Справа № 727/399/17
Суддя: Мельник-Томенко Ж. М.
Дата ухвалення: 2017-03-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 727/399/17

Головуючий у 1-й інстанції: Семенко О.В.

Суддя-доповідач: Мельник-Томенко Ж. М.

02 березня 2017 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Мельник-Томенко Ж. М.

суддів: Сторчака В. Ю. Ватаманюка Р.В. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Томашук А.В.,

представник відповідача - Баланецький О.Д., представник на підставі довіреності

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Виконавчого комітету Чернівецької міської ради на ухвалу Шевченківського районного суду м. Чернівці від 20 січня 2017 року у справі за адміністративним позовом Колективного проектно-кошторисного бюро побуту до Виконавчого комітету Чернівецької міської ради, третя особа - Департамент містобудівного комплексу та земельних відносин Чернівецької міської ради про визнання протиправним та скасування рішення,

В С Т А Н О В И В :

У січні 2017 року Колективне проектно-кошторисне бюро побуту звернулось до суду з позовом до Виконавчого комітету Чернівецької міської ради, третя особа - Департамент містобудівного комплексу та земельних відносин Чернівецької міської ради про визнання протиправним та скасування рішення.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 20 січня 2017 року забезпечено позов шляхом зупинення дії рішення 25 засідання виконавчого комітету Чернівецької міської ради №832/25 від 28 грудня 2016 року «Про скасування містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки на вул. А. Шептицького,7».

Не погоджуючись з прийнятим рішенням відповідач подав апеляційну скаргу в якій просив скасувати оскаржувану ухвалу суду першої інстанції та постановити нову про відмову в забезпеченні позову.

В судовому засіданні представник відповідача підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити.

Позивач в судове засідання не з'явився про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Позивач надіслав заперечення на апеляційну скаргу, в яких просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу - без змін.

Відповідно до ч.4 ст.196 КАС України неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасника судового процесу, перевіривши доводи апеляційної скарги за наявними в матеріалах справи письмовими доказами, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, із наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач звернувся до суду з позовом про визнання протиправним та скасування рішення 25 засідання виконавчого комітету Чернівецької міської ради №832/25 від 28 грудня 2016 року «Про скасування містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки на вул. А. Шептицького,7».

Задовольняючи заяву, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що позивачем доведено належними і допустимими доказами, обставини, які свідчили б про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди його інтересам до ухвалення рішення в адміністративній справі.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

Згідно з ч. 1 ст. 117 КАС України, суд за клопотанням позивача або з власної ініціативи може постановити ухвалу про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також якщо очевидним є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

Виходячи з аналізу наведеної норми процесуального права, підставою для вжиття заходів забезпечення позову можуть стати такі обставини:

1) існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі;

2) неможливість захисту прав, свобод та інтересів позивача після набрання законної сили рішенням в адміністративній справі без вжиття таких заходів;

3) необхідність докладання значних зусиль та витрат для відновлення прав позивача у майбутньому;

4) очевидність ознак протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

Таким чином, суд повинен у кожному випадку, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи є хоча б одна з названих обставин, і оцінити, чи не може застосуванням заходів забезпечення позову бути завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 117 КАС України, подання адміністративного позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення суб'єкта владних повноважень, але суд у порядку забезпечення адміністративного позову може відповідною ухвалою зупинити дію рішення суб'єкта владних повноважень чи його окремих положень, що оскаржуються. Ухвала негайно надсилається до суб'єкта владних повноважень, що прийняв рішення, та є обов'язковою для виконання.

Адміністративний позов, крім способу, встановленого частиною третьою цієї статті, може бути забезпечено забороною вчиняти певні дії.

Відповідно до п. 17 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 2 від 06 березня 2008 року «Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ», в ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також вказати ознаки, які свідчать про очевидність протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

Таким чином, при розгляді клопотання про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову суд повинен дати оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з врахуванням: розумності, обґрунтованості вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників процесу; наявності зв'язку між конкретним видом, що застосовується для забезпечення позову і предметом позовних вимог, зокрема, чи спроможний такий вид забезпечення позову забезпечити фактичне виконання рішення суду у разі його задоволення; імовірності виникнення утруднень для виконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; наявності зв'язку із вжиттям заходів запобігти порушенню прав та інтересів інших осіб, в тому числі, й осіб, які не приймають участь у розгляді справи.

Так, з матеріалів справи встановлено, що предметом оскарження в даній справі є рішення 25 засідання виконавчого комітету Чернівецької міської ради №832/25 від 28 грудня 2016 року «Про скасування містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки на вул. А. Шептицького,7».

Як зазначено в клопотанні про забезпечення позову виконання рішення міської ради призведе до негативних наслідків для позивача, зокрема зобов'язання щодо сплати штрафу у великих розмірах за невиконання умов Договору про спільну забудову земельної ділянки від 10.02.2016 року, припинення в односторонньому порядку Договору генерального підряду на капітальне будівництво №07/2016 від 22.08.2016 року та в даному випадку не повернення авансового платежу позивачу.

При вирішенні питання правильності застосування судом першої інстанції інституту забезпечення позову, суд апеляційної інстанції також встановлює передумови можливого порушення прав позивача, що зокрема призвело до появи спору. Так, при застосуванні таких заходів необхідним є визначення балансу між застосуванням (незастосуванням) й наслідками, які можуть з'явитись у зв'язку з таким застосуванням. Також необхідним є врахування позиції позивача та відповідача з зосередженням уваги на те, чи допоможе така процесуальна дія кращому захисту прав та свобод, і чи не буде вона суперечити правам та свободам інших.

Так, вжиті заходи забезпечення позову шляхом зупинення дії рішення виконавчого комітету відповідають предмету адміністративного позову (визнати протиправним та скасувати рішення 25 засідання виконавчого комітету Чернівецької міської ради №832/25 від 28.12.2016) їх вжиття не зумовлює фактичного вирішення спору по суті. Зокрема, вказаний спосіб буде мати наслідком збереження існуючого становища до вирішення спору. Так, у рішенні Європейського суду з прав людини по справі "Пайн Велі Девелопмент ЛТД" та інші проти Ірландії" суд постановив, що статтю 1 Першого протоколу до Конвенції можна застосовувати для захисту правомірних очікувань щодо стану речей (у майбутньому), оскільки їх можна вважати складовою частиною власності. "Правомірні очікування" виникають у особи, якщо нею було дотримано всіх вимог законодавства для отримання відповідного рішення уповноваженого органу, а тому вона мала усі підстави вважати, що таке рішення є дійсним та розраховувати на певний стан речей.

Стосовно доводів апелянта, що суд першої інстанції в порушення норм ч. 3 ст. 118 КАС України постановив оскаржувану ухвалу без проведення судового засідання та без повідомлення відповідача, суд апеляційної інстанції зауважує, що відповідно до ч. 1 ст. 118 КАС України клопотання про забезпечення адміністративного позову розглядається не пізніше наступного дня після його одержання й у разі обґрунтованості та терміновості вирішується ухвалою негайно без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі. Отже, суд першої інстанції постановляючи ухвалу про вжиття заходів діяв відповідно до вимог процесуального законодавства.

Оскільки судом першої інстанції вірно встановлено обставини справи, правильно по суті вирішено справу, та постановлено судове рішення з додержанням норм процесуального права, відповідно до ст.200 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу Виконавчого комітету Чернівецької міської ради залишити без задоволення, а ухвалу Шевченківського районного суду м. Чернівці від 20 січня 2017 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.

Ухвала суду складена в повному обсязі 09 березня 2017 року.

Головуючий Мельник-Томенко Ж. М.

Судді Сторчак В. Ю. Ватаманюк Р.В.