Справа № 369/8360/16-а
Суддя: Карпушова О.В.
Дата ухвалення: 2017-03-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 369/8360/16-а Головуючий у 1-й інстанції: Пінкевич Н.С.
Суддя-доповідач: Карпушова О.В.
ПОСТАНОВА

Іменем України

01 березня 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Карпушової О.В., суддів: Епель О.В., Кобаля М.І., розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 27 грудня 2016 р. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Києво-Святошинському районі Київської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

09.09.2016 року ОСОБА_2 звернувся до Києво-Святошинського районного суду Київської області з позовною заявою до управління Пенсійного фонду України в Києво-Святошинському районі Київської області про визнання відмови у призначенні пенсії за віком із зниженням пенсійного віку неправомірними, зобов'язання призначити та виплатити з 03.03.2016 року позивачу пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2 і п. «з» ст.. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Також просить стягнути на його користь витрати по сплаті судового збору.

На обґрунтування позовних вимог зазначив, що вважає відмову у призначенні пенсії безпідставною, оскільки дана посада передбачена Списком № 2 та надає право виходу на пенсію.

Постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 27 грудня 2016 р. у задоволені позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить апеляційну інстанцію скасувати незаконну, на його думку, постанову суду першої інстанції та постановити нову, якою позовні вимоги задовольнити у повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Судом першої інстанції справа розглянута в порядку скороченого провадження, тому відповідно до абз.4 частини восьмої статті 183-2 КАС України апеляційна скарга розглянута в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, вивчивши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає апеляційну скаргу обґрунтованою, судове рішення підлягає скасуванню, з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач ІНФОРМАЦІЯ_1 досяг 57 - річного віку.

Згідно трудової книжки, копія якої наявна в матеріалах справи, позивач 25.02.1998 року прийнятий водієм другого класу на всі марки автомобілів для роботи на міських маршрутах під записом № 18 Автобуний парк №8 КП «Київпастранс», 20.12.2006р. звільнений в порядку переведення до Автобусного парку №6 КП «Київпастранс» п. 5 ст. 36 КЗпП України».

Таким чином, стаж роботи ОСОБА_2 на даному автотранспортному підприємстві на посаді водія автобуса складає 8 років 9 місяці 25 днів, що й підтверджено довідкою Автобусного парку №8 КП «Київпастранс» від 17.02.16 р. № 88. Цією ж довідкою підприємство уточнило: «Виконував перевезення пасажирів тільки на міському пасажирському транспорті в м. Києві (автобус ЛАЗ - відноситься до міського пасажирського транспорту) з повним робочим днем за професією водій міського пасажирського транспорту, в режимі маршрутного таксі.»

03.03.2016 р. позивач звернувся до відповідача з заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах в порядку п. «з» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Листом від 07 червня 2016 року Управління Пенсійного фонду України у Києво-Святошинському районі Київської області відмовилу позивачу у призначенні пільгової пенсії, з підстав того, що водій пасажирського транспорту, що працював в режимі таксі не має право на отримання пільгової пенсії, посилаючись на інформацію, зазначену у довідці, згідно якої позивач працював водієм автобуса в режимі маршрутного таксі.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що зазначене у довідці стало єдиною підставою для відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно п. «з» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 р. № 1788-XII право на пенсію за віком на пільгових умовах мають водії міського пасажирського транспорту (автобусів, тролейбусів, трамваїв) і великовантажних автомобілів, зайнятих в технологічному процесі важких і шкідливих виробництв - чоловіки після досягнення 55 років і при стажі роботи 25 років, в тому числі на зазначеній роботі не менше 12 років 6 місяців.

Відповідно до п. 20 постанови № 637 Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року «Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній» у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств або організацій, однак цей порядок, як вбачається з його назви та змісту, поширюється саме на випадки відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Згідно Закону України „Про автомобільний транспорт" автобус - транспортний засіб, який за своєю конструкцією та обладнанням призначений для перевезення пасажирів з кількістю місць для сидіння більш ніж дев'ять з місцем водія включно; автобусний маршрут міський - автобусний маршрут, який не виходить за межі території населеного пункту; перевезення пасажирів у звичайному режимі руху - перевезення пасажирів автобусами на маршруті загального користування з дотриманням усіх зупинок, передбачених розкладом руху; перевезення пасажирів у режимі маршрутного таксі - перевезення пасажирів на міському маршруті загального користування за розкладом руху, в якому визначається час відправлення автобусів з початкового та кінцевого пунктів маршруту з висадкою і посадкою пасажирів чи громадян на їхню вимогу на шляху прямування автобуса в місцях, де це не заборонено правилами дорожнього руху.

Згідно наявної в матеріалах справи довідки КП «Київпастранс» від 17.02.2016 р. позивач працював водієм автобусу міського пасажирського транспорту з 25.02.1998 р. по 20.12.2006 р. з відповідним посиланням на накази про призначення та звільнення (а. с. 16).

Також в тексті довідки вказано, що по характеру виконаних робіт позивач був зайнятий повний робочий день, виконував перевезення пасажирів за професією: водій міського пасажирського транспорту (автобус марки ЛАЗ (відноситься до міського пасажирського транспорту).

Колегія суддів зазначає, що поняття «перевезення пасажирів у режимі маршрутного таксі» визначає специфіку зупинок автобусу на вимогу пасажирів на відміну від загального режиму перевезення, де зупинки, встановлені графіками, є обов'язковими. Даний режим перевезення є розповсюдженим та широковідомим у м. Києві, і жодним чином не свідчить про здійснення такого перевезення виключно мікроавтобусами.

З огляду на вищенаведене, та враховуючи те, що достатність загального стажу для призначення пенсії вдповідачем під сумнів не ставиться, колегія суддів приходить до висновку, що відповідач при відмові у призначенні позивачу пільгової пенсії діяв не у відповідності до норм чинного законодавства, а тому такі дії підлягають визнанню неправомірними з одночасним зобов'язанням відповідача призначити позивачу пенсію за віком в порядку п. «з» ст. 13 Закону України» з дня звернення позивача з відповідною заявою.

Доводи апеляційної скарги позивача спростовують висновки суду першої інстанції.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку про те, що внаслідок порушення норм матеріального права, суд першої інстанції невірно вирішив справу за суттю вимог, тому постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 183-2, ст. 195 ч.1, ст.198 ч.1 п.3, ст.202 ч.1 п.4, ст.205 ч.2, ст. 207, ст. 212, ст. 254 ч.5 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 27 грудня 2016 р., задовольнити.

Постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 27 грудня 2016 р.скасувати.

Позовні вимоги ОСОБА_2, задовольнити.

Визнати дії управління Пенсійного фонду України в Києво-Святошинському районі Київської області щодо відмови у призначенні пенсії за віком ОСОБА_2 відповідно до п. «з» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» неправомірними.

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Києво-Святошинському районі Київської області призначити ОСОБА_2 з 03.03.2016 року пенсію за віком відповідно до п. «з» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Присудити здійснені ОСОБА_2 (АДРЕСА_1, ІН НОМЕР_1) документально підтверджені квитанціями від 09.09.2016 №0.0.613595940.1 та від 18.01.2017 № 103/з7 судові витрати у розмірі 1255, 21 (одна тисяча п'ятдесят п'ять грн. 21 коп.) за рахунок бюджетних асигнувань управління Пенсійного фонду України в Києво-Святошинському районі Київської області.

Ухвала суду апеляційної інстанції є остаточною та оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: О.В. Карпушова

О.В. Епель

М.І. Кобаль

Головуючий суддя Карпушова О.В.

Судді: Епель О.В.

Кобаль М.І.