду Київської області в порядку адміністративного судочинства з позовом до управління Пенсійного фонду України у Сквирському районі Київської області, про визнання дій суб'єкта владних повноважень протиправними про відмову у перерахунку пенсії та зобов'язання відповідача з 01 грудня 2016 року перерахувати призначену пенсію, виходячи з розміру 90 відсотків заробітної плати державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі на посаді головного спеціаліста відділу з призначення пенсій управління Пенсійного фонду у Сквирському районі Київської області, без обмеження граничного розміру пенсії, відповідно до вимог статей 37, 37-1 Закону України "Про державну службу" (в редакції, чинній на момент виникнення права на призначення пенсії), Постанови Кабінету Міністрів України від 9 грудня 2015 року № 1013 (із змінами і доповненнями) та Постанови Кабінету Міністрів України за № 292 від 06 квітня 2016 року "Деякі питання оплати праці державних службовців у 2016 році" (із змінами і доповненнями), з врахуванням виплачених сум пенсії.

Свої вимоги позивачка обґрунтувала тим, що вона перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України у Сквирському районі Київської області та з 22.01.2009 року отримує пенсію державного службовця, яка призначена відповідно до ст. 37 Закону України "Про державну службу" за № 3723-ХІІ від 16 грудня 1993 року. Розмір пенсії складає 90% заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі. Позивачці ОСОБА_1 призначена пенсія державного службовця за посадою головного спеціаліста відділу з призначення пенсій управління Пенсійного фонду у Сквирському районі Київської області, за останнім місцем її роботи в управлінні.

29 листопада 2016 року позивачкою до управління Пенсійного фонду у Сквирському районі Київської області подана заява із посиланням на Закон України "Про державну службу" за № 3723-ХІІ від 16 грудня 1993 року (ст.ст. 37, 37-1 Закону) про видачу довідки про складові заробітної плати для здійснення перерахунку пенсії державним службовцям при зміні розміру посадових окладів на відповідних посадах, оскільки відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України за № 292 від 06 квітня 2016 року "Деякі питання оплати праці державних службовців у 2016 році" з 01 травня 2016 року підвищилися посадові оклади та надбавки до посадових окладів за ранги державних службовців, зокрема, для головних спеціалістів державних органів (група 7).

На звернення від 29 листопада 2016 року, листом управління Пенсійного фонду у Сквирському районі Київської області від 02.12.2016 року за вих. № 51/г-01 відмовило позивачці ОСОБА_1 у видачі довідки про заробітну плату для перерахунку пенсії.

Іншим листом від 02.12.2016 року за вих. № 51/г-01 управління Пенсійного фонду у Сквирському районі Київської області, щодо звернення позивачки від 29 листопада 2016 року до відповідача про перерахунок пенсії державного службовця, відмовило позивачці ОСОБА_1 в перерахунку пенсії у зв'язку з підвищенням заробітної плати державного службовця відповідної посади та рангу, посилаючись на п. 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 № 213, де вказано, що у разі неприйняття до 1 червня 2015 року Закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до Законів України «Про державну службу, «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів» та інших та постанову КМУ № 1013 від 09.12.2015 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів», якою виключено пункт 4 у Постанові КМУ від 31.05.2000 № 865, де було визначено порядок здійснення перерахунку призначених пенсій державних службовців. Зазначило, що на сьогодні перерахунки пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про державну службу", управліннями Пенсійного фонду України не проводяться. Таким чином, пенсію позивачці ОСОБА_1 нараховано згідно діючого пенсійного законодавства, і підстав для її встановлення в іншому розмірі немає.

06 лютого 2017 року позивачка одержала від управління Пенсійного фонду у Сквирському районі Київської області довідку за № 11 про заробітну плату в УПФУ у Сквирському районі Київської області на посаді головного спеціаліста відділу з питань призначення, перерахунку та виплати пенсій № 1, що подається для призначення пенсії непрацюючим державним службовцям, яка станом на 23 грудня 2016 року становить: посадовий оклад 2585,00 грн.; надбавка за 12 ранг 60,00 грн.; надбавка за вислугу років (40%) (за стаж державної служби 32 роки) 1034,00 грн., а всього в сумі 3679,00 грн.

06 лютого 2017 року позивачка одержала від управління Пенсійного фонду у Сквирському районі Київської області довідку за № б/н про складові заробітної плати на посаді головного спеціаліста відділу з питань призначення, перерахунку та виплати пенсій № 1 УПФУ у Сквирському районі Київської області з 01 травня 2016 року по 23 грудня 2016 року, що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України "Про державну службу", де зазначена заробітна плата за даний період із урахуванням інших виплат (зокрема, премії за 2016 р. в сумі 517 грн.).

Позивачка вважає відмову відповідача у перерахунку пенсії у зв'язку з підвищенням заробітної плати державного службовця відповідної посади та рангу протиправною посилаючись, зокрема, на правові позиції Європейського суду з прав людини, що викладені у рішеннях "Кечко проти України" від 08.11.2005 року, "Суханов та Ільченко проти України" від 26.09.2014 року, положення ст.ст. 19, 22, 58 Конституції України, ст.ст. 37, 37-1 Закону України від 16.12.1993 року № 3723-XII "Про державну службу" (в редакції, чинній на момент виникнення права на призначення пенсії), ст. 45 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", рішення Конституційного Суду України від 9 лютого 1999 року № 1-рп/99; зазначає, що відсутність затверджених Кабінетом Міністрів України порядку та умов перерахунку призначених пенсій державним службовцям не може бути підставою для відмови її у перерахунку пенсії.

А відтак, враховуючи, що до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце, та те, що 01 травня 2016 року була збільшена заробітна плата, зокрема, по посаді, на якій позивачка ОСОБА_1 працювала, що було підставою для відповідного перерахунку пенсії, то вона вважає, що має право на перерахунок пенсії з 01 грудня 2016 року (звернулася з відповідною заявою про перерахунок пенсії до відповідача 29 листопада 2016 року) у зв'язку з підвищенням розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а тому дії відповідача щодо відмови у перерахунку пенсі позивачці згідно Закону України «Про державну службу», у зв'язку з підвищенням посадових окладів працюючим державним службовцям, остання вважає протиправними.

Також, у відповідності до вимог ч. 1 ст. 88 КАС України позивачка просила суд ухвалою відстрочити сплату судових витрат (судового збору) на визначений строк, тобто, до ухвалення судового рішення у справі, у зв'язку з тим, що вона, перебуваючи на обліку в управлінні Пенсійного фонду України у Сквирському районі Київської області та отримуючи пенсію державного службовця у строки (календарні дати) визначені нормативно-правовими актами, що регулюють щомісячну виплату пенсії, вважається залежною від вказаних строків (календарних дат) щомісячної виплати пенсії, а відтак її майновий стан, станом на день подачі позову до суду, не дозволяє сплатити вищевказану обумовлену законом суму судового збору.

Позивачка в судове засідання не з'явилася, звернулася до суду із заявою про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечив проти позовних вимог посилаючись на письмові заперечення від 07 лютого 2017 року за № 451/09, на п. 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 № 213 де вказано, що у разі неприйняття до 1 червня 2015 року Закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до Законів України «Про державну службу, «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів» та інших та постанову КМУ № 1013 від 09.12.2015 "Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів", якою виключено пункт 4 у Постанові КМУ від 31.05.2000 № 865, де було визначено порядок здійснення перерахунку призначених пенсій державних службовців. Зазначило, що на сьогодні перерахунки пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про державну службу", управліннями Пенсійного фонду України не проводяться. Крім того, додав, що з 01.05.2016 року набув чинності Закон України «Про державну службу» № 889-УІІІ від 10.12.2015р (далі - Закон). Відповідно до статті 90 цього Закону пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Таким чином, з 01.05.2016 року Законом України «Про державну службу» від 10.12.2015 року, по-іншому врегульовані правовідносини, пов'язані із пенсійним забезпеченням державних службовців. В свою чергу, Закон України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 року не містить такої підстави для перерахунку пенсії, як підвищення заробітної плати працюючих державних службовців. У запереченні на позов відповідач просить суд відмовити позивачу у задоволенні адміністративного позову у повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню повністю з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивачка, ОСОБА_1, перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України у Сквирському районі Київської області та з 22.01.2009 року отримує пенсію державного службовця, яка призначена відповідно до ст. 37 Закону України "Про державну службу" за № 3723-ХІІ від 16 грудня 1993 року. Розмір пенсії складає 90% заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі на посаді заступника начальника відділення по призначенню пенсій відділу пенсійного забезпечення управління Пенсійного фонду України у Сквирському районі Київської області.

29 листопада 2016 року позивачкою до управління Пенсійного фонду у Сквирському районі Київської області подана заява із посиланням на Закон України "Про державну службу" за № 3723-ХІІ від 16 грудня 1993 року (ст.ст. 37, 37-1 Закону) про видачу довідки про складові заробітної плати для здійснення перерахунку пенсії державним службовцям при зміні розміру посадових окладів на відповідних посадах, оскільки відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України за № 292 від 06 квітня 2016 року "Деякі питання оплати праці державних службовців у 2016 році" з 01 травня 2016 року підвищилися посадові оклади та надбавки до посадових окладів за ранги державних службовців, зокрема, для головних спеціалістів державних органів (група 7).

На звернення від 29 листопада 2016 року, листом управління Пенсійного фонду у Сквирському районі Київської області від 02.12.2016 року за вих. № 51/г-01 відмовило позивачці у видачі довідки про заробітну плату для перерахунку пенсії.

Іншим листом від 02.12.2016 року за вих. № 51/г-01 управління Пенсійного фонду у Сквирському районі Київської області, щодо звернення позивачки від 29 листопада 2016 року до відповідача про перерахунок пенсії державного службовця, відмовило позивачці ОСОБА_1 в перерахунку пенсії у зв'язку з підвищенням заробітної плати державного службовця відповідної посади та рангу, посилаючись на п. 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 № 213, де вказано, що у разі неприйняття до 1 червня 2015 року Закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до Законів України «Про державну службу, «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів» та інших та постанову КМУ № 1013 від 09.12.2015 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів», якою виключено пункт 4 у Постанові КМУ від 31.05.2000 № 865, де було визначено порядок здійснення перерахунку призначених пенсій державних службовців. Зазначило, що на сьогодні перерахунки пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про державну службу", управліннями Пенсійного фонду України не проводяться. Таким чином, пенсію позивачці ОСОБА_1 нараховано згідно діючого пенсійного законодавства, і підстав для її встановлення в іншому розмірі немає.

06 лютого 2017 року позивачка одержала від управління Пенсійного фонду у Сквирському районі Київської області довідку за № 11 про заробітну плату в УПФУ у Сквирському районі Київської області на посаді головного спеціаліста відділу з питань призначення, перерахунку та виплати пенсій № 1, що подається для призначення пенсії непрацюючим державним службовцям, яка станом на 23 грудня 2016 року становить: посадовий оклад 2585,00 грн.; надбавка за 12 ранг 60,00 грн.; надбавка за вислугу років (40%) (за стаж державної служби 32 роки) 1034,00 грн., а всього в сумі 3679,00 грн.

06 лютого 2017 року позивачка одержала від управління Пенсійного фонду у Сквирському районі Київської області довідку за № б/н про складові заробітної плати на посаді головного спеціаліста відділу з питань призначення, перерахунку та виплати пенсій № 1 УПФУ у Сквирському районі Київської області з 01 травня 2016 року по 23 грудня 2016 року, що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України "Про державну службу", де зазначена заробітна плата за даний період із урахуванням інших виплат (зокрема, премії за 2016 р. в сумі 517 грн.).

Для вирішення даного спору суд вважає за необхідне застосувати наступні норми законодавства.

Загальні засади діяльності, а також статус державних службовців, які працюють в державних органах та їх апараті визначаються Законом України від 16.12.1993 року № 3723-XII "Про державну службу" (з наступними змінами і доповненнями) станом на час виникнення спірних правовідносин.

Статтею 37 Закону № 3723-XII урегульовано пенсійне забезпечення державних службовців.

Згідно частини другої та п'ятої статті 37 Закону України «Про державну службу» в редакції Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про державну службу» від 16 січня 2003 року № 432-IV пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, без обмеження граничного розміру пенсії, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі. За кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на один відсоток заробітку, але не більше 90 відсотків заробітної плати, без обмеження граничного розміру пенсії.

Така редакція статті 37 Закону України «Про державну службу» існувала після визнання неконституційними Рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008 змін, внесених підпунктами «а» та «б» підпункту 2 пункту 37 розділу II Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 28.12.2007 року № 107-VI.

Відповідно до статті 37-1 Закону України «Про державну службу» (в редакції, чинній на момент виникнення права на призначення пенсії) у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв'язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій. Перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

У зв'язку із прийняттям Закону України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» 28 грудня 2014 року № 76-VIII текст статті 37-1 викладено у такій редакції: «Умови та порядок перерахунку призначених пенсій державним службовцям визначаються Кабінетом Міністрів України».

Пунктом 4 та 5 постанови Кабінету Міністрів України від 31 травня 2000 року №865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії», в редакції, яка була чинна до 15.12.2015 року, було передбачено, що у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям відповідно до рішень Кабінету Міністрів України (для службовців Національного банку України відповідно до рішень його Правління) після набрання чинності Законом України від 16 січня 2003 року № 432-IV «Про внесення змін до Закону України «Про державну службу» заробітна плата для перерахунку пенсії пенсіонерам, яким пенсія призначена з дня набрання чинності Законом України «Про державну службу», визначається в такому порядку: 1) пенсіонерам, які на момент перерахунку пенсії продовжують працювати на посаді, з якої призначено пенсію, - на підставі поданої довідки про одержувану заробітну плату на момент перерахунку; 2) іншим пенсіонерам - на підставі документів, поданих на час перерахунку, виходячи із сум заробітної плати, яку одержує працюючий державний службовець на відповідній посаді, з якої призначено (перераховано) пенсію, на момент виникнення права на перерахунок.

Перерахунок пенсій провадиться з місяця підвищення розміру заробітної плати працюючого державного службовця на підставі поданої заяви та довідок, виданих державними органами за останнім місцем роботи. Форма довідки про заробітну плату, що подається для призначення (перерахунку) пенсії державним службовцям, затверджується правлінням Пенсійного фонду України за погодженням з Міністерством соціальної політики.

У зв'язку із прийняттям Кабінетом Міністрів України постанови від 9 грудня 2015 року № 1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» пункт 4 постанови Кабінету Міністрів України від 31 травня 2000 року № 865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії» був виключений, а 5 змінений.

Пункт 5 викладено в новій редакції: «Форма довідки про заробітну плату, що подається для призначення пенсії державним службовцям, затверджується правлінням Пенсійного фонду України за погодженням з Міністерством соціальної політики».

Відповідно до Постанови правління Пенсійного фонду України від 14.02.2011 року за № 5-1 "Про виконання рішення Окружного адміністративного суду міста Києва по справі №2а-4753/09/2670", зареєстрованої в Міністерстві юстиції України від 18 лютого 2011 року за №210/18948, затверджено форму довідки про складові заробітної плати (за останні 24 календарні місяці роботи або за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією), що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України "Про державну службу".

Постановою правління Пенсійного фонду України від 04.09.2013 № 15-1 "Про виконання рішень Окружного адміністративного суду міста Києва по справах № 2а-8893/12/2670, № 2а-4753/09/2670", зареєстрованою у Міністерстві юстиції України 26 вересня 2013 року за № 1661/24193, затверджено форму довідок про заробітну плату, що подається для призначення та перерахунку пенсії непрацюючим державним службовцям, а також державним службовцям, які на момент перерахунку пенсії працюють на інших посадах, ніж ті, з яких їм призначено (перераховано) пенсію; про заробітну плату державним службовцям, які на момент перерахунку працюють на посадах, з яких призначено (перераховано) пенсію.

02.09.2016 року набрала чинності постанова Правління Пенсійного фонду України від 04.07.2016 року № 15-2 «Про внесення змін до Постанови Правління Пенсійного фонду України від 04.09.2013 року № 15-1», якою було виключено абзац 3 та 4 п. 1 постанови, що визначав форму довідки, що надається для перерахунку пенсії державним службовцям.

На даний час Кабінетом Міністрів України не визначено порядку перерахунку призначених пенсій державним службовцям за Законом України "Про державну службу" №3723-ХІІ від 16 грудня 1993 року.

Також суд зазначає, що Кабінетом Міністрів України на виконання змін до Закону України «Про державний бюджет на 2016 рік» не були визначені умови та порядок перерахунку призначених пенсій державним службовцям.

На думку суду, відсутність затверджених Кабінетом Міністрів України порядку та умов перерахунку призначених пенсій державним службовцям не може бути підставою для відмови у перерахунку пенсії.

Згідно статті 22 Конституції України права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

З огляду правової позиції Європейського суду з прав людини, викладеної у п. 23 рішення "Кечко проти України" від 08.11.2005 року, якщо чинне правове положення передбачає виплату певних надбавок, і дотримано всі вимоги, необхідні для цього, органи державної влади не можуть свідомо відмовляти у цих виплатах доки відповідні положення є чинними.

Згідно положень частини першої статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Конституційний Суд України у своєму Рішенні від 9 лютого 1999 року №1-рп/99 у справі за конституційним зверненням Національного банку України щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 58 Конституції України (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів) зазначив, що за загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у частині першій статті 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Європейський Суд з прав людини у рішенні по справі "Суханов та Ільченко проти України" від 26.09.2014 року, зазначив, що за певних обставин «законне сподівання» на отримання «активу» також може захищатися статтею 1 Першого протоколу. Так, якщо суть вимоги особи пов'язана з майновим правом, особа, якій воно надане, може вважатися такою, що має «законне сподівання», якщо для такого права у національному законодавстві існує достатнє підґрунтя - наприклад, коли є усталена практика національних Судів, якою підтверджується його існування.

Тобто, бездіяльність держави щодо прийняття нормативного акту, який визначає механізм реалізації прав та свобод громадян, закріплених у конституційних та інших актах, тримання громадян у невизначеності є невиправданим втручанням у права, передбачені статтею 1 Першого протоколу.

Таким чином, суд приходить до висновку, що право позивачки ОСОБА_1 на перерахунок пенсії є безперечним і забезпечення цього права становить суть взятих на себе державою зобов'язань.

Позивачка ОСОБА_1 на час виходу на пенсію працювала на посаді головного спеціаліста відділу з призначення пенсій управління Пенсійного фонду у Сквирському районі Київської області.

Пунктом 3 постанови Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2015 року № 1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» передбачено, що міністрам, керівникам інших центральних органів виконавчої влади, головам обласних, Київської міської державних адміністрацій та інших державних органів у межах передбачених коштів державного бюджету, місцевих бюджетів та власних коштів необхідно вжити заходів для підвищення з 1 грудня 2015 року розмірів посадових окладів (тарифних ставок, ставок заробітної плати), перегляду розмірів надбавок, доплат, премій, спрямувавши на зазначені цілі всі виплати, пов'язані з сумою індексації, яка склалась у грудні 2015 р., з тим, щоб розмір підвищення всіх складових заробітної плати у сумарному виразі для кожного працівника у грудні 2015 р. перевищив суму індексації, яку йому повинні були виплатити у грудні 2015 року.

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України за № 292 від 06 квітня 2016 року "Деякі питання оплати праці державних службовців у 2016 році" з 01 травня 2016 року підвищилися, зокрема для головних спеціалістів державних органів до яких прирівнюється посада заступника начальника відділення по призначенню пенсій відділу пенсійного забезпечення управління Пенсійного фонду України у Сквирському районі Київської області (група 7). Відповідно до даної постанови, змінився розмір посадового окладу головного спеціаліста державного органу, який станом на 01 травня 2016 року становить 2585,00 (дві тисячі п'ятсот вісімдесят п'ять) грн. 00 коп., що порівняно з розміром посадового окладу на посаді головного спеціаліста відділу з призначення пенсій управління Пенсійного фонду у Сквирському районі Київської області станом на 22.01.2009 рік значно підвищився, а відтак, це є підставою для відповідного перерахунку пенсії.

Пунктом 5 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 01.11.1996 року «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя» передбачено, що якщо при розгляді справи буде встановлено, що нормативно - правовий акт, який підлягав застосуванню, не відповідає, або суперечить законові, суд зобов'язаний застосувати закон, який регулює ці правовідносини.

Виходячи із загальних засад пріоритетності законів над іншими підзаконними нормативними актами при вирішенні питання про перерахунок пенсії державного службовця, суд вважає, що підлягає застосуванню Закон України «Про державну службу» №3723-ХІІ від 16 грудня 1993 року, а саме нормативні положення статті 37-1 цього Закону, які були чинними на момент виникнення у позивача права на призначення пенсії державного службовця, у зв'язку з підвищенням заробітної плати державних службовців з 01.05.2016 року.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного суду України від 20 лютого 2012 року справа № 21-430а11, від 14 травня 2013 року справа №21-125а13, від 28 травня 2013 року справа № 21-97а13, ухвалах Вищого адміністративного суду у справах №К/800/10756/16 від 28.07.2016 року,№ К/800/47184/14 від 18 травня 2016 року та №К/800/4502/16 від 23.02.2016 року.

Таким чином, судом враховуючи, що до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце, та те, що 01 травня 2016 року була збільшена заробітна плата зокрема, по посаді, на якій позивачка ОСОБА_1 працювала, що було підставою для відповідного перерахунку пенсії, то суд приходить до висновку, що позивачка ОСОБА_1 має право на перерахунок пенсії у зв'язку з підвищенням розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а тому дії відповідача щодо відмови у перерахунку пенсії позивачці згідно Закону України «Про державну службу» № 3723-ХІІ від 16 грудня 1993 року (чинного, на момент виникнення у позивача права на призначення пенсії державного службовця), у зв'язку з підвищенням посадових окладів працюючим державним службовцям, є протиправними.

Доводи відповідача про те, що станом на дату звернення позивача із заявою про перерахунок пенсії набув чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення», у пункті 5 Прикінцевих положень якого зазначено про скасування норм щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначаються відповідно до законів України, зокрема «Про державну службу», у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, - суд вважає необґрунтованими і безпідставними, оскільки положення зазначеної правової норми поширюються виключно на правовідносини щодо призначення пенсії, а не щодо її перерахунку.

Суд погоджується з доводами позивачки, що прийнята постанова Правління Пенсійного фонду України від 04.07.2016 року № 15-2 «Про внесення змін до Постанови Правління Пенсійного фонду України від 04.09.2013 року № 15-1», якою було виключено, зокрема, абзац 3 п. 1 Постанови, є лише внутрішнім нормативно-правовим актом Пенсійного фонду України, керівний орган якого (Правління) прийняв відповідне рішення (постанову), яке жодним чином не змінює та не виключає норми ст.ст. 37, 37-1 Закону України від 16.12.1993 року № 3723-XII "Про державну службу" (в редакції, чинній на момент виникнення права на призначення пенсії) та положення Постанови Кабінету Міністрів України за № 292 від 06 квітня 2016 року "Деякі питання оплати праці державних службовців у 2016 році".

Посилання Управління Пенсійного фонду України у Сквирському районі Київської області на те, що довідка про складові заробітної плати позивачки для здійснення перерахунку розміру пенсії з 01.05.2016 року саме відповідно до Закону України від 10.12.2015 року № 889-VІІІ "Про державну службу" не видається, суд також вважає необґрунтованими та безпідставними з огляду на те, що пенсія позивачці була призначена у відповідності до Закону України від 16.12.1993 року № 3723-XII "Про державну службу".

Суд звертає увагу, що перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень на відповідність закріпленим ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України критеріям, суд не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб'єкта владних повноважень поза межами перевірки за критеріями перерахунку пенсії та визначення суми, з якої має бути здійснений такий перерахунок. Отже, завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання вимог права, інакше було б порушено принцип розподілу влади. В постанові Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2008 року за № 13 викладено позицію щодо неможливості суду підміняти собою органи владних повноважень, згідно якої суд не може підміняти державний орган, рішення якого оскаржується, приймаючи замість рішення, яке визнається протиправним, інше рішення, яке б відповідало закону, та давати вказівки, які б свідчили про вирішення питань, які належать до компетенції такого суб'єкта владних повноважень.

Згідно із рішеннями Європейського суду з прав людини по справах: «Класс та інші проти Німеччини» від 6 вересня 1978 року, «Фадєєва проти Росії» (Заява № 55723/00), Страсбург, від 9 червня 2005 року, «Кумпене і Мазере проти Румунії» (Заява № 33348/96), Страсбург, від 17 грудня 2004 року - завдання суду при здійсненні його контрольної функції полягає не в тому, щоб підміняти органи влади держави, тобто суд не повинен підміняти думку національних органів будь-якою своєю думкою.

Відповідно до ч. 4 ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» перерахунок призначеної пенсії провадиться у разі виникнення права на підвищення пенсії з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа.

За таких обставин, оскільки до відповідача позивачка звернулася з відповідною заявою про перерахунок пенсії 29 листопада 2016 року (дата та підпис уповноваженої особи УПФУ у Сквирському районі Київської області 29.11.2016 року на заяві про перерахунок пенсії), то суд вважає, що управління Пенсійного фонду у Сквирському районі Київської області зобов'язанездійснити перерахунок пенсії з 01 грудня 2016 року.

Частиною 1 ст. 2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

У відповідності до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як передбачено ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілям, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 2 ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Статтею 6 КАС України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Відповідно до частини 1 статті 69 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

У ч. 1 ст. 71 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. Презумпція ч. 2 ст. 71 КАС України передбачає, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ч.ч. 4, 6 ст. 71 КАС України суб'єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі. Якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів.

Згідно ч. 2 ст. 162 КАС України, адміністративний суд має право у разі задоволення адміністративного позову прийняти постанову про визнання протиправними рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень.

Зважаючи на вимоги ст.ст. 37, 37-1 Закону України від 16.12.1993 року № 3723-XII "Про державну службу" (в редакції, чинній на момент виникнення права на призначення пенсії), які давали позивачці право на перерахунок пенсії у зв'язку з підвищенням розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, суд вважає, що рішення про відмову у перерахунку пенсії підлягає скасуванню.

До того ж, при вирішенні даного спору суд бере до уваги, що у даному випадку обов'язок доведення законності дій суб'єкта владних повноважень покладено саме на відповідача, який жодного доказу на підтвердження цього суду не надав.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд зважає на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк. Якщо у строк, встановлений судом, судові витрати не будуть оплачені, позовна заява залишається без розгляду або витрати розподіляються між сторонами відповідно до судового рішення у справі, якщо оплату судових витрат розстрочено або відстрочено до ухвалення судового рішення у справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки при відкритті провадження в справі за даним адміністративним позовом позивачці за її клопотанням було відстрочено сплату судового збору до ухвалення судового рішення у справі, позивачка у вказаний період часу його не сплатила, фактично не понісши цих судових витрат, спір вирішено на її користь, то судовий збір з відповідача стягненню не підлягає.

Керуючись правовими позиціями Європейського суду з прав людини, викладеними у рішенні "Кечко проти України" від 08.11.2005 року, "Суханов та Ільченко проти України" від 26.09.2014 року, ст.ст. 19, 22, 58 Конституції України, ст.ст. 37, 37-1 Закону України від 16.12.1993 року № 3723-XII "Про державну службу" (в редакції, чинній на момент виникнення права на призначення пенсії), ст. 45 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", ст.ст. 2, 6, 9, 11, 17, 18, 69, 70, 71, 72, 79, 86, 87, 88, 94, 98, 99, 100, 158-163, 167, 185, 186, 244-2 КАС України, постановами Верховного суду України від 20 лютого 2012 року справа № 21-430а11, від 14 травня 2013 року справа №21-125а13, від 28 травня 2013 року справа № 21-97а13, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у Сквирському районі Київської області, про визнання дій суб'єкта владних повноважень протиправними та зобов'язання вчинити певні дії задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Управління Пенсійного фонду у Сквирському районі Київської області від 02.12.2016 року за вих. № 51/г-01 про відмову ОСОБА_1 у перерахунку пенсії державного службовця при зміні розміру посадових окладів на відповідних посадах.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України у Сквирському районі Київської області провести з 01 грудня 2016 року перерахунок та виплату призначеної ОСОБА_1 пенсії, виходячи з розміру 90 відсотків заробітної плати державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі на посаді головного спеціаліста відділу з призначення пенсій Управління Пенсійного фонду у Сквирському районі Київської області, без обмеження граничного розміру пенсії, відповідно до вимог статей 37, 37-1 Закону України "Про державну службу" (в редакції, чинній на момент виникнення права на призначення пенсії), Постанови Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2015 року № 1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» та Постанови Кабінету Міністрів України за № 292 від 06 квітня 2016 року "Деякі питання оплати праці державних службовців у 2016 році" (із змінами і доповненнями), на підставі довідки Управління Пенсійного фонду у Сквирському районі Київської області від 06 лютого 2017 року за № 11, з урахуванням виплачених сум пенсії.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Сквирський районний суд Київської області протягом десяти днів з дня проголошення постанови.

Суддя: С.І. Віговський