Справа № 157/2170/16-а
Суддя: Антонюк О. В.
Дата ухвалення: 2017-03-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 157/2170/16-а
Провадження №2-а/157/414/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2017 року місто Камінь-Каширський

Камінь-Каширський районний суд Волинської області в складі:

головуючого - судді Антонюк О.В.,

з участю секретаря - Фесь Т.І.,

позивача - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Камінь-Каширському районі Волинської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії

встановив:

У грудні 2016 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом, в якому зазначає, що народився ІНФОРМАЦІЯ_3 року у с. Сошичне Камінь-Каширського району Волинської області, де проживає по даний час. З 1980 року по 1990 рік працював на підприємстві «Ковельсільмаш», що знаходиться в м. Ковелі, однак проживав в с. Сошичне і щодня добирався на роботу автобусом. У зв'язку з тим, що на час Чорнобильської катастрофи проживав в АДРЕСА_1 яке відповідно до Переліку населених пунктів, віднесених до зон радіоактивного забруднення внаслідок чорнобильської катастрофи, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 106 від 23 липня 1991 року, віднесено до зони гарантованого добровільного відселення, ним було отримано посвідчення громадянина, який потерпів від Чорнобильської катастрофи. В жовтня 2016 року звернувся до відповідача з заявою про призначення пенсії на пільгових умовах із зменшенням пенсійного віку відповідно до положень ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», однак листом № 3153/02-17 від 01 листопада 2016 року йому було відмовлено в призначенні пенсії на пільгових умовах, оскільки він, згідно записів погосподарської книги № 5 Сошичненської сільської ради за 1980-1990 роки, у 1987 році вибув в м. Ковель. Разом з тим, отримавши відмову він повторно звернувся до сільської ради з проханням подивитися записи в погосподарських книгах за період з 1980 року по 1990 рік, і отримав довідку Сошичненської сільської ради № 3171 від 20 грудня 2016 року, в якій зазначено, що з 1986 року по 1990 рік він являвся членом ОСГ по вул. Полониця в с. Сошичне. Звернувшись до відповідача повторно з вказаною довідкою, йому було повідомлено, що він уже отримав відповідь на його первинне звернення, яку має право оскаржити в суді. Вважає, що йому неправомірно відмовлено у призначені пенсії на пільгових умовах, у зв'язку з чим просить визнати дії відповідача протиправними та зобов'язати призначити йому пенсію на пільгових умовах із зменшенням пенсійного віку відповідно до ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав повністю з викладених у позові підстав і просив їх задовольнити.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час, дату та місце розгляду справи, причину неявки не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи не подав.

Заслухавши пояснення позивача, свідків, з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх письмовими доказами, суд доходить висновку, що позов належить задовольнити повністю, зважаючи на таке.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 звернувся до Управління з заявою про призначення йому пенсії на пільгових умовах зі зниженням пенсійного віку відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Листом № 3153/02-17 від 01.11.2016 року відповідач відмовив позивачу у призначенні пенсії, посилаючись на те, що початкова величина зниження пенсійного віку встановлюється лише особам, які постійно проживали або постійно працювали у зоні гарантованого добровільного відселення з моменту аварії по 31 липня 1986 року незалежно від часу проживання або роботи в цей період, а у довідці Сошичненської сільської ради Камінь-Каширського району № 2395 від 24.10.2016 року, наданої позивачем, зазначено, що ОСОБА_1 проживав і зареєстрований по АДРЕСА_2 з 03.07.1979 року по 13.07.1985 року та з 05.09.1990 року по даний час. Згідно з записом у погосподарській книзі № 5 за 1986-1990 роки у 1987 році вибув в м. Ковель, у зв'язку з чим підстав для призначення такої пенсії не має, так як станом на 1 січня 1993 року позивач проживав у зоні гарантованого добровільного відселення 2 роки 3 місяці 27 днів.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 року в с. Сошичне Камінь-Каширського району Волинської області.

Переліком населених пунктів, віднесених до зон радіоактивного забруднення внаслідок чорнобильської катастрофи, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 106 від 23 липня 1991 року, с. Сошичне Камінь-Каширського району Волинської області включено до списку населених пунктів, віднесених до зони гарантованого добровільного відселення по Волинській області.

Статтею 1 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (далі - Закон) визначено спрямованість даного закону на захист громадян, які постраждали від Чорнобильської катастрофи.

У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 11 Закону до потерпілих від Чорнобильської катастрофи належать, зокрема, особи, які постійно проживають або постійно працюють чи постійно навчаються у зонах безумовного (обов'язкового) та гарантованого добровільного відселення, за умови, що вони за станом на 01 січня 1993 року прожили або відпрацювали чи постійно навчалися у зоні безумовного (обов'язкового) відселення не менше двох років, а у зоні гарантованого добровільного відселення - не менше трьох років.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 14 Закону для встановлення пільг і компенсацій визначаються такі категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, зокрема: особи, які постійно проживають або постійно працюють чи постійно навчаються на території зони безумовного (обов'язкового) та гарантованого добровільного відселення за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали чи постійно навчалися у цій зоні не менше трьох років, - категорія 3.

Відповідно до ч. 3 ст. 65 Закону посвідчення «Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС» та «Потерпілий від Чорнобильської катастрофи» є документами, що підтверджують статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надають право користування пільгами, встановленими цим Законом.

У відповідності до п. 5 Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, що затверджений постановою КМ України від 25.08.1992 року № 501 (чинного на час видачі позивачу посвідчення) потерпілим від Чорнобильської катастрофи (не віднесеним до категорії 2), які постійно проживали на територіях зон безумовного (обов'язкового) та гарантованого добровільного відселення на день аварії або які за станом на 1 січня 1993 р. прожили у зоні безумовного (обов'язкового) відселення не менше двох років, а на території зони гарантованого добровільного відселення - не менше трьох років і відселені або самостійно переселилися з цих територій, а також постійно проживають або постійно працюють у зонах безумовного (обов'язкового) та гарантованого добровільного відселення за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 р. прожили або відпрацювали у зоні безумовного (обов'язкового) відселення не менше двох років, а у зоні гарантованого добровільного відселення - не менше трьох років, і віднесеним до категорії 3, видаються посвідчення зеленого кольору, серія Б.

Пунктом 2 частини 1 статті 55 Закону передбачено, що особам, які працювали або проживали на території радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку: потерпілим від Чорнобильської катастрофи - особам, які постійно проживали або постійно проживають чи постійно працювали або постійно працюють у зоні гарантованого добровільного відселення за умови, що вони станом на 01 січня 1993 року прожили або відпрацювали у цій зоні не менше трьох років із зменшенням пенсійного віку на три роки та додатково один рік за два роки проживання, роботи, але не більше ніж на шість років.

Згідно з посвідченням серії НОМЕР_1, виданим Волинською облдержадміністрацією 02.11.1993 року, позивач ОСОБА_1 є потерпілим від Чорнобильської катастрофи 3 категорії.

З довідки Сошичненської сільської ради № 3171 від 20 грудня 2016 року вбачається, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, являвся та в даний час являється членом особистого селянського господарства у с. Сошичне, згідно записів погосподарських книг № 5 за 1986 - 1990 р.р. (особовий рахунок № НОМЕР_2 по АДРЕСА_2; АДРЕСА_3 за 2011 - 2015 р.р. (особовий рахунок № НОМЕР_3 по АДРЕСА_4

Свідки ОСОБА_2, ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснили, що вони є односельчанами ОСОБА_1 і останній з часу народження постійно проживає у АДРЕСА_5 і нікуди з постійного місця проживання с. Сошичне не вибував.

Таким чином, позивачем представлено посвідчення, що підтверджує його статус потерпілого від Чорнобильської катастрофи та довідку органу місцевого самоврядування, що в сукупності з показаннями свідків підтверджують його доводи щодо постійного фактичного проживання на території зони гарантованого добровільного відселення протягом не менше трьох років станом на 01 січня 1993 року.

За таких обставин, дії відповідача щодо відмови ОСОБА_1 у призначенні пенсії із зниженням пенсійного віку є протиправними, у зв'язку з чим позов підлягає до задоволення.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 11, 14, 55, 65 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», ст. ст. 9, 11, 158-163 КАС України, суд,

постановив:

Позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Визнати дії Управління Пенсійного фонду України у Камінь-Каширському районі Волинської області щодо відмови ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах протиправними.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України у Камінь-Каширському районі Волинської області призначити ОСОБА_1 пенсію на пільгових умовах із зменшенням пенсійного віку згідно зі ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Камінь-Каширський районний суд Волинської області. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня отримання копії цієї постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 КАС України, якщо таку апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Головуючий: О. В. Антонюк