Справа № 359/192/17
Суддя: Вознюк С. М.
Дата ухвалення: 2017-02-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 359/192/17
Провадження № 2-а/359/110/2017
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 лютого 2017 року м. Бориспіль

Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Вознюка С.М.,

при секретарі Айрапетян Л.А.,

за участю позивача ОСОБА_1, представника третьої особи ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративний позов ОСОБА_1 до поліцейського роти №2 батальйону Управління патрульної поліції у м. Житомирі Департаменту патрульної поліції, третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача: Департамент патрульної поліції Національної поліції України, про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

в с т а н о в и в :

11.01.2017 року позивач звернувся в суд з адміністративним позовом, в якому просить визнати дії відповідача неправомірними та скасувати постанову про адміністративне правопорушення серії АР № 321977 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП, справу відносно нього закрити.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що при прийнятті оскаржуваної постанови відповідач виходив з того, що він 29.12.2016 року о 12 год. 50 хв. керуючи транспортним засобом Hyundai Accent д.н.з. НОМЕР_1 на 257 км автодороги Київ-Чоп рухався за межами населеного пункту без ввімкнених ходових огнів або ближнього світла фар, тим самим порушив п. 9.8 ПДР України, чим порушив ПДР, внаслідок чого вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП.

З даною постановою позивач не згоден, вважає її такою, що винесена з грубим порушенням чинного законодавства оскільки в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення. Так відповідач порушив його конституційне право на захист. Під час винесення відповідач не врахував його пояснення не вказав свідків; при цьому він не розяснив йому його права; не вказав докази та фактичні дані по справі.

У судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити.

Відповідач та його представник в судове засідання не зявилися, повідомлені належним чином про час та місце розгляду справи. В письмових заперечення, поданих представником відповідача раніше, відповідач адміністративний позов не визнає, просить відмовити в його задоволенні.

Представник третьої особи заперечив проти позову з підстав дотримання інспектором поліції вимог чинного законодавства України та процедури притягнення позивача до адміністративної відповідальності, а факт самого порушення ОСОБА_3 дорожнього руху позивачем доведено відповідною відео фіксацією.

Заслухавши пояснення позивача, пояснення представника третьої особи, дослідивши матеріали адміністративного позову та подані стороною відповідача додаткові докази і заперечення, переглянувши відео фіксацію правопорушення, суд прийшов до висновку, що адміністративний позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 29.12.2016 року Інспектором роти №2 батальйону Управління патрульної поліції у м. Житомир ДПП старшого сержанта поліції ОСОБА_4 винесено постанову серія АР № 321977 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. (а.с.6).

Як вбачається з пояснень позивача, особа яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, але цього зробити він не зміг, оскільки його вимоги були інспектором проігноровані. Позивач вважає, що постанова не відповідає вимогам чинного законодавства та винесеною з грубим порушенням його прав.

Відповідно до ч.2 ст.122 КУпАП, адміністративним правопорушенням вважається порушенням водієм транспортних засобів правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, ненадання переваги в русі маршрутним транспортним засобам, порушення правил обгону і зустрічного роз'їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування водієм під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

У відповідності до ст.7 КУпАП України, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно до ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

Статтею 252 КУпАП, передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна винна (умисна чи необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з п.п. 3, 11 ч.1. ст. 23 Закону України «Про національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань вживає заходів з метою виявлення адміністративних правопорушень та припиняє їх, регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням ПДР України його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Під час руху механічних транспортних засобів у світлу пору доби з метою позначення транспортного засобу, що рухається, ближнє світло фар повинно бути увімкнене: з 1 жовтня по 1 травня на всіх механічних транспортних засобах поза населеними пунктами повинні бути ввімкнені денні ходові вогні, а в разі їх відсутності в конструкції транспортного засобу - ближнє світло фар.

Проаналізувавши положення зазначеного пункту ОСОБА_3, можна дійти висновку, що у даному випадку встановлено загальне правило, відповідно до якого з 1 жовтня по 1 травня на всіх механічних транспортних засобах поза населеними пунктами повинні бути ввімкнені денні ходові вогні або ближнє світло фар.

Визначення денних ходових вогнів наведено у п.1.10 ОСОБА_3, а саме: денні ходові вогні - зовнішні світлові прилади білого кольору, передбачені конструкцією транспортного засобу, установлені спереду транспортного засобу і призначені для покращення видимості транспортного засобу під час його руху у світлий час доби.

Відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 № 580-VIII поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням ОСОБА_3 дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Зокрема, дане правопорушення та факт розмови відповідача з позивачем було зафіксовано на нагрудний відеореєстратор поліцейського. З відеозапису чітко вбачається, що поліцейський представився та назвав причину зупинки (12:46:46 хвилини) на, що Позивач відповів, що «щойно виїхав із заправки та забув їх увімкнути». Після перевірки документів Позивача та повідомлення того, що зараз буде розгляд справи та винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення відреагував крайнє агресивно та направився до свого автомобіля зазначаючи, що «я з дитиною». На запитання патрульного «чому не дотримуєтесь правил дорожнього руху?» відповів «Яких саме, я говорю що щойно виїхав із заправки і не встиг їх включити, ну забув, дитина відволікла, в чому проблема». «Після розмови сказав що в нього немає часу складайте постанову».

Зі змісту адміністративного позову видно, що позивач пояснює, що заявляв клопотання щодо і відкладення розгляду справи, у звязку з необхідністю скористатися юридичною допомогою, однак це не відповідає дійсності, оскільки з відеозапису видно, що ні яких заяв, клопотань чи заперечень позивач не заявляв. Тому дані доводи є безпідставними, оскільки зазначена обставина не є підставою для скасування спірної постанови, тому що вина особи у вчиненні адміністративного правопорушення доведена.

Кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ОСОБА_3. Дія учасників дорожнього руху не повинна створювати перешкоду для руху інших учасників. Статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 № 3353-ХІІ (зі змінами та доповненнями) та п. 1.3 ОСОБА_3 дорожнього руху передбачено, що учасники дорожнього руху зобов'язані знати і неухильно дотримуватись вимог Закону України «Про дорожній рух», ОСОБА_3 дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Пунктом 2.3 ОСОБА_3 передбачено, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобовязаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміни і не відволікатись від керування транспортним засобом. Особи, які порушують ОСОБА_3, несуть відповідальність згідно з чинним законодавством (п. 1.9 ОСОБА_3).

Відповідачем в діях Позивача було встановлено наявність адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме порушення водіями транспортних засобів правил користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку.

За результатами розгляду адміністративної справи та з метою припинення вказаного правопорушення, а також забезпечення дотримання вимог ОСОБА_3 дорожнього руху до Позивача було застосовано адміністративне стягнення - штраф у розмірі 425 грн., шляхом винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення серії АР № 321977 від 29.12.2016.

Статтею 284 КУпАП передбачено, що постанова про накладення адміністративного стягнення є рішення, яким встановлюється вина особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, в скоєнні правопорушення та призначається міра адміністративного стягнення.

Також частиною 2 статті 33 КУпАП встановлено, що при вирішення питання про накладення стягнення за адміністративні не враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність.

Тому поліцейський при винесенні постанови діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України, чим повністю виконав вимоги ст. 19 Конституції України.

Статтею 280 КУпАП зазначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення; чи винна дана особа в його вчиненні; чи підлягає вона адміністративній відповідальності; чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність; чи заподіяно майнову шкоду; чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу; а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як встановлено судом всі ці обставини були зясовані та встановлені відповідачем.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП.

Відповідно до ст. 283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення - акт органів адміністративної юрисдикції, яким вирішується питання про наявність в діях правопорушника складу адміністративного правопорушення та застосування до нього мір адміністративного стягнення, тобто постанова повинна містити прийняте по справі рішення. Також постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який ви: . постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа, викладення обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта. - передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення: прийняте по справі рішення.

Із наведеного вбачається, що постанова по справі про адміністративне правопорушення від 29.12.2016 року вище переліченим вимогам відповідає, а тому позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності відповідно до діючого законодавства, адміністративне стягнення накладено уповноваженою посадовою особою та що в діях Позивача є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Інспектором патрульної поліції винесено постанову згідно ст. 258 КУпАП. Стаття 33 КУпАП (з урахуванням змін, внесених Законом № 596-УІІІ від 14.07.2015), встановлює загальні правила накладення стягнення за адміністративні правопорушення, тобто Відповідачем встановлена особа правопорушника, ступінь його вини та інші обставини. Жодних переконливих підстав своєї невинуватості Позивачем на місці вчинення правопорушення не надано. Крім того, позивачу розяснено його права та обовязки у відповідності до ст. 268 КУпАП, що зафіксовано на відео запису, дослідженому судом.

Таким чином, керуючись нормою ст. 252 КУпАП щодо оцінки доказів посадовою особою, яка оцінює їх за своїм внутрішнім переконанням, керуючись законом і правосвідомістю вважаю, що вирішуючи питання про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, відповідач, як посадова особа що виконує посадові інструкції, оцінивши докази щодо вчинення позивачем адміністративного правопорушення, за своїм внутрішнім переконанням, керуючись чинними нормативно-правовими актами України та своєю правосвідомістю, встановив порушення позивачем ОСОБА_3 дорожнього руху України та виніс відповідну постанову.

Статтею 213 КУпАП визначено, що справи про адміністративні правопорушення розглядаються органами Національної поліції, органами державних інспекцій та іншими органами (посадовими особами), уповноваженими на те цим Кодексом.

Відповідно ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів, зокрема це частини перша, друга і третя статті 122 КУпАП.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Таким чином, вважаю, що доводи позовної заяви є суперечливими та такими, що не відповідають дійсним обставинам справи. У звязку з викладеним, позовні вимоги є безпідставними, не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, а тому задоволенню не підлягають.

Судові витрати по справі слід віднести на рахунок Державного бюджету України, оскільки особа яка оскаржує постанову у справі про адміністративне правопорушення звільняється від сплати судового збору.

На підставі викладеного та ст.ст. 7, 9, 33, 122, 213, 222, 245, 251, 252, 258, 280, 284, КУпАП, ст. 19 Конституції України, керуючись ст.ст. 2, 11, 71, 86, 94, 128, 158-163, 186 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

п о с т а н о в и в:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до поліцейського роти №2 батальйону Управління патрульної поліції у м. Житомирі Департаменту патрульної поліції, третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача: Департамент патрульної поліції Національної поліції України, про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, - відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Бориспільський міськрайонний суд Київської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови суду особами, які не були присутні при оголошенні постанови, а особи, які були присутні при оголошенні постанови протягом десяти днів з дня її проголошення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання на апеляційне оскарження в разі якщо апеляційну скаргу не було подано. В разі подання апеляційної скарги, постанова суду набирає законної сили після розгляду справи в суді апеляційної інстанції. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови суду виготовлено 23.02.2017 року.

Суддя Бориспільського міськрайонного суду

Київської області ОСОБА_5