Справа № 825/2295/16
Суддя: Шелест С.Б.
Дата ухвалення: 2017-02-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 825/2295/16 Головуючий у 1-й інстанції: Д'яков В.І. Суддя-доповідач: Шелест С.Б.
У Х В А Л А

Іменем України

28 лютого 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуюча суддя: Шелест С.Б.

Судді: Кузьмишина О.М., Пилипенко О.Є.

При секретарі судового засідання: Кравченко Л.А.

За участі:

позивача: ОСОБА_2;

представників відповідача: Подільська К.С.; Заєць Ю.Ю.

розглянувши у відкритому судовому апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 31.01.17р. у справі №825/2295/16 за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Національної поліції в Чернігівській області про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди

у с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з позовом, у якому просив:

визнати протиправними та скасувати накази ГУНП в Чернігівській області № 1848 від 04.11.16р. та №224-о/с від 18.11.16р. у частині звільнення зі служби в поліції майора поліції, старшого інспектора Чернігівського районного відділення поліції Чернігівського відділу поліції ГУНП ОСОБА_2;

поновити позивача на службі в органах ГУНП в Чернігівській області на посаді майора поліції, старшого інспектора Чернігівського районного відділення поліції Чернігівського відділу поліції ГУНП з 18.11.16р.;

зобов'язати ГУНП в Чернігівській області провести нарахування позивачу середнього заробітку за час вимушеного прогулу в сумі 6 570 грн.;

стягнути на користь позивача з ГУНП в Чернігівській області 10 000 грн. моральної шкоди, а також витрати на правову допомогу в суді в розмірі 5 000 грн., всього 15 000 грн.

Постановою Чернігівського окружного адміністративного суду від 31.01.17р. у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаною постановою, позивач подав апеляційну скаргу, у якій просить суд скасувати постанову з мотивів порушення судом норм матеріального та процесуального права та ухвалити нове рішення про задоволення адміністративного позову.

Вимоги мотивовані тим, що судом першої інстанції не враховано, що позивача притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби поліції без урахування усіх істотних обставин у справі, а саме: не враховано, що позивач мав високий артеріальний тиск, не перебував на службі у стані алкогольного сп'яніння.

Заслухавши суддю-доповідача, позивача та представників відповідача, розглянувши матеріали справи та апеляційну скаргу позивача, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як свідчать обставини справи та встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_2 з 07.11.15р. проходив службу в органах Національної поліції України, мав спеціальне звання «майор поліції» та займав посаду старшого інспектора Чернігівського районного відділення поліції Чернігівського відділу поліції ГУ НП в Чернігівській області, що підтверджується копією трудової книжки позивача, наказом ГУНП в Чернігівській області від 07.11.15р. №3 о/с та довідкою Чернігівського РВП ГУНП в Чернігівській області від 18.10.16р. (а.с. 12-16, 66, 67).

18.10.16р. працівниками УВБ в Чернігівській області ДВБ НПУ, спільно з працівниками УКЗ ГУНП в Чернігівській області, за ініціативою керівництва Чернігівського РВП Чернігівського ВП ГУНП в Чернігівській області, задокументовано факт перебування позивача на службі із явними ознаками алкогольного сп'яніння.

За вказаним фактом, наказом начальника ГУНП в Чернігівській області від 18.10.16р. №1248 було призначено службове розслідування (а.с.43).

За результатами проведеного службового розслідування було запропоновано звільнити зі служби в поліції старшого інспектора Чернігівського РВП Чернігівського ВП ГУНП в Чернігівській області майора поліції ОСОБА_2 за порушення службової дисципліни, вимог статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», статті 7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України від 22.02.06р. №3460-ІV, Присяги працівника поліції, в частині перебування на службі 18.10.16р. з ознаками алкогольного сп'яніння та вчинення прогулу (а.с.49-53).

Висновок службового розслідування за фактом порушення службової дисципліни старшим інспектором Чернігівського РВП Чернігівського ВП ГУНП в Чернігівській області майора поліції ОСОБА_2 було затверджено 03.11.16р. начальником ГУНП в Чернігівській області.

Наказом ГУНП в Чернігівській області від 04.11.16р. №1848 за порушення службової дисципліни, вимог статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», статті 7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України від 22.02.06р. №3460-ІV, Присяги працівника поліції, в частині перебування на службі 18.10.16р. з ознаками алкогольного сп'яніння та вчинення прогулу, старшого інспектора Чернігівського РВП Чернігівського ВП ГУНП в Чернігівській області, майора поліції ОСОБА_2 притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби в поліції (а.с. 68).

Наказом ГУНП в Чернігівській області по особовому складу від 18.11.16р. №224 о/с ОСОБА_2 звільнено зі служби в поліції на підставі п. 6 ч. 1 ст. 77 (у зв'язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту) Закону України «Про Національну поліцію» (а.с. 69).

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що звільнення позивача відбулось у відповідності до вимог законодавства.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 1 Закону України від 02.07.15р. № 580-VIII «Про національну поліцію» (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин; надалі - Закон № 580-VIII), Національна поліція України - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом убезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку. Діяльність поліції спрямовується та координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ України згідно із законом.

Відповідно до статті 3 Закону № 580-VIII, у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України а постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до частини 1 статті 19 Закону № 580-VIII поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону у разі вчинення протиправних діянь.

Відповідно до частини 2 статті 19 Закону № 580-VIII підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Як зазначалось вище, позивача було звільнено на підставі п.6 ч. 1 ст. 77 Закону № 580-VIII.

Так, відповідно до п.6 ч. 1 ст. 77 Закону № 580-VIII поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється: у зв'язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Пунктом 4 Прикінцевих та перехідних положень Закону №580-VIII встановлено, що до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом акти законодавства застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону.

Отже, з огляду на те, що на час звільнення позивача Дисциплінарний статут Національної поліції України не затверджений, застосуванню до спірних правовідносин підлягає Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України (надалі - Дисциплінарний статут) затверджений Законом України від 22.02.06р. N 3460-IV «Про дисциплінарний статут органів внутрішніх справ» (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин; надалі - Закон N 3460-IV).

Цей Статут, відповідно до його преамбули, визначає сутність службової дисципліни, обов'язки осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ України (далі - особи рядового і начальницького складу) стосовно її дотримання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, порядок і права начальників щодо їх застосування, а також порядок оскарження дисциплінарних стягнень.

Види дисциплінарних стягнень за порушення службової дисципліни особами рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ наведені у ст.12 Дисциплінарного статуту, найсуворішим серед яких є звільнення з органів внутрішніх справ.

Такі дисциплінарні стягнення, як звільнення з органів внутрішніх справ, звільнення з посади, пониження в спеціальному званні на один ступінь, накладаються начальниками, яким надано право прийняття на службу до органів внутрішніх справ, призначення на посаду, присвоєння спеціального звання (ч.7 ст.13 Дисциплінарного статуту).

Порядок накладання дисциплінарних стягнень врегульовано ст. 14 Дисциплінарного статуту.

Вказаною нормою, зокрема, передбачено, що з метою з'ясування всіх обставин дисциплінарного проступку, учиненого особою рядового або начальницького складу, начальник призначає службове розслідування.

Службове розслідування має бути завершене протягом одного місяця з дня його призначення начальником. У разі необхідності цей термін може бути продовжено начальником, який призначив службове розслідування, або старшим прямим начальником, але не більш як на один місяць.

Забороняється проводити службове розслідування особам, які є підлеглими порушника, а також особам - співучасникам проступку або зацікавленим у наслідках розслідування. Розслідування проводиться за участю безпосереднього начальника порушника.

Порядок проведення службового розслідування встановлюється міністром внутрішніх справ України.

Перед накладенням дисциплінарного стягнення начальник або особа, яка проводить службове розслідування, повинні зажадати від порушника надання письмового пояснення. Небажання порушника надавати пояснення не перешкоджає накладенню дисциплінарного стягнення.

Про накладення дисциплінарного стягнення видається наказ, зміст якого оголошується особовому складу органу внутрішніх справ.

При визначенні виду дисциплінарного стягнення мають враховуватися тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов'язків, рівень кваліфікації тощо.

Звільнення осіб рядового і начальницького складу з органів внутрішніх справ як вид стягнення є крайнім заходом дисциплінарного впливу.

У постановах Верховного Суду України від 20 жовтня 2015 року (справа №813/4104/14), від 15 грудня 2015 року (справа №21-3844а15) зазначено, що дискредитація звання рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ (національної поліції) за своєю суттю полягає у вчиненні такого проступку, що підриває довіру та авторитет таких органів і їх працівників в очах громадськості та є несумісним із подальшим проходженням служби.

Вчинки, що дискредитують працівників органів внутрішніх справ та власне органи внутрішніх справ, пов'язані насамперед із низкою моральних вимог, які пред'являються до них під час здійснення службових функцій та у повсякденному житті.

Так, відповідно до статті 2 Статуту, дисциплінарний проступок - це невиконання чи неналежне виконання особою рядового або начальницького складу службової дисципліни.

У свою чергу, згідно до частини 1 статті 1 Дисциплінарного статуту, службова дисципліна - дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів та Присяги працівника органів внутрішніх справ України.

Як вбачається з висновку, службовим розслідуванням встановлені наступні обставини:

18.10.16р. відповідно до книги нарядів та графіку чергувань дільничних інспекторів поліції Чернігівського РВП ЧВП ГУНП в Чернігівській області позивач повинен був нести службу по охороні адмінбудівлі Чернігівського РВП.

Близько 08.30 год. в приміщенні районного відділення поліції т.в.о. начальника Чернігівського РВП майором поліції ОСОБА_6 виявлено майора поліції ОСОБА_2 із явними ознаки алкогольного сп'яніння (запах алкоголю з ротової порожнини, хитка хода, почервоніння очей та обличчя, млява мова, збуджений стан), якому було запропоновано проїхати до Чернігівського обласного наркологічного диспансеру для проходження медичного огляду та встановлення факту вживання алкогольних напоїв, на що останній відмовився. На зауваження керівництва реагував неадекватно, поводив себе зухвало, намагався втекти із території подвір'я райвіділу, шляхом перелазу через паркан.

О 09.50 год. відносно майора поліції ОСОБА_2 був складений акт про перебування на службі (роботі) в стані алкогольного сп'яніння, у якому останній відмовився від підпису (а.с. 46).

Близько 10.40 год. оперуповноваженим УВБ в Чернігівській області ДВБ НПУ капітаном поліції ОСОБА_7, відповідальним по Чернігівському РВП майором поліції ОСОБА_8 та старшим інспектором УКЗ ГУНП в Чернігівській області майором поліції ОСОБА_9 майора поліції ОСОБА_2 було доставлено до Чернігівського обласного наркологічного диспансеру, де останній продовжував свою неадекватну та зухвалу поведінку з метою уникнути проходження медичного огляду на стан сп'яніння, намагався втекти з медзакладу та викликав карету швидкої допомоги.

Об 11.05 год. старшим інспектором поліції УКЗ ОСОБА_9, у присутності працівників поліції: ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_2 та лікаря-нарколога Чернігівського обласного наркологічного диспансеру ОСОБА_10, фельдшера ОСОБА_11 був складений акт про відмову від проходження медичного огляду для встановлення факту вживання психоактивної речовини та стану сп'яніння, у якому ОСОБА_2 від підпису відмовився (а.с. 47).

Каретою швидкої допомоги ОСОБА_2 о 11.30 год. було доставлено до приймального відділення Чернігівської міської лікарні № 1, де після огляду лікарем-кардіологом ОСОБА_12 показань для його госпіталізації не було, тому останньому було відмовлено у наданні лікарняного та відпущено додому. Проте, позивач на службі до кінця робочого дня не з'явився.

18.10.16р. інспектором ЧРВП ЧВП ГУНП капітаном поліції ОСОБА_13, начальником сектору ЧРВП ЧВП ГУНП майором поліції ОСОБА_14, оперуповноваженим УВБ в Чернігівській області ДВБ НПУ капітаном поліції ОСОБА_7, складено акт про відсутність ОСОБА_2 на службі станом на 16.00 год. (а.с. 48).

Зі змісту пояснень, наданих позивачем в ході службового розслідування вбачається, що 18.10.16р. о 08.00 год. він заступив на службу до Чернігівського РВП. Протягом останніх днів у нього був високий артеріальний тиск та часте серцебиття, тому протягом даного часу він приймав ліки, які можливо містять етилову основу. 18.10.16р. стан здоров'я почав погіршуватися і він вирішив просити дозволу у відповідального - чергового для відвідування лікаря, але близько 10.00 год. у фойє відділу до нього підійшов один з працівників УВБ та пояснив, що відчуває від нього запах спиртних напоїв і повідомив, що йому необхідно поїхати до Чернігівського обласного наркологічного диспансеру для медогляду. У подальшому, у супроводі відповідального він був доставлений до Чернігівського обласного наркологічного диспансеру, але так як самопочуття позивача погіршилося, він вирішив викликати карету швидкої допомоги. Після огляду лікарем швидкої допомоги, ОСОБА_2 був госпіталізований швидкою допомогою. Оскільки за станом самопочуття позивачу було важко пройти тест на вживання алкоголю, тому відповідно до своїх Конституційних прав, він від нього відмовився. Спиртних напоїв 17 та 18 жовтня 2016 року позивач не вживав. У Чернігівській міській лікарні № 1 ОСОБА_2 отримав медичну допомогу, знаходився під наглядом лікаря до покращення самопочуття, отримав консультації та направлення до подальшого лікування.

Разом з тим, з наданих в рамках службового розслідування пояснень працівників Чернігівського РВП Чернігівського ВП ГУНП в Чернігівській області (т.в.о. начальника - майора поліції ОСОБА_6, відповідального від керівництва - начальника ІТТ майора поліції ОСОБА_8, начальника сектору майора поліції ОСОБА_14, старшого інспектора - чергового майора поліції ОСОБА_15) лікаря - нарколога Чернігівського обласного наркологічного диспансеру ОСОБА_10, фельдшера кабінету медичних оглядів на стан алкогольного та наркотичного сп'яніння ОСОБА_11, лікаря - кардіолога Чернігівської міської лікарні № 1 ОСОБА_12 вбачається, що 18.10.16р. позивач перебував на робочому місці із явними ознаки алкогольного сп'яніння (запах алкоголю з ротової порожнини, хитка хода, почервоніння очей та обличчя, млява мова, збуджений стан), від проходження медичного огляду з метою встановлення факту вживання алкогольних напоїв відмовився, на зауваження керівництва реагував неадекватно, поводив себе зухвало.

Опитана лікар-кардіолог Чернігівської міської лікарні №1 ОСОБА_12 підтвердила, що під час бесіди з ОСОБА_2 від останнього відчувався різкий запах алкоголю з ротової порожнини, на запитання чи вживав він спиртні напої останній повідомив, що сьогодні та вчора ні, а до того кілька днів поспіль вживав по 0.5 л горілки. Під час огляду лікар повідомила, що показань для госпіталізації позивача немає, йому потрібно звернутись до профільного медичного закладу, після чого останній пішов (а.с. 54).

Відповідно до відповіді на запит від 12.12.16р. №1648 Чернігівська міська лікарня №1 повідомила, що 18.10.16р. об 11.30 год. ОСОБА_2 був доставлений каретою швидкої допомоги в приймальне відділення Чернігівської міської лікарні № 1 з діагнозом: пароксизмальна тахікардія. Хворий оглянутий черговим кардіологом, знята ЕКГ. На час огляду дані гострої коронарної патології та порушення ритму були відсутні. Показань для термінової госпіталізації в І кардіологічне відділення не було. Пацієнту надані рекомендації (а.с. 10).

Разом з тим, як встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_2 18.10.16р. на робочому місці не більше не з'являвся, на лікарняному не перебував, до профільного медичного закладу в цей день не звертався та не повідомив про своє місце перебування будь-кого з керівництва.

У зв'язку з цим, співробітниками Чернігівського РВП було складено акт про відсутність ОСОБА_2 на службі станом на 16.00 год. (а.с. 48).

Відповідно до службової характеристики на старшого інспектора Чернігівського РВП Чернігівського ВП ГУНП в Чернігівській області майора поліції ОСОБА_2 за час служби в поліції останній зарекомендував себе недисциплінованим поліцейським. Має схильність до зловживання спиртних напоїв, у зв'язку з чим останній систематично порушує службову дисципліну, ігнорує вказівки керівництва, підриває авторитет служби районного відділення та поліції в цілому. До виконання своїх службових ставиться безвідповідально. На критичні зауваження не реагує та не приймає заходи по усуненню вказаних недоліків. У колективі авторитетом та повагою не користується (а.с. 64).

Вищевикладені обставини позивачем не спростовані.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що наведені обставини, підтверджені документально, свідчать про порушення позивачем службової дисципліни, у зв'язку з чим відсутні правові підстави для висновку про протиправність оспорюваного наказу ГУ НПУ в Чернігівській області від 04.11.16р. №1848 .

Приймаючи до уваги те, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, висновки суду доводами апелянта не спростовані, колегія суддів дійшла висновку про відсутність правових підстав для задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст.195, 196, 200, 205, 206 КАС України, Київський апеляційний адміністративний суд

у х в а л и в:

апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 31.01.17р. у справі №825/2295/16 - залишити без задоволення, а постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 31.01.17р. у справі №825/2295/16 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання у повному обсязі шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуюча суддя Шелест С.Б.

Судді : Кузьмишина О.М.

Пилипенко О.Є.

Повний текст ухвали складений: 02.03.2017 р

Головуючий суддя Шелест С.Б.

Судді: Кузьмишина О.М.

Пилипенко О.Є.