Справа № 810/377/16
Суддя: Чаку Є.В.
Дата ухвалення: 2017-03-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 810/377/16 Головуючий у 1-й інстанції: Аблов Є.В. Суддя-доповідач: Чаку Є.В.
У Х В А Л А

Іменем України

01 березня 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді: Чаку Є.В.,

суддів: Файдюка В.В., Літвіної Н.М.

за участю секретаря Муханькової Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу Київської міської митниці Державної фіскальної служби України на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 03 жовтня 2016 року у справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Ела Групп» до Київської міської митниці Державної фіскальної служби України, за участю третьої особи - головного управління Державного казначейства України у Київській області про визнання протиправними дій та рішень, зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :

ТОВ «Ела Групп» (далі - позивач) звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Київської міської митниці Державної фіскальної служби України (далі - відповідач), третя особа: головне управління Державного казначейства України у Київській області про визнання протиправними дій Київської міської митниці ДФС щодо застосування другорядного методу визначення митної вартості текстильного покриття для підлоги з синтетичних матеріалів, склад 100 % поліестер, країна - впробник - Китай, код товару за УКТ ЗЕД - 570503000, отриманого TOB «Eла Групп» від підприємства виробника Hebei Longsheng Metals and Minerals Co., LTD згідно контракту № 15.05.18/UA від 18.05.2015 року та декларації митної вартості № 100250004/2015/091486 від 24.07.2015 року; визнання протиправним рішення № 100250004/2015/000004/2 від 03.08.2015 року Київської міської митниці ДФС щодо коригування митної вартості текстильного покриття для підлоги з синтетичних матеріалів, склад 100 % поліестер, країна-виробник - Китай, код товару за УКТ ЗЕД - 570503000, отриманого ТОВ «Eла Групп» від підприємства виробника Hebei Longsheng Metals and Minerals Co., LTD, згідно контракту № 15.05.18/UA від 18.05.2015 року та декларації митної вартості № 100250004/2015/091486 від 24.07.2015 року; визнання протиправними дій Київської міської митниці ДФС щодо застосування другорядного методу визначення митної вартості текстильного покриття для підлоги з синтетичних матеріалів, склад 100 % поліестер, країна-виробник - Китай, код товару за УКТ ЗЕД 570503000 отриманого TOB «Eла Групп» від підприємства виробника Hebei Longsheng Metals and Minerals Co., LTD, згідно контракту № 15.05.18/UA від 18.05.2015 року та декларації митної вартості № 125110011/2015/012533 від 03.09.2015 року.

Окружний адміністративний суд міста Києва своєю постановою від 03 жовтня 2016 року адміністративний позов задовольнив.

Не погоджуючись з судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 03 жовтня 2016 року та постановити нову про відмову в задоволенні адміністративного позову. На думку апелянта, зазначену постанову суду прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Згідно ст. 41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Відповідно до ч. 1 ст. 195 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення в межах апеляційної скарги.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду - без змін, з наступних підстав.

Як убачається з матеріалів справи, ТОВ «Ела Групп» та компанія - виробник Hebei Longsheng Metals Co. LTD уклали контракт № 15.15.18/UA від 18.05.2015 року на постачання текстильних покриттів синтетичних матеріалів (далі - контракт № 15.15.18/UA).

Згідно п. 1.1 вказаного контракту у відповідності до домовленості сторін, продавець продає, а покупець купляє ковролін, в подальшому «товар» на умовах поставки FOB порт Ціндао КНР (Qingdao, China) відповідно до умов Інконтермс - 2010. Товар зазначений по найменуванню, розмірам, кількістю, терміном поставки, місцем відвантаження та ціною товару, визначається в додатку до контракту, який є невід'ємною частиною контракту.

Як зазначає позивач на виконання контракту № 15.15.18/UA компанією - виробником Hebei Longsheng Metals Co. LTD було поставлено позивачу текстильне покриття для підлоги з синтетичних матеріалів, склад 100 % поліестер, країна - виробник - Китай, код товару за УКТ ЗЕД - 57050300.

24.07.2015 року позивачем направлено відповідачу електронну декларацію № 100250004/2015/091486 із застосуванням основного методу товару - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції).

На підтвердження заявленої митної вартості товару та визначення її вартості за основним методом декларантом було подано наступні документи: контракт № 15.15.18/UA від 18.05.2015 року; додаток № 1 від 18.05.2015 року; інвойс № 1515033Х від 27.05.2015 року; пакувальний лист б/н від 27.05.2015 року; коносамент QDSM055261 ВІД 01.06.2015 року; сертифікат походження G65033 від 27.05.2015 року; CMR № 5312/1 від 23.07.2015 року, експертна декларація № 700041864 від 30.05.2015 року з перекладом; банківський платіжний документ про 70 % сплати за товар при поставці (Swift б/н від 23.06.2015 року); довідка про транспортні витрати № 2950 від 21.07.2015 року; акт про проведення огляду товарів, транспортних засобів № 500060702/2015/6069 від 23.07.2015 року.

На виконання запиту інспектора Київської міської митниці ДФС м/п «Західний» позивачем було надано додаткові документи, а саме: прайс - лист б/н від 28.04.2015 року, завірений ТПП країни - відправника; лист від виробника, стосовно використання печаток для документів з перекладом; посилання на сайти, з продажу ідентичного товару в Україну; рахунок на оплату морського фрахту № UAIM0265799 від 13.07.2015 року; банківський платіжний документ про 100 % сплату морського фрахту № 186 від 13.07.2015 року, договір на перевезення вантажів № 1212 від 23.05.2014 року; експертний висновок № ТС-716 від 03.08.2015 року, виданий Київською торгово - промисловою палатою.

За наслідком перевірки поданих ТОВ «Ела Групп» документів, Київською міською митницею Державної фіскальної служби України 03.08.2015 року було прийнято рішення № 100250004/2015/000004/2 про коригування митної вартості товарів (далі - оскаржуване та/або спірне рішення).

Так, відповідач зазначає, що декларантом не надано договору щодо узгодженої суми транспортування вантажу. При цьому, у зовнішньоекономічному контракті зазначено, що попередній оплаті підлягає 30 % суми проформи - інвойсу. Декларантом надано Swift на залишкову суму.

Водночас, в графі 33 спірного рішення зазначено, що поданий декларантом прайс - лист містить пропозицію щодо оцінюваного товару. Разом з цим за інформацією на сайті підприємства до продажу пропонуються інші товари. Декларантом надано висновок експерта Ц-716 за яким встановлено оцінку товару на підставі даних китайських виробників. Разом з цим, при перевірці посилань компаній виробників виявлено, що вартість товару на FOB порти Китаю може складати від 0,4 - 1,5 доларів США/м2. При цьому, вартість товарів залежить від обсягу, наявності передплати та характеристик. До експертного висновку не додано отримані каналом електронного зв'язку пропозиції перелічених підприємств. Декларантом не надано договір з третіми особами, пов'язаний з зовнішньоекономічним контрактом. За таких обставин, відповідач дійшов висновку, що неможливо перевірити фактичну вартість транспортування товару.

У зв'язку з викладеним, митну вартість товарів відповідач визначив з застосуванням резервного методу відповідно до статті 64 Митного кодексу України з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі, яка на переконання митного органу щонайбільшою мірою ґрунтується на раніше визнаних (визначених) органами доходів і зборів митних відомостях по товарам.

ТОВ «Ела Групп» не погоджуючись з такими діями та рішенням відповідача звернулося до суду за захистом своїх прав та законних інтересів.

Колегія суддів апеляційної інстанції з даного приводу вважає за необхідне звернути увагу на наступне.

Згідно ч. 3 ст. 54 Митного кодексу України (далі - МК України) за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 49 МК України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно ч. 1 ст. 57 МК України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами:

1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції);

2) другорядні:

а) за ціною договору щодо ідентичних товарів;

б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів;

в) на основі віднімання вартості;

г) на основі додавання вартості (обчислена вартість);

ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції) (ч. 2 ст. 57 МК України).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу (ч. 3 ст. 57 МК України).

Частиною 1 ст. 53 МК України регламентовано, що у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів у відповідності до ч. 2 ст. 53 МК України є :

1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п'ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

В той же час, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:

1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);

3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);

4) виписку з бухгалтерської документації;

5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;

6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

7) копію митної декларації країни відправлення;

8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

В силу ч. 5 ст. 53 МК України забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

Таким чином, ст. 53 МК України містить вичерпний перелік документів, що подається декларантом митному органу для підтвердження заявленої митної вартості товарів та обраного методу її визначення.

Дана норма кореспондується з положеннями статті 318 Митного кодексу України, якою встановлено, що митний контроль має передбачати виконання органами доходів і зборів мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи.

Це також відповідає стандартним правилам, встановленим пунктами 3.16 та 6.2 Загального додатку до Міжнародної конвенції про спрощення та гармонізацію митних процедур, до якої Україна приєдналася згідно із Законом України № 3018-VI від 15.02.2011 року «Про внесення змін до Закону України «Про приєднання України до Протоколу про внесення змін до Міжнародної конвенції про спрощення та гармонізацію митних процедур», якими запроваджено стандартні правила: на підтвердження декларації на товари митна служба вимагає тільки ті документи, які є необхідними для проведення контролю за даною операцією та забезпечення виконання усіх вимог щодо застосування митного законодавства; митний контроль обмежується мінімумом, необхідним для забезпечення дотримання митного законодавства.

Крім того, це узгоджується з проголошеними у ст. 8 Митного кодексу України принципами здійснення державної митної справи на засадах законності та презумпції невинуватості, єдиного порядку переміщення товарів, транспортних засобів через митний кордон України, спрощення законної торгівлі; заохочення доброчесності.

Так, підставою для витребування у позивача митним органом додаткових документів було відсутність в поданих декларантом документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості чи відомостей щодо ціни, яка фактично була сплачена або підлягає сплаті за товар.

У свої письмових запереченнях Київська міська митниця ДФС вказала, що для підтвердження оплати за товар декларантом надано Swift від 23.06.2015 року, сума якого складає 70 % від суми інвойсу. Водночас, банківських документів на суму, яка складає 30 % від суми інвойсу позивачем до митного оформлення надано не було.

Проте, суд звертає увагу на наступне.

Так, п. 6.1 контракту № 15.15.18/UA визначено, що покупець сплачує не менше 30 % вартості товару, вказаного в додатку на протязі 5 робочих днів після отримання рахунку - проформи, виставленого продавцем. Решту частини суми покупець сплачує після надходження товару на склад продавця, але не пізніше 180 днів з дати інвойсу.

З вказаного слідує, що відповідно до умов контракту № 15.15.18/UA встановлено фактичне зобов'язання покупця сплатити не менше 30 % вартості товару. При цьому, решта суми має бути сплачена не пізніше 180 днів з дати інвойсу.

Тобто, суд приходить до висновку, що умовами контракту № 15.15.18/UA не заборонено позивачу сплати більше ніж 30 % від вартості товару.

Судом встановлено, та не заперечується відповідачем, що ТОВ «Ела Групп» надано Swift від 23.06.2015 року, сума якого складає 70 % від суми інвойсу № 1515033Х від 27.05.2015 року.

Суд зазначає, що митне оформлення товару на підставі декларації митної вартості № 100250004/2015/091486 здійснювалося 24.07.2015 року.

В той же час, інвойс № 1515033Х датований 27.05.2015 року. Таким чином, на момент митного оформлення товару обов'язок сплачувати на користь продавця решти 30 % вартості товару ще не настав, оскільки 180 днів з дати інвойсу не сплило. За таких обставин, суд апеляційної інстанції вважає вимоги митного органу про підтвердження позивачем решти 30 % вартості товару - неправомірними.

Що стосується доводів відповідача про ненадання позивачем договору про узгодження суми транспортування, то слід звернути увагу на наступне.

Так, в матеріалах справи міститься договір № 1212 від 23.05.2014 року, який укладений ТОВ «Ела Групп» з ТОВ «СМА СІ ДЖІ ЄМ ШИПІНГ ЄДЖЕНСИЗ Україна» (морським перевізником) на організацію вантажно - розвантажувальних робіт, забезпечення морського перевезення вантажів.

Крім того, під час митного оформлення товару, позивачем було надано митному органу рахунок на оплату морського фрахту № UAIM0265799 від 13.07.2015 року, банківський платіжний документ про 100 % сплату морського фрахту № 186 від 13.07.2015 року, довідку про транспортні витрати № 2450 від 21.07.2015 року.

Колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що вказані документи в повному обсязі підтверджують транспортні витрати.

Посилання митного органу на п. 6.4 договору № 1212 від 23.05.2014 року судом не приймаються до уваги, оскільки останнім визначено можливість, а не обов'язок проведення оплати послуг по дорученню позивача за письмовою згодою ТОВ «СМА СІ ДЖІ ЄМ ШИПІНГ ЄДЖЕНСИЗ Україна».

Таким чином, твердження відповідача про відсутність договору щодо узгодження суми транспортування є безпідставними.

Також, суд звертає увагу на те, що графа 33 оскаржуваного рішення не містить в собі жодних посилань на витребування будь - яких документів на підтвердження транспортних витрат.

Поряд з цим, твердження митного органу щодо не долучення до експертного висновку отриманих каналом електронного зв'язку пропозиції підприємств, що зазначені в останньому, як на підставу для прийняття рішення про коригування митної вартості судом відхиляються, оскільки, чинним законодавством не передбачено долучення до експертного висновку електронних пропозицій та обов'язок їх подачі декларантом для митного оформлення.

Крім того, суд звертає увагу на те, що в матеріалах справи наявний прайс - лист від 28.04.2015 року, який був поданий декларантом до митного оформлення відповідачу до митного оформлення.

Слід зазначити, що в графі 33 оскаржуваного рішення вказано «вартість товару на FOB порти Китаю може складати від 0,4 - 1,5 доларів США/м2».

В той же час, зі змісту прайс-листа від 28.04.2015 року убачається, що цінова пропозиція на товар становить від 0,51 до 1,74 доларів США/м2, що фактично входить в діапазон цін на ринку та підтверджується висновком експерта № Ц-716 від 03.08.2015 року.

Отже, за наслідком аналізу графи 33 спірного рішення колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що останнє фактично не містить в собі обставин наявності розбіжностей, ознак підробки в конкретних наданих позивачем документах, а тому витребування додаткових документів у декларанта є передчасним та помилковим. Подані документи позивачем в повній мірі дають можливість митному органу встановити (перевірити) митну вартість та визначити її за першим методом. За таких обставин, не подання позивачем повного пакету витребуваних митницею документів не є підставою для визначення митної вартості не за першим методом, оскільки первинно подані декларантом документи є достатніми та такими, що не викликають сумнівів у достовірності наданої інформації.

Разом з цим, відповідач не надав суду будь-яких фактичних даних щодо застосування попередніх 2-5 методів визначення митної вартості, зокрема, не навів відповідних аргументів для аналізу судом.

Отже, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення адміністративного позову в частині позовних вимог про визнання протиправними дій відповідача щодо застосування другорядного методу визначення митної вартості текстильного покриття для підлоги з синтетичних матеріалів, склад 100 % поліестер, країна - виробник - Китай, код товару за УКТ ЗЕД - 570503000, отриманого TOB «Ела Групп» від підприємства виробника Hebei Longsheng Metals and Minerals Co., LTD, згідно контракту № 15.05.18/UA від 18.05.2015 року та декларації митної вартості № 100250004/2015/091486 від 24.07.2015 року та визнання протиправним та скасування рішення № 100250004/2015/000004/2 від 03.08.2015 року відповідача щодо коригування митної вартості текстильного покриття для підлоги з синтетичних матеріалів, склад 100 % поліестер, країна-виробник - Китай, код товару за УКТ ЗЕД - 570503000, отриманого ТОВ «Ела Групп» від підприємства виробника Hebei Longsheng Metals and Minerals Co., LTD, згідно контракту № 15.05.18/UA від 18.05.2015 року та декларації митної вартості № 100250004/2015/091486 від 24.07.2015 року.

Відповідно до статті 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Приймаючи до уваги те, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, висновки суду доводами апелянта не спростовані, колегія суддів дійшла висновку про відсутність правових підстав для задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 41, 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Київської міської митниці Державної фіскальної служби України - залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 03 жовтня 2016 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя:

Судді:

Головуючий суддя Чаку Є.В.

Судді: Літвіна Н. М.

Файдюк В.В.