Справа № 813/4188/16
Суддя: Братичак Уляна Володимирівна
Дата ухвалення: 2017-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 лютого 2017 року справа № 813/4188/16

Львівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючої судді Братичак У.В.,

секретар судового засідання Бугара М.Р.,

за участю:

позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Городоцької обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області про визнання нечинним податкового повідомлення-рішення,-

встановив:

До суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Городоцької обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області про визнання нечинним податкового повідомлення-рішення №2144-13 від 09.06.2016 р.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що оскаржене податкове повідомлення-рішення прийнято з порушенням вимог чинного законодавства, оскільки ФОП ОСОБА_1 визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру. Зазначив, що Господарським судом Львівської області було сформовано ліквідаційну масу, куди увійшла земельна ділянка, згідно якої Городоцькою ОДПІ ГУ ДФС у Львівській області 09.06.2016 р. було прийнято оскаржуване податкове повідомлення-рішення. З цих підстав, позивач вважає, що оскаржене рішення є безпідставним та підлягає скасуванню.

Відповідач подав до суду заперечення №453/10/10 від 30.01.2017 р. на позовну заяву, в якому просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог. Свої заперечення обґрунтовує тим, що згідно бази даних Городоцької ОДПІ ГУ ДФС у Львівській області станом на 01.01.2016 р. за ФОП ОСОБА_1 К рахується земельна ділянка несільськогосподарського призначення площею 1,0471 га. Таким чином, відповідно до п.286.5 ст. 286 ПК України, фізичній особі (громадянину) ОСОБА_1 було сформовано податкове повідомлення-рішення №2144-13 від 09.06.2016 р., яким позивачу нараховано земельний податок з фізичних осіб.

Позивач у судовому засідання позовні вимоги підтримав. Просив задоволити позов.

Представник відповідача проти позову заперечив з підстав викладених у запереченні.

Заслухавши пояснення позивача та представника відповідача, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд робить висновок, що позов підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Постановою господарського суду Львівської області від 20.10.2010 року у справі №28/32- ФОП ОСОБА_1 визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру. З дня прийняття постанови підприємницька діяльність банкрута припиняється. Даним рішенням скасовано арешти, накладені на майно боржника, визнаноного банкрутом, та інші обтяження в тому числі податкову заставу. Накладення нових арештів на майно банкрута не допускається. Вказана постанова набрала законної сили. Земельну ділянка в с. Бартатів, Городецького району, Львівської області площею 1,0471 га включено до ліквідаційної маси відповідно до Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

09.06.2016 р. Городоцькою ОДПІ ГУ ДФС у Львівській області винесено податкове повідомлення-рішення №2144-13 про стягнення з ОСОБА_1 земельного податку з фізичних осіб у розмірі 1664,48 грн. відповідно до пп..54.3.3 п.54.3 ст.54 ПК України.

При вирішенні спору по суті суд виходив з такого.

Відповідно до ст. 87.10 Податкового Кодексу України з моменту винесення судом ухвали про порушення провадження у справі про банкрутство платника податків порядок погашення грошових зобов'язань, які включені до конкурсних кредиторських вимог контролюючих органів до такого боржника, визначається згідно із Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" без застосування норм цього Кодексу.

Згідно ст. 22 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" у випадках, передбачених цим Законом, господарський суд приймає постанову про визнання боржника банкрутом і відкриває ліквідаційну процедуру.

Ст..23 вказаного Закону передбачає, що строк ліквідаційної процедури не може перевищувати дванадцяти місяців. Господарський суд може продовжити цей строк на шість місяців, якщо інше не передбачено цим Законом.

З дня прийняття господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури:

-підприємницька діяльність банкрута завершується закінченням технологічного циклу з виготовлення продукції у разі можливості її продажу;

-строк виконання всіх грошових зобов'язань банкрута та зобов'язання щодо сплати страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування та інші види загальнообов'язкового державного соціального страхування, податків і зборів (обов'язкових платежів) вважається таким, що настав;

-припиняється нарахування неустойки (штрафу, пені), процентів та інших економічних санкцій по всіх видах заборгованості банкрута;

-відомості про фінансове становище банкрута перестають бути конфіденційними чи становити комерційну таємницю;

-укладення угод, пов'язаних з відчуженням майна банкрута чи передачею його майна третім особам, допускається в порядку, передбаченому цим розділом;

-скасовується арешт, накладений на майно боржника, визнаного банкрутом, чи інші обмеження щодо розпорядження майном такого боржника. Накладення нових арештів або інших обмежень щодо розпорядження майном банкрута не допускається;

-вимоги за зобов'язаннями боржника, визнаного банкрутом, що виникли під час проведення процедур банкрутства, можуть пред'являтися тільки в межах ліквідаційної процедури;

-виконання зобов'язань боржника, визнаного банкрутом, здійснюється у випадках і порядку, передбаченому цим розділом.

Відповідно до ст.. 26 усі види майнових активів (майно та майнові права) банкрута, які належать йому на праві власності або повного господарського відання на дату відкриття ліквідаційної процедури та виявлені в ході ліквідаційної процедури, включаються до складу ліквідаційної маси, за винятком об'єктів житлового фонду, в тому числі гуртожитків, дитячих дошкільних закладів та об'єктів комунальної інфраструктури, які в разі банкрутства підприємства передаються в порядку, встановленому законодавством, до комунальної власності відповідних територіальних громад без додаткових умов і фінансуються в установленому порядку.

Судом встановлено, що ухвалою Господарського суду Львівської області від 20.10.2010 р. у справі №28/32 ФОП ОСОБА_1 визнано банкрутом і відкрито ліквідаційну процедуру та введено мораторій на задоволення вимог кредиторів.

Відповідно до ст.ст.1, 12 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" мораторій на задоволення вимог кредиторів - це зупинення виконання боржником грошових зобов'язань і зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), термін виконання яких настав до дня введення мораторію, а також припинення заходів, спрямованих на забезпечення виконання цих зобов'язань та зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), застосованих до прийняття рішення та введення мораторію.

Протягом дії мораторію на задоволення вимог кредиторів не нараховуються неустойка (штраф, пеня), не застосовуються інші санкції за невиконання чи неналежне виконання грошових зобов'язань та зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів).

Наведені норми регулюють правовідносини, які виникли між боржником і кредиторами у зв'язку з неспроможністю боржника виконати після настання встановленого строку існуючі зобов'язання, і спрямовані на відновлення платоспроможності боржника або його ліквідацію з метою здійснення заходів щодо задоволення визнаних судом вимог кредиторів.

Окрім того, суд звертає увагу на те, що відповідно до 58.1. ст. 58 контролюючий орган надсилає (вручає) платнику податків податкове повідомлення-рішення, якщо сума грошового зобов'язання платника податків, передбаченого податковим або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, розраховується контролюючим органом відповідно до статті 54 цього Кодексу (крім декларування товарів, передбаченого для громадян) або якщо за результатами перевірки контролюючим органом встановлено факт:

невідповідності суми бюджетного відшкодування сумі, заявленій у податковій декларації;

завищення розміру задекларованого від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість, розрахованої платником податків відповідно до розділу V цього Кодексу;

заниження або завищення суми податкових зобов'язань, заявленої у податковій декларації, або суми податкового кредиту, заявленої у податковій декларації з податку на додану вартість, крім випадків, коли зазначене заниження або завищення враховано при винесенні інших податкових повідомлень-рішень за результатами перевірки.

Податкове повідомлення-рішення містить підставу для такого нарахування (зменшення) податкового зобов'язання та/або зменшення суми бюджетного відшкодування та/або зменшення від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість, або заниження чи завищення суми податкових зобов'язань, заявленої у податковій декларації, або суми податкового кредиту, заявленої у податковій декларації з податку на додану вартість; посилання на норму цього Кодексу та/або іншого закону, контроль за виконанням якого покладено на контролюючі органи, відповідно до якої був зроблений розрахунок або перерахунок грошових зобов'язань платника податків; суму грошового зобов'язання, що повинен сплатити платник податку; суму зменшеного бюджетного відшкодування та/або зменшення від'ємного значення результатів господарської діяльності або від'ємного значення суми податку на додану вартість; граничні строки сплати грошового зобов'язання та/або строки виправлення платником податків показників податкової звітності; попередження про необхідність складення та реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної / розрахунку коригування до неї або про необхідність виправлення помилок, допущених під час зазначення реквізитів податкової накладної, у випадках, передбачених цим Кодексом; попередження про наслідки несплати грошового зобов'язання або внесення виправлень до показників податкової звітності в установлений строк; граничні строки, передбачені цим Кодексом для оскарження податкового повідомлення-рішення.

Як встановлено судом, оскаржуване податкове повідомлення-рішення не відповідає вимогам встановленим 58.1. ст. 58 ПК України, а саме не вказано на підставі чого сформоване та винесене останнє та відповідачем не надано жодних доказів розрахунку суми заборгованості у вказаному податковому повідомленні-рішенні.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади і їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положення ст. 9 КАС України передбачає, що суди при вирішенні справи керуються принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному та обєктивному дослідженні.

З огляду на викладене вище, податкове повідомлення-рішення винесене Городоцькою обєднаною державною податковою інспекцією Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області №2144-13 від 09.06.2016 року є протиправним, а тому підлягає скасуванню.

Відповідно до ст. 94 КАС України, на користь позивача належить стягнути судові витрати в сумі 551 грн. 20 коп.

Керуючись ст.ст.7-14, 69-71, 94, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

п о с т а н о в и в :

1. Адміністративний позов задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення, винесене Городоцькою обєднаною державною податковою інспекцією Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області №2144-13 від 09.06.2016 року.

3. Стягнути з Городоцької обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_3 (ідентифікаційний номер -НОМЕР_1) судові витрати в сумі 551,20 грн.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня її проголошення. В разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили в строк та в порядку, передбаченому ст. 254 КАС України.

Повний текст постанови складений та підписаний 06.03.2017 року.

Суддя Братичак У.В.