Справа № 345/3876/16-а
Суддя: Макарик Володимир Ярославович
Дата ухвалення: 2017-03-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2017 року Справа № 876/365/17

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді - Макарика В.Я.

суддів - Большакової О.О., Глушка І.В.

за участю секретаря судового засідання - Гнідець Р.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 13 грудня 2016 року у адміністративній справі №345/3876/16-а за позовом ОСОБА_1 до Калуського об'єднаного управління Пенсійного фонду України про визнання неправомірними дій щодо невиконання рішення суду та безпідставне зменшення пенсії неправомірними, скасування розпорядження № 134962 від 13.10.2016 р. у частині зменшення розміру пенсії, скерування рішення суду до негайного виконання, проведення перерахунку пенсії за період із 10.08.2016 року у розмірі не меншому 9303,75 грн. та виплатити її основною відомістю негайно,-

В С Т А Н О В И В:

02 листопада 2016 року позивач - ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до відповідача - Калуського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в якому просила визнати дії Калуського об'єднаного управління Пенсійного фонду України по не виконанню рішення судів неправомірними. Скасувати розпорядження № 134962 від 13.10.2016 року про зменшення розміру пенсії із 10.08.2016 року із суми 9303,75 грн. до 5021,40 грн. Зобов'язати Калуське об'єднане управління Пенсійного фонду України провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 та виплату без обмеження терміну виплати як інваліду 2 групи згідно ст.. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок чорнобильської катастрофи» в розмірі 8-ми мінімальних пенсій за віком, а також додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю в розмірі 75% мінімальної пенсії за віком, яка дорівнює розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України», з 10.08.2016 року з урахуванням проведених виплат. Провести перерахунок пенсії позивачці за період з 10.08.2016 року у розмірі не меншому 9303,75 грн. та виплатити її основною відомістю негайно.

Постановою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 13 грудня 2016 року в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Калуського об'єднаного управління Пенсійного фонду України про визнання неправомірними дій щодо невиконання рішення суду та безпідставне зменшення пенсії неправомірними, скасування розпорядження № 134962 від 13.10.2016 р. у частині зменшення розміру пенсії, скерування рішення суду до негайного виконання, проведення перерахунку пенсії за період із 10.08.2016 року у розмірі не меншому 9303,75 грн. та виплатити її основною відомістю негайно - відмовлено, а провадження у справі закрито.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, позивач оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає, що оскаржувана постанова прийнята з неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи, з помилковим застосуванням норм матеріального права, порушенням норм процесуального права. Просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою задовольнити адміністративний позов повністю.

Представник Калуського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в судове засідання на виклик суду не з'явився, що не перешкоджає розгляду справи у його відсутності згідно із ч.4 ст. 196 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити частково, а оскаржувану постанову - скасувати з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що постановою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 27.01.2016 року, адміністративний позов ОСОБА_2 до об'єднаного управління пенсійного фонду в м. Калуші та Калуському районі про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії було задоволено частково та визнано дії УПФУ в м. Калуші та Калуському районі, щодо відмови у здійсненні перерахунку та виплаті ОСОБА_1 пенсії відповідно до ст.ст. 50,54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» неправомірними. Зобов'язано Управління пенсійного фонду України в м. Калуші та Калуському районі провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 призначеної пенсії як інваліду 2 групи згідно ст.ст. 50,54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в розмірі 8-ми мінімальних пенсій за віком, а також додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, в розмірі 75% мінімальної пенсії за віком, яка дорівнює розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність встановленого Законом України «Про Державний бюджет України» на 2014 рік, з 01.01.2014 року з урахуванням проведених виплат. Ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду, постанову Калуського міськрайонного суду залишено без змін. Постановою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 10.08.2016 року по справі 345/2370/16-а, яка вступила в законну силу скасовано розпорядження УПФУ в м. Калуші та Калуському районі № 134962 від 05.05.2016 року в частині зменшення розміру пенсії з 25.03.2015 року.

Розпорядженням Калуського об'єднаного управління пенсійного фонду України Івано-Франківської області № 134962 від 13.10.2016 року ОСОБА_3 розмір пенсійної виплати з 10.08.2016р. по 31.08.2015р. встановлено в розмірі 5021,40 грн..

Відповідно до ч.1 ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їхнього життя і здоров'я, створення єдиного порядку визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення визначені та закріплені в Законі України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Відповідно до ст. 49 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4, встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Статтею 50 цього Закону встановлено, що особам, віднесеним до категорії 1, зокрема, інвалідам 3 групи, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю у розмірі 75 процентів мінімальної пенсії за віком. Виплата додаткової пенсії відповідно до ст. 53 зазначеного Закону здійснюється повністю незалежно від заробітку, пенсії чи іншого доходу.

Згідно з п.4 ст. 54 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" мінімальний розмір державної пенсії для інвалідів ІІ групи, віднесених до категорії 1, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою не може бути нижчим 8 мінімальних пенсій за віком.

Відповідно до п.17 ч.1 ст. 87 Бюджетного кодексу України до видатків, що здійснюються з Державного бюджету України (з урахуванням особливостей, визначених п.5 ч.2 ст. 67-1 цього Кодексу), належать видатки на державні програми з ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, охорони навколишнього природного середовища та ядерної безпеки, запобігання виникненню та ліквідації надзвичайних ситуацій та наслідків стихійного лиха.

Згідно з абз. 8 п.4 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 25 січня 2012 року №3-рп/2012 нормативно-правові акти КМУ, якими регулюються бюджетні відносини, зокрема, питання соціального захисту за рахунок коштів Державного бюджету України, є складовою бюджетного законодавства відповідно до п.5 ч.1 ст.4 БК України. Отже, суди загальної юрисдикції України під час вирішення справ щодо соціального захисту прав громадян повинні застосовувати нормативно-правові акти КМУ, прийняті на підставі і на виконання БК України, інших законів України, в тому числі закону про Державний бюджет України на відповідний рік.

Ст. 63 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" передбачає, що фінансування витрат, пов'язаних з реалізацією цього Закону, здійснюється за рахунок коштів державного бюджету, коштів, які враховуються при визначенні міжбюджетних трансфертів, та інших джерел, не заборонених законодавством.

Колегія суддів звертає увагу на те, що починаючи з 01 січня 2014 року Закон України "Про Державний бюджет України на 2014 рік" (до редакції цього Закону від 03.08.2014 року) не містив жодної норми, яка б обмежувала у 2014 році пряме застосування Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", зокрема, статті 50 та 54 вказаного Закону.

Разом з тим, Законом України "Про Державний бюджет України на 2014 рік" у редакції Закону України "Про внесення змін до Закону України "Про Державний бюджет України на 2014 рік" від 31.07.2014 №1622-VII (далі - Закон №1622-VII), встановлено, що норми і положення статей 20, 21, 22, 23, 30, 31, 37, 39, 48, 50, 51, 52 та 54 Закону №796-ХІІ застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування на 2014 рік.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у редакції Закону України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність деяких законодавчих актів України» від 28 грудня 2014 року №76-VIII встановлено, що ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» викладена в такій редакції: «Умови, порядок призначення та мінімальні розміри пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи визначаються актами Кабінету Міністрів України з відповідних питань».

Вищенаведені нормативні акти на даний час є чинними і неконституційними не визнавались, а тому нарахування та виплата позивачу основної та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, повинні здійснюватися відповідно до норм Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", а починаючи з 03 серпня 2014 року виплати, передбачені, зокрема, статтями 50 та 54 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", повинні здійснюватися в порядку та розмірах, визначених відповідними Постановами Кабінету Міністрів України №1210 та №112.

Врахувавши вищевикладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для скасування оскаржуваного розпорядження, оскільки, здійснюючи нарахування та виплату основної та додаткової пенсії позивачці з 10.08.2016 року на підставі, у порядку та розмірі, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявного фінансового ресурсу бюджету Пенсійного фонду України управління діяло на підставі, в межах повноважень та у спосіб, визначений чинним законодавством України, і як наслідок відсутні підстави для задоволення позовних вимог.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції допущено порушення норм процесуального та матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, доводи апеляційної скарги спростовують висновки суду першої інстанції, що відповідно до пункту 4 частини першої статті 202 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для скасування постанови суду першої інстанції та ухвалення нової постанови про відмову у задоволенні позовних вимог з наведених вище мотивів.

Керуючись статтями 160,195, 196, 198, 202, 205, 207, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 13 грудня 2016 року у адміністративній справі №345/3876/16-а скасувати та прийняти нову, якою в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання постанови в повному обсязі шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя: В.Я. Макарик

Судді: О.О. Большакова

І.В. Глушко

Повний текст постанови складений 02 березня 2017 року.