Справа № 22-а/0690/2962/11
Суддя: Товянська О. В.
Дата ухвалення: 2011-06-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Апеляційний суд Житомирської області
ПОСТАНОВА

Іменем України

08 червня 2011 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого : Товянської О.В.

суддів : Микитюк О.Ю., Гансецької І.А.

розглянувши в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Попільнянському районі Житомирської області, Державного казначейства України про визнання дій неправомірними, стягнення заборгованості

за апеляційною скаргою Управління Пенсійного фонду України в Попільнянському районі Житомирської області, Державного казначейства України

на постанову Попільнянського районного суду Житомирської області від 29 травня 2009 року,

в с т а н о в и л а :

Позивач звернулась до суду із позовною заявою, в якій просила визнати неправомірними дії відповідача щодо невиплати в повному обсязі надбавки до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, передбаченої ст. 6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни, стягнути з відповідача заборгованість за травень-грудень 2008р.

Постановою Попільнянського районного суду від 29 травня 2009 року позов задоволено частково. Зобовязано Державне казначейство України виділити та перерахувати необхідні кошти управлінню Пенсійного фонду України в Попільнянському районі для виплати позивачу надбавки до пенсії як дитині війни за період з 22.05.2008 року по 31.12.2008 року. Зобовязано управління Пенсійного фонду України в Попільнянському районі нарахувати та виплатити таку надбавку.

В апеляційній скарзі управління Пенсійного фонду України в Попільнянському районі просить скасувати постанову і ухвалити нову постанову про відмову в задоволенні позову. Апелянт посилається на порушення норм матеріального і процесуального права. Зазначає, що кошти Пенсійного фонду України не включаються до складу Державного бюджету України, що до Пенсійного фонду не надходили кошти для проведення зазначених виплат у стягнутому судом розмірі, що Законом України „Про соціальний захист дітей війни не визначений розмір мінімальної пенсії за віком, з якого обчислюється підвищення.

В апеляційній скарзі Державне казначейство України просить скасувати постанову і ухвалити нову постанову про відмову в задоволенні позову до нього. Апелянт посилається на те, що виплата пенсій здійснюється з коштів Пенсійного фонду України.

Апеляційна скарга управління Пенсійного фонду України в Попільнянському районі задоволенню не підлягає, а апеляційна скарга Державного казначейства України підлягає задоволенню з таких підстав.

Як зазначено у ч.1 ст.6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни (в редакції з 09.07.2007 року до 01.01.2008 року та після 22.05.2008 року) дітям війни до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Відповідно до ч.1ст.28 Закону України „Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування (далі Закону) мінімальний розмір пенсії за віком встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом. Розміри прожиткового мінімуму на одну особу в 2008 році встановлені ст.58 Закону „Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України.

Положення ч.3 ст.28 Закону не є перешкодою для застосування мінімального розміру пенсії за віком для обрахування інших пенсій чи доплат, повязаних з мінімальною пенсією за віком, оскільки чинним законодавством не встановленого іншого, крім передбаченого частиною 1 цієї статті, мінімального розміру пенсії за віком.

Частиною 1 ст.8 Закону України „Про пенсійне забезпечення передбачено, що виплата пенсій здійснюється з коштів Пенсійного фонду України.

Оскільки постанова в частині зобовязання Державного казначейства України перерахувати кошти суперечить матеріальному закону, її належить скасувати і ухвалити в цій частині нову постанову про відмову в позові.

Позивач є пенсіонером, має статус дитини війни, підвищення пенсії отримав в розмірі меншому, чим передбачено законом, тому суд першої інстанції обґрунтовано зобовязав районне управління Пенсійного виплатити позивачу кошти з 22.05.2008 року по 31.12.2008 року.

Статтею 17 Закону України від 23 лютого 2006 року N 3477-IV "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі Конвенцію) та практику Європейського Суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до ст.1 Протоколу 1 Конвенції кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. В рішеннях у справах Кечко проти України, 2005 рік Broniowski v. Poland, 1996 рік Azinas v Cyprus, 2002 Європейський Суд з прав людини прийшов до висновку, що поняття власності, яке міститься в першій частині статті 1 Протоколу № 1, має автономне значення, яке не обмежене власністю на фізичні речі і не залежить від формальної класифікації в національному законодавстві. До „майнових прав і „власності може бути прирівняно право заявника на матеріальний інтерес, зокрема щодо отримання пенсії чи надбавки до заробітної плати.

В рішенні у справі Кечко проти України, 2005 рік суд зауважив, що в межах свободи дій держави визначати, які надбавки виплачувати своїм робітникам з державного бюджету. Держава може вводити, призупиняти чи закінчити виплату таких надбавок, вносячи відповідні зміни в законодавство. Однак, якщо чинне правове положення передбачає виплату певних надбавок, і дотримано всі вимоги, необхідні для цього, органи державної влади не можуть свідомо відмовляти у цих виплатах доки відповідні положення є чинними. Суд не прийняв аргумент Уряду щодо бюджетних асигнувань, оскільки органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобовязань (рішення у справі Бурдов проти Росії, 2000 рік).

Отже, в частині зобовязання управління Пенсійного фонду України в Попільнянському районі нарахувати та виплатити позивачу соціальну допомогу за період з 22.05.2008 року по 31.12.2008 року постанова є правильною і залишається без змін.

Керуючись ст.ст.195,197 - 207,212 КАС України, колегія суддів

постановила:

Апеляційну скаргу Пенсійного фонду України в Попільнянському районі відхилити. Апеляційну скаргу Державного казначейства України задовольнити.

Скасувати постанову Попільнянського районного суду від 29 травня 2009 року в частині зобовязання Державного казначейства України виділити та перерахувати необхідні кошти управлінню Пенсійного фонду України в Попільнянському районі для виплати ОСОБА_1 надбавки до пенсії як дитині війни за період з 22.05.2008 року по 31.12.2008 року і ухвалити в цій часині нову постанову. Відмовити в позові до Державного казначейства України за безпідставністю.

В решті постанову залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного Суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий:

Судді: