Справа № 813/4203/16
Суддя: Клименко Оксана Миколаївна
Дата ухвалення: 2017-03-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 березня 2017 року м. Львів № 813/4203/16

10 год. 13 хв.

Львівський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Клименко О.М., за участю секретаря судового засідання Дорош Х.Р. та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі:

позивача: представник Шимін О.П.;

відповідача: представник Тістечко Ю.Я.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Тропік» до Львівської митниці ДФС про скасування рішення про коригування митної вартості товарів, визнання протиправною відмови, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Тропік» звернулось до Львівського окружного адміністративного суду з позовом до Львівської митниці ДФС, у якому, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, просить скасувати рішення про коригування митної вартості товарів № 209000012/2016/200156/2 від 02.09.2016 року та визнати протиправною відмову Львівської митниці ДФС № 17526/10/13-70-19 від 28.10.2016 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що згідно із контрактом № 151-03-2012 від 05.03.2012 року на адресу позивача надійшов товар - «персики свіжі, виду Prunus persica L.Bаtsch, врожай 2016 року, 1-го ґатунку, упаковані в ящики, призначені для громадського харчування» (товар № 1), «нектарини свіжі, виду Prunus persica var.nucipersica, врожай 2016 року, 1-го ґатунку, упаковані в ящики, призначені для громадського харчування» (товар № 2). 02.09.2016 року до митного поста «Малехів» Львівської митниці ДФС України представником позивача ФО-П ОСОБА_3 від імені позивача була подана митна декларація № 209140000/2016/036524 від 02.09.2016 року для проведення митного оформлення зазначеного товару, митна вартість якого визначена за ціною контракту відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 57 Митного кодексу України. Львівською митницею 02.09.2016 року прийнято рішення про коригування митної вартості товарів № 209000012/2016/200156/2, згідно з яким митна вартість товару була перерахована на свій розсуд. Також відповідачем 02.09.2016 року надіслано позивачу повідомлення про надання додаткових документів. Позивач вважає таке рішення відповідача протиправним, оскільки ним було подано усі необхідні документи, з яких можна було дійти однозначного висновку про задекларовану митну вартість товарів. В той же час, на виконання повідомлення про надання додаткових документів 10.10.2016 року позивач звернувся до відповідача із заявою № 386, у якій просив скасувати рішення про коригування митної вартості товарів № 209000012/2016/200156/2 від 02.09.2016 року та вивільнити сплачену фінансову гарантію, та до якої було додано усі необхідні та можливі документи. 28.10.2016 року Львівська митниця ДФС листом № 17526/10/13-70-19 повідомила позивача про залишення рішення про коригування митної вартості товарів без змін. Позивач вказує, що така відмова прийнята без жодної правової підстави, оскільки ним було подано всі наявні документи, а проведений відповідачем аналіз висновку Львівської торгово-промислової палати № 19-09/1262 від 15.09.2016 року суперечить вимогам ст. 11 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні».

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю з підстав, зазначених в позовній заяві. Просить адміністративний позов задовольнити повністю.

Представник відповідача в судовому засіданні проти адміністративного позову заперечив з підстав, викладених у письмових запереченнях. Зазначив, що ТОВ «Тропік» 02.09.2016 року подано до митного оформлення документи на товар - «персики свіжі, виду Prunus persica L.Bаtsch, врожай 2016 року, 1-го ґатунку, упаковані в ящики, призначені для громадського харчування» та «нектарини свіжі, виду Prunus persica var.nucipersica, врожай 2016 року, 1-го ґатунку, упаковані в ящики, призначені для громадського харчування» (товар № 2). Відповідно до ч. 1 ст. 51 Митного кодексу України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм Митного кодексу України. Декларант або уповноважена особа зобов'язані надати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об'єктивних, документально підтверджених даних, що підтверджуються обчисленню. Позивачем для митного оформлення товару не було подано проформу-інвойс, не зазначено відомостей про включення витрат на навантаження, вивантаження, не надано додатків до контракту. Стосовно заяви позивача № 383 від 10.10.2016 року про перегляд рішення про коригування митної вартості товарів зазначив, що до такої не було додано проформу-інвойс, що передбачено контрактом. Звернув увагу, що у митного органу були наявні обґрунтовані сумніви у достовірності поданих декларантом відомостей, що й стало причиною прийняття рішень про коригування митної вартості товарів та про відмову у задоволенні заяви про скасування такого рішення. Враховуючи наведене, просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

Суд заслухав пояснення представників сторін, дослідив долучені до матеріалів справи письмові докази, оцінив їх в сукупності і встановив наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що згідно із контрактом № 151-03-2012 від 05.03.2012 року на адресу позивача надійшов товар - «персики свіжі, виду Prunus persica L.Bаtsch, врожай 2016 року, 1-го ґатунку, упаковані в ящики, призначені для громадського харчування» (товар № 1), «нектарини свіжі, виду Prunus persica var.nucipersica, врожай 2016 року, 1-го ґатунку, упаковані в ящики, призначені для громадського харчування» (товар № 2).

02.09.2016 року до митного поста «Малехів» Львівської митниці ДФС України представником позивача ФО-П ОСОБА_3 від імені позивача була подана митна декларація № 209140000/2016/036524 від 02.09.2016 року для проведення митного оформлення зазначеного товару.

Під час митного оформлення декларантом заявлено митну вартість за п. 1 ч. 1 ст. 57 Митного кодексу України (далі - МК України) по ціні договору, а саме: товар № 1 - 0,51 дол. США/кг, товар № 2 - 0,51 дол. США/кг.

На підтвердження митної вартості товарів декларантом надано документи, зокрема: декларацію митної вартості № 209140000/2016/036524; зовнішньоекономічний договір від 05.03.2012 року № 151-03-2012 з додатками до нього від 07.03.2014 року № 04-03-2014, від 12.11.2014 року № 05-11-2014; рахунок-фактура (інвойс) від 01.09.2016 року № FX/00424/2016/MG; CMR від 01.09.2016 року з відмітками про позитивні результати здійснення санітарно-епідеміологічного, фітосанітарного та радіоекологічного контролю; калькуляція транспортних витрат від 01.09.2016 року № 398; фітосанітарний сертифікат № EC/PL/0697673 від 01.09.2016 року; сертифікат якості від 01.09.2016 року № КО.8231.3.628.2016; договір доручення від 01.06.2011 року №49.

За результатами перевірки поданої позивачем митної декларації, відповідачем 02.09.2016 року прийнято рішення № 209000012/2016/200156/2 про коригування митної вартості товарів, згідно з яким митна вартість товару була перерахована за резервним методом в сторону збільшення.

Окрім цього, 02.09.2016 Львівською митницею ДФС було видано картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів № 209140000/2016/00355.

Не погоджуючись із рішенням митного органу від 02.09.2016 року № 209000012/2016/200156/2 про коригування митної вартості, декларант звернувся до відповідача у порядку ч. 7 ст. 55 МК України про випуск товарів у вільний обіг за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю цих товарів, визначеною декларантом та забезпечення сплати різниці між сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю, визначеною декларантом або уповноваженою ним особою, та сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною органом, шляхом надання гарантій відповідно до розділу X МК України. У зв'язку зі сплатою декларантом відповідних митних платежів та гарантій, вказаний товар був випущений у вільний обіг згідно з ВМД від 02.09.2016 року № 209140000/2016/036639.

10.10.2016 року ТОВ «Тропік» звернулося до Львівської митниці ДФС із заявою № 386 про надання додаткових документів, визнання заявленої декларантом митної вартості, скасування рішення про коригування митної вартості від 02.09.2016 року № 209140000/2016/036639 та вивільнення сплаченої фінансової гарантії. До вказаної заяви на вимогу митного органу позивачем надано додатковий перелік документів, а саме: прайс-лист фірми «Bury Trade» Sp. z o.o щодо цін на товари, які декларуються; заявка на поставку товару від 01.09.2016 року; митна декларація країни відправника від 01.09.2016 року № 16PL302010Е0118590; висновок Львівської торгово-промислової палати від 15.09.2016 року № 19-09/1262; платіжне доручення в іноземній валюті від 13.09.2016 року № 1278 про оплату вартості імпортованого товару. При цьому повідомлено, що ТОВ «Тропік» не укладало договорів із третіми особами, пов'язаних з договором про поставку товарів, митна вартість яких визначається та відповідно коштів на користь таких третіх осіб не сплачувало. Також позивачем надано додаток № 03-08-2013 від 22.08.2013 до контракту від 05.03.2012 року № 151-03-2012.

28.10.2016 року Львівська митниця ДФС листом № 17526/10/13-70-19 повідомила позивача про залишення рішення про коригування митної вартості без змін у зв'язку з неподанням позивачем проформи-інвойсу та у зв'язку з не взяттям до уваги висновку Львівської торгово-промислової палати від 15.09.2016 року № 19-09/1262.

Не погодившись з такими рішеннями митного органу позивач оскаржив їх до суду.

Вирішуючи спір, суд керується наступними положеннями чинного законодавства.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, добросовісно.

Відносини з приводу митного контролю та митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, справлянням митних платежів регулюються положеннями Митного кодексу України від 13.03.2012 року № 4495-VI.

Відповідно до ч. 1 ст. 51 МК України митна вартість товарів, які переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до положень цього Кодексу.

Відповідно до ст. 52 МК України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII та главою 8 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

У частині другій цієї статті наведений перелік документів, які підтверджують митну вартість товарів.

Частиною третьою статті 53 МК України встановлено обов'язок декларанта або уповноваженої ним особи на письмову вимогу митного органу протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 54 МК України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Згідно з положеннями статті 57 МК України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 МК України за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов'язаному із продавцем покупцю, відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу.

При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Судом встановлено та не заперечується сторонами, що позивачем до митної декларації № 209140000/2016/036524 від 02.09.2016 року не було додано проформу-інвойс, не надано додатків до контракту для встановлення вартості товарів у відношенні до вартості контракту та будь-яких інших документів для підтвердження митної вартості товару, крім зазначених у додатках до вказаної декларації. Не надано таких доказів і під час процедури консультацій.

На переконання суду, вказані обставини є об'єктивною підставою для твердження митного органу про те, що подані до митного оформлення документи не містили всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, що, в свою чергу, є підставою для відмови у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю. При цьому, відповідачем обґрунтовано необхідність застосування саме резервного методу для обчислення митної вартості товару у зв'язку із неможливістю використання інших методів. З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку про правомірність дій митного органу щодо прийняття спірного рішення про коригування митної вартості товарів № 209000012/2016/200156/2 від 02.09.2016 року у відповідності та на підставах, визначених ч. 6 ст. 54 та ст. 55 МК України. Відтак, у задоволенні адміністративного позову в частині скасування рішення про коригування митної вартості товарів № 209000012/2016/200156/2 від 02.09.2016 року слід відмовити.

Стосовно твердження позивача про протиправність відмови Львівської митниці ДФС щодо перегляду рішення про коригування митної вартості товарів № 209000012/2016/200156/2 від 02.09.2016 року, викладеної в листі № 17526/10/13-70-19 від 28.10.2016 року, судом встановлено наступне.

Відповідно до ч. ч. 1, 9 ст. 55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів. У разі надання декларантом або уповноваженою ним особою додаткових документів орган доходів і зборів розглядає подані додаткові документи і протягом 5 робочих днів з дати їх подання виносить письмове рішення щодо визнання заявленої митної вартості та скасовує рішення про коригування заявленої митної вартості або надає обґрунтовану відмову у визнанні заявленої митної вартості з урахуванням додаткових документів. У такому випадку надана фінансова гарантія відповідно повертається (вивільняється) або реалізується в порядку та у строки, визначені цим Кодексом.

З урахуванням наведених норм та на виконання вимог відповідача позивачем 10.10.2016 року подано заяву № 386 про надання додаткових документів, визнання заявленої декларантом митної вартості, скасування рішення про коригування митної вартості від 02.09.2016 року № 209140000/2016/036639 та вивільнення сплаченої фінансової гарантії. До вказаної заяви на вимогу митного органу позивачем надано додатковий перелік документів, а саме: прайс-лист фірми «Bury Trade» Sp. z o.o щодо цін на товари, які декларуються; заявка на поставку товару від 01.09.2016 року; митна декларація країни відправника від 01.09.2016 року № 16PL302010Е0118590; висновок Львівської торгово-промислової палати від 15.09.2016 року № 19-09/1262; платіжне доручення в іноземній валюті від 13.09.2016 року № 1278 про оплату вартості імпортованого товару. При цьому повідомлено, що ТОВ «Тропік» не укладало договорів із третіми особами, пов'язаних з договором про поставку товарів, митна вартість яких визначається та відповідно коштів на користь таких третіх осіб не сплачувало. Також позивачем надано додаток № 03-08-2013 від 22.08.2013 до контракту від 05.03.2012 року № 151-03-2012.

Як слідує зі змісту відмови щодо перегляду рішення про коригування митної вартості товарів, відповідачем не взято до уваги висновок Львівської торгово-промислової палати від 15.09.2016 року № 19-09/1262 та зазначено про необхідність подання проформи-інвойсу.

Суд вважає необґрунтованим такі твердження відповідача про необхідність подання для підтвердження митної вартості товарів проформи-інвойсу, оскільки відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 53 МК України рахунок-проформа подається митному органу для підтвердження митної вартості лише у тому випадку, коли товар не є об'єктом купівлі-продажу. Натомість, якщо товар є об'єктом купівлі-продажу, що має місце у даному випадку, митному органу надається рахунок-фактура (інвойс), який і був наданий митниці, зокрема, від 01.09.2016 року № РХ/00424/2016/МС.

Стосовно надання відповідачем у спірній відмові у скасуванні рішення оцінки висновку Львівської торгово-промислової палати від 15.09.2016 року № 19-09/1262 та твердження про методологічні помилки експерта, недостатнє опрацювання інформації та непридатність інформації для використання згідно із заявленою метою дослідження суд зазначає, що відповідно до ч. 2 ст. 11 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні» методичні та експертні документи, видані торгово-промисловими палатами в межах їх повноважень, є обов'язковими для застосування на всій території України. Крім того, відповідачем не надано доказів того, що ціни на товар, які викладені у висновку, не відповідають ринковим цінам станом на день поставки, а також доказів неможливості визначення митної вартості товару на підставі усіх інших документів.

Суд констатує, що ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для невизнання заявленої декларантом митної вартості товару лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації. Враховуючи те, що подані до митної декларації № 209140000/2016/036524 від 02.09.2016 року та до заяви № 386 від 10.10.2016 року документи вцілому не містять розбіжностей чи суперечностей та містять усі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомості щодо ціни, що була фактично сплачена за товар, суд дійшов висновку про необґрунтованість відмови Львівської митниці ДФС щодо перегляду рішення про коригування митної вартості товарів № 209000012/2016/200156/2 від 02.09.2016 року, викладеної в листі № 17526/10/13-70-19 від 28.10.2016 року, тому адміністративний позов у цій частині слід задовольнити.

Відповідно до п. 4 ст. 105 КАС України адміністративний позов може містити вимоги про: 1) скасування або визнання нечинним рішення відповідача - суб'єкта владних повноважень повністю чи окремих його положень; 2) зобов'язання відповідача - суб'єкта владних повноважень прийняти рішення або вчинити певні дії; 3) зобов'язання відповідача - суб'єкта владних повноважень утриматися від вчинення певних дій; 4) стягнення з відповідача - суб'єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, завданої його незаконним рішенням, дією або бездіяльністю; 5) виконання зупиненої чи невчиненої дії; 6) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб'єкта владних повноважень; 7) примусове відчуження земельної ділянки, інших об'єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, з мотивів суспільної необхідності.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ. З урахуванням наведеного, для повноцінного захисту порушеного права позивача суд дійшов висновку про необхідність зобов'язання Львівську митницю ДФС повторно розглянути заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Тропік» № 383 від 10.10.2016 року про перегляд рішення про коригування митної вартості товарів № 209000012/2016/200156/2 від 02.09.2016 року.

За таких обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, аналізу положень законодавства та матеріалів справи, враховуючи пояснення сторін, суд приходить до висновку про часткове задоволення адміністративного позову в частині визнання протиправною відмови Львівської митниці ДФС щодо перегляду рішення про коригування митної вартості товарів № 209000012/2016/200156/2 від 02.09.2016 року, викладену в листі № 17526/10/13-70-19 від 28.10.2016 року та зобов'язання Львівську митницю ДФС повторно розглянути заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Тропік» № 383 від 10.10.2016 року про перегляд рішення про коригування митної вартості товарів № 209000012/2016/200156/2 від 02.09.2016 року. У решті позовних вимог слід відмовити.

Відповідно до вимог статті 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, відповідно до задоволених вимог.

Позивачем сплачено судовий збір в сумі 1378,00 грн. за подання адміністративного позову з вимогою про скасування рішення про коригування митної вартості товарів № 209000012/2016/200156/2 від 02.09.2016 року, а також в сумі 1600,00 грн. у зв'язку з поданням заяви про збільшення позовних вимог в частині визнання протиправною відмови Львівської митниці ДФС № 17526/10/13-70-19 від 28.10.2016 року.

Оскільки судом частково задоволено другу з позовних вимог, позивачу слід присудити, з урахуванням вимог ст. 94 КАС України, судовий збір у розмірі 1600,00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Львівської митниці ДФС.

Крім того, позивачем понесено інші витрати, пов'язані з розглядом справи, зокрема витрати на оплату послуг перекладача у розмірі 798,00 грн. Вказані витрати підтверджено належними доказами, зокрема, документами, переклад яких здійснено, актом здачі-приймання робіт, рахунком на оплату послуг перекладача, платіжним дорученням про оплату послуг перекладача тощо (а. с. 100-123).

Оскільки судом частково задоволено адміністративний позов, позивачу слід присудити, з урахуванням вимог ст. 94 КАС України, витрати на оплату послуг перекладача у розмірі 399,00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Львівської митниці ДФС.

Керуючись ст.ст. 17-19, 94, 160-163 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправною відмову Львівської митниці ДФС щодо перегляду рішення про коригування митної вартості товарів № 209000012/2016/200156/2 від 02.09.2016 року, викладену в листі № 17526/10/13-70-19 від 28.10.2016 року.

Зобов'язати Львівську митницю ДФС повторно розглянути заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Тропік» № 383 від 10.10.2016 року про перегляд рішення про коригування митної вартості товарів № 209000012/2016/200156/2 від 02.09.2016 року.

В решті позовних вимог відмовити.

Присудити за рахунок бюджетних асигнувань Львівської митниці ДФС на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Тропік» (вул. Пекарська, 5/3, м. Львів. 79008, ) судовий збір у розмірі 1600 (одна тисяча шістсот) грн. 00 коп. та витрати на оплату послуг перекладача у розмірі 399 (триста дев'яносто дев'ять) грн. 00 коп.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Повний текст постанови виготовлено та підписано 03.03.2017 року.

Суддя Клименко О.М.