Справа № 466/7625/16-а
Суддя: Луців-Шумська Н. Л.
Дата ухвалення: 2017-02-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 466/7625/16-а
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 січня 2017 року Шевченківський районний суд м.Львова у складі:

головуючої судді ЛУЦІВ-ШУМСЬКОЇ Н.Л.

секретар ЯРЕМА О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Львівської міської ради про визнання протиправною бездіяльності, зобовязання до вчинення дій,

в с т а н о в и в :

30.08.2016 року ОСОБА_1 звернувся в Шевченківський районний суд м.Львова з адміністративним позовом до Львівської міської ради, в якому просить суд визнати протиправною бездіяльність Львівської міської ради при розгляді його заяви про надання земельних ділянок для індивідуального житлового будівництва та гаража; зобов'язати Львівську міську раду розглянути на сесії заяви ОСОБА_1 про надання земельних ділянок та прийняти рішення відповідно до вимог Земельного кодексу України.

В обґрунтування позову покликається на те, що він двічі звертався з заявами про виділення йому земельних ділянок 06.03.2015р. та 27.04.2016р., на які отримав формальні відповіді управління природних ресурсів та регулювання земельних відносин. Так, у відповіді на звернення ОСОБА_1 про надання земельної ділянки від 03.04.2015р., відповідач - Львівська міська рада зазначила, що на даний час відповідно до Генерального плану м. Львова, затвердженого ухвалою Львівської міської ради від 30.08.2010 №3924 „Про затвердження містобудівної документації «Коригування: генерального плану м.Львова ІІ-стадія «Генеральний план» місто Львів обмежене територіальними ресурсами і не в стані забезпечити вільними земельними ділянками в повній мірі потреби громадян під індивідуальне житлове будівництво. Окремі населені пункти надали згоду на виділення земельних ділянок під індивідуальне будівництво учасникам антитерористичної операції після розробки містобудівної та землевпорядної документації. Однак відмова у наданні земельної ділянки у формі листа від 03.04.2015 № 2403 Звих-1260 не містить будь-яких посилань на невідповідність місця розташування об'єкта, вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно - територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку, а містить загальні роз'яснення про роботу, яка проводиться уповноваженим органом щодо виконання своїх повноважень відповідно до норм чинного законодавства. На розгляд сесії Львівської міської ради його заяви про надання земельних ділянок не виносились. А тому, за таких обставин, судовому захисту підлягає не лише порушене право, а й порушений інтерес.

Відмовляючи ОСОБА_2 задоволенні розгляду заяви, відповідач порушив норми Земельного Кодексу України, дії відповідача вважає спрямовані на перешкоджання позивачу в реалізації його права отримати земельну ділянку.

В судовому засіданні позивач та його представник повністю підтримав позові вимоги, покликаючись на обставини, наведені у позові. Просить задовольнити позовні вимоги.

Представник Львівської міської ради ОСОБА_3 в судовому засіданні проти задоволення позову заперечила, надала письмові пояснення про те, що громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача ( у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі ( у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається ОСОБА_2 міністрів Автономної Республіки Крим, ОСОБА_4 Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цим законодавством. Проте, позивачем до клопотання подано лише копія паспорта та копія довідки учасника антитерористичної операції. А відтак, не дотримано вимог, до подачі документів, що передбачено адміністративними картками адміністративно-господарського управління при наданні послуг громадянам. Тобто позивачем не було надано передбачених законом документів, необхідних для вирішення питання щодо надання дозволу на розробку проекту землеустрою. Також зазначила, що розгляду будь-якого питання на пленарному засіданні сесії міської ради передує робота з перевірки питання, перевірки наданих документів, пояснювальної записки тощо. Враховуючи, що позивачем не було надано передбачених ст.118 ЗК України документів, тобто не було підстав виносити й немає на сьогоднішній день, на розгляд клопотання позивача на пленарне засідання міської ради.

Заслухавши думку та пояснення учасників процесу, ознайомившись з матеріалами справи суд вважає, що адміністративний позов не підлягає задоволенню з таких мотивів.

Частиною 1 ст. 9 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною 1 ст.71 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.72 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Позивачем оскаржується бездіяльність суб'єкта владних повноважень - Львівської міської ради з приводу розгляду заяви ОСОБА_1 від 06.03.2015р. про надання земельної ділянки для індивідуального житлового будівництва, зобовязання Львівську міську раду розглянути на сесії заяву ОСОБА_1 від 06.03.2015р. про надання земельної ділянки для індивідуального житлового будівництва та прийняти рішення відповідно до норм Земельного кодексу України.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 06.03.2015 р. направив на адресу голови м. Львова заяву про надання йому земельної ділянки для здійснення індивідуального житлового будівництва, долучивши до неї лише копію довідки учасника АТО та копію паспорта.

Судом встановлено, що вказана заява була розглянута Управлінням природних ресурсів та регулювання земельних відносин та ОСОБА_1 скеровано відповідь від 03.04.2015р. №2403-звих-1260, у якій розяснено процедуру вирішення порушеного заявником питання надання земельної ділянки.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.107 КАС України суд повинен зясувати: чи подано адміністративний позов у строк, установлений законом (якщо адміністративний позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними).

Заява про поновлення строку подання адміністративного позову це окремий процесуальний документ, по якому суд повинен винести окрему процесуальну дію у вигляді винесення ухвали.

З матеріалів справи та позовних вимог слідує, що позивачем не подана заява про поновлення строку.

Відповідно до ч.1 ст.8 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права.

Згідно ч.2 ст. 99 КАС України, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч.1 ст.100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Тобто, чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків направлено на досягнення юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

Зазначене узгоджується із практикою Європейського суду з прав людини про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справа "Стаббігс на інші проти Великобританії", справа "Девеер проти Бельгії").

Враховуючи положення ч.2 ст.99 КАС України суд дійшов висновку про те, що позивачем було пропущено строк для звернення до суду за захистом своїх порушених прав. Враховуючи дату звернення позивача до суду з адміністративним позовом, передбачений законом шестимісячний строк на звернення до суду за захистом порушеного права, позовні вимоги ОСОБА_1 до Львівської міської ради про визнання протиправною бездіяльності Львівської міської ради при розгляді його заяви від 06.03.2015р. про надання земельної ділянки для індивідуального житлового будівництва, зобовязання Львівську міську раду розглянути на сесії заяву ОСОБА_1 від 06.03.2015р. про надання земельної ділянки для індивідуального житлового будівництва та прийняти рішення відповідно до норм Земельного кодексу України підлягають залишенню без розгляду.

Щодо вимоги ОСОБА_1 про визнання протиправною бездіяльності Львівської міської ради при розгляді його заяви від 27.04.2016р. про надання земельної ділянки для будівництва гаражу, зобовязання Львівську міську раду розглянути на сесії його заяву від 27.04.2016р. про надання земельної ділянки для будівництва гаражу та прийняти рішення відповідно до норм Земельного кодексу України судом встановлено наступне.

Листом від 13.05.2016р. Управління природних ресурсів та регулювання земельних відносин Львівської міської ради повідомило ОСОБА_1 про відсутність вільних ділянок для будівництва окремо стоячих гаражів.

Статтею 116 Земельного Кодексу України передбачені підстави набуття права на землю, яке відбувається шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання в користування громадянам та юридичними особами. Безоплатна передача земельних ділянок у власність здійснюється у разі: - приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; - одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ організацій; - одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації.

Відповідно до ч.6 ст.118 Земельного Кодексу України, громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених ст.122 Земельного Кодексу.

У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається ОСОБА_4 міністрів Автономної Республіки Крим, ОСОБА_4 Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цим законодавством.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених ст.122 ЗК, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування обєкта вимогам законів, прийнятих до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому порядку (ч.7 ст.118 ЗК України).

Законодавством України не визначено поняття графічних матеріалів, а також не конкретизовано вимог щодо їх оформлення, однак, враховуючи, що за змістом ч.1 ст.79 Земельного Кодексу України земельна ділянка - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами, такими графічними матеріалами можуть бути: викопіювання із планово-картографічного матеріалу місця розташування земельної ділянки, викопіювання з кадастрової карти (плану), генерального плану населеного пункту та іншої містобудівної документації.

Вищевказане зазначено колегією суддів Вищого адміністративного суду України 25.02.2016 року у справі за №К/800/52778/15.

Суд встановив, що позивачем до клопотання подано лише копія паспорта та копія довідки учасника антитерористичної операції.

Отже, ОСОБА_1 не дотримано вимог, до подачі документів, що передбачено адміністративними картками адміністративно-господарського управління при наданні послуг громадянам. Тобто позивачем не було надано передбачених законом документів, необхідних для вирішення питання щодо надання дозволу на розробку проекту землеустрою.

Згідно ч.2 ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом.

Відповідно до ст.33 Регламенту Львівської міської ради 7-го скликання, затвердженої ухвалою №260 від 17.03.2016 року - підготовку питань, що подаються на розгляд ОСОБА_4 організовує секретар Ради. До проекту ухвали у друкованій та електронній формах додається пояснювальна записка, яку готує ініціатор проекту ухвали. Якщо предметом розгляду є обєкти землекористування або нерухомості, то автор проекту ухвали додає правовстановлюючі документи на цей обєкт (витяг про реєстрацію права власності, рішення суду тощо), світлини цих об'єктів та відповідно план земельної ділянки масштабу М 1:500 або технічний паспорт обєкта у електронному вигляді. До проекту ухвали додаються передбачені текстом додатки в оригіналі, при необхідності - висновки відповідних комісій ОСОБА_4 та оригінали або засвідчені копії документів, посилання які містяться в мотивуючій частині проекту ухвали. Проект ухвали повинен мати погоджувальні підписи (візи): 1) автора проекту;2) керівника секретаріату ОСОБА_4; 3) начальника юридичного управління; 4) голів профільних постійних комісій; 5) секретаря Ради; 6) визначеного секретарем Ради керівника департаменту чи інших посадових осіб, до компетенції яких належить дане питання. Візування проекту ухвали є обовязковим. Секретар Ради забезпечує можливість ознайомлення депутатів з текстами всіх проектів ухвал та іншими матеріалами, в електронному вигляді і тиражування проектів ухвал, зауважень візуючих та пояснювальних записок до них для депутатів на пленарні засідання ОСОБА_4.

Отже, розгляду будь-якого питання на пленарному засіданні сесії міської ради передує робота з перевірки питання, перевірки наданих документів, пояснювальної записки тощо.

Тобто, за відсутності у Львівської міської ради документів, необхідних для розгляду питання надання дозволу ОСОБА_1 на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, підстав у Львівської міської ради виносити це питання на розгляд чергової сесії не було.

За нормами ст.118 ЗК України відмова у наданні такого дозволу може бути лише через невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку. За змістом цієї норми підставою відмови є невідповідність документів і даних. Відсутність таких документів та даних є не підставою для відмови у наданні дозволу, а підставою для неприйняття таких документів на розгляд та вирішення.

Системний аналіз обставин справи дає підстави зробити висновок про те, що субєктом владних повноважень Львівською міською радою згідно ч.2 ст. 71 КАС України доведено правомірність своїх дій щодо не розгляду заяви позивача від 27.04.2016 р.

За таких обставин, суд вважає, що вимоги позивача про визнання протиправною бездіяльності Львівської міської ради при розгляді заяви ОСОБА_1 від 27.04.2016р. про надання земельної ділянки для будівництва гаражу, зобовязання Львівську міську раду розглянути на сесії заяву ОСОБА_1 від 27.04.2016р. про надання земельної ділянки для будівництва гаражу та прийняти рішення відповідно до норм Земельного кодексу України є безпідставними та не підлягають задоволенню.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що адміністративний позов не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.6,8,9,11,69,71,86,99,100,155,158,160,162,163 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про визнання протиправною бездіяльності Львівської міської ради при розгляді заяви ОСОБА_1 від 27.04.2016р. про надання земельної ділянки для будівництва гаражу, зобовязання Львівську міську раду розглянути на сесії заяву ОСОБА_1 від 27.04.2016р. про надання земельної ділянки для будівництва гаражу та прийняти рішення відповідно до норм Земельного кодексу України відмовити.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Львівської міської ради про визнання протиправною бездіяльності Львівської міської ради при розгляді заяви ОСОБА_1 від 06.03.2015р. про надання земельної ділянки для індивідуального житлового будівництва, зобовязання Львівську міську раду розглянути на сесії заяву ОСОБА_1 від 06.03.2015р. про надання земельної ділянки для індивідуального житлового будівництва та прийняти рішення відповідно до норм Земельного кодексу України залишити без розгляду.

Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів після її оголошення через Шевченківський районний суд м. Львова. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя ОСОБА_5