Справа № 757/52273/16-а
Суддя: Остапчук Т. В.
Дата ухвалення: 2017-02-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

печерський районний суд міста києва
П ОС Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 лютого 2017 року Печерський районний суд міста Києва у складі:

головуючий суддя Остапчук Т.В.,

при секретарі Медведєва М. Г.,

розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративний позов ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України, Головного Управління Національної поліції в Київській області про визнання рішення протиправним, скасування та зобов'язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом, мотивуючи свої вимоги наступним. ОСОБА_1 з 01.10.1992 року прийнятий на службу до органів внутрішніх справ. 07.11.2015 р. позивач відповідно до наказу № 21о/с був прийнятий на службу до Головного управління Національної поліції в Київської області і з цього часу на нього розповсюджуються вимоги Закону України «Про поліцію». В січня 2016 р. позивач звернувся до військово-лікарської комісії зі скаргами на погане самопочуття. За результатами обстеження 26.01.2016 р. ОСОБА_1 поставлено діагноз і зроблено висновок про причинний зв»язок захворювання з проходженням служби в ОВС. У зв»язку із погіршенням здоров»я позивач звернувся з рапортом на звільнення. Наказом № 21 о/с від 26.01.2016 р. ОСОБА_1 звільнено зі служби з посади заступника начальника Переяслав-Хмельницького відділу поліції, в запас за ст. 77 п.п. 1 Закону України «Про національну поліцію». 25.04.2016 р. позивач пройшов медико-соціальну експертизу та йому було встановлено 2 групу інвалідності починаючи з 25.04.2016 р. та зазначено, що захворювання пов»язано із проходженням служби в ОВС. 25.04.2016 р. позивачем отримано довідку МСЕК серії АГ №0007404 та встановлено, що ступінь втрати професійної працездатності становить 70%. Після отримання вищезазначених документів позивач звернувся з заявою до Головного управління Національної поліції Київської області з заявою про виплату одноразової грошової допомоги у зв»язку із інвалідністю. Однак відповідачем було відмовлено у задоволенні вимог ОСОБА_1, у зв»язку із відсутністю у нормативно-правових актах України положень щодо таких виплат. З таким рішенням позивач не погоджується, а тому і звернувся до суду за захистом своїх прав. За таких обставин, відповідно до Закону України «Про національну поліцію», Законом України «Про міліцію» позивач просить суд визнати протиправними дії Головного управління Національної поліції Київської області щодо відмови ОСОБА_1 у призначенні одноразової грошової допомоги, у зв»язку із встановленням 2 групи інвалідності внаслідок захворювання, що мало місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ; зобов»язати Міністерство внутрішніх справ України розглянути та прийняти рішення щодо призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, відповідно до Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 р. № 850 та виплатити призначену одноразову грошову допомогу у розмірі 200 - кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, через Головне управління Національної поліції у Київській області. В судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені вимоги, просив задовольнити. Представник Головного управління Національної поліції у Київській області в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову у повному обсязі, просив відмовити. Представник МВС України в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову у повному обсязі, просив відмовити. Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного. З матеріалів справи вбачається що позивач з 01.10.1992 року прийнятий на службу до органів внутрішніх справ. 07.11.2015 р. позивач відповідно до наказу № 21о/с був прийнятий на службу до Головного управління Національної поліції в Київської області і з цього часу на нього розповсюджуються вимоги Закону України «Про поліцію».. ОСОБА_1 полковник поліції, заступник начальника Переяслав - Хмельницького відділу поліції, був звільнений у запас (з постановкою на військовий облік) за статтею 77, п. 1 пп.2 (через хворобу), по що свідчить витяг з наказу Головного управління Національної поліції в Київській області № 21 о/с від 26.01.2016 року. Відповідно до довідки до акту огляду медико-соціальною експертною комісією серії АВ № 0198377 від 24.04.2016 року позивачеві встановлено другу групу інвалідності з 25.04.2016 року по захворюванню, що пов'язане з проходженням служби в органах внутрішній справ. Свідоцтвом про хворобу №86/ЗВ від 26.01.2016 року також підтверджено наявність у позивача захворювання, пов'язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ. Після отримання виписок МСЕК позивач звернувся із заявою до Головного управління національної поліції в Київській області про призначення одноразової грошової допомоги у зв'язку із встановленням інвалідності другої групи, пов'язаної з проходження служби, та 20.05.2016 року отримав відповідь про те, що він не має права на отримання одноразової грошової допомоги в порядку, передбаченому Наказом МВС України від 11.01.2016 року №4 відповідно до Закону України «Про Національну поліцію», оскільки захворювання отримав під час служби в органах внутрішніх справ, що передбачає отримання одноразової грошової допомоги відповідно до Постанови КМУ від 21.10.2015 року №850. Частиною 6 статті 23 Закону України "Про міліцію" встановлено, що у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного працівнику міліції під час виконання ним службових обов'язків, яке призвело до встановлення йому інвалідності, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності I групи, 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності II групи, 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності III групи в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України. Визначення ступеня втрати працездатності працівником міліції у період проходження служби в органах внутрішніх справ у кожному випадку ушкодження здоров'я здійснюється в індивідуальному порядку відповідно до законодавства. Відповідно до статті 23 Закону України "Про міліцію" Кабінет Міністрів України Постановою №850 від 21.10.2015 затвердив "Порядок та умови призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції" (далі - Порядок №850). Дана постанова набрала чинності 31.10.2015 року. Згідно підпункту 2 пункту 2 Порядку №850, днем виникнення права на отримання грошової допомоги у разі встановлення працівнику міліції інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності є дата встановлення втрати працездатності, що зазначена в довідці медико-соціальної експертної комісії. Грошова допомога призначається і виплачується у разі встановлення працівникові міліції інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання ним службових обов'язків, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення із служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, у розмірі: 250-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності I групи; 200-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності II групи; 150-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності III групи (п.п.2 п.3 Порядку №850). Відповідно до п.7 Порядку №850 працівник міліції, якому призначається грошова допомога у разі встановлення інвалідності чи часткової втрати працездатності без установлення інвалідності, подає за місцем служби передбачені вказаною нормою документи. Керівник органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, подає МВС в 15-денний строк з дня реєстрації документи, зазначені в пунктах 6 або 7 цих Порядку та умов, висновок щодо виплати грошової допомоги (п.7 Порядку №850). МВС в місячний строк після надходження зазначених у пункті 8 цих Порядку та умов документів приймає рішення про призначення або у випадках, передбачених пунктом 14 цих Порядку та умов, про відмову в призначенні грошової допомоги і надсилає його разом із зазначеними документами керівникові органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, для видання наказу про виплату такої допомоги, або у разі відмови - для письмового повідомлення осіб із зазначенням мотивів відмови (п.9 Порядку №850). Виплата грошової допомоги проводиться шляхом перерахування органом внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, суми виплати на рахунок, відкритий особою, якій призначається грошова допомога, в установі банку або через касу органу внутрішніх справ (п.11 Порядку №850). Відповідно до абз.3 п.15 Розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про Національну поліцію" право на отримання одноразової грошової допомоги, інших виплат, передбачених Законом України "Про міліцію", зберігається і здійснюється в порядку, що діяв до набрання чинності Законом України "Про Національну поліцію". Проаналізувавши наведені норми законодавства, суд приходить до висновку, що за колишніми працівниками міліції, яким встановлено інвалідність внаслідок захворювання, що пов'язане з проходженням служби в органах внутрішніх справ, зберігається право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої Законом України "Про міліцію", виплата якої здійснюється відповідно до Порядку №850. Зазначеним Порядком чітко встановлено, що заяву про виплату цієї допомоги такий працівник подає керівнику органу внутрішніх справ, у якому проходив службу, останній складає висновок щодо виплати грошової допомоги та надсилає його до МВС України для прийняття відповідного рішення. Той факт, що позивач після звільнення зі служби в органах внутрішніх справ був прийнятий на службу в органи поліції не позбавляє його права на отримання одноразової грошової допомоги відповідно до Порядку №850. Відповідно до Закону України "Про Національну поліцію", Постанови КМУ від 02.09.2015 №641 "Про утворення Національної поліції України" та "Положення про Національну поліцію", затвердженого постановою КМУ від 28 жовтня 2015 р. № 877, Національна поліція є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується та координується КМУ України через МВС України і який реалізує державну політику у сферах забезпечення охорони прав і свобод людини, інтересів суспільства і держави, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку. З положень вказаних нормативно-правових актів не вбачається, що органи Національної поліції є правонаступниками органів внутрішніх справ. Відповідно до ст.97,ч.4 Закону України "Про Національну поліцію" одноразова грошова допомога в разі загибелі (смерті), визначення втрати працездатності поліцейського є соціальною виплатою, гарантованою допомогою з боку держави, яка призначається і виплачується особам, які за цим Законом мають право на її отримання, зокрема, у разі визначення поліцейському інвалідності внаслідок захворювання, пов'язаного з проходженням ним служби в поліції, протягом шести місяців після звільнення його з поліції внаслідок причин, зазначених у цьому пункті. Тобто, необхідною умовою для отримання поліцейським зазначеної допомоги є визначення поліцейському інвалідності внаслідок травми, пов'язаної з виконанням службових обов'язків саме в органах поліції, а не в органах внутрішніх справ, а тому на позивача не розповсюджується зазначена норма. Порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського передбачено Наказом МВС України №4 від 11.01.2016 року// зареєстровано в МУЮ 29.01.2016 року. До внесення 12.09.2016 року змін в даний нормативний акт (п.5 розділу 1 доповнено підпунктом 4) він не передбачав обставини, яка виникла внаслідок отриманого захворювання або поранення (контузії, травми або каліцтва), пов'язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ, як випадку, за якого призначається одноразово грошова допомога відповідно до вищевказаного Наказу №4 від 11.01.2016 року. Як зазначалось, позивачу встановлено інвалідність внаслідок захворювання, що пов'язане з проходженням служби в органах внутрішніх справ, Наказом МВС України №4 від 11.01.2016 року на час встановлення інвалідності позивача не передбачалось можливість виплати одноразової грошової допомоги працівнику поліції, який отримав інвалідність, пов'язану з захворюванням під час проходження служби в органах внутрішніх справ, тому позивач має право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої Законом України "Про міліцію", виплата якої здійснюється відповідно до Порядку №850, тобто за останнім місцем служби саме в органах внутрішніх справ і рішення щодо такої виплати має прийняти саме Міністерство внутрішніх справ України. Однак, як свідчать подані позивачем докази, з вимогою про виплату одноразової грошової допомоги він звернувся до ГУ Національної поліції в Київській області, яке не є правонаступником ГУ МВС України в Київській області. Із заявою до голови ліквідаційної комісії управління Міністерства внутрішніх справ України в Київській області з метою отримання одноразової грошової допомоги у зв'язку із встановленням інвалідності внаслідок захворювання, пов'язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ, позивач не звертався, тому підстави для зобов'язання МВС України вчинити будь-які дії в інтересах позивача відповідно до Наказу МВС України №4 від 11.01.2016 року відсутні. Суд позбавлений можливості відповідно до ст.162 КАС України прийняти рішення про зобов'язання розглянути звернення позивача відповідно до Порядку №850, оскільки з заявою про виплату допомоги позивач звернувся до неналежної особи - ГУ НП в Київській області. Можливості звернутись до належної особи з питання отримання одноразової грошової допомоги позивач не позбавлений. Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.6,9,11,12,158-163,256 КАС, Законом України «Про міліцію» №565-ХІІ від 20.12.1990 рокузі змінами, Законом України «Про Національну поліцію» №580-VIII від 02.07.2015 року, Постановою КМУ від 21.10.2015 року №850, Наказом МВС України від 11.01.2016 року №4,

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити в позові ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України, Головного Управління Національної поліції в Київській області про визнання рішення протиправним, скасування та зобов'язання вчинити дії.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Печерський районний суд м.Києва протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Остапчук Т.В.