Справа № 278/3105/16-а
Суддя: Грубіян Є. О.
Дата ухвалення: 2017-02-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

справа № 278/3105/16-а
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 лютого 2017 року м. Житомир

Житомирський районний суд Житомирської області в складі головуючого судді Грубіяна Є.О., секретаря Кушнір М.С., розглянув адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Житомирського об'єднаного управління пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання дій протиправними та зобов'язати вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду із зазначеним адміністративним позовом, що був ним підтриманий у судовому засіданні, яким просив:

1) визнати незаконним рішення Житомирського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (далі - відповідач) від 23 грудня 2016 року щодо відмови в призначенні пенсії за віком відповідно до ч. 2 ст. 40 Закону України № 1058 "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 9.07.2003 року (далі - Закон № 1058);

2) зобов'язати відповідача призначити пенсію позивачеві відповідно до положень вищевказаної норми закону із застосуванням показника середньої заробітної плати у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачені страхові внески за три календарні роки, що передували зверненню за призначенням пенсії;

3) зобов'язати відповідача виплатити позивачеві різницю між фактично отриманою та призначеною пенсією за віком з урахуванням індексу інфляції на момент виплати, починаючи з дати звернення до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком (20.11.2015 року), та забезпечити у подальшому її виплату відповідно до Закону № 1058.

Позов обґрунтовано наступним. 20 листопада 2015 року позивач звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком, право на яку він мав з 10 серпня 2015 року. До даного звернення відповідач отримував пенсію за вислугою років відповідно до Закону України № 2262 "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 9.04.1992 року (далі - Закон № 2262). Після призначення даної пенсії позивач продовжував працювати та відповідно сплачувати страхові внески до Пенсійного фонду України. Вважає, що відповідачем неправильно застосовано до спірних відносин норму права, що стосується переходу з одного виду пенсії на інший, оскільки він звернувся до відповідача із заявою про призначення йому пенсії за віком на підставі Закону № 1058 вперше і з огляду на це останнім мав би бути застосований показник середньої заробітної плати у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачені страхові внески за три календарні роки, що передували зверненню за призначенням такої пенсії, а саме за 2012-2014 роки.

Спрямованими до суду письмовими запереченнями (а.с.30-32) відповідач позов не визнав та зазначив, що позивач при зверненні за призначенням пенсії відповідно до Закону № 2262, таким чином скористався своїм правом вибору державної пенсії, а тому при його подальшому зверненні із заявою про призначення пенсії згідно Закону № 1058, яка на думку відповідача є фактично заявою про переведення з одного виду пенсії на інший, було правомірно застосовано показник середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення попереднього виду пенсії.

Заслухав пояснення позивача, дослідив надані сторонами докази на підтвердження заявлених вимог та заперечень проти них, судом встановлені наступні фактичні обставини справи і відповідно ним правовідносини.

20 листопада 2015 року позивач звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком (а.с.14). Згідно довідки-атестата від 20 листопада 2015 року (а.с.15) позивач перебував на обліку у відповідача і отримував пенсію за вислугою років у відповідності до Закону № 2262 і розмір його пенсії, яка була виплачена по 30 листопада 2015 року, складав 1 678,73 гривень. Також, з даної довідки-атестата убачається, що виплату названої пенсії з 1 грудня 2015 року позивачеві припинено у зв'язку з переходом на пенсію відповідно до Закону № 1058.

Розмір пенсії позивача після її нарахування згідно Закону № 1058 ставить 2 002,44 гривні (а.с.13).

19 грудня 2016 року позивач звернувся до відповідача із заявою стосовно неправомірного застосування останнім показника середньої заробітної плати (доходу) за 2007 рік у сумі 1 197,91 гривень та просив у зв'язку з цим здійснити перерахунок пенсії.

На дане звернення відповідачем 23 грудня 2016 надано відмову з підстав аналогічних тим, що зазначені у його заперечені на позов у даній справі (а.с.10-12).

Частиною 1 ст. 1 Закону № 2262 встановлено, що особи офіцерського складу, прапорщики і мічмани, військовослужбовці надстрокової служби та військової служби за контрактом, особи, які мають право на пенсію за цим Законом, при наявності встановленої цим Законом вислуги на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ і в державній пожежній охороні, службі в Державній службі спеціального зв'язку та захисту інформації України, в органах і підрозділах цивільного захисту, податкової міліції, Державної кримінально-виконавчої служби України мають право на довічну пенсію за вислугу років.

Відповідно до ст. 11 Закону № 2262 законодавство про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, базується на Конституції України і складається з цього Закону, Закону № 1058-ІV та інших нормативно-правових актів України, прийнятих відповідно до цих законів.

Згідно зі ст. 7 Закону № 2262 військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей, які одночасно мають право на різні державні пенсії, призначається одна пенсія за їх вибором. У разі якщо особа має право на отримання пенсії відповідно до цього Закону та Закону № 1058, призначається одна пенсія за її вибором.

У ч. 1 ст. 9 Закону № 1058 передбачено, що за рахунок коштів ПФУ в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов'язаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсія у зв'язку з втратою годувальника.

Частиною 3 ст. 45 Закону № 1058 встановлено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами ПФУ.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в ч. 1 ст. 40 Закону № 1058, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову з огляду на наступне.

Аналізу зазначених норм права дає підстави дійти висновку про те, що ч. 3 ст. 45 Закону № 1058 регламентовано порядок переведення з одного виду пенсії, призначеного саме за цим Законом, на інший. Отже, показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої Законом № 1058, однак у випадку із заявою позивача мало місце призначення іншої пенсії за іншим законом.

Так, позивачеві було призначено пенсію відповідно до Закону № 2262, котрий передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії, а за призначенням пенсії відповідно до Закону № 1058 він звернувся вперше. Крім того, після звільнення з військової служби позивач продовжував працювати та сплачував у встановленому законом порядку страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Таким чином, дії відповідача щодо відмови в призначенні позивачеві пенсії за віком відповідно до ч. 2 ст. 40 Закону № 1058 є неправомірними.

Аналогічні правові позиції щодо застосування зазначених норм матеріального права висловлені Верховним Судом України, зокрема, у справах № 21-612а14, № 21-4071а15.

Разом з тим, підлягає до часткового задоволення вимога позивача про зобов'язання відповідача провести перерахунок та виплату пенсії, починаючи з дня звернення із заявою про призначення пенсії за віком (20.11.2015 року), з наступних міркувань.

Приписами ч. 2 ст. 99 КАС України декларується, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Таким чином, позивач пропустив строк звернення до суду з названою вимогою про перерахунок та виплату пенсії, починаючи з 20 листопада 2015 року і клопотань про поновлення такого процесуального строку не заявляв, що унеможливлює застосування у даному випадку положень ч. 2 ст. 46 Закону № 1058.

Відтак, суд вирішує задовольнити таку вимогу, з урахуванням дати відмови відповідача здійснити перерахунок пенсії позивачеві, а саме з 23 грудня 2016 року.

Крім цього, з огляду на заявлену позивачем вимогу про зобов'язання відповідача забезпечити у подальшому виплату пенсії згідно Закону № 1058 суд зазначає слідуюче.

За змістом ч. 1 ст. 6 КАС України право особи на судовий захист виникає лише тоді, коли вона вважає що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Зважаючи на це, суд не вправі здійснювати превентивний захист ще апріорі не порушених прав позивача.

Оскільки позов підлягає до часткового задоволення, на підставі ч. 1 ст. 94 КАС України, суд присуджує всі здійснені позивачем і документально підтверджені судові витрати, які складаються із судового збору у сумі 1 653,60 гривні, за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 2, ст.ст. 7-12, ст.ст. 70-71, ст. 94, ст. 99, ст. 160-163 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправним рішення Житомирського об'єднаного управління пенсійного фонду України в Житомирській області від 23 грудня 2016 року щодо відмови в призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком відповідно до ч. 2 ст. 40 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Зобов'язати відповідача:

приначити пенсію позивачеві відповідно до положень ч. 2 ст. 40 Закону України "Про загальонобов'язкове державне пенсійне страхування" з 23 грудня 2016 року;

перерахувати виплачену позивачеві пенсію з 23 грудня 2016 року відповідно до даного рішення.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Житомирського об'єднаного управління пенсійного фонду України на користь позивача судові витрати за розгляд даної справи в розмірі 1 653,60 гривень.

Постанова суду вступає в законну силу після спливу строку на апеляційне оскарження. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня проголошення постанови до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Житомирський районний суд Житомирської області. Якщо постанову було постановлено у письмовому провадженні або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Є.О. Грубіян