Справа № 804/3915/16
Суддя: Юрко І.В.
Дата ухвалення: 2017-02-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

"28" лютого 2017 р.Справа № 804/3915/16

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Юрко І.В., суддів: Гімона М.М., Чумака С. Ю.,

секретарі судового засідання: Федосєєвій Ю.В.,

за участю позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Софіївської районної державної адміністрації Дніпропетровської області на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17 жовтня 2016 року у справі №804/3915/16 за позовом ОСОБА_1 до Софіївської районної державної адміністрації Дніпропетровської області (треті особи: Першотравенська сільська рада Софіївського району Дніпропетровської області, Відділ Держгеокадастру в Софіївському районі Дніпропетровської області) про визнання протиправним та скасування розпорядження, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач 23.06.2016 року звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Софіївської районної державної адміністрації Дніпропетровської області, треті особи - Першотравенська сільська рада Софіївського району Дніпропетровської області, Відділ Держгеокадастру в Софіївському районі Дніпропетровської області, в якому просив визнати протиправними і скасувати розпорядження голови Софіївської районної державної адміністрації за № Р-471/0/371-15 від 22 грудня 2015 року.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17 жовтня 2016 року адміністративний позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано розпорядження голови Софіївської районної державної адміністрації за № Р-471/0/371-15 від 22 грудня 2015 року про припинення права користування земельною ділянкою.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі.

Позивач та його представник у судовому засіданні апеляційної інстанції проти вимог апеляційної скарги заперечували, просили рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Представник Софіївської районної державної адміністрації Дніпропетровської області та представник відділу Держгеокадастру в Софіївському районі Дніпропетровської області до участі у справі колегією суддів допущені не були у зв'язку з відсутністю документів, підтверджуючих їх повноваження, оформлених у відповідності до вимог ч.3 ст.58 КАС України.

Від Першотравенської сільської ради Софіївського району Дніпропетровської області до апеляційного суду надійшло клопотання про розгляд справи без участі її представника.

Відповідно до частини четвертої статті 196 Кодексу адміністративного судочинства України неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час та місце апеляційного розгляду, та явка яких у відповідності до статті 120 Кодексу адміністративного судочинства України не визнавалась судом обов'язковою, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Відповідно до частини першої статті 195 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції може вийти за межі доводів апеляційної скарги в разі встановлення під час апеляційного провадження порушень, допущених судом першої інстанції, які призвели до неправильного вирішення справи. Колегія суддів, заслухавши доповідь судді - доповідача, пояснення позивача та його представника, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, встановила наступне.

22.08.1987 року ОСОБА_1 перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3 (а.с.12).

Згідно державного акту на право постійного користування землею від 25 лютого 1998 року НОМЕР_1 ОСОБА_3 була надана у постійне користування земельна ділянка площею 50,00 га для ведення селянського (фермерського) господарства. Дана земельна ділянка знаходиться на території Першотравенької сільської ради Софіївського району Дніпропетровської області та є власністю держави (а.с.11-11 зворіт).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть від 15.07.2014 року НОМЕР_2 (а.с.13).

Розпорядженням голови Софіївської районної державної адміністрації 22.12.2015 року 22.12.2015 року, з посиланням на Закон України «Про місцеві державні адміністрації», статтю 141 Б Земельного кодексу України

- припинено право постійного користування земельною ділянкою загальною площею 50,00 га на території Першотравенської сільської ради, яку використовувала ОСОБА_3, у зв'язку зі смертю землекористувача;

- земельну ділянку загальною площею 50,00 га передано до земель запасу Першотравенської сільської ради Софіївського району Дніпропетровської області;

- визнано таким, що втратив чинність державний акт на право постійного користування землею НОМЕР_1, виданий на ім'я ОСОБА_3 (а.с.10-10 на звороті).

Не погодившись з таким розпорядженням, позивач оскаржив його до суду.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення позову з огляду на наступне.

Відповідно до ч.3 ст.126 Земельного кодексу України право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державним актом на право постійного користування земельною ділянкою.

Згідно приписів ч.1 ст.92 Земельного кодексу України право постійного користування земельною ділянкою - це право володіння і користування земельною ділянкою, яка перебуває у державній або комунальній власності, без встановлення строку.

Відповідно до ч.5 ст.116 Земельного кодексу України земельні ділянки, які перебувають у власності чи користуванні громадян або юридичних осіб, передаються у власність чи користування за рішенням органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування лише після припинення права власності чи користування ними в порядку, визначеному законом.

З оскаржуваного розпорядження вбачається, що право постійного користування земельною ділянкою загальною площею 50,00 га на території Першотравенської сільської ради, яку використовувала ОСОБА_3, припинено на підставі статті 141 Б Земельного кодексу України у зв'язку зі смертю землекористувача.

Статтею 141 Земельного кодексу України встановлено перелік підстав припинення права користування земельною ділянкою:

а) добровільна відмова від права користування земельною ділянкою;

б) вилучення земельної ділянки у випадках, передбачених цим Кодексом;

в) припинення діяльності релігійних організацій, державних чи комунальних підприємств, установ та організацій;

г) використання земельної ділянки способами, які суперечать екологічним вимогам;

ґ) використання земельної ділянки не за цільовим призначенням;

д) систематична несплата земельного податку або орендної плати;

е) набуття іншою особою права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, які розташовані на земельній ділянці;

є) використання земельної ділянки у спосіб, що суперечить вимогам охорони культурної спадщини.

Відповідно до ч.1, ч.2, ч.10 ст.149 Земельного кодексу України земельні ділянки, надані у постійне користування із земель державної та комунальної власності, можуть вилучатися для суспільних та інших потреб за рішенням органів державної влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим та органів місцевого самоврядування на підставі та в порядку, передбачених цим Кодексом. Вилучення земельних ділянок провадиться за згодою землекористувачів на підставі рішень Кабінету Міністрів України, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, сільських, селищних, міських рад відповідно до їх повноважень. У разі незгоди землекористувача з вилученням земельної ділянки питання вирішується в судовому порядку.

Законодавцем не передбачено можливості прийняття спеціальних рішень про визнання нечинними актів на право постійного користування землею та припинення права користування земельною ділянкою у в зв'язку зі смертю землекористувача.

Крім того, ст.412 ЦК України встановлений вичерпний перелік підстав припинення права користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб:

1) поєднання в одній особі власника земельної ділянки та землекористувача;

2) сплив строку, на який було надано право землекористування;

3) викуп земельної ділянки у зв'язку із суспільною необхідністю.

Право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб може бути припинене за рішенням суду в інших випадках, встановлених законом.

Апелянтом а ні суду першої, а ні суду апеляційної інстанції не надано доказів, щодо прийняття судового рішення про припинення права користування спірною земельною ділянкою та в матеріалах справи такі докази відсутні.

Таким чином, оскільки стаття 141 Земельного кодексу України не містить такої підстави припинення права користування земельною ділянкою, як смерть землекористувача, а тому розпорядження відповідача про припинення права користування спірною земельною ділянкою на підставі ст.141Б Земельного кодексу України у зв'язку зі смертю землекористувача є незаконним.

Відповідно до частини першої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Софіївською районною державною адміністрацією не доведено правомірність розпорядження голови за № Р-471/0/371-15 від 22 грудня 2015 року про припинення права користування земельною ділянкою.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи та постанова прийнята з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування постанови суду відсутні.

Згідно частини першої статті 200 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 160, 167, 184, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Софіївської районної державної адміністрації Дніпропетровської області на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17 жовтня 2016 року у справі №804/3915/16 залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17 жовтня 2016 року у справі №804/3915/16 залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складення ухвали в повному обсязі.

В повному обсязі ухвалу складено 03 березня 2017 року.

Головуючий суддя: І.В. Юрко

Суддя: М.М.Гімон

Суддя: С.Ю. Чумак