Справа № 823/1993/16
Суддя: Беспалов О.О.
Дата ухвалення: 2017-03-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 823/1993/16 Головуючий у 1-й інстанції: Мишенко В. В. Суддя-доповідач: Беспалов О.О.
У Х В А Л А

Іменем України

02 березня 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Беспалова О. О.

суддів: Грибан І. О., Губської О. А.

за участю секретаря: Присяжної Д. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Києві апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у місті Черкасах Головного управління ДФС у Черкаській області на постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 20 січня 2017 року у справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Автотранслогістика» до Державної податкової інспекції у місті Черкасах Головного управління ДФС у Черкаській області про скасування податкового повідомлення- рішення, -

В С Т А Н О В И В :

ТОВ «Автотранслогістика» звернулося до Черкаського окружного адміністративного суду з адміністративними позовом до Державної податкової інспекції у місті Черкасах Головного управління ДФС у Черкаській області про скасування податкового повідомлення-рішення ДПІ у м. Черкасах Головного управління ДФС у Черкаській області № від 04.08.2016 р.

Постановою Черкаського окружного адміністративного суду від 20 січня 2017 року позов задоволено.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить апеляційну інстанцію скасувати незаконну, на його думку, постанову суду першої інстанції та постановити нову, якою позовні вимоги залишити без задоволення, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Сторони, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, в судове засідання не з'явилися. Від позивача надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні - не обов'язкова, колегія суддів у відповідності до ч. 4 ст. 196 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутністю представників сторін.

Згідно ст. 41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржувану постанову суду - без змін з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та було вірно встановлено судом першої інстанції, за результатами проведеної відповідачем позапланової виїзної документальної перевірки з питань дотримання податкового законодавства при проведенні господарських взаємовідносин з ТОВ «Амінтранс» за період з 01.08.2015 р. по 30.09.2015 р., ТОВ «ТПК «Омега-автопоставка» за період з 01.08.2015 р. по 30.09.2015 р. та з ТОВ «НПЛ Ком» за період з 01.03.2016 р. по 31.03.2016 р. складено акт від 18.07.2016 р. № 326/23-01-14-02/38089771.

В акті перевірки встановлені, в тому числі, порушення п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198 ПК України, п.2.4. Наказу № 88, ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» в результаті чого занижено податок на додану вартість за серпень-вересень 2015 року, березень 2016 року на 148326, 00 грн., в тому числі, за серпень 2015 року - на 41503, 00 грн., за вересень 2015 року - на 25172, 00 грн., за березень 2016 року - на 81651, 00 грн.

На підставі акту перевірки відповідачем прийняте, в тому числі, податкове повідомлення-рішення від 04.08.2016 р. № форми «Р», яким позивачу визначено податкове зобов'язання з ПДВ у сумі 148326, 00 грн. та штрафні санкції - 74163, 00 грн.

Визначення грошового зобов'язання, на думку податкового органу, відбулося у зв'язку з тим, що по взаємовідносинам з ТОВ «Домус Альянс» (ТОВ «Амінтранс») в ТТН не зазначено прізвища та ініціалів особи, відповідальної за відпуск товару. До перевірки не надано журналу видачі довіреностей. Контрагенти вказаного контрагента, за рахунок яких було сформовано податковий кредит, реалізували на користь ТОВ «Домус Альянс» комісійну винагороду, сало, свинину напівжирну, боки свинні, печінку свинячу, кістки, язик, серце, чіпси, цукерки, каву, корм котячий, пиво в асортименті, чорницю та консультаційні послуги. Реалізована на користь позивача продукція є імпортною, однак, ТОВ «Домус Альянс» в перевіряємому періоді не імпортував товару за номенклатурою видаткових накладних.

Також в ході проведення перевірки відповідачем встановлена неможливість ТОВ «НПЛ Ком» виконувати ремонтні сантехнічні роботи водопостачання та опалення, через кількість працюючих осіб - 9, 8 з яких було звільнено 18.03.2016 р.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до пп. 14.1.27 п. 14.1 ст. 14 ПК України витрати - сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних для провадження господарської діяльності платника податку, в результаті яких відбувається зменшення економічних вигод у вигляді вибуття активів або збільшення зобов'язань, внаслідок чого відбувається зменшення власного капіталу (крім змін капіталу за рахунок його вилучення або розподілу власником).

Згідно з пп. 14.1.36 п. 14.1 ст. 14 ПК України господарська діяльність - діяльність особи, що пов'язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Згідно з пп. 14.1.181 п. 14.1 ст. 14 ПК України податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

У відповідності до п. 198.3 ст. 198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Пунктом 198.6 ст. 198 ПК України визначено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Приписами п. 201.10 ст. 201 ПК України визначено, що податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

З огляду на вищезазначені норми, колегія суддів дотримується позиції, що необхідною умовою для віднесення сплачених цін за товари (послуги) до валових витрат та сплачених у ціні товарів (послуг) сум податку на додану вартість є факт придбання товарів та послуг з метою їх використання в господарській діяльності.

Господарські операції для визначення податкового кредиту для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на додану вартість мають бути фактично здійснені і підтверджені належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність таких операцій.

Водночас, за відсутності факту придбання товарів чи послуг відповідні суми не можуть включатися до складу податкового кредиту з податку на додану вартість навіть за наявності формально складених, але недостовірних, документів або сплати грошових коштів.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку про доведеність первинними документами, наявними в матеріалах справи, реальності господарських операцій позивача з контрагентами, взаємовідносини з якими були предметом перевірки.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Згідно укладеного договору постачання № 26 від 26.08.2015 р. між ТОВ «Домус Альянс» (постачальник) та ТОВ «Автотранслогістика» (покупець) постачальник зобов'язується передати у власність покупця товар в асортименті за номенклатурою та у кількості, що погоджується сторонами у накладних (а. с. 82 - 83 Т. 2).

На підтвердження поставок товару за вказаним договором матеріали справи містять: видаткову накладну від 28.08.2015 р. № 1288 (а. с. 85 Т. 2); товарно-транспортну накладну від 28.08.2015 р. № 1288 (а. с. 86 Т. 2); податкову накладну від 28.08.2015 р. № 1288 (а. с. 87 - 88 Т. 2); видаткову накладну від 31.08.2015 р. № 1486 (а. с. 89 Т 2); товарно-транспортну накладну від 31.08.2015 р. № 1486 (а. с. 90 Т 2); податкову накладну від 31.08.2015 р. № 1486 (а. с. 91 - 92 Т 2); видаткову накладну від 14.09.2015 р. № 408 (а. с. 93 Т 2); товарно-транспортну накладну від 14.09.2015 р. № 408 (а. с. 94 Т 2); податкову накладну від 14.09.2015 р. № 408 (а. с. 95 - 96 Т 2); видаткову накладну від 17.09.2015 р. № 502 (а. с. 97 Т 2); товарно-транспортну накладну від 17.09.2015 р. № 502 (а. с. 98 Т 2); податкову накладну від 17.09.2015 р. № 502 (а. с. 99 - 100 Т 2); видаткову накладну від 22.09.2015 р. № 962 (а. с. 101 Т 2); товарно-транспортну накладну від 22.09.2015 р. № 962 (а. с. 102 Т 2); податкову накладну від 22.09.2015 р. № 962 (а. с. 103 Т 2).

Товари згідно зазначених ТТН поставлялися за адресою: м. Київ, вул. Велика Окружна, 10 (склад-магазин).

В матеріалах справи наявний договір оренди нежитлового приміщення № 01/03-14 від 15.02.2014 р., за умовами якого позивач орендує у ТОВ «Боедем» нежитлове приміщення площею 60 м2 на першому поверсі та 30 м2 на другому поверсі за адресою: с. Петропавлівська Борщагівка, вул. Велика Кільцева, 10 «літ. Б» (а. с. 186 - 191 Т. 1).

Загальна сума ПДВ згідно видаткових накладних становить 66675, 14 грн., що відповідає сумі ПДВ, визначеній у податкових накладних.

На всі поставлені ТМЦ в матеріалах справи наявні сертифікати відповідності (а. с. 104-120 Т. 2).

Крім того, згідно вищевказаних ТТН відповідальною особою за отримання вантажу зазначено ОСОБА_2

В матеріалах справи міститься копія наказу від 02.06.2015 р. № 33/2 «Про внесення змін до наказу «Про створення комісії для списання товарно-матеріальних цінностей та про надання права отримання товарно-матеріальних цінностей», згідно якого ОСОБА_2, менеджеру в роздрібній торгівлі непродовольчими товарами Київського склад-магазину, надано право на отримання ТМЦ (а. с. 123 Т. 2).

Також матеріали справи містять копії довіреностей на отримання від ТОВ «Домус Альянс» ТМЦ від 28.08.2015 р. та від 14.09.2015 р. (а. с. 121 - 122 Т. 2).

Періоди дії довіреностей відповідають датам поставки товарів.

Крім того, колегією суддів встановлено, що всі поставки товару здійснювались автомобілем Renault Kangoo, державний реєстраційний номер НОМЕР_2.

Згідно наказу «Про закріплення транспортного засобу за працівником підприємства» від 02.06.2015 р. № 33/1 з 02.06.2015 р. за ОСОБА_3 закріплено вказаний транспортний засіб (а. с. 124 Т. 2).

Перевезення товару вказаним автомобілем підтверджується також наявними в матеріалах справи копіями подорожніх листів та чеків на придбання пального (а. с. 125 - 133 Т. 2).

Оплата за товар здійснена 03.11.2015 р., 06.11.2015 р., 17.11.2015 р., 18.11.2015 р. та 04.12.2015 р. товар, про що свідчать виписки банку (а. с. 138 - 143 . 2).

Про рух активів позивача свідчить картка рахунку 6.3.1.1 та оборотно-сальдова відомість (а. с. 145 - 146 Т. 2).

Подальше використання ТМЦ придбаних у TOB «Домус Альянс» здійснювалося шляхом реалізації кінцевим споживачам, що підтверджується договорами поставки, рахунками, видатковими накладними, довіреностями та виписками банків щодо оплат (а. с. 147 - 292 Т. 2, 1 - 185 Т. 3).

Всі вищезазначені документи оформлені належним чином та відповідають статусу первинних.

В частині господарських відносин позивача з ТОВ «НПЛ Ком», колегією суддів встановлено, що вказаний контрагент позивача має ліцензію ДАБІ України від 25.08.2015 р. № 31-Л, згідно якої має право здійснювати будівельні та монтажні роботи, монтаж інженерних мереж та будівництво транспортних споруд (а. с. 191 Т. 3).

Відповідно до графіку проведення ремонтів, технічного та сервісного обслуговування основних засобів на березень 2016 року TOB «Автотранслогістика» було розглянуто комерційну пропозицію TOB «НПЛ Ком» та укладено договір підряду від 15.03.2016 р. № 50 (а. с. 200 - 202 Т. 3).

За умовами договору, контрагент позивача зобов'язувався на власний ризик виконати ремонтні сантехнічні роботи системи водопостачання та опалення приміщень за адресою: м. Черкаси, вул. Смілянська, 163.

У відповідності до п. 2.1 договору підрядник здійснює виконання робіт самостійно, своїми механізмами та пристроями, із своїх матеріалів, за винятком тих матеріалів, які за умовами даного договору надав йому замовник.

На підставі вказаного договору замовником було надано технічне завдання на виконання робіт та сторонами складено дефектний акт на ремонтні роботи від 16.03.2016 р., а вартість договору визначено договірною ціною, яка є невід'ємною частиною договору (а. с. 203 - 211).

В матеріалах справи наявні: локальний кошторис, підсумкові відомості ресурсів витрат підрядника та замовника, видаткова накладна (на підтвердження придбання матеріалів), ТТН (що підтверджує транспортування матеріалів на адресу: м. Черкаси, вул. Смілянська, 163), акт приймання виконаних будівельних робіт, довідка про вартість виконаних будівельних робіт, податкова накладна та фото звіти проведених робіт (а. с. 212 - 242 Т. 3).

Через заборгованість з оплати виконаних робіт позивачем контрагенту видано гарантійний лист від 19.05.2016 р. № 67/1 (а. с. 243 Т. 3).

Подальша оплата робіт підтверджується наявними в матеріалах справи банківськими виписками (а. с. 244 - 250 Т. 3).

Про рух активів позивача свідчить картка рахунку 6.3.1.1 та оборотно-сальдова відомість (а. с. 251 - 252 Т. 3).

В свою чергу, право позивача на податковий кредит не може ставитися колегією суддів в залежність від недобросовісності ведення господарської діяльності контрагента позивача в частині офіційного невідображення у податковій звітності кількості осіб, залучених до виконання робіт, якщо така недобросовісність не впливає на реальність понесення позивачем витрат на виконання умов договору з таким контрагентом.

Однак, такий вплив в порядку ч. 2 ст. 71 КАС України апелянтом не доведено та доводами апеляційної скарги не спростовано висновки суду першої.

В свою чергу, реальність господарських відносин з зазначеним контрагентом підтверджується наявними в матеріалах справи первинними документами.

Згідно статті 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Підсумовуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив оскаржуване рішення відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні.

Крім того, відповідачу було відстрочено сплату судового збору за розгляд апеляційної скарги, відтак, вирішенню підлягає питання про стягнення на користь Державного бюджету України відстроченого судового збору в порядку ст.. ст.. 88, 94 КАС України.

При поданні позову позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 3337, 34 грн., відтак стягненню підлягає 3337, 34 грн.х110%=3671, 07 грн.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у місті Черкасах Головного управління ДФС у Черкаській області на постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 20 січня 2017 року у справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Автотранслогістика» до Державної податкової інспекції у місті Черкасах Головного управління ДФС у Черкаській області про скасування податкового повідомлення- рішення залишити без задоволення.

Постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 20 січня 2017 року залишити без змін.

Стягнути з Державної податкової інспекції у місті Черкасах Головного управління ДФС у Черкаській області () на користь Державного бюджету України (стягувач: Державна судова адміністрація України, р/р 0001, отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, код за , банк отримувача: Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві, код банку отримувача: 820019, код класифікації доходів бюджету: 22030106) за рахунок бюджетних асигнувань судовий збір у розмірі 3671, 07 гривень (три тисячі шістсот сімдесят одна гривня 07 копійок).

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку і строки, визначені ст. 212 КАС України.

Головуючий суддя О. О. Беспалов
Суддя І. О. Грибан
Суддя О. А. Губська

Головуючий суддя Беспалов О.О.

Судді: Губська О.А.

Грибан І.О.