Справа № 182/6121/16-а(2-а/0182/198/2016)
Суддя: Шальєва В.А.
Дата ухвалення: 2017-03-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

01 березня 2017 року справа № 182/6121/16-а(2-а/0182/198/2016)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Шальєвої В.А.

суддів: Білак С.В. Олефіренко Н.А.

розглянувши у порядку письмового провадження в залі судового засідання Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у м. Дніпрі апеляційну скаргу Нікопольського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області на постанову Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 23.12.2016 р. в справі № 182/6121/16-а за позовом ОСОБА_1 до Нікопольського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області з адміністративним позовом до Нікопольського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області (далі - Нікопольське ОУПФУ) про визнання протиправним дій з відмови в призначенні пенсії на пільгових умовах відповідно до п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення»; зобов'язання призначити пенсію на пільгових умовах на підставі п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з 18.08.2016 р., зарахування до пільгового стажу за Списком № 2 періоду роботи з 15.06.1983 р. по 20.02.1998 р.; зобов'язання виплачувати пенсію з 18.08.2016 р. із виплатою заборгованості, що утворилась з цієї дати.

Постановою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 22.12.2016 р. позов задоволено.

Відповідачем подана апеляційна скарга, в якій він просить скасувати постанову суду, ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову. Апеляційна скарга мотивована порушенням судом першої інстанції норм матеріального права, невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи, які полягають у неврахуванні судом не підтвердження належними документами пільгового стажу позивача, а саме, періоду роботи з 15.06.1983 р. по 20.02.1998 р. в треті «Нікопольбуд».

Справа судом першої інстанції у відповідності до ст. 183-2 КАС України розглянута в порядку скороченого провадження, у зв'язку з чим апеляційний перегляд здійснюється в порядку письмового провадження відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 197 КАС України.

Колегія суддів, перевіривши доводи апеляційної скарги матеріалами справи, приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 з 15.06.1983 р. по 20.02.1998 р. працював в тресті «Нікопольбуд», який було перейменовано в ВАТ «Нікопольбуд» та реорганізовано в ВАТ «Нікопольбуд» БУ «Металургбуд» та БУ «Цивільбуд», електрозварювальником ручного зварювання. Стаж роботи позивача на цій посаді складає більше 15 років. Загальний стаж роботи позивача згідно з трудовою книжкою більше 36 років.

22.08.2016 р. позивач звернувся до відповідача з заявою про призначення йому пільгової пенсії за Списком 2, надавши усі необхідні документи, передбачені п. 7 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції від 27 грудня 2005 року №1566/11846, у тому числі документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637.

Відповідачем листом від 29.09.2016 р. № 12612/05/10 відмовлено позивачу в призначенні пенсії з мотивів, що підприємство ВАТ «Нікопольбуд» ліквідовано, у відповіді з архівної установи значиться, що документи ВАТ «Нікопольбуд» на державне зберігання та обслуговування не надходили, а тому підтвердити факт роботи позивача неможливо.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що стаж роботи позивача на посаді підтверджений записами у трудовій книжці та іншими документами.

Колегія суддів вважає такий висновок суду першої інстанції обґрунтованим, з огляду на наступне.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_1 22.08.2016 р. звернувся до Нікопольського ОУПФУ із заявою про призначення пенсії відповідно до п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» на пільгових умовах відповідно до Списку № 2. Листом № 12612/05/10 від 29.09.2016 р. відповідачем відмовлено у призначенні пільгової пенсії через не підтвердження пільгового стажу належними документами, зокрема, зазначено про ліквідацію ВАТ «Нікопольбуд», де працював позивач, та ненадходження документів ліквідованого підприємства до державного архіву.

Як вбачається з трудової книжки позивача, довідки ВАТ «Нікопольбуд» № 012/35 від 14.03.2000 р., ОСОБА_1 з 15.06.1983 р. по 20.02.1998 р. працював в тресті «Нікопольбуд», яке в подальшому перейменовано в ВАТ «Нікопольбуд», реорганізовано в ВАТ «Нікопольбуд» БУ «Металургбуд» та БУ «Цивільбуд», електрозварювальником ручного зварювання. Стаж роботи позивача на посаді електрозварювальника складає більше 15 років, страховий стаж - більше 36 років.

Згідно з пп.1 п.2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», який набрав чинності з 1 січня 2004 року, пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України «Про пенсійне забезпечення».

У відповідності зі ст. 100 Закону України «Про пенсійне забезпечення» особи, які не мають повного стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці, вік, необхідний для призначення пенсії відповідно до ст. 12, знижується пропорційно наявному стажу в порядку, передбаченому ст.ст. 13-14 цього Закону.

Згідно з п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Порядком застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383, передбачено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 р. та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992 р.

Пунктом 10 зазначеного Порядку встановлено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 N 637.

Відповідно до Списку № 2 виробництв, цехів, професій та посад на підземних роботах, на роботах зі шкідливими умовами праці і в гарячих цехах, робота на яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах та в пільгових розмірах, затвердженого постановою Ради Міністрів СРСР від 22 серпня 1956 року № 1173, Розділом XXXIII «Загальні професії (у всіх галузях господарства)» передбачено право на пільгове пенсійне забезпечення електрозварникам ручного зварювання.

Наявними в матеріалах справи документами, зокрема, трудовою книжкою та довідкою ВАТ «Нікопольбуд», підтверджується, що позивач працював електрозварником ручного зварювання з 15.06.1983 р. по 20.02.1998 р. Крім того, матеріалами справи підтверджена атестація професії електрозварника.

З урахуванням наявного у позивача стажу електрозварника більш ніж 12 років 6 місяців, а також страхового стажу позивача більш ніж 30 років, досягнення позивачем 55 років, колегія суддів вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції про наявність у позивача права на призначення пенсії на пільгових умовах за Списком №2 відповідно до п. „б" ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Не заслуговують на увагу доводи відповідача про неможливість включити до пільгового стажу спірний період внаслідок відсутності підтверджуючих документів.

Колегія суддів зазначає, що такі доводи не можуть бути прийняти, оскільки посада електрозварника ручного зварювання передбачена Списком № 2.

Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Зазначеній нормі відповідає пункт 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року N 637.

Пунктом 18 зазначеного Порядку передбачено, що за відсутності документів про наявний стаж роботи і неможливості одержання їх внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації або відсутності архівних даних з інших причин, ніж ті, що зазначені в пункті 17 цього Порядку, трудовий стаж установлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі і мали документи про свою роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу заявника.

В даному випадку наявний у позивача пільговий стаж підтверджений записами у трудовій книжці.

Враховуючи, що в трудовій книжці позивача містяться записи про роботу, яка відповідає Списку № 2, затвердженому постановою Ради Міністрів СРСР від 22 серпня 1956 року № 1173, а також з урахуванням наявності інших документів, які підтверджують наявність у позивача стажу за Списком №2, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про неправомірність відмови у призначенні позивачу пенсії за віком на пільгових умовах.

Разом з тим, суд апеляційної інстанції зазначає про помилкове застосування судом першої інстанції норм матеріального права в частині дати, з якої позивач має право на призначення пенсії.

За приписами ч. 1 ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку: пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Оскільки позивач не досяг пенсійного віку, передбаченого статтею 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», йому повинна бути призначення пенсія за віком на пільгових умовах, тому позивач має право на призначення пенсії саме з дня звернення до органу Пенсійного фонду за призначенням пенсії - з 22.08.2016 р.

З урахуванням викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно по суті вирішена справа, але із помилковим застосуванням норм матеріального права, що є підставою для зміни судового рішення.

Керуючись ст. ст. 8, 9, 10, 11, 159, 160, 183-2, 195, 197, 198, 201, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Нікопольського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області на постанову Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 23.12.2016 р. в справі № 182/6121/16-а задовольнити частково.

Постанову Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 23.12.2016 р. в справі № 182/6121/16-а за позовом ОСОБА_1 до Нікопольського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити певні дії змінити.

В абзацах третьому та четвертому резолютивної частини постанови слова та цифри «з 18.08.2016 року» замінити словами та цифрами «з 22.08.2016 року».

В іншій частині постанову залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду у відповідності до ст. 183-2 КАС України є остаточною та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий: В.А. Шальєва

Суддя: С.В. Білак

Суддя: Н.А. Олефіренко