Справа № 177/2060/16-а
Суддя: Коваль Н. В.
Дата ухвалення: 2017-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 177/2060/16-а
Провадження № 2-а/177/7/17
П О С Т А Н О В А

Іменем України

27 лютого 2017 року

Криворізький районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: Коваль Н. В.

за участі: секретаря Зборівської І. С.,

представник позивача ОСОБА_1

відповідач ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі справу за адміністративним позовом ОСОБА_3 до старшого сержанта патрульної поліції Національної поліції Криворізького відділення поліції ОСОБА_2, про визнання неправомірними дій відповідача та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача звернулась до суду з вказаним позовом 28 вересня 2016 року та просила суд визнати дії відповідача, які полягали у притягненні позивача до адміністративної відповідальності та винесенні постанови про накладення адміністративного стягнення за ч.1 ст. 126 КУпАП протиправними та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії БР №248063 від 04 вересня 2016 року про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 126 КУпАП.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 15 вересня 2016 року позивач отримав рекомендований лист з постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії БР №248063 від 04 вересня 2016 року.

Згідно винесеної відповідачем постанови, ОСОБА_3 04 вересня 2016 року керував транспортним засобом без посвідчення водія, чим порушив п. 2.1 «а» ПДР, скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 126 КУпАП, за що на позивача накладене адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 425 грн.

Позивач вважає дії відповідача протиправними, а постанову незаконною, оскільки правил дорожнього руху не порушував.

Керуючи транспортним засобом 03 вересня 2016 року о 23.00 годині зупинився біля місця свого мешкання, після чого до нього підїхав патрульний автомобіль та двоє поліцейських, не представившись, почали вимагати в нього документи на право керування транспортним засобом. Позивач предявив посвідчення водія, тримаючи його у своїх руках, відмовився передати їх поліцейським посилаючись на Правила дорожнього руху.

Відповідач повідомив йому про підозру наявності у позивача ознак стану алкогольного спяніння та він погодився пройти огляд на стан спяніння в медичному закладі у звязку з відсутністю відповідного технічного засобу у працівників поліції. Однак, на автодорозі Кривий Ріг- Кіровоград, відповідач зупинив патрульний автомобіль та у присутності свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 о 01.00 год. склав протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Оскаржувана постанова не містить жодних доказів вини позивача, в ній не зазначені, зокрема, пояснення свідків та самого позивача, крмі того, вона складена в порушення вимог ч.4 ст. 258 КУпАП, оскільки винесена не на місці вчинення правопорушення.

Отже, вважає, що постанова по справі про адміністративне правопорушення винесена з порушенням норм законодавства, а тому підлягає скасуванню.

Позивач ОСОБА_3 правом на участь в судовому засіданні не скористався. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, наполягала на їх задоволенні.

Відповідач поліцейський (патрульної поліції) НП КВП ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, пояснив, що правомірно виніс постанову про накладення адміністративного стягнення відносно позивача. Так, 04 вересня 2016 року вночі ним та його напарником зупинений автомобіль, яким керував ОСОБА_3, за підозрою у керуванні в стані алкогольного спяніння. На вимогу предявити документи на право керування транспортним засобом водій відмовився це зробити, пояснюючи, що водійське посвідчення забув вдома. Вони надали можливість дружині ОСОБА_3 принести з будинку посвідчення, однак остання повідомила, що не знайшла його. Після встановлення цих обставин, він виніс постанову за ст.. 126 ч.1 КУпАП за керування транспортним засобом без посвідчення водія та застосував до водія адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 425 грн.

Суд, вислухавши учасників судового розгляду, дослідивши докази по справі, вважає за необхідне в задоволені позову відмовити за наступних законних підстав.

Судом встановлено, що 04 вересня 2016 року поліцейським (патрульної поліції) НП КВП старшим сержантом ОСОБА_2 винесена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі серії БР № 248063 відносно ОСОБА_3 за ч.1 ст. 126 КУпАП (а.с. 4).

Згідно вказаної постанови, ОСОБА_3 04 вересня 2016 року о 00 год. 30 хв. по вул.. Щорса в с. Лозуватка Криворізького району керував автомобілем НОМЕР_1 без посвідчення водія, чим порушив п. 2.1 «а» Правил дорожнього руху України. До ОСОБА_3 за ч.1 ст. 126 КУпАП застосоване адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 425 грн.

Згідно відмітки в постанові ОСОБА_3 від підпису та отримання копії відмовився, копія постанови надіслана йому рекомендованим листом за вих.. № 14/3А115 від 05 вересня 2016 року.

Пункт 2.1 «а» Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306, визначає, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Частина 1 ст. 126 КУпАП, серед іншого, передбачає відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії. Санкція вказаної статті передбачає відповідальність у вигляді штрафу в розмірі двадцяти пяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Твердження позивача про відсутність в його діях складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП, оскільки він предявив посвідчення водія, тримаючи його в руках, спростовуються поясненнями відповідача, який стверджував, що ОСОБА_3 на місці адміністративного правопорушення взагалі відмовився предявити документи, вказуючи, що забув їх вдома.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 1 ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію» поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою:

1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб;

2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Відповідачем на підтвердження зазначених ним в постанові обставин адміністративного правопорушення наданий відеозапис, який досліджений в судовому засіданні та яким підтверджено обставини правопорушення викладені в постанові в частині того, що ОСОБА_3 в присутності свідків пояснював працівникам поліції, що його водійське посвідчення знаходиться вдома.

Відповідно до ст. 7 ч.1 КпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу у звязку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно зі ст. 222 КУпАП справи про правопорушення передбачені ст. 126 ч. 1 КУпАП розглядаються органами Національної поліції, при цьому відповідно до п. 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративне порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.215 №1395 у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу. Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених в тому числі ст. 126 КУпАП.

Стаття 280 КУпАП зобовязує уповноважену особу, при розгляді справи про адміністративне правопорушення з'ясувати: чи було

вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його

вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є

обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати необхідно інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За вище вказаних обставин, суд вважає, що поліцейський, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, дослідивши в своїй сукупності належні та допустимі докази, які підтверджують наявність в діях ОСОБА_3 порушення п. 2.1 «а» Правил дорожнього руху України правомірно, з дотриманням вимог ст.. 280 КУпАП прийняв рішення про винуватість позивача у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 126 КУпАП.

Згідно зі ст. 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

Відповідно до постанови серії БР № 248063 від 04 вересня 2016 року вид стягнення призначений позивачу в межах санкції ч.1 ст. 126 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 425 грн..

У звязку з вище викладеним, суд приходить до висновку, що дії поліцейського ОСОБА_2 по винесенню постанови про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 126 КУаАп є правомірними, а отже вимоги позивача про визнання дій відповідача протиправними та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 7, 33, 122 ч.2, 251, 254, 268, 288 ч.1, 289, 293 КУпАП, ст. ст. 10, 11, 12, 18, 69, 70, 71, 99, 100, 158-163, 171-2 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_3 до старшого сержанта патрульної поліції Національної поліції Криворізького відділення поліції ОСОБА_2, про визнання неправомірними дій відповідача та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Криворізький районний суд Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня оголошення постанови.

З повним змістом постанови суду сторони можуть ознайомитися не пізніше пяти днів з дня проголошення постанови суду.

Суддя: