Справа № 222/1659/16-а
Суддя: Ханова Раїса Федорівна
Дата ухвалення: 2017-02-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Подліпенець Є.О.
Суддя-доповідач - ОСОБА_1
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2017 року справа №222/1659/16-а

зал судового засідання № 1 у приміщенні суду за адресою: м. Краматорськ, вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд колегією суддів у складі:

головуючого судді: Ханової Р.Ф.

суддів: Василенко Л.А.

ОСОБА_2

при секретарі

судового засідання ОСОБА_3

за участю представників:

від позивача: не зявився

від відповідача: ОСОБА_4 на підставі довіреності від 15.02.2017 року

розглянувши у відкритому

судовому засіданні

в режимі відеоконференції

апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Володарському районі Донецької області

на постанову Володарського районного суду Донецької області

від 13 січня 2017 року

по адміністративній справі № 222/1659/16-а (суддя Подліпенець Є.О.)

за позовом ОСОБА_5

до Управління Пенсійного фонду України в Володарському районі Донецької області

про визнання розпорядження від 06.10.2014 року № 970 та відмову в перерахунку пенсії протиправними та скасувати їх, зобовязання здійснити перерахунок пенсії за віком, на умовах і в порядку, передбачених Законом України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» з 1 жовтня 2014 року та сплатити різницю між отриманою та назначеною пенсією,-

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2016 року ОСОБА_5 (надалі позивач у справі) звернувся до суду з адміністративним позовом (з урахуванням уточнених позовних вимог) до Управління Пенсійного фонду України в Володарському районі Донецької області (далі управління, відповідач у справі) про визнання протиправними та скасування розпорядження від 06.10.2014 року № 970 про призначення пенсії, відмови в перерахунку пенсії згідно заяви від 15.09.2016 р. із застосуванням показника середньої заробітної плати у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, зобовязання здійснити перерахунок пенсії за віком, на умовах і в порядку, передбачених ч. 2 ст. 40 Законом України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» згідно якої при розрахунку пенсії застосування показника середньої заробітної плати у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, тобто за 2012-2014 роки з часу призначення пенсії за віком, з 1 жовтня 2014 року та сплатити різницю між отриманою та призначеною пенсією (а.с.2-7, 30-31).

Постановою суду першої інстанції від 13.01.2017 року позовні вимоги задоволенні частково, визнані протиправними дії Управління щодо не нарахування позивачу пенсії за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії згідно поданої ним заяви від 15.09.2016 року; зобов'язано відповідача призначити позивачу пенсію за віком на умовах і в порядку, передбачених Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, тобто за 2013-2015 роки, з 15.09.2016 року. В решті вимог відмовлено (а. с. 66-68).

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції відповідачем подана апеляційна скарга, в якій він, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог (а.с.71-73).

Заявник апеляційної скарги доводить, що при визначенні розміру пенсії позивачу необхідно застосовувати показник середньої заробітної плати (доходу), який враховується під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії відповідно до положень абзацу 2 частини 3 статті 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року № 1058-IV (далі Закон № 1058-IV).

Відповідач також зауважує, що управління Пенсійного фонду є бюджетною організацією, яка фінансується виключно за рахунок коштів державного бюджету, а тому не має можливості відшкодувати позивачу витрати на сплату судового збору.

Апеляційний розгляд справи здійснювався із застосуванням засобів технічної фіксації судового процесу відповідно до статті 41 КАС України, в режимі відіоконференції.

Представник відповідача у суді апеляційної інстанції доводи апеляційної скарги підтримав, просив її задовольнити, а постанову суду першої інстанції скасувати.

Від позивача через канцелярію суду апеляційної інстанції надані заперечення на апеляційну скаргу, в яких він просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду без змін. Зазначені заперечення долучені до матеріалів справи. Позивач також зауважив, що не бажає взяти участь в судовому засіданні та просить розглянути справу за його відсутності. Дане клопотання задоволене судом апеляційної інстанції.

За правилами частини першої статті 195 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції може вийти за межі доводів апеляційної скарги в разі встановлення під час апеляційного провадження порушень, допущених судом першої інстанції, які призвели до неправильного вирішення справи.

Колегія суддів, заслухавши суддю доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, встановила наступне.

ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, перебуває на обліку в УПФУ в Володарському районі Донецької області та отримував пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», як пенсіонер МВС, що не заперечується сторонами (а. с. 7-8).

Позивач 01.10.2014 року звернувся до відповідача з заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону № 1058-IV. Управлінням на підставі зазначеної заяви розпорядженням № 970 від 06.10.2014 року здійснено призначення позивачу пенсії за віком, при цьому при розрахунку розміру пенсії був застосований показник середньої заробітної плати за 2007 рік. В подальшому, 07.10.2014 року, позивач звернувся до управління з заявою про розяснення йому порядку розрахунку його пенсії при переході з одного виду пенсії на інший, на що отримав відповідь 22.10.2014 року (а. с. 9-12).

Як зазначає позивач в адміністративному позові, після того, як розмір призначеної та отриманої пенсії за віком став меншим ніж розмір пенсії за вислугу років він вимушено повернувся на пенсію за вислугу років.

ОСОБА_5 15.09.2016 року звернувся до відповідача з заявою про перерахунок пенсії за віком. Відповідачем 25.10.2016 року здійснено перерахунок пенсії позивачу, що підтверджено Розпорядження № 812. При цьому управлінням Пенсійного фонду при розрахунку розміру пенсії застосовано показник середньої заробітної плати, який враховувався під час призначення пенсії за вислугу років (а. с. 57-59).

Спірним питанням у даній справі є правомірність (протиправність) застосування відповідачем при розрахунку розміру пенсії за віком позивачу показника середньої заробітної плати, який враховується під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії за вислугу років.

Відповідно до статті 1-1 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 р. № 2262-XII (далі Закон № 2262-XII) законодавство про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, базується на Конституції України і складається з цього Закону, Закону № 1058-IV та інших нормативно-правових актів України, прийнятих відповідно до цих законів.

Згідно зі статтею 7 Закону № 2262-XII військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим законом, та членам їх сімей, які одночасно мають право на різні державні пенсії, призначається одна пенсія за їх вибором; у разі якщо особа має право на отримання пенсії відповідно до Закону № 2262-XII та Закону № 1058-IV, призначається одна пенсія за її вибором; при цьому різниця між розміром пенсії, на який особа має право відповідно до Закону № 2262-XII, і розміром пенсії із солідарної системи відповідно до Закону № 1058-IV, яка визначається в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, фінансується за рахунок коштів державного бюджету.

У частині першій статті 9 Закону № 1058-IV передбачено, що за рахунок коштів ПФУ в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов'язаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсія у зв'язку з втратою годувальника.

За правилами частини другої статті 40 Закону № 1058-IV заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою:

Зп = Зс х (Ск : К), де:

Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях;

Зс - середня заробітна плата (дохід) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії.

Частиною третьою статті 45 Закону № 1058-IV встановлено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами ПФУ.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що частиною третьою статті 45 Закону № 1058-IV регламентовано порядок переведення з одного виду пенсії, призначеного саме за цим Законом, на інший. Отже, показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої Законом N 1058-IV.

Водночас позивачу було призначено пенсію відповідно до Закону N 2262-XII, котрий передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії. Зокрема, при призначенні пенсії за вислугу років показник середньої заробітної плати (доходу) при її розрахунку не застосовується в силу вимог зазначеного Закону, адже основою доходу у цьому разі є грошове забезпечення.

Крім того, після звільнення з органів внутрішніх справ позивач продовжував працювати та сплачував у встановленому законом порядку страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування та до накопичувальної системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування.

За таких обставин суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що при обчисленні розміру пенсії за віком позивачу положення частини третьої статті 45 Закону N 1058-IV не застосовуються, а тому дії відповідача щодо застосування при обчисленні розміру пенсії позивачу показника заробітної плати за 2007 рік є неправомірними.

Аналогічна правова позиція викладена в Постановах Верховного Суду України від 22 грудня 2015 року № 2а/199/138/14, від 2 грудня 2015 року № 193/1029/14-а, від 9 червня 2015 року № 21-550а14, від 31 березня 2015 року № 21-612а14, яка має враховуватися судами при застосуванні таких норм відповідно до частини 1 статті 244-2 КАС України.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про наявність у позивача права на пенсію, розмір якої розраховується із застосуванням показника середньої заробітної плати у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, тобто за 2012-2014 роки.

Як вбачається з матеріалів справ, висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи. Так, суд першої інстанції зобовязав відповідача призначити позивачу пенсію за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, тобто за 2013-2015 роки, з 15.09.2016 року. Колегія суддів не може погодитись з такими висновками з огляду на те, що позивач перейшов на інший вид пенсії, а саме, з пенсії за вислугу років (по Закону № 2262-XII) на пенсію за віком (по Закону № 1058-IV) ще у 2014 році. У звязку з тим, що розмір пенсії за віком виявився меншим, ніж розмір пенсії за вислугу, позивач повернувся на пенсію за вислугу. Згодом, у 2016 році позивач, намагаючись виправити допущені відповідачем при призначенні пенсії за віком помилки у застосуванні показника середньої заробітної плати, звернувся за перерахунком пенсії, оскільки він дізнався про практику Верховного Суду України з цього питання, про що зазначив у позовній заяві.

Оскільки рішенням відповідача, оформленим у формі протоколу № 970 від 06.10.2014 року позивачу призначена пенсія за віком відповідно до Закону № 1058-IV із застосуванням при розрахунку пенсії невірного показника середньої заробітної плати, то саме цим актом індивідуальної дії субєкта владних повноважень порушено право позивача на пенсійне забезпечення. Таким чином, належним засобом відновлення порушеного права позивача є скасування протоколу управління Пенсійного фонду України в Володарському районі Донецької області від 06.10.2014 року № 970 в частині застосування показника середньої заробітної плати.

Оцінюючи спірні правовідносини колегія суддів звертається до положень Конституції України, за якими, в Україні як соціальній, правовій державі людина, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави (статті 1, 3 Конституції України). Право на соціальний захист віднесено до основоположних прав і свобод. Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел (частина друга статті 46 Основного Закону України) і забезпечується частиною другою статті 22 Конституції України, відповідно до якої конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. Конституційне право на соціальний захист включає і право громадян на забезпечення їх у старості. Пенсія за віком, за вислугу років та інші її види, що призначаються у зв'язку з трудовою діяльністю, заслужені попередньою працею і є однією з форм соціального захисту. Цим визначається зміст і характер обов'язку держави стосовно тих громадян, які набули право на одержання пенсії.

Враховуючи, що пенсія за віком є виплатою довічною, з метою повного захисту права позивача на належний йому по закону розмір пенсійного забезпечення, виходячи з принципу офіційного з'ясування усіх обставин, колегія суддів вважає за необхідне вийти за межі апеляційної скарги відповідно до частини 1 статті 195 КАС України, скасувати постанову суду першої інстанції, поновити позивачу строк звернення до суду та задовольнити позовні вимоги частково, скасувати розпорядження № 970 про призначення пенсії за віком позивачу в частині визначення показника середньої заробітної плати, застосувавши показник середньої заробітної плати у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, тобто за 2012-2014 роки.

Однак, колегія суддів вважає, що перерахунок та виплату пенсії за віком можливо здійснити лише з 01.09.2016 року на підставі заяви позивача до управління від 15.09.2016 року, оскільки впродовж 2014-2016 років позивач отримував пенсію за вислугу років відповідно до Закону № 2262. При перерахунку пенсії за віком відповідач повинен застосувати показник середньої заробітної плати у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, тобто за 2012-2014 роки.

Стосовно обраного позивачем засобу відновлення порушеного права колегія суддів зазначає, що вирішення спору у спосіб щодо спонукання перерахувати позивачу пенсію за віком не узгоджується із дискреційними повноваженнями органу, оскільки означає підміну функцій органу судом. Вбачається більш належним замість імперативного положення рішення суду «зобовязати перерахувати» вказати зобовязати відповідача, як субєкта владних повноважень, розглянути заяву позивача від 15.09.2016 року. При цьому, застереження які мали місце під час розгляду даної справи повинні бути враховані управлінням та не можуть бути підставою для відмови у такому перерахунку.

Неповне зясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи є підставами для скасування постанови та ухвалення нового рішення відповідно до положень статті 202 КАС України.

Розподіл судових витрат здійснюється відповідно до положень ч.1 та ч. 6 статті 94 КАС України.

Керуючись ст. 24, ст. 41, ст. 94, ст. 167, ст. 184, ч.1 ст. 195, ст. 196, п.3 ч.1 ст. 198, п.1, п. 1 ч.1 ст. 202, ч.2 ст. 205, ст. 207, ст. 211, ст. 212, ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Володарському районі Донецької області на постанову Володарського районного суду Донецької області від 13 січня 2017 року по справі № 222/1659/16-а задовольнити частково.

Постанову Володарського районного суду Донецької області від 13 січня 2017 року по справі № 222/1659/16-а - скасувати.

Прийняти нову постанову.

Позовні вимоги ОСОБА_5 до Управління Пенсійного фонду України в Володарському районі Донецької області про визнання протиправними та скасування розпорядження від 06.10.2014 року № 970 про призначення пенсії, відмови в перерахунку пенсії згідно заяви від 15.09.2016 р. із застосуванням показника середньої заробітної плати у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, зобовязання здійснити перерахунок пенсії за віком, на умовах і в порядку, передбачених ч. 2 ст. 40 Законом України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» згідно якої при розрахунку пенсії застосування показника середньої заробітної плати у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, тобто за 2012-2014 роки з часу призначення пенсії за віком, з 1 жовтня 2014 року та сплатити різницю між отриманою та призначеною пенсією задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати розпорядження Управління Пенсійного фонду України в Володарському районі Донецької області від 06.10.2014 року № 970 про призначення пенсії в частині застосування показника середньої заробітної плати за 2007 рік.

Зобовязати Управління Пенсійного фонду України в Володарському районі Донецької області розглянути заяву ОСОБА_5 від 15.09.2016 року, застосувавши при розрахунку розміру пенсії показник середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, тобто за 2012-2014 роки.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління Пенсійного фонду України в Володарському районі Донецької області на користь ОСОБА_5 судовий збір в розмірі 1102 (одна тисяча сто дві) гривні 40 копійок.

Зобовязати Управління Пенсійного фонду України в Володарському районі Донецької області подати до Володарського районного суду Донецької області звіт про виконання постанови суду у строк до 1 квітня 2017 року

Вступна та резолютивна частини постанови складені у нарадчій кімнаті та проголошені у судовому засіданні 28 лютого 2017 року. Повний текст постанови складений та підписаний у нарадчій кімнаті 28 лютого 2017 року.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий суддя : Р.Ф. Ханова

Судді: Л.А. Василенко

ОСОБА_2