Справа № 808/5/17
Суддя: Лазаренко Максим Сергійович
Дата ухвалення: 2017-02-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ПРО ВІДМОВУ В ЗАЛИШЕННІ ПОЗОВНОЇ ЗАЯВИ БЕЗ РОЗГЛЯДУ

16 лютого 2017 року Справа № 808/5/17
м. Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Лазаренка М.С., розглянувши у порядку письмового провадження заяву представника відповідача про залишення позовної заяви без розгляду в адміністративній справі за позовом ОСОБА_2 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" Кадирова Владислава Володимировича, третя особа - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду (далі іменується - суд) надійшов адміністративний позов ОСОБА_2 (далі іменується - позивач) до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" Кадирова Владислава Володимировича, (далі іменується - відповідач), третя особа - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, в якому позивач просить суд :

- визнати протиправним та скасувати рішення відповідача, оформлене наказом № 813 від 16.09.2015 в частині визнання нікчемним договору № 005-07580-240215 банківського вкладу (депозиту) від 24.02.2015, укладеного між ОСОБА_2 та ПАТ "Дельта Банк" та застосування наслідків нікчемності правочину (договору).

- зобов'язати відповідача сформувати і надати Фонду гарантування вкладів фізичних осіб повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, у вигляді додаткової інформації про вкладників стосовно збільшення кількості вкладників, яким необхідно здійснити виплати відшкодування, у який включити позивача за договором № 005-07580-240215 банківського вкладу (депозиту) "Найкращий від Миколая" у доларах США від 24.02.2015.

Ухвалою суду від 30.01.2017 провадження в адміністративній справі №808/5/17 зупинялось до 16.02.2017.

Позивач у судове засідання не з'явився. 16.02.2017 до суду надійшло клопотання від представника позивача вх. № 4545 про розгляд справи без його участі.

30.01.2017 представником відповідача подано клопотання про залишення позовної заяви ОСОБА_2 без розгляду. В обгрунтування клопотання вказує, що позивач оскаржує дії відповідача, про які йому стало відомо після отримання повідомлення про нікчемність правочину від тимчасової адміністрації АТ "Дельта Банк" від 29.09.2015.

У судове засідання 16.02.2017 прибув представник відповідача та підтримав подану заяву.

Представник третьої особи у судове засідання не прибув, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Відповідно до частини шостої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Оскільки у судове засідання прибули не всі особи, які беруть участь у справі, суд визнав за можливе розглянути заяву в порядку письмового провадження за наявними у справі доказами.

Враховуючи вимоги частини першої статті 41 КАС України, відповідно до якої уразі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість мотивів, покладених відповідачем в основу клопотання про залишення позовної заяви без розгляду, дослідивши матеріали справи та перевіривши їх наданими доказами, суд вважає, що заявлене клопотання не підлягає задоволенню на підставі наступного.

Згідно статті 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Так, відповідно до частин першої та другої статті 99 КАС України, адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно з частиною першою статті 100 КАС України, адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Отже, з викладених правових норм вбачається, що регламентований адміністративним процесуальним законодавством строк звернення особи до суду з адміністративним позовом слід відраховувати з дня, коли особа дізналась або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів, а тому єдиною правовою підставою для застосування судом наслідків пропуску вказаного строку, передбачених статтею 100 КАС України, є наявність однозначних підстав вважати, що такий строк дійсно був пропущений позивачем і поважні причини його пропуску відсутні.

Звертаючись до суду з позовом про визнання протиправною відмови та зобов'язання вчинити відповідача певні дії позивач послався на ту обставину, що рішення відповідача є незаконним, порушує його права та інтереси.

Виходячи з цього та перевіряючи своєчасність звернення позивача до суду з даною позовною заявою, суд встановив, що 06.07.2016 позивач отримала виписку по банківському рахунку про рух коштів, з якої дізналась про те, що до договору № 005-07580-240215 від 24.02.2015 між ОСОБА_2 та ПАТ «Дельта Банк» застосовано наслідки нікчемності правочину згідно наказу відповідача № 813 від 16.09.2015.

28.12.2016 позивачем було направлено матеріали позову до Запорізького окружного адміністративного суду, що підтверджується штемпелем на конверті, в якому надійшла позовна заява ОСОБА_2 на адресу суду.

Таким чином, суд вважає, що шестимісячний строк звернення до суду з даним адміністративним позовом ним не порушено.

Крім того, залишення позовних вимог без розгляду з підстав пропуску строку звернення до суду призведе до порушення права позивача, визначеного Конституцією України, на судовий захист.

Суд відзначає, що процесуальне питання стосовно доступу особи до правосуддя неодноразово було предметом судового розгляду Європейського суду з прав людини.

Європейський суд з прав людини у своїй практиці наголошує на тому, що право на розгляд справи означає право особи звернутися до суду та право на те, що його справа буде розглянута та вирішена судом. При цьому особі має бути забезпечена можливість реалізувати вказані права без будь-яких перепон чи ускладнень. Здатність особи безперешкодно отримати судовий захист є змістом поняття доступу до правосуддя. Перешкоди у доступі до правосуддя можуть виникати як через особливості внутрішнього процесуального законодавства, так і через передбачені матеріальним правом обмеження.

З тексту статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод прямо витікає, що доступність правосуддя є невід'ємним елементом права на справедливий суд.

Так, у справі Bellet v. France Європейський суд з прав людини зазначив, що стаття 6 параграфу 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданих національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.

У рішенні по справі «Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії» від 13 січня 2000 року та у рішенні по справі «Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії» від 28 жовтня 1998 року Європейський Суд з прав людини вказав, що надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавило заявників права доступ до суду і завадило розгляду їхніх позовних вимог. Це визнане порушенням пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод

Таким чином, зміст права на захист полягає в тому, що кожен має право звернутися до суду, якщо його права чи свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та свобод.

В даному випадку суд дійшов висновку про те, що відсутні жодні правові підстави для залишення позовної заяви без розгляду.

З огляду на вищевикладене, суд не вбачає підстав для задоволення клопотання відповідача про залишення позовної заяви без розгляду.

Враховуючи наведене та керуючись статтями 2, 6-14, 99, 100, 160, 165 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" Кадирова Владислава Володимировича про залишення позовної заяви без розгляду відмовити

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення щодо неї можуть бути подані до апеляційної скарги на рішення суду

Суддя М.С. Лазаренко