Справа № 442/6503/16-а
Суддя: Старунський Дмитро Миколайович
Дата ухвалення: 2017-02-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2017 р. № 876/9132/16

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Старунського Д.М.,

суддів Багрія В.М., Мікули О.І.,

за участю секретаря судового засідання Лемцьо І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 24 жовтня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Військового комісара Дрогобицько-Бориславського об`єднаного районного військового комісаріату - ОСОБА_2 про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 11.10.2016 звернувся в суд з адміністративним позовом до Військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 - ОСОБА_2 , в якому просив скасувати постанову б/н від 28.09.2016 про притягнення його до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 210 КУпАП за неявку по повістці 01.04.2016 без поважних причин, винесену військовим комісаром Дрогобицько-Бориславського ОРВК підполковником ОСОБА_3 ; скасувати постанову б/н від 28.09.2016 про притягнення його до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 210 КУпАП за те, що він не прибув в 10-денний строк з дня весняного призову 2016 року, тобто не прибув до 15.05.2016 без поважних причин; скасувати постанову б/н від 28.09.2016 про притягнення його до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 210 КУпАП про те, що він не повідомив про своє працевлаштування у березні 2015 року; закрити провадження у адміністративній справі у зв`язку із закінченням термінів притягнення до адміністративної відповідальності у відповідності до ч. 7 ст. 247 КупАП.

Постановою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 24 жовтня 2016 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції ОСОБА_1 оскаржив його в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове, яким адміністративний позов задовольнити.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що при винесені вищевказаних постанов про притягнення до адміністративної відповідальності відповідачем було пропущено, передбачений ст. 38 КУпАП термін притягнення особи до адміністративної відповідальності. Також, вказує, що при складенні трьох протоколів, які слугували для винесення постанов йому не роз`яснювались права і обов`язки, про що свідчить відсутність його підпису у відповідній графі про це.

Особи, які беруть участь в справі, в судове засідання не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, тому відповідно до ч.1 ст.41, ч.4 ст. 196 КАС України суд розглядає справу за їхньої відсутності без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши суддю-доповідача по справі, перевіривши матеріали справи та апеляційну скаргу в межах наведених у ній доводів, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та матеріалами справи підтверджується, що військовим комісаром ОСОБА_4 в присутності ОСОБА_1 винесено:

- постанову - б/н від 28.09.2016 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 210 КУпАП за неявку по повістці 01.04.2016 без поважних причин;

- постанову - б/н від 28.09.2016 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої час ч. 1 ст. 210 КУпАП за не прибуття в 10-денний строк з дня весняного призову 2016 року, тобто до 15.05.2016 без поважних причин;

- постанову - б/н від 28.09.2016 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 210 КУпАП про те, що він не повідомив про своє працевлаштування у березні 2015 року.

Цьому передувало звернення в порядку ч. 3 ст. 38 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 15.06.2016 з метою забезпечення адміністративного затримання з тих підстав, що 13.06.2016 уповноваженими службовими особами Дрогобицько-Бориславського ОРВК здійснювалось оповіщення призовника ОСОБА_1 з метою виклику до Дрогобицько-Бориславського ОРВК для проходження медичного огляду і вирішення питання про призов на військову службу, оскільки такий на виклик не з`являється.

Відмовляючи у задоволенні адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до ч. 1 ст. 38 КУпАП при триваючому адміністративному правопорушенні строк накладення адміністративного стягнення - два місяці з дня його виявлення, а оскільки правопорушення було виявлене та зафіксоване у протоколі 28.09.2016, то оскаржувані постанови винесені без порушення строків накладення адміністративного стягнення.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, так як вони відповідають правильно встановленим обставинам справи та нормам чинного законодавства з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» громадяни України, які приписані до призовних дільниць або перебувають у запасі Збройних Сил України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані:

- прибувати за викликом районного (міського) військового комісаріату для оформлення військово-облікових документів, приписки, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних;

- проходити медичний огляд та лікування в лікувально-профілактичних закладах згідно з рішеннями комісії з питань приписки, призовної комісії або військово-лікарської комісії районного (міського) військового комісаріату;

- проходити підготовку до військової служби, військову службу і виконувати військовий обов`язок у запасі;

- виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством.

Частиною 1 статті 210 КУпАП передбачено відповідальність за порушення військовозобов`язаними чи призовниками правил військового обліку, неявку їх на виклик до військового комісаріату без поважних причин або несвоєчасне подання в обліковий орган, де вони перебувають на військовому обліку, відомостей про зміну місця проживання, освіти, місця роботи, посади, а також порушення порядку проходження навчальних зборів (занять) у навчальних закладах Товариства сприяння обороні України та професійно-технічних навчальних закладах.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом, передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами.

Відповідно до ст. 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовими особами або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у 2 (двох) екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Згідно з ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складання, посада, прізвище, ім`я по - батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягується до адміністративної відповідальності; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.

Позивач зазначає, що постанови є незаконними, оскільки при складанні протоколів, що в подальшому слугували для винесення оскаржуваних постанов йому не роз`яснювались права та обов`язки. Проте, вищевказане колегія суддів не бере до уваги, так як в протоколах наявний підпис ОСОБА_1 ( а.с.5-7).

Посилання апелянта на те, що оскаржувані постанови винесені з порушенням строків накладення адміністративного стягнення також не заслуговують на увагу виходячи з наступного.

У відповідності до ч. 1 ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через два місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через два місяці з дня його виявлення, за винятком випадків, коли справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу підвідомчі суду (судді).

Триваючими адміністративними проступками є проступки, пов`язані з тривалим, неперервним невиконанням обов`язків, передбачених правовою нормою (наприклад, проживання без паспорта, самовільне будівництво будинків або споруд тощо), припиняються або виконанням регламентованих обов`язків, або притягненням винної у невиконанні особи до відповідальності. Дуже часто ці правопорушення є наслідками протиправної бездіяльності.

Тобто триваючі правопорушення характеризуються тим, що особа, яка вчинила якісь певні дії чи бездіяльність, перебуває надалі у стані безперервного продовження цих дій (бездіяльності). Ці дії безперервно порушують закон протягом якогось часу. Іноді такий стан продовжується значний час і увесь час винний безперервно скоює правопорушення у вигляді невиконання покладених на нього обов`язків.

З врахуванням вказаного, колегія суддів вважає, що строки накладення адміністративного стягнення в силу ст. 38 КУпАП підлягають обчисленню з дати його безпосереднього виявлення, тобто 28 вересня 2016 року, що фактично підтверджується протоколами про адміністративні правопорушення (а.с.5-7). Тому, остаточною датою застосування адміністративного стягнення повинна бути дата - 28 листопада 2016 року.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що оскаржувані постанови винесені без порушення строків накладення адміністративного стягнення.

Таким чином, доводи апеляційної скарги є безпідставними та не спростовують висновків суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову - без змін, якщо визнає що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Підсумовуючи вищенаведене, колегія суддів переконана, що суд першої інстанції, вирішуючи даний спір, правильно встановив фактичні обставини справи та ухвалив законне і обґрунтоване рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, а тому така задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 41 ч. 1, 160, 195, 196, 198 п. 1, 200, 205 ч.1 п.1, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 24 жовтня 2016 року у справі №442/6503/16-а без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення.

На ухвалу може бути подано касаційну скаргу безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання нею законної сили.

Головуючий суддя Д.М. Старунський

Судді В.М. Багрій

О.І. Мікула

Ухвала у повному обсязі складена 28.02.2017 року.