Справа № 826/5428/16
Суддя: Кучма А.Ю.
Дата ухвалення: 2017-02-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 826/5428/16 Головуючий у 1-й інстанції: Огурцов О.П. Суддя-доповідач: Кучма А.Ю.
У Х В А Л А

Іменем України

20 лютого 2017 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого-судді: Кучми А.Ю.

суддів: Аліменка В.О., Безименної Н.В.,

за участю секретаря: Козлової І.І.

розглянувши за відсутності осіб, які беруть участь в справі, без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ст. 41 КАС України у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Нікея-ЛТД» на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 24.11.2016 у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Нікея-ЛТД» до Державної фіскальної служби України, Головного управління ДФС України, Державної податкової інспекції у Печерському районі ГУ ДСФ України у м. Києві про визнання незаконними та скасування рішень,-

В С Т А Н О В И Л А:

ТОВ «Нікея-ЛТД» звернулося до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Державної фіскальної служби України, Головного управління ДФС України, Державної податкової інспекції у Печерському районі ГУ ДФС України у м. Києві про визнання незаконними та скасування рішення (лист) Державної податкової інспекції у Печерському районі ГУ ДФС України у м. Києві вих. № 19121/10/26-55-11-02 від 11.09.2015; рішення ГУ ДФС у м. Києві № 16796/10/26-15-11-03-11 від 05.11.2015 про результати розгляду первинної скарги; рішення ДФС України № 2041/6/99-99-11-02-02-15 від 02.02.2016 про результати розгляду скарги; зобов'язання включити відомості з поданої ТОВ «Нікея-ЛТД» () податкової декларації з податку на додану вартість за податковий період календарний місяць серпень 2015 року, доповнення та додатків 2, 3, 4 та 5 до цієї декларації до облікових даних щодо цього товариства у інформаційних базах даних ДФС України.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 24.11.2016 у задоволенні вищевказаного адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись з зазначеним судовим рішенням позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нову, якою задовольнити позовні вимоги.

Особи, які беруть участь в справі в судове засідання не з'явилися, про дату та час слухання справи були повідомлені належним чином.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду - без змін.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що декларація з ПДВ за звітний період - серпень 2015 року подана позивачем з порушенням вимог п. 48.4 ст. 48 ПК, тому у відповідачі були наявні правові підстави для відмови позивачу у прийнятті декларації та складання листа № 19121/10/26-55-11-02 від 11.09.2015. Рішення вих. № 16796/10/26-15-11-03-11 від 05.11.2015; рішення ДФС України № 2041/6/99-99-11-02-02-15 від 02.02.2016 не є юридично значеними для позивача, оскільки не мають безпосереднього впливу на суб'єктивні права та обов'язки позивача шляхом позбавлення його можливості реалізувати належне йому право або шляхом покладення на нього будь-якого обов'язку, отже самі по собі не породжують для позивача настання будь-яких юридичних наслідків та не впливають на його права та обов'язки.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Згідно матеріалів справи, 10.09.2015 позивачем подано податкову декларацію з податку на додану вартість (а.с. 111-113 т. 1) з додатками 2,3,4,5 .(а.с. 114-121 т. 1).

Листом № 19121/10/26-55-11-02 від 11.09.2015 Державною податковою інспекцією у Печерському районі ГУ ДСФ України у м. Києві відмовлено у прийнятті звіту з ПДВ за серпень 2015 року, як податкової декларації, оскільки позивачем подано податкову звітність з ПДВ за серпень 2015 року разом із доповненнями у спосіб, що суперечить абз. 2 п. 49.4 ст. 49 ПК України, а саме на паперових носіях (а.с. 133 т. 1).

23.10.2015 позивачем подано скаргу до ГУ ДФС у м. Києві на рішення Державною податковою інспекцією у Печерському районі ГУ ДСФ України у м. Києві № 19121/10/26-55-11-02 від 11.09.2015 (а.с. 134-140 т. 1).

Рішенням ГУ ДФС у м. Києві № 16796/10/26-15-11-03-11 від 05.11.2015 залишено без змін рішення № 19121/10/26-55-11-02 від 11.09.2015, а скаргу директора ТОВ «Нікея-ЛТД» Терещенка К.А. № 272 від 23.10.2015 без задоволення (а.с. 141-142 т. 1).

14.12.2015 позивачем подано скаргу до ДФС України про скасування рішення ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС України у м. Києві № 19121/10/26-55-11-02 від 11.09.2015 та рішення ГУ ДФС у м. Києві № 16796/10/26-15-11-03-11 від 05.11.2015 (а.с. 143-152 т. 1).

Також, 14.12.2015 позивачем подано аналогічного змісту скаргу за № 336 до Центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику (Міністерства фінансів України) (а.с. 153-162 т. 1).

Листом МФУ № 31-11120-09-10/39748 від 29.12.2015 повідомлено позивача про направлення його скарги за належністю (а.с. 163 т. 1).

Рішенням ДФС України № 27615/6/99-99-11-02-02-15 від 24.12.2015 продовжено строк розгляду скарги до 08.02.2016 (а.с. 164 т. 1).

Листом ДФС № 772/6/99-11-02-02-15 від 16.01.2016 на скаргу № 336 від 14.12.2015 повідомлено позивача, що за результатами розгляду вказаної скарги ДФС прийнято рішення про продовження строку розгляду скарги до 08.02.2016 (а.с. 165-166 т. 1).

Рішенням ДФС № 2041/6/99-99-11-02-02-15 від 02.02.2016 залишено без змін рішення № 19121/10/26-55-11-02 від 11.09.2015 та рішення ГУ ДФС у м. Києві № 16796/10/26-15-11-03-11 від 05.11.2015, а скаргу ТОВ «Нікея-ЛТД» № 333 від 14.12.2015 - без задоволення (а.с. 167-168 т. 1).

Відповідно до п. 49.4 ст. 49 Податкового кодексу України, платники податків, що належать до великих та середніх підприємств, подають податкові декларації до контролюючого органу в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації електронного підпису підзвітних осіб у порядку, визначеному законодавством. Податкова звітність з податку на додану вартість подається в електронній формі до контролюючого органу всіма платниками цього податку з дотриманням умови щодо реєстрації електронного підпису підзвітних осіб у порядку, визначеному законодавством. У разі розірвання контролюючим органом в односторонньому порядку договору про визнання електронних документів платник податків, договір з яким розірвано, має право до складання нового договору подавати податкову звітність у спосіб, визначений підпунктами "а" і "б" пункту 49.3 цієї статті.

Згідно з пп.пп. «а» і «б» п. 49.3 ст. 49 Податкового кодексу України, податкова декларація подається за вибором платника податків, якщо інше не передбачено цим Кодексом, в один із таких способів: а) особисто платником податків або уповноваженою на це особою; б) надсилається поштою з повідомленням про вручення та з описом вкладення.

26.12.2015 між позивачем та відповідачем укладено договір про визнання електронних документів, предметом якого є визнання податкових документів (податкової звітності, реєстрів отриманих та виданих податкових накладних з ПДВ та інших звітних податкових документів), поданих платником податків в електронному вигляді із застосуванням електронного цифрового підпису до органу ДФС засобами телекомунікаційного звязку або на електронних носіях, як оригіналу. Цьому договору про визнання електронних документів Інформаційним порталом ДФС України присвоєно номер .

Доказів розірвання контролюючим органом в односторонньому порядку зазначеного Договору не надано, а тому підстави подавати позивачем податкову звітність у спосіб, визначений підпунктами «а» і «б» пункту 49.3 ст. 49 Податкового кодексу України відсутні.

У зв'язку з зазначеним, колегія суддів доходить висновку, що рішення (лист) Державної податкової інспекції у Солом'янському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві № 10349/10/26-58-11-02-18 від 21.04.2015 є правомірним.

Щодо позовних вимог про визнання незаконними та скасування рішення ГУ ДФС у м. Києві № 16796/10/26-15-11-03-11 від 05.11.2015 про результати розгляду первинної скарги; рішення ДФС України № 2041/6/99-99-11-02-02-15 від 02.02.2016 про результати розгляду скарги; зобов'язання включити відомості з поданої ТОВ «Нікея-ЛТД» () податкової декларації з податку на додану вартість за податковий період календарний місяць серпень 2015 року, доповнення та додатків 2, 3, 4 та 5 до цієї декларації до облікових даних щодо цього товариства у інформаційних базах даних ДФС України, колегією суддів встановлено наступне.

До адміністративного суду вправі звернутися кожна особа, яка вважає, що її право чи охоронюваний законом інтерес порушено чи оспорюється. Водночас, відповідно до зазначених норм право особи на звернення до адміністративного суду обумовлено суб'єктивним уявленням особи про те, що її право чи законний інтерес потребує захисту, однак обов'язковою умовою здійснення такого захисту судом є наявність відповідного порушення права або законного інтересу на момент звернення до суду.

При цьому, неодмінною ознакою порушення права особи є зміна стану її суб'єктивних прав та обов'язків, тобто припинення чи неможливість реалізації її права та/або виникнення додаткового обов'язку.

Отже, рішення суб'єкта владних повноважень є таким, що порушує права і свободи особи в тому разі, якщо, по-перше, таке рішення прийнято суб'єктом владних повноважень поза межами визначеної законом компетенції, а по-друге, оспорюване рішення є юридично значимим, тобто таким, що має безпосередній вплив на суб'єктивні права та обов'язки особи шляхом позбавлення можливості реалізувати належне цій особі право або шляхом покладення на цю особу будь-якого обов'язку.

У зв'язку з тим, що рішення про результати розгляду скарг не є юридично значимими для позивача, оскільки не мають безпосереднього впливу на суб'єктивні його права та обов'язки шляхом позбавлення можливості реалізувати належне йому право або шляхом покладення на нього будь-якого обов'язку, вони не породжують для нього настання будь-яких юридичних наслідків.

Зазначене узгоджується з правовою позицією Вищого адміністративного суду України, зокрема, в ухвалі від 22.06.2015 у справі № 2а/0370/675/11, у постановах від 12.01.2015 у справі № 2а/0470/2350/11 та від 20.05.2015 року у справі № 2а-6970/12/1370.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі жодним чином не спростовують висновки суду першої інстанції.

З урахуванням викладеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, щодо відсутності підстав для задоволення позову.

З урахуванням вище викладеного та приписів ст. 159 КАС України, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст. ст. 159, 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Нікея-ЛТД» залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 24.11.2016 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядок і строки, визначені ст. 212 КАС України.

Повний текст ухвали виготовлено: 27.02.2017.

Головуючий-суддя: А.Ю. Кучма

Судді: В.О. Аліменко

Н.В. Безименна

Головуючий суддя Кучма А.Ю.

Судді: Безименна Н.В.

Аліменко В.О.