Справа № 219/12676/16-а
Суддя: Шевченко Л. В.
Дата ухвалення: 2017-03-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 березня 2017 року м. Бахмут

Артемівський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Шевченко Л.В., при секретарі - Брагіній М.В.

за участю представника відповідача Бахмутського ОУ ПФУ Донецької області - Томаровій А.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Бахмут адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Бахмутського об'єднаного Управління Пенсійного фонду України Донецької області, третя особа: Управління праці та соціального захисту населення Бахмутської міської ради, про визнання бездіяльності неправомірною та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2, позивач, звернулася до суду з адміністративним позовом до відповідача - Бахмутського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, третя особа - Управління праці та соціального захисту населення Бахмутської міської ради, у якому просить визнати неправомірною бездіяльність Артемівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області щодо припинення виплати пенсії, зобов'язати відповідача виплатити пенсію за останні шість місяців 2016 року та відновити виплату належної пенсії з 01.01.2017 року. На обґрунтування позову зазначено, що ОСОБА_2 отримує пенсію за віком, що підтверджується відповідним пенсійним посвідченням. Починаючи з серпня 2015 року ОСОБА_2 було припинено виплату пенсії з невідомих їй обставин, без урахування того, що вона є внутрішньо переміщеною особою з м. Єнакієве Донецької області, в якому наразі не здійснюють свої повноваження органи державної влади України. Вона отримала довідку про взяття на облік та виплату пенсії їй було продовжено до 23.12.2015 року. Позивач вказує, що після звернення до відповідача їй повідомили, що припинення пенсії пов'язане з перевіркою її місця проживання. Вважає, що дії Управління щодо припинення їй виплати пенсії є незаконними та порушують її права на пенсійне забезпечення.

В судове засідання позивач не з'явилась, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, в позові зазначила, що просить справу розглянути без її участі. Ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 23 лютого 2017 року участь позивача ОСОБА_2 в судовому засіданні під час розгляду адміністративної справи за її позовом до Бахмутського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області визнана обов'язковою. Ухвалу направлено на електронну адресу, вказану позивачем.Проте, в судове засідання позивач не з'явилася, про причину неявки не повідомила. З позивачем також відсутній телефонний зв'язок: при набранні 01 та 02 березня 2017 номерів НОМЕР_1, НОМЕР_2, вказаних відповідачем у позові та поясненнях на заперечення відповідача, для з'ясування чи прибуде позивач до судового засідання, надається інформація «Ваш виклик переадресовується на автовідповідач».

Представник відповідача Томарова А.П., яка діє на підставах та повноваженнях, перевірених судом, у судовому засіданні вимоги не визнала та зазначила, що після звернення позивача як особи, переміщеної з тимчасово окупованої території, із заявою про запит пенсійної справи з УПФУ в м. Єнакієво 05.01.2015 року відповідно до розпорядженням № 314557 електронна пенсійна справа ОСОБА_2 взята на облік та їй виплачувалась пенсія до 01 серпня 2015 року. Вказує, що для нарахування та виплати пенсії позивачу необхідно мати довідку внутрішньо переміщеної особи та у відповідному порядку звернутись із заявою до територіального органу Пенсійного фонду України для отримання пенсії відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 5.11.2014 року № 637 «Про здійснення соціальних виплат особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції». Також зазначає, що виплати пенсії (продовження виплати) особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України, районів проведення антитерористичної операції та населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення, і перебувають на обліку, що підтверджується довідкою, виданою згідно з Порядком оформлення і видачі довідки про взяття на облік особи, яка переміщується з тимчасово окупованої території України, району проведення антитерористичної операції чи населеного пункту, розташованого на лінії зіткнення, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 509 від 01 жовтня 2014 року, здійснюються в установах публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» та з використанням його платіжних пристроїв. Таким чином, для поновлення виплати пенсії позивачу необхідно звернутися до Бахмутського об'єднаного УПФУ Донецької області особисто та надати необхідний перелік документів. До теперішнього часу ОСОБА_2 до відповідача з відповідною заявою, довідкою оформленою згідно чинного законодавства для продовження виплати пенсії та рахунком, відкритим в АТ «Ощадбанк» не зверталась. Крім того, відповідач звернула увагу суду на те, що існують випадки, коли внутрішньо переміщена особа фактично довгий час не проживає на контрольованій державою Україна території, зі спливом часу органами влади виявляється переплата державних коштів вже померлим особам, документами яких іноді користуються шахраї. В даній справі виникли певні сумніви чи дійсно до суду звернулася саме ОСОБА_2, оскільки є явні розбіжності у підписах позивача у паспорті (арк.с.6), заяві про витребування пенсійної справи (арк. с.41), позові (арк.с.5), поясненнях на заперечення (арк.с.60), тому представник позивача вважає, що позивач має особисто прибути то Пенсійного фонду та оформити документи для отримання пенсії. Таким чином, вважає, що відповідач діяв на підставі, в межах та у спосіб, що передбачені Конституцією України, Законом України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», підзаконними нормативними актами, прийнятими постановами Кабінету Міністрів України, права позивача порушені не були, у зв'язку з чим просить у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Представник третьої особи - Управління праці та соціального захисту населення Бахмутської міської ради в судове засідання не з'явився, просив розглядати справи без участі представника.

Суд, заслухавши представника відповідача, дослідивши наявні в матералах справи докази в їх сукупності з точки зору належності та допустимості, вважає позов таким, що підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

ОСОБА_2 з 27.01.2005 року перебувала на обліку в Донецькому УПФУ в м. Єнакієве, про що свідчить посвідчення НОМЕР_4 (арк. с.7).

15.10.2014 року позивач звернулася до начальника управління Пенсійного фонду України в м. Артемівську та Артемівському районі з проханням запросити її пенсійну справу з управління Пенсійного фонду України в м. Єнакієве Донецької області та виплачувати пенсію за фактичним місцем проживання (арк.с.41).

Відповідно до розпорядження № 314557 від 05.01.2015 року позивачу за адресою: АДРЕСА_1 здійснювалася виплата пенсії в сумі 1049 грн. (арк. с.40).

Розпорядженням начальника УПФУ в м. Артемівську та Артемівському районі Донецької області від 01.08.2015 року по пенсійній справі 314557 ОСОБА_2 призупинено виплату пенсії «до з'ясування», без зазначення підстав та з'ясування чого (арк.с.42).

Із заперечень до позову вбачається, що дата виплати пенсії - 17 числа кожного місяця, пенсія виплачена до 01.08.2015 року (арк. с.51).

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 69 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їх представників, показань свідків, письмових та речових доказів, висновків експертів.

У відповідності з вимогами ч. 2 вищевказаної статті, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення покладається на відповідача.

Згідно статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Згідно ч. 1 ст. 9 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування,їхні посадові та службові особи зобов'язані діяти лише в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставах, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 2 ст. 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правовий спір фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень, дій чи бездіяльності.

Відповідно до пункту 1 Положення про Пенсійний Фонд України, затвердженого Указом Президента України від 06 квітня 2011 року №384/2011, Пенсійний фонд України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики України. Пенсійний фонд України, як центральний орган виконавчої влади, відповідно до покладених на нього завдань організовує, координує та контролює роботу його органів щодо призначення (перерахунку) та виплати пенсії (підпункт 5 пункту 4 вказаного Положення).

Відповідно до п. 12 Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також у містах та районах, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 22.12.2014 № 28-2, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 15.01.2015 року № 41/26486 управління Фонду є юридичною особою публічного права, має самостійний баланс, рахунок в органах казначейства та уповноважених банків.

Статтею 8 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" № 1058-IV від 09.07.2003 року (далі - Закон № 1058) передбачено право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

Статтею 4 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»

встановлено, що з Основ законодавства України про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування законодавство про пенсійне забезпечення базується на Конституції України, складається, цього закону, Закон про недержавне пенсійне забезпечення, законів якими встановлюються умови пенсійного забезпечення, відміни від загальнообов'язкового державного пенсійного страхування та недержавного пенсійного забезпечення, міжнародних договорів з пенсійного забезпечення, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, а також інших законів та нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до законів про пенсійне забезпечення в Україні.

Виключно законами про пенсійне забезпечення визначаються, зокрема: види пенсійного забезпечення, умови участі в пенсійній системі чи їх рівнях; джерела формування коштів, що спрямовуються на пенсійне забезпечення, умови та порядок пенсійного забезпечення.

У відповідності до частини 3 статті 4 Закону «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року № 1058-IV (далі - Закон № 1058), яка

визначає складові законодавства про пенсійне забезпечення в Україні, виключно законами про пенсійне забезпечення визначаються: види пенсійного забезпечення; умови участі в пенсійній системі чи її рівнях; пенсійний вік для чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на отримання пенсійних виплат; джерела формування коштів, що спрямовуються на пенсійне забезпечення; умови, норми та порядок пенсійного забезпечення; організація та порядок здійснення управління в системі пенсійного забезпечення.

Статтею 5 вказаного Закону передбачено, що він регулює відносини, які виникають між суб'єктами системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону. Виключно цим Законом, зокрема, визначаються порядок здійснення пенсійних виплат за загальнообов'язковим державним пенсійним страхуванням; порядок використання коштів Пенсійного фонду та накопичувальної системи пенсійного страхування.

Згідно ч. 1 ст. 47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» пенсія виплачується щомісяця організаціями, що здійснюють виплату і доставку

пенсій, у строк не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується пенсія, виключно в грошовій формі за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання пенсіонера в межах України або перераховується на визначений цією особою банківський рахунок у порядку, передбаченому законодавством, зокрема в інших випадках, передбачених ч. 1 ст. 49 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Статтею 8 Закону України від 9 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058-IV) передбачено право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

Відповідно до частини першої статті 49 Закону № 1058-IV виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється:

1) якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості;

2) на весь час проживання пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України;

3) у разі смерті пенсіонера;

4) у разі неотримання призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд;

5) в інших випадках, передбачених законом.

Системний аналіз наведених нормативно-правових актів дає підстави зробити висновок про те, що припинення виплати пенсії можливе лише за умови прийняття пенсійним органом відповідного рішення і лише з підстав, визначених ст. 49 Закону № 1058-IV.

В межах компетенції Управління, актами правової дії є розпорядження або рішення керівника органу.

Відповідачем не надано доказів повідомлення позивача про припинення (призупинення) виплати пенсії з 01.08.2015 року у будь-який спосіб. Також відповідачем не доведено обґрунтованість призупинення (припинення) виплати пенсії позивачу.

Отже, Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» не передбачено такої підстави припинення виплати пенсії, як «до з'ясування», а тому суд дійшов висновку, що дії відповідача щодо видання розпорядження від 01.08.2015 року про припинення (призупинення) виплати пенсії ОСОБА_2, у тому числі без зазначення будь-яких підстав, - є неправомірними, тому в цій частині позов підлягає задоволенню.

При ухваленні рішення про відмову в задоволенні позову в частині позовних вимог ОСОБА_2 про зобов'язання відповідача виплатити пенсію за останні шість місяців 2016 року та відновити виплату належної пенсії з 01.01.2017 року суд враховує наступне.

Указом Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» № 405/2014 від 14 квітня 2014 року, який набрав чинності 14.04.2014 року, введено в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України».

Згідно Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» № 1669 - VIII (із змінами і доповненнями), період проведення антитерористичної

операції - це час між датою набрання чинності Указом Президента України "Про рішення

Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року № 405/2014 та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України.

Є загальновідомим факт, що антитерористична операція в Україні не завершилась на теперішній час.

Відповідно до частини 2 статті 14 Закону України «Про боротьбу з тероризмом», у районі проведення антитерористичної операції можуть вводитися тимчасово обмеження прав і свобод громадян.

Згідно п. 2 ст. 7 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» (із змінами) від 15.04.2014 року, виплата пенсій громадянам України, які проживають на тимчасово окупованій території і не отримують пенсії та інших соціальних виплат від уповноважених органів Російської Федерації, здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

07 листопада 2014 року Кабінетом Міністрів України прийнято постанову № 595 «Деякі питання фінансування бюджетних установ, здійснення соціальних виплат населенню та надання фінансової підтримки окремим підприємствам і організаціям Донецької та Луганської областей», якою затверджено Тимчасовий порядок фінансування бюджетних установ, здійснення соціальних виплат населенню та надання фінансової підтримки окремим підприємствам і організаціям Донецької і Луганської області (далі - Порядок).

Відповідно до п. 8 Тимчасового порядку особам, які переміщені на контрольовану територію та взяті на облік відповідно до Порядку оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01 жовтня 2014 року № 509, пенсії та інші соціальні виплати з бюджетів усіх рівнів та фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування виплачуються за заявами таких осіб до органів (установ), які здійснюють такі виплати, протягом усього строку дії довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи.

Громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх в разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та інших випадках передбачених законом. Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення: створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом (ст. 49 Конституції України).

Пунктом 19 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про незалежність судової влади» № 8 від 13.06.2007 року роз'яснено, що відповідно до статей 8 та 22 Конституції України не підлягають застосуванню судами закони та інші нормативно-правові акти, якими скасовуються конституційні права і свободи людини та громадянина, а також нові закони, які звужують зміст та обсяг встановлених Конституцією України і чинними законами прав і свобод. Суди при визначенні юридичної сили законів та інших нормативно- правових актів

щодо їх діяльності повинні керуватися Конституцією України як актом прямої дії.

Згідно ч. 1 «Порядку оформлення і видачі довідки про взятті на облік особи, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції», затвердженого Постановою КМУ від 01.10.2014 року № 509 довідка про взяття на облік особи, яка переміщується з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції або змушені були покинути своє постійне місце проживання в населених пунктах, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження, і перемістилися в населені пункти, на території яких органи державної влади здійснюють свої повноваження в повному обсязі.

Відповідно до постанови КМУ від 05.11.2014 року № 637 «Про здійснення соціальних виплат особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції» встановлено, що призначення та продовження виплати пенсій, довічних державних стипендій, усіх видів соціальної допомоги та компенсацій, матеріального забезпечення, надання послуг за рахунок коштів державного бюджету та фондів загальнообов'язкового державного пенсійного страхування особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, здійснюються за місцем перебування таких осіб на обліку, що підтверджується довідкою, виданою згідно з порядком оформлення і видачі довідки про взяття на облік особи, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції, затвердженим постановою КМУ від 01.10.2014 року № 509.

Суд зазначає, що вищевказані нормативні акти не позбавляють права позивача на отримання пенсії, а встановлюють певний порядок її отримання в умовах проведення антитерористичної операції.

Згідно ч. 1 ст. 4 Закону № 1706 факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи. З даною довідкою пенсіонер має право звернутися до територіального підрозділу Пенсійного фонду України в населеному пункті, на території якого органи державної влади здійснюють свої повноваження в повному обсязі.

Судом встановлено, що довідку, якою позивача визнано внутрішньо переміщеною особою, скасовано 17.01.2017 року у зв'язку з не підтвердженням місця фактичного проживання.

Правління Національного банку України прийняло постанову 06 серпня 2014 року № 466 «Ураховуючи те, що на території Донецької та Луганської областей відповідно до постанови Правління Національного банку України від 23 липня 2014 року N 436 починаючи з 24 липня 2014 року запроваджено надзвичайний режим роботи банківської системи, з метою запобігання загрози життю і здоров'ю працівників та клієнтів банків, забезпечення стабільності банківської системи, керуючись статтями 3, 27, 99 Конституції України, статтями 7, 15 Закону України "Про Національний банк України", статтею 66 Закону України "Про банки і банківську діяльність", Законом України "Про боротьбу з тероризмом", розділом I Інструкції щодо організації роботи банківської системи в надзвичайному режимі, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 22 липня 2014 року N 435, Указом Президента України від 14 квітня 2014 року N 405/2014 "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України", Правління Національного банку України постановляє:1. Банкам України призупинити здійснення усіх видів фінансових операцій у населених пунктах, які не контролюються українсько. Владою.

Відповідно до ПОРЯДКУ виплати пенсій та грошової допомоги через поточні рахунки в банках», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 серпня 1999 р. № 1596 (зі змінами до нього) «одержувачі самостійно вибирають уповноважений банк для відкриття поточного рахунка. Для внутрішньо переміщених осіб, які перебувають на обліку, що підтверджується довідкою, виданою згідно з Порядком оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2014 р. № 509 , уповноваженим банком є АТ "Ощадбанк» (п.6).

Із зазначеного вбачається, що зміни, внесені постановами КМУ № 1596 та № 788 до постанов Кабінету Міністрів України від 30 серпня 1999 р. N 1596 і від 5 листопада 2014 р. N 637 передбачають виплату (продовження виплати) пенсій, що призначені переміщеним особам ПАТ "Державним ощадним банком України".

Починаючи з 1 липня 2016 року виплата пенсій (щомісячного довічного грошового утримання), усіх видів соціальної допомоги та компенсацій, довічних державних стипендій за рахунок коштів державного та місцевих бюджетів, коштів Пенсійного фонду України, фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування, що призначені внутрішньо переміщеним особам, здійснюється через рахунки та мережу установ і пристроїв публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України".

Для ідентифікації одержувачів пенсій, які є внутрішньо переміщеними особами, та забезпечення виплати їм пенсій здійснюється емісія платіжних карток, які одночасно є пенсійним посвідченням, із зазначенням на них графічної та електронної інформації про власника та його електронного цифрового підпису.

За відсутності проходження фізичної ідентифікації одержувачів пенсій публічне акціонерне товариство "Державний ощадний банк України" зупиняє видаткові операції за поточним рахунком до моменту звернення клієнта та щомісяця повідомляє Мінфіну.

Зазначені у цьому пункті виплати припиняються з місяця, наступного за тим, у якому завершився строк дії довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи. У разі продовження строку дії довідки зазначені виплати поновлюються з дати припинення їх виплати.

Таким чином, для призначення (відновлення) пенсії, заявниця ОСОБА_2 згідно діючого законодавства, повинна звернутися особисто з заявою до відповідача, додавши до довідки копії та оригінали документів, які засвідчують особу, а також надати довідку ПАТ «Державний ощадний банк Україна» про відкриття рахунку для виплати пенсії через вищезазначену установу згідно чинного законодавства України.

Судом не встановлено, що позивач у визначеному законодавством порядку вживала заходів, спрямованих на отримання належної їй суми пенсійних виплат та не змогла отримати вказані виплати, тобто реалізувати гарантоване Конституцією право.

Позивачем не надано суду доказів того, що ОСОБА_2 позбавлена права і можливості реалізувати своє право на пенсійне забезпечення, гарантоване Конституцією України в порядку, визначеному вищевказаними нормами законодавства України, зокрема Законом України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» та Порядком виплати пенсій та грошової допомоги через поточні рахунки в банках», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 серпня 1999 р. № 1596 зі змінами до нього.

Відповідно до ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Суб'єкт владних повноважень повинен надати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Оскільки стягнення заборгованості в виплаті позивачу пенсії не може бути здійснено без відкриття позивачем поточного рахунку в ПАТ «Ощадбанк», дотримання нею певною процедури, передбаченої вищезазначеними нормативними актами, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог в частині стягнення пенсії за останні 6 місяців 2016 року. Окрім того, слід зауважити той факт, що позивач не надала доказів звернення її до Пенсійного фонду в період з серпня 2015 року по дату подання позову до суду з приводу порушення її прав та не отримувала відмову від відповідача з приводу того, що їй не буде у подальшому нараховуватися та виплачуватися пенсія.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що відповідач діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України, у зв'язку з чим відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог в частині позовних вимог щодо зобов'язання відповідача виплатити пенсію за останні шість місяців 2016 року та відновити виплату належної пенсії з 01.01.2017 року. Разом з тим, позивач не позбавлена права звернення особисто до відповідача з заявою про виплату (поновлення) пенсії та оформленням відповідних документів для її отримання, про що також зазначалося відповідачем в запереченнях на позов (арк..с.38).

Оскільки позов ОСОБА_2 задоволено частково, суд ухвалює рішення про стягнення судових витрат на її користь частково в сумі 275,60 грн. та у зв'язку зі сплатою судового збору в більшому, ніж це перебачено законом, розмірі їй слід повернути 88,80 грн. надмірно сплачених коштів в оплату судового збору.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст.2, 17, 18, 50, 94, 104-106,159-163, 167 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Адміністративний позов ОСОБА_2 до Бахмутського об'єднаного Управління Пенсійного фонду України Донецької області, третя особа: Управління праці та соціального захисту населення Бахмутської міської ради, про визнання бездіяльності неправомірною та зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати дії Бахмутського об'єднаного Управління Пенсійного фонду України Донецької області щодо припинення виплати пенсії ОСОБА_2 з 01.08.2015 року - неправомірними. В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Стягнути Бахмутського об'єднаного Управління Пенсійного фонду України Донецької області () за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_3, судові витрати в сумі 275,60 грн.

Зобов'язати Управління Державної казначейської служби України у м. Бахмуті Донецької області повернути ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_3) надмірно сплачені кошти (судовий збір) з державного бюджету у розмірі 88,80 грн., який був сплачений 22.12.2016 року, квитанція № 5 (оригінал квитанції знаходиться в матеріалах адміністративної справи № 219/12676/16-а (провадження № 2/219/51/2017).

Постанову ухвалено в судовому засіданні 02.03.2017 року, вступну та резолютивну частини проголошено в судовому засіданні 02.03.2017 року. Повну постанову оформлено та підписано суддею 06.03.2017 року.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка подається протягом десяти днів з дня проголошення постанови. У разі застосування судом частини третьої ст. 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя Л