Справа № 803/1465/16
Суддя: Курилець Андрій Романович
Дата ухвалення: 2017-03-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2017 року Справа № 876/10497/16

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді Курильця А.Р.,

суддів Кушнерика М.П., Мікули О.І.,

з участю секретаря Румянцевої О.І.,

представника позивача Соколова О.В.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Ковельської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області на постанову Волинського окружного адміністративного суду від 28 листопада 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Ковельської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення- рішення,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_2 звернувся в суд з адміністративним позовом до Ковельської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення- рішення.

Постановою Волинського окружного адміністративного суду від 28 листопада 2016 року позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Ковельської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області від 30 червня 2016 року №164510-03.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції Ковельська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Волинській області оскаржила її, подавши до Львівського апеляційного адміністративного суду апеляційну скаргу, в якій зазначає, що оскаржувана постанова є незаконна і необґрунтована та прийнята з неправильним застосуванням норм матеріального і процесуального права, недоведеністю обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими, при невідповідності висновків суду обставинам справи і підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про відмову в задоволенні адміністративного позову, оскільки стаття 267 Податкового кодексу України передбачає обов'язок власників транспортних засобів, які використовуються до 5 років і середньоринкова вартість яких становить понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року, сплатити транспортний податок у розмірі 25 000 грн. За таких обставин прийняте контролюючим органом податкове повідомлення-рішення від 30.06.2016 року №164510-03 вважає правомірним.

Представник Ковельської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області й області в судове засідання не з'явився, належним чином повідомлявся про час і місце слухання справи і оскільки його явка в суді апеляційної інстанції не є обов'язковою, судовий розгляд проведено у його відсутності.

Представник ОСОБА_2 в судовому засіданні апеляційну скаргу заперечив, просить постанову Волинського окружного адміністративного суду від 28 листопада 2016 року залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового розгляду, перевіривши матеріали справи та апеляційну скаргу в межах наведених у ній доводів, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга Ковельської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області не підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Судом встановлено, що за фізичною особою ОСОБА_2 зареєстровано транспортний засіб Tesla, моделі S, 2014 року випуску, тип двигуна - електро, державний номерний знак НОМЕР_1.

01.01.2016 року, набрав чинності Закон України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2016 році" від 24.12.2015 року № 909-VIII (надалі Закон № 909-VIII), яким викладено в новій редакції статтю 267 Податкового кодексу України.

Відповідно до підпункту 267.1.1 пункту 267.1 статті 267 Податкового кодексу України платниками транспортного податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які мають зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством власні легкові автомобілі, що відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті є об'єктами оподаткування.

Об'єктом оподаткування є легкові автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п'яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року (підпункт 267.2.1 пункту 267.2 статті 267 Податкового кодексу України).

Така редакція Закону набрала чинності з 01.01.2016 року у зв'язку із внесенням змін до ПК України щодо об'єкту оподаткування транспортним податком Законом України від 24.12.2015 року № 909-VIII «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2016 році» (далі - Закон № 909).

Згідно із підпунктом 267.3.1 пункту 263.1 статті 267 Податкового кодексу України базою оподаткування є легковий автомобіль, що є об'єктом оподаткування відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті.

Ставка податку встановлюється з розрахунку на календарний рік у розмірі 25 000 гривень за кожен легковий автомобіль, що є об'єктом оподаткування відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті (пункт 267.4 статті 267 Податкового кодексу України).

Як передбачено підпунктом 267.5.1 пункту 267.5 статті 267 Податкового кодексу України, базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному року.

Законом України "Про Державний бюджет України на 2016 рік" мінімальна заробітна плата станом на 01.01.2016 року визначена у розмірі 1 378, 00 грн., а тому об'єктом оподаткування у 2016 році стали легкові автомобілі, середньоринкова вартість яких становить понад 1 033 500 грн. (750 х 1 378, 00 грн.) та з року випуску яких минуло не більше п'яти років (включно).

З 19 лютого поточного року набула чинності Методика визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів, затверджена постановою Кабміну від 18.02.2016 року № 66, яка встановлює механізм визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів (далі - автомобілі) для цілей їх віднесення до об'єктів оподаткування транспортним податком, та зазначено, що Мінекономрозвитку забезпечує роботу офіційного веб-сайту в режимі, який дає змогу отримати інформацію про середньоринкову вартість автомобіля шляхом введення даних про їх марку, модель, рік випуску, тип двигуна, об'єм циліндрів двигуна, тип коробки переключення передач та пробіг.

Мінекономрозвитку відповідно до цієї Методики розраховує середньоринкову вартість автомобіля та щороку до 1 лютого базового податкового (звітного) періоду подає ДФС інформацію про автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п'яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року.

Як вбачається з матеріалів справи, за фізичною особою ОСОБА_2 з 24.09.2015 року зареєстрований транспортний засіб марки Tesla, модель S, 2014 року випуску, тип кузову: легковий універсал - В, тип двигуна - електро, державний номерний знак НОМЕР_1, що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії СХТ 379036.

Судом встановлено, що вищезазначений автомобіль був ввезений на територію України в після аварійному стані, що підтверджується фотознімками автомобіля та копією сертифіката пошкоджень від 18.06.2015 року (а.с.35).

Відповідно до вантажно-митної декларації від 17.08.2015 року №205060001/2015/002543 вартість автомобіля Tesla, модель S, 2014 року випуску, з врахуванням всіх митних платежів та зборів склала 649 587,62 грн.

Як вбачається з висновку №148 автотоварознавчого дослідження від 27 лютого 2017 року, вартість автомобіля Tesla, модель S, 2014 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 станом на 16.07.2015 року складає 239059,90 грн.

Суд першої інстанції вірно не взяв до уваги лист Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 18.11.2016 року №3252-08/37282-05, оскільки Мінекономрозвитку при визначенні вартості вказаного автомобіля було враховано лише інформацію двох веб-сайтів в мережі Інтернет та не взято до уваги, що автомобіль було ввезено на територію України в після аварійному стані, що значно впливає на визначення середньоринкової вартості належного позивачу транспортного засобу, тобто фактично проведено розрахунок середньоринкової вартості транспортного засобу не на підставі Методики і наявних доказів про фактичну вартість автомобіля.

Інших доказів на підтвердження того, що транспортний засіб марки Tesla, модель S, 2014 року випуску, має середньоринкову вартість понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року, відповідач суду не надав.

Додатково, колегія суддів зазначає, що елементи транспортного податку передбачені ст. 267 ПК України. Оскільки об'єкт оподаткування є елементом транспортного податку, то зміна до такого елементу не може вноситися пізніш як за шість місяців до початку нового бюджетного періоду, в той час як дана зміна внесена 01.01.2016 року.

Відповідно до п.п. 12.4.3 п. 12.4 ст. 12 ПК України визначено, що до повноважень сільських, селищних, міських рад та рад об'єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, щодо податків та зборів належать до початку наступного бюджетного періоду прийняття рішення про встановлення місцевих податків та зборів, зміну розміру їх ставок, об'єкта оподаткування, порядку справляння чи надання податкових пільг, яке тягне за собою зміну податкових зобов'язань платників податків та яке набирає чинності з початку бюджетного періоду.

Частиною 1 статті 3 Бюджетного кодексу України передбачено, що бюджетний період для всіх бюджетів, що складають бюджетну систему України, становить один календарний рік, який починається 1 січня кожного року і закінчується 31 грудня того ж року.

Відтак, колегія суддів зазначає, що якщо держава задекларувала певні правила поведінки при внесенні змін до порядку оподаткування (принцип стабільності податкового законодавства), вона зобов'язана вжити всіх заходів для забезпечення реалізації цих правил.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку, доводами апеляційної скарги висновки, викладені в судовому рішенні не спростовуються і підстав для його скасування немає.

Враховуючи вищевикладене, апеляційну скаргу Ковельської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 195,198,200,205,206,254 КАС України, суд, -

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу Ковельської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області залишити без задоволення, а постанову Волинського окружного адміністративного суду від 28 листопада 2016 року у справі № 803/1465/15 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання постанови в повному обсязі шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий А.Р.Курилець

Судді М.П.Кушнерик

О.І.Мікула

Повний текст ухвали виготовлений 02 березня 2017 року.