Справа № 2а-556/12
Суддя: Заїка М.М.
Дата ухвалення: 2017-02-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"28" лютого 2017 р. м. Київ К/9991/62047/12

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

головуючого Заїки М.М.,

суддів Загороднього А.Ф.,

Кобилянського М.Г.,

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Миколаївському районі Львівської області на постанову Миколаївського районного суду Львівської області від 13 січня 2012 року та постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 19 вересня 2012 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Миколаївському районі Львівської області про зобов'язання призначити пенсію на пільгових умовах,

встановила:

У листопаді 2011 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Миколаївському районі Львівської області (далі - Управління), в якому просив визнати за ним право на пенсію за віком на пільгових умовах та зобов'язати відповідача призначити та нарахувати йому пенсію за віком на пільгових умовах.

В обґрунтування позову зазначив, що Управління протиправно не зарахувало йому до пільгового стажу роботи, який дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, період його роботи електрогазозварником з 09 березня 1977 року по 02 липня 1998 року у Колгоспі «Дружба», який було перейменовано у Колгосп «Україна», а в подальшому у Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «Україна».

Постановою Миколаївського районного суду Львівської області від 13 січня 2012 року позов задоволено.

Визнано за ОСОБА_2 право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Зобов'язано відповідача призначити та нарахувати ОСОБА_2 пенсію за віком на пільгових умовах згідно Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого Наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383.

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 19 вересня 2012 року рішення суду першої інстанції скасовано, ухвалено нове рішення, яким позов задоволено.

Визнано протиправними дії Управління щодо відмови у призначенні ОСОБА_2 пенсії за віком на пільгових умовах та зобов'язано відповідача призначити позивачу пенсію за віком на пільгових умовах з 18 березня 2011 року.

Не погоджуючись із зазначеними рішеннями, Управління подало касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить рішення судів першої та апеляційної інстанцій скасувати, ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

Перевіривши доводи касаційної скарги, рішення судів першої та апеляційної інстанцій щодо правильності застосування ними норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню, враховуючи наступне.

Судами встановлено, що ОСОБА_2 18 березня 2011 року, після досягнення ним 55-річного віку, звернувся до Управління із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2.

Управління рішенням від 06 травня 2011 року відмовило позивачу у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах у зв'язку із відсутністю пільгового стажу роботи, який би давав право на призначення такої пенсії.

Не погоджуючись із зазначеною відмовою ОСОБА_2 звернувся до суду з даним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суди першої та апеляційної інстанцій виходили з наступних мотивів.

Відповідно до пункту «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон) на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах; жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах. Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи чоловікам і за кожні 2 роки такої роботи - жінкам.

Статтею 62 Закону передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 затверджено порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі - Порядок).

Пунктом 1 Порядку передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Підпунктом 1 пункту 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визначено, що пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України «Про пенсійне забезпечення».

Відповідно до статті 100 вказаного Закону особам, які працювали до введення в дію цього Закону на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, передбачених раніше діючим законодавством, пенсії за віком призначаються на таких умовах: особам, які мають на день введення в дію цього Закону повний стаж на зазначених роботах, що давав право на пенсію на пільгових умовах, пенсії в розмірах, передбачених цим Законом, призначаються відповідно до вимог за віком і стажем, встановлених раніше діючим законодавством.

Порядком застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383, визначено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

Згідно пункту 10 зазначеного Порядку, для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637.

У тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У разі відсутності правонаступника підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, здійснюється у порядку, визначеному Пенсійним фондом України за погодженням з Мінпраці та Мінфіном (пункт 20 Порядку).

Постановою Правління Пенсійного фонду України від 10 листопада 2006 року № 18-1 затверджено Порядок підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років.

Роботи газозварювальників та їх підручних, електрозварювальників та їх підручних внесені до розділу ХХХІІ «Загальні професії» «Списка № 2 производств, цехов, профессий и должностей с тяжелыми условиями труда, работа в которых дает право на государственную пенсию на льготных условиях и в льготных раз мерах» (чинного на період роботи позивача), затвердженого постановою Ради Міністрів СРСР від 22 серпня 1956 року № 1173.

Відповідно до розділу ХХХІІІ «Загальні професії» списку № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 1994 року № 162, до професій, робота на якій дає право на отримання пенсії на пільгових умовах, відносяться професії: електрозварника та газозварника.

Постановою Кабінету Міністрів України від 16 січня 2003 року № 36 затверджено список № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, в якому у розділі ХХХІІІ «Загальні професії (у всіх галузях господарства)» також передбачено посади електрозварників та газозварників.

З трудової книжки ОСОБА_2 вбачається, що з 09 березня 1977 року по 02 липень 1998 року він працював електрогазозварником у Колгоспі «Дружба», який було перейменовано у Колгосп «Україна», а в подальшому у Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «Україна».

Довідкою про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 02 жовтня 2010 року № 1 підтверджено, що позивач з 09 березня 1977 року по 02 липня 1998 року працював повний робочий день електрогазозварником та виконував ручне і газове зварювання апаратів, деталей, зварювальні роботи по ремонту сільськогосподарських машин і знарядь, вантажних автомобілів.

Враховуючи викладене, суди дійшли обґрунтованого висновку, що позивач мав необхідний стаж для призначення пенсії на пільгових умовах з урахуванням приписів статті 100 Закону України «Про пенсійне забезпечення», а саме 12 років 6 місяців на роботах із шкідливими і важкими умовами праці.

Разом з тим, колегія суддів зазначає, що відповідно до частини першої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Частиною третьою статті 2 КАС України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином, завдання адміністративного судочинства полягає у захисті саме порушених прав особи у публічно-правових відносинах.

Згідно частини четвертої статті 105 КАС України позов може містити вимоги, зокрема, про скасування або визнання нечинним рішення відповідача - суб'єкта владних повноважень, зобов'язання відповідача - суб'єкта владних повноважень прийняти рішення або вчинити певні дії.

Так, визнаючи протиправними дії відповідача та зобов'язуючи Управління призначити позивачу пенсію на пільгових умовах, суди як першої, так і апеляційної інстанцій залишили поза увагою та не уточнили вимоги позивача стосовно Рішення від 6 травня 2011 року про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_2, оскільки в даному випадку зобов'язання суб'єкта владних повноважень лише вчинити певні дії (нарахувати і виплатити пенсію) без скасування рішення про відмову в призначенні пенсії, не є захистом публічного порядку та не відновлює порушеного права у публічно-правових відносинах.

Частиною другою статті 11 КАС України передбачено, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Отже, колегія суддів вважає, що приймаючи рішення у даній справі, суди першої та апеляційної інстанцій не в повній мірі дослідили обставини, які мають значення для справи та не дали їм юридичну оцінку.

Відповідно до частини першої статті 220 КАС України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що вказані порушення норм процесуального права не можуть бути усунені судом касаційної інстанції, що відповідно до вимог частини другої статті 227 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для скасування судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій і направлення справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 220, 222, 223, 227, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,

ухвалила:

Касаційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Миколаївському районі Львівської області задовольнити частково.

Постанову Миколаївського районного суду Львівської області від 13 січня 2012 року та постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 19 вересня 2012 року скасувати, а справу за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Миколаївському районі Львівської області про зобов'язання призначити пенсію на пільгових умовах направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала може бути переглянута Верховним Судом України у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України.

Головуючий - суддя Заїка М.М.

судді: Загородній А.Ф.

Кобилянський М.Г.