Справа № 374/09/2170
Суддя: Кравченко К.В.
Дата ухвалення: 2010-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

374/09/2170

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

____________________________________________________________________

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" травня 2010 р.

Справа № 2-а-374/09/2170

Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Кравченка К.В.,

при секретарі: Михайленко О.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

відкритого акціонерного товариства «Херсонський комбінат хлібопродуктів»

до Державної податкової інспекції в м.Херсоні

про визнання нечинними податкових повідомлень-рішень,

встановив:

Підставою для прийняття оскаржуваних податкових повідомлень-рішень став Акт від 19.04.2006р. № 1357/23-7/00952367 про результати виїзної позапланової перевірки з питань обґрунтованості відшкодування податку на додану вартість ВАТ "Херсонський КХП" за січень, лютий 2006р., згідно з висновками якого позивач неправомірно, в порушення п.3.1 ст.3, пп.6.1.1 п.6.1 ст.6 Закону України від 3 квітня 1997 року N 168/97-ВР "Про податок на додану вартість" (далі - Закон № 168/97-ВР), оподаткував за нульовою ставкою податку на додану вартість послуги із перевалки, зберігання зернових вантажів, наданих позивачем нерезиденту на митній території України згідно договору від 01.07.2004р. №010704, укладеного з компанією «W.J.Grain LTD», Угорщина.

Позовні вимоги ґрунтуються на тому, що наведені висновки Акту перевірки від 19.04.2006р. № 1357/23-7/00952367 є помилковими, оскільки надані позивачем за вказаним договором послуги із перевалки, зберігання зернових вантажів є супутніми послугами експорту товарів, які в силу п.6.2 ст. 6 Закону № 168/97-ВР оподатковуються податком на додану вартість за ставкою «0» відсотків.

ДПІ заперечує проти задоволення позовних вимог посилаючись на те, надані позивачем за вищевказаним договором послуги із перевалки, зберігання зернових вантажів повинні оподатковуватися податком на додану вартість за стовкою 20%, і право на застосування нульової ставки ПДВ щодо наданих послуг у позивача відсутнє, оскільки за умовами вказаного договору позивач не є експортером щодо робіт з приймання, перевалки та зберігання зернових вантажів, здійснював обслуговування товарів, що експортуються іншими підприємствами, і не здійснює безпосередньо експорт таких товарів.

Постановою Господарського суду Херсонської області від 16.11.2006р., залишеною без змін ухвалою Запорізького апеляційного господарського суду від 28.02.2007р., позовні вимоги ВАТ "Херсонський КХП" задоволено в повному обсязі.

Ухвалою Вищого Адміністративного Суду України від 20.11.2008р. рішення судів першої та апеляційної інстанції по даній справі скасовано, а справу направлено на новий розгляд.

Як зазначено в ухвалі касаційної інстанції, під час вирішення спору судами не встановлено чи відбувався експорт товару (ким та коли), щодо якого позивач надавав супутні експорту послуги з навантаження та перевантаження товарів згідно договору від 01.07.2004р. №010704.

Згідно відповіді Херсонської митниці від 17.02.10р. №07/04-25/672 документи щодо експорту товарів за вантажно-митними деклараціями 2005-2006 років знищені.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили задовольнити з викладених у позові підстав.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позовних вимог заперечував з підстав, викладених у запереченнях на позовну заяву.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення та заперечення представників сторін, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до підпункту 3.1.1 пункту 3.1 статті 3 Закону № 168/97-ВР об'єктом оподаткування є операції платників податку з поставки товарів та послуг, місце надання яких знаходиться на митній території України, в тому числі операції з передачі права власності на об'єкти застави позичальнику (кредитору) для погашення заборгованості заставодавця, а також з передачі об'єкта фінансового лізингу у користування лізингоотримувачу (орендарю).

Згідно із пунктами 6.1, 6.2 статті 6 Закону N 168/97-ВР об'єкти оподаткування, визначені статтею 3 цього Закону, за винятком операцій, звільнених від оподаткування, та операцій, до яких застосовується нульова ставка згідно з цим Законом, оподатковуються за ставкою 20 відсотків. Податок становить 20 відсотків бази оподаткування, визначеної статтею 4 цього Закону, та додається до ціни товарів (робіт, послуг). При експорті товарів та супутніх такому експорту послуг ставка податку становить "0" відсотків до бази оподаткування.

В силу вимог пункту 1.14 Закону N 168/97-ВР супутні послуги - послуги, вартість яких включається відповідно до норм митного законодавства до митної вартості товарів, що експортуються або імпортуються.

Статтями 259, 260 Митного кодексу України встановлено, що митна вартість товарів - це заявлена декларантом або визначена митним органом ціна, що була сплачена або підлягає сплаті за товари, які переміщуються через митний кордон України, і обчислюється на момент перетинання товарами митного кордону України.

Відповідно до статті 274 Митного кодексу України митна вартість товарів, що вивозяться (експортуються) з України на підставі договору купівлі-продажу або міни, визначається на основі ціни, яку було фактично сплачено або яка підлягає сплаті за ці товари на момент перетинання митного кордону України.

До митної вартості товарів, що вивозяться (експортуються), також включаються фактичні витрати, якщо вони не були раніше до неї включені:

а) на навантаження, вивантаження, перевантаження, транспортування та страхування до пункту перетинання митного кордону України;

б) комісійні та брокерські винагороди;

в) ліцензійні та інші платежі за використання об'єктів права інтелектуальної власності, які покупець повинен прямо чи побічно здійснити як умову продажу (експорту) товарів, що оцінюються.

Судом встановлено, що послуги по прийомці, перевалці та зберіганню зернових вантажів, що належали резидентам-експортерам, на судна нерезидента, позивач (виконавець) здійснював на виконання договору від 01 липня 2004 року № 010704, укладеного з компанією "W.J. Grain Ltd.", Угорщина, (замовник).

Акти виконаних робіт, інвойси, а також вантажно-митні декларації підтверджують вартість та обсяг послуг наданих позивачем нерезиденту через елеватор, та включення їх вартості безпосередніми резидентами-експортерами до митної вартості товарів, які експортуються. Надані позивачем послуги фактично оплачені, що не заперечується сторонами.

Факт експорту товару, щодо якого позивач надавав супутні послуги з навантаження та перевантаження товарів згідно договору від 01.07.2004р. №010704 підтверджується долученими до справи копіями вантажно-митних декларацій (ВМД), які мають відповідні підтвердження Херсонської митниці про те, що задекларовані в цих ВМД товари вивезено за межі митної території України, із зазначення дати вивезення та експортера.

Цей факт не заперечувався представником ДПІ в судовому засіданні та підтверджений самою ДПІ в Акті перевірки від 19.04.2006р. № 1357/23-7/00952367 - стор.24 пункт 1.16: «Експорт товару підтверджено вантажно-митними деклараціями (ВМД), які завірено з АРМом «Митниці» та мають запис «Задекларовані в цій ВМД товари вивезено за межі митної території України в повному обсязі» з датою фактичного вивезення, засвідчений підписом відповідальної особи і гербової печаткою митного органу).

Суд не приймає до уваги посилання ДПІ на ту обставину, що позивач не здійснював безпосередньо експорт таких товарів, щодо яких надавав послуги по перевалці, тобто не був експортером, оскільки митне законодавство не регламентує, якою саме особою повинні надаватися послуги, що включаються до митної вартості експортованого товару. Зокрема, не передбачено, що такою особою повинен бути саме експортер. Тому цілком правомірним є включення до митної вартості витрат на сплату послуг позивача по перевалці зернових вантажів, які експортуються.

Враховуючи викладене суд приходить до висновку, що вказані послуги по перевалці зернових вантажів, які експортуються є супутніми такому експорту, а включення декларантом до вантажно-митної декларації їх вартості, як складової митної вартості експортованого товару, дає підстави для оподаткування цих послуг відповідно до пункту 6.2 статті 6 Закону N 168/97-ВР за нульовою ставкою.

Таким чином, правомірність спірних податкових повідомлень-рішень не знайшла свого підтвердження в ході судового розгляду, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Керуючись ст. 8, 9, 12, 19, 158, 159, 160-163, 167 Кодексу Адміністративного судочинства України, суд

постановив:

Позовні вимоги задовольнити.

Стягнути з Державного бюджету України на користь відкритого акціонерного товариства «Херсонський комбінат хлібопродуктів» витрати зі сплати судового збору у розмірі 10 грн. 20 коп..

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України - з дня складення в повному обсязі заяви про апеляційне оскарження і подання після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, з подачею її копій відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі. Якщо постанову було проголошено у відсутності особи, яка бере участь у справі, то строк подання заяви про апеляційне оскарження обчислюється з дня отримання нею копії постанови.

Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Постанова набирає законної сили після закінчення строків подання заяви про апеляційне оскарження та апеляційної скарги, якщо вони не були подані у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови виготовлений та підписаний 19 травня 2010 р..

Суддя Кравченко К.В.

кат. 2.11.1