Справа № 303/686/17
Суддя: Заболотний А. М.
Дата ухвалення: 2017-03-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 303/686/17-а
Номер рядка статистичного звіту - 9
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2017 року м. Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого-судді Заболотного А.М.

при секретарі Штець І.І.

з участю: представника відповідача Чеснек С.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань в м. Мукачево адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до виконавчого комітету Мукачівської міської ради та Улинець Тетяни Валеріївни - заступника начальника Центру надання адміністративних послуг виконавчого комітету Мукачівської міської ради про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_2 звернулася до суду з адміністративним позовом в якому просить скасувати постанову заступника начальника Центру надання адміністративних послуг виконавчого комітету Мукачівської міської ради Улинець Т.В. від 30.01.2017 року про притягнення її до адміністративної відповідальності за ст. 197 КУпАП. Оскаржувана постанова винесена з тих підстав, що при зверненні ОСОБА_2 до Центру надання адміністративних послуг виконавчого комітету Мукачівської міської ради було встановлено, що така 23.09.2016 року була знята з реєстрації місця проживання за адресою АДРЕСА_1. Разом з тим для реєстрацією місця проживання ОСОБА_2 звернулася до Центру надання адміністративних послуг виконавчого комітету Мукачівської міської ради тільки 30.01.2017 року, тобто з порушенням строку, визначеного ст. 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні». Таким чином у зв'язку з несвоєчасним зверненням для реєстрації місця проживання ОСОБА_4 було притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у виді попередження. Постанову вважає незаконною та неправомірною з тих підстав, що в її діях умислу на вчинення адміністративного правопорушення не було, оскільки у зв'язку з продажем квартири змушена була знятися з реєстрації місця проживання за адресою АДРЕСА_1, а зареєструвати місце проживання в будинку на АДРЕСА_2 до якого переїхала проживати, не мала можливості, так як такий не був прийнятий в експлуатацію та відповідно були відсутні правовстановлюючі документи. Відразу після отримання правовстановлюючих документів на будинок в АДРЕСА_2, нею були подані документи для реєстрації місця проживання в цьому будинку. Таким чином вважає, що її вини в проживанні без реєстрації немає, а відтак відсутній склад адміністративного правопорушення. У зв'язку цим постанову про накладення на неї адміністративного стягнення у виді попередження просить скасувати, а провадження у справі закрити.

Позивач в судове засідання не з'явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі, просила позов задовольнити з наведених у ньому підстав.

Представник відповідача виконавчого комітету Мукачівської міської ради в судовому засіданні проти позову заперечив та пояснив, що як протокол про адміністративне правопорушення, так і постанова по справі про адміністративне правопорушення прийняті уповноваженими на те законом особами та у визначеному законом порядку. При цьому в матеріалах справи є достатні докази, які підтверджують факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

Відповідач Улинець Т.В. - заступник начальника Центру надання адміністративних послуг виконавчого комітету Мукачівської міської ради в судове засідання не з'явилася, про дату час і місце розгляду справи, повідомлялися належним чином, заперечень проти адміністративного позову не надала.

Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши представлені докази та з'ясувавши всі обставини справи, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що заступником начальника Центру надання адміністративних послуг виконавчого комітету Мукачівської міської ради Улинець Т.В. 30.01.2017 року було складено протокол № 20 про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, за ст. 197 КУпАП про те, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, несвоєчасно звернулася за реєстрацією місця проживання. При цьому була знята з попередньої реєстрації місця проживання 23.09.2016 року, що підтверджується відміткою в паспорті громадянина України серії НОМЕР_1, виданого Мукачівським МВ УМВС України в Закарпатській області 07.08.2009 року. В подальшому, заступником начальника Центру надання адміністративних послуг виконавчого комітету Мукачівської міської ради Улинець Т.В. за результатами розгляду вказаного протоколу була прийнята постанова від 30.01.2017 року, відповідно до якої ОСОБА_2 було визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 197 КУпАП, та застосовано адміністративне стягнення у виді попередження. Згідно з оскаржуваної постанови встановлено, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, була знята з попередньої реєстрації місця проживання за адресою АДРЕСА_1, 23.09.2016 року, що підтверджується відміткою в паспорті громадянина України серії НОМЕР_1, виданого Мукачівським МВ УМВС України в Закарпатській області 07.08.2009 року. Разом з тим, для реєстрації свого місця проживання до Центру надання адміністративних послуг виконавчого комітету Мукачівської міської ради звернулася тільки 30.01.2017 року.

Відповідно до ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади, їх посадові особи зобов'язанні діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 2 від 06.03.2008 року «Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ» у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень належить перевіряти, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, із якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративні правопорушення. Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з вимогами ст.ст. 278, 280 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення має вирішити питання про правильність складання протоколу та інших матеріалів справи, чи є необхідність у витребуванні додаткових матеріалів, чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду, чи витребувано необхідні додаткові матеріали, а при розгляді справи зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Диспозицією ч. 1 ст. 152 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність зокрема за проживання громадян без реєстрації місця проживання. Об'єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері паспортного режиму. Об'єктивна сторона правопорушення полягає у проживанні громадян без реєстрації.

Відносини, пов'язані зі свободою пересування та вільним вибором місця проживання в Україні регулюються Законом України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні». Так, відповідно до ст. 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які постійно або тимчасово проживають в Україні, зобов'язані протягом тридцяти календарних днів після зняття з реєстрації місця проживання та прибуття до нового місця проживання зареєструвати своє місце проживання. Реєстрація місця проживання особи здійснюється в день подання особою документів. Реєстрація місця проживання за заявою особи може бути здійснена органом реєстрації з одночасним зняттям з попереднього місця проживання.

Таким чином зі змісту ст. 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» слідує, що на громадянин України покладено обов'язок протягом тридцяти календарних днів після зняття з реєстрації місця проживання та прибуття до нового місця проживання зареєструвати своє місце проживання.

Як встановлено судом, що ОСОБА_2 знята з реєстрації місця проживання за адресою АДРЕСА_1, 23.09.2016 року. Також встановлено, що в подальшому позивач зареєструвала своє місце проживання в будинку на АДРЕСА_2 тільки 30.01.2017 року. Зазначене стверджується наявною в матеріалах справи копією паспорту громадянина України серії НОМЕР_1, виданого Мукачівським МВ УМВС України в Закарпатській області 07.08.2009 року. Одночасно судом також встановлено наступне. Відповідно до договору купівлі-продажу від 12.09.2016 року ОСОБА_2 продала належну їй частку в квартирі в АДРЕСА_1. В п. 18 договору купівлі-продажу від 12.09.2016 року ОСОБА_2 зобов'язалася протягом чотирнадцяти днів знятися з реєстраційного обліку, тобто з реєстрації місця проживання за адресою АДРЕСА_1. Також судом встановлено, що відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 78682718, право власності на будинок в АДРЕСА_2 зареєстровано 18.01.2017 року.

В ст. 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» та п. 18 Правил реєстрації місця проживання, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 02.03.2016 року № 207 передбачено, що для реєстрації свого місця проживання особа зобов'язана подати зокрема документи, що підтверджують право на проживання в житлі, якими можуть бути ордер, свідоцтво про право власності, договір найму (піднайму, оренди) та ін.

З огляду на зазначене слід прийти до висновку про те, що ОСОБА_2 з об'єктивних причин була позбавлена зареєструвати своє місце нове місце проживання через відсутність правовстановлюючих документів на будинок в АДРЕСА_2. Зазначене свідчить про відсутність умислу в діянні позивача на проживання без реєстрації місця проживання, а відтак і на вчинення адміністративного правопорушення. До того ж, зазначені обставини в порушення вимог ст. 280 КУпАП жодним чином не враховані при розгляді справи про адміністративне правопорушення, про що визнав в судовому засіданні представник відповідача.

В ст. 256 КУпАП передбачені вимоги до протоколу про адміністративне правопорушення. Так, в у протоколі зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Разом з тим, в протоколі № 20 про адміністративне правопорушення від 30.01.2017 року не зазначено часу вчинення адміністративного правопорушення, нормативного акту, який передбачає відповідальність за дане правопорушення, а саме норми Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні».

Як передбачено ст. 283 КУпАП, постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа (прізвище, ім'я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

В той же час, досліджуючи оскаржувану постанову, встановлено, що така не містить обов'язкових реквізитів зокрема в частині зазначення відомостей про місце проживання чи перебування особи, щодо якої розглядається справа. Крім того оскаржувана постанова містить суперечливі відомості в тому, що вказується на те, що ОСОБА_2 своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення не визнає, позаяк в подальшому зазначається про визнання факту правопорушення. Додатково слід зазначити, що постанова винесена з порушенням вимог ст. 33 КУпАП, яка визначає, що стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених КУпАП та іншими законами України. При накладанні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

Однак, вказані вимоги Закону при розгляді справи про адміністративне правопорушення та відповідно при винесенні постанови не були враховані, а тому посадова особа, що виносила постанову у справі про адміністративне правопорушення порушила норми матеріального і процесуального права.

Також суд зазначає наступне. Аналізуючи диспозицію ч. 1 ст. 197 КУпАП, суд вважає, що така є бланкетною, оскільки містить найзагальнішу характеристику правила поведінки, при цьому жодним чином його не конкретизуючи. Роз'яснення щодо необхідного порядку дій в цьому випадку міститься в ст. 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» де і визначений обов'язок протягом тридцяти календарних днів після зняття з реєстрації місця проживання та прибуття до нового місця проживання зареєструвати своє місце проживання. Отже, вказане правопорушення не може вважатися триваючим, оскільки вважається закінченим із настанням конкретної календарної дати. При цьому дотримання закону передбачає своєчасність реагування за вчинені порушення, у визначені для цього строки, із застосуванням відповідних до вчиненого правопорушення заходів впливу та покарання. Таким чином, суд вважає, що діяння, за вчинення якого передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 197 КУпАП у зв'язку з порушенням вимог ст. 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» полягає у не реєстрації свого нового місця проживання протягом тридцяти календарних днів після зняття з реєстрації попереднього місця проживання, а відтак є вчиненим на наступний день після закінчення тритцятиденного строку. Оскільки адміністративне стягнення було накладено пізніше ніж через два місяці з дня вчинення діяння, це свідчить про наявність обставини, які виключають взагалі можливість притягнення позивача до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення.

З огляду на зазначене вище оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності та враховуючи те, що в ході розгляду справи про адміністративне правопорушення на підставі доказів не достатньою мірою з'ясовано чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна ОСОБА_2 в його вчиненні, а також зважаючи на встановлені судом порушення вимог КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення, що в тому числі свідчить і про те, що відповідач в силу покладеного на нього обов'язку не довів правомірність оскаржуваної постанови, суд приходить до висновку, що оскаржувана постанова винесена без дотримання вимог КУпАП, зокрема щодо своєчасності, повноти, всебічності та об'єктивності з'ясування обставин справи, у зв'язку з чим постанова заступника начальника Центру надання адміністративних послуг виконавчого комітету Мукачівської міської ради Улинець Т.В. від 30.01.2017 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. 197 КУпАП підлягає скасуванню.

Одночасно також позивач також просить закрити провадження по справі про адміністративне правопорушення. Разом з тим позовні вимоги в частині закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення задоволенню не підлягають, оскільки вирішення вказаного питання відноситься до компетенції органу, яким вирішується справа про адміністративне правопорушення по суті і не входить до компетенції суду адміністративної юрисдикції..

Керуючись ст.ст. 2, 6, 11, 17-19, 69-71, 128, 158-163, 167 КАС України, ст.ст. 9, 17, 18, 33, 197, 247, 251, 254, 258, 268, 284, 288, 293 КУпАП, суд,-

п о с т а н о в и в:

Позов задовольнити частково.

Постанову заступника начальника Центру надання адміністративних послуг виконавчого комітету Мукачівської міської ради Улинець Тетяни Валеріївни від 30.01.2017 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. 197 КУпАП скасувати.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області в порядок і строки передбачені ст.ст. 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КАС України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя А.М.Заболотний