Справа № 552/7453/16-а
Суддя: Турченко Т. В.
Дата ухвалення: 2017-02-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа №552/7453/16-а
Провадження № 2-а/552/32/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28.02.2017 року Київський районний суд м.Полтави в складі:

Головуючого судді - Турченко Т.В.

При секретарі - Рибальченко О.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Полтаві адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області про скасування постанови про закінчення виконавчого провадження,-

В С Т А Н О В Л Е Н О:

27 грудня 2016 року позивач ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до відповідача Відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області про скасування постанови про закінчення виконавчого провадження, мотивуючи його тим, що постановою Київського районного суду м.Полтави від 23.07.2014 року, зміненою постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 28.08.2014 року, шляхом доповнення третього абзацу резолютивної частини постанови словами «та провести відповідні виплати з урахуванням виплачених сум» адміністративний позов ОСОБА_3 до УПФУ Київського району в м.Полтаві про перерахунок пенсії задоволено. 14.12.2015 року ухвалою Київського районного суду м.Полтави замінено сторону стягувача у виконавчому провадженні з примусового виконання вищевказаної постанови, а саме з ОСОБА_3 на ОСОБА_1. 30.05.2016 року ухвалою суду поновлено пропущений строк для пред'явлення до виконання виконавчого листа №552/3963/14-а від 08.10.2014 року, виданого Київським районним судом м.Полтави. 19.12.2014 року постановою старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби ГТУЮ у Полтавській області закінчено виконавче провадження ВП №45065000 з примусового виконання вищевказаного виконавчого листа. Так, державний виконавець прийнявши рішення про закінчення виконавчого провадження, не прийняв будь-яких заходів для виконання постанови суду. Крім того, винесена державним виконавцем постанова про закінчення виконавчого провадження, позбавляє її повторно пред'явити виконавчий лист до виконання. В свою чергу закриття виконавчого провадження є фактичною відмовою від виконання судового рішення. В зв'язку з чим просила суд поновити пропущений строк звернення до суду за позовом ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області про скасування постанови про закінчення виконавчого провадження. Визнати незаконною та скасувати постанову старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області про закінчення виконавчого провадження ВП №45065000 від 19.12.2014 року.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з»явилась, але надала суду заяву (а.с.10), в якій просила слухати справу у її відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Представник Відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області за дорученням ОСОБА_4 в судове засідання не з'явилася, попередньо надала заперечення на позовну заяву та просила відмовити в задоволенні позову, та просила розглядати справу за її відсутності.

В судовому засіданні представник третьої особи Полтавського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області ОСОБА_5 в задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 просила відмовити в повному обсязі.

Враховуючи згоду представника третьої особи ОСОБА_5 та наявність у справі достатніх доказів, суд приходить до висновку про розгляд справи за відсутності позивача ОСОБА_1 та представника Відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області за дорученням ОСОБА_4, що не з'явилися в судове засідання.

Суд, заслухавши думку представника третьої особи ОСОБА_5, вивчивши та дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що 27 грудня 2016 року позивач ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до відповідача Відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області про скасування постанови про закінчення виконавчого провадження ВП №45065000 від 19.12.2014 року.

Частиною 1,2 ст.181 КАС України передбачено, що учасники виконавчого провадження мають право звернутися до суду із позовною заявою, якщо вважають що рішенням державного виконавця порушено їх права. Позовна заява може бути подана в десятиденний строк з дня, коли особа дізналася про порушення її прав, свобод чи інтересів.

Так, судом встановлено, що позивачем було пропущено строк для звернення до суду з вищевказаним позовом з поважних причин, так як за період з жовтня 2014 року по дату подання позову, судами різних інстанцій розглядалися заяви про заміну сторони виконавчого провадження, що підтверджується ухвалою Київського районного суду м.Полтави від 14.12.2015 року, згідно якої замінено сторону стягувача у виконавчому провадженні з ОСОБА_3 на ОСОБА_1 (а.с.7).

30.05.2016 року ухвалою Київського районного суду м.Полтави від 30.05.2016 року поновлено пропущений строк для пред'явлення до виконання виконавчого листа №552/3963 від 08.10.2014 року (а.с.8).

02.11.2016 року ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду виправлено описки в ухвалах Харківського апеляційного адміністративного суду від 21.06.2016 року, 04.07.2016 року, 04.07.2016 року та 27.07.2016 року (а.с.9).

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про необхідність поновлення пропущеного строку звернення до суду за позовом ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області про скасування постанови про закінчення виконавчого провадження.

Також судом встановлено, що в провадженні ПВР УДВС ГУЮ у Полтавській області перебувало виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №552/3963/14-а, виданого Київським районним судом м.Полтави 08.10.2014 року про зобов'язання Управління Пенсійного фонду України Київського району в м.Полтаві здійснити перерахунок ОСОБА_3 пенсії по інвалідності у розмірі 8 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, в розмірі 75% мінімальної пенсії за віком відповідно до ст.ст.50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», виходячи із розрахунку мінімальної пенсії за віком визначеної ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове пенсійне страхування» з 01.01.2014 року та провести відповідні виплати з урахуванням виплачених сум.

Судом встановлено, що вищевказане виконавче провадження закінчено на підставі п.11 ч.1 ст.49 Закону України «Про виконавче провадження» з посиланням на те, що ВПВР УДВС ГТУЮ у Полтавській області вжито вичерпних заходів для примусового виконання рішення.

Частиною 3 статті 75 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що у разі, якщо виконати рішення без участі боржника неможливо, державний виконавець накладає на боржника штраф відповідно до ст.89 цього Закону та вносить подання (повідомлення) правоохоронним органам для притягнення боржника до відповідальності згідно із законом, після чого виносить постанову про закінчення виконавчого провадження, яка затверджується начальником відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, повертає виконавчий документ до суду чи іншого органу, що його видав.

У разі невиконання без поважних причин у встановлений державним виконавцем строк рішення відповідно до статті 49 Закону України «Про виконавче провадження», що зобов»язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі державний виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу від десяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; на посадових осіб - від двадцяти до сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; на боржника - юридичну особу - від сорока до шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання. У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин державний виконавець у тому ж порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до правоохоронних органів з поданням (повідомленням) про притягнення боржника до кримінальної відповідальності відповідно до закону.

Судом встановлено, що відповідачем не вжито жодних дій щодо виконання судового рішення, державним виконавцем не перевірено поважність причини невиконання боржником рішення, не накладено на боржника штрафів та не внесено подання до правоохоронних органів. Відповідачем не винесено актів перевірки, вчинених в порядку частини 1, 2 статті 75 Закону України «Про виконавче провадження», чи будь-яких інших доказів про фактичну відсутність бюджетних коштів.

Частиною 5 статті 124 Конституції України передбачено, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов»язковими до виконання на всій території України.

Ці положення також відображені у статті 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», в якій зазначено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання усіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними та юридичними особами, та їх об'єднаннями на всій території України. Невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, установлену законом.

Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини (справа «Кечко проти України» від 08.11.2005 року) реалізація особою права, що пов»язане з отриманням бюджетних коштів, яке базується на спеціальних та чинних на час виникнення спірних правовідносин нормативно-правових актів національного законодавства, не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань, тобто посилання органами державної влади на відсутність коштів, як на причину невиконання своїх зобов»язань, є безпідставними.

Оскільки державним виконавцем ВПВР УДВС ГТУЮ у Полтавській області не вжито в повній мірі дій щодо виконання судового рішення, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню в повному обсязі. А тому необхідно скасувати постанову старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області про закінчення виконавчого провадження ВП №45065000 від 19.12.2014 року.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.4-14, 71, 158-163 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Позов задовольнити.

Поновити пропущений строк звернення до суду за позовом ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області про скасування постанови про закінчення виконавчого провадження.

Визнати незаконною та скасувати постанову старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області про закінчення виконавчого провадження ВП №45065000 від 19.12.2014 року.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення.

Головуючий Т.В.Турченко