Справа № 712/460/17-а
Суддя: Бужак Н.П.
Дата ухвалення: 2017-02-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 712/460/17-а Головуючий у 1-й інстанції: Марцішевська О.М.
Суддя-доповідач: Бужак Н.П.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Бужак Н. П.

Суддів: Костюк Л.О., Троян Н.М.

За участю секретаря: Івченка М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні (без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу) апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на постанову Соснівського районного суду міста Черкаси від 24 січня.2017 року у справі за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до виконавчого комітету Черкаської міської ради про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.-

У С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_2 звернувся до Соснівського районного суду м. Черкаси з адміністративним позовом про скасування постанови про адміністративне стягнення, прийнятої адміністративною комісією виконавчого комітету Черкаської міської ради №401 від 28.12.2016 року про притягнення СПД фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. 152 КпАП України, накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1700 грн. та закриття провадження у справі про адмінінстративне правопорушення.

Постановою Соснівського районного суду м. Черкаси від 24 січня 2017 року адміністративний позов задоволено частково.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, позивач фізична особа-підприємець ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нове рішення, про скасування постанови адміністартвиної комісії №401 від 28.12.2016 року.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні - не обов'язкова, колегія суддів відповідно до ч.4 ст. 196 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності представників сторін.

Згідно ст. 41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

06.12.2016 року головним спеціалістом відділу інспектування управління інспектування Черкаської міської ради складено протокол №415 про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 про те, що останній об 11 год 51 хв. 06.12.2016 року торгував у невстановленому місці з автомобіля та автопричепа промисловими товарами по вул. Гоголя 285 без дозволу виконавчого комітету Черкаської міської ради, чим порушив п.3.12.11 Правил благоустою міста Черкаси.

21.12.2016 року громадським інспектором віділу інспектування управління інспектування Черкаської міськох ради складено протокол №520 про адіміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2, а саме, що останній об 11 год 54 хв. 15.12.2016 року здійснював торгівлю непродовольчими товарами з автопричіпа на проїздній частині по вул. Гоголя 285, чим порушив п. 3.12.11 Правил благоустрою міста Черкаси, затверджених рішення Черкаської міської ради від 11.11.2001 року №4.

28 грудня 2016 року адміністративною комісією виконавчого комітету Черкаської міської ради прийнято постанову №401 про адміністративне стягнення відносно ФОП ОСОБА_2 за ст. 152 КпАП України та накладено адміністративне стягнення у розмірі 1700 грн за те, що ФОП ОСОБА_2 здійснював торгівлю непродовольчими товарами з автопричепа автомобіля на проїзній частині вулиці Гоголя, 285. Факт вчинення правопорушення зафіксовано 06.12.2012 року об 11 год 51 хв. а 21.12.2016 року об 11 год 54 хв.

Заперечуючи законність прийнятої постанови про накладення адміністративного стягнення ФОП ОСОБА_2 зазначив, що відповідачем не було дотримання порядку розгляду справи, що позбавило можливості бути присутнім ОСОБА_2 на засіданні адміністративної комісії, зокрема, його не було повідомлено про час та місце розгляду справи. Крім того, апелянт в апеляційній скарзі зазначив, що торгівлю він здійснював на паркувальному майданчику, що чинним законодавством не заборонено; сама постанова прийнята без встановлення обставин після закінчення встановленого законом строку на розгляд справи. Також судом не було враховано, що Правила благоустрою м. Черками на фізичних осіб підприємців не розповсюджуються.

Колегія суддів вважає, що викладені апелянтом доводи в апеляційній скарзі є безпідставними.

Відповідно до п.1.2 Правил благоустрою міста Черкаси, затверджених рішенням Черкаської міської ради від 11.11.2008 року №4-688 ці Правила регулюють права і обов'язки учасників правовідносин у галузі благоустрою території міста, визначають комплекс заходів, необхідних для забезпечення чистоти і порядку в місті.

Правила розроблено згідно з Конституцією України, Законами України «Про місцеве самоврядування в Україні», «Про благоустрій населених пунктів» та іншими нормативно-правовими актами, що регулюють відносини у цій сфері (п.1.3 Правил).

Правила, прийняті Черкаською міською радою в межах наданих їй повноважень, є обов'язковими для виконання всіма розміщеними на території міста органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, об'єднаннями громадян, підприємствами, установами та організаціями, посадовими особами та громадянами, які перебувають на території міста (п.1.4 Правил).

Отже, доводи апелянта про те, що на нього як на приватного підприємця Правила благоустрою не розповсюджуються є безпідставними.

Підпунктом 3.12.11 пункту 3.12 Правил визначено, що громадянам, підприємствам, організаціям, установам, незалежно від форм власності та відомчої належності, забороняється торгувати з рук, із машин або іншим чином у невстановлених місцях.

Із протоколів про адміністративні правопорушення від 06.12.2016 року та від 21.12.2016 року, а також долучених до них фото фіксацій факту порушення, вбачається, що позивач, що є фізичною особою-підприємцем, здійснював торгівлю непродовольчими товарами у невстановленому для цього місці, що заборонено п.3.12.11 Правил благоустрою м. Черкаси.

Водночас, колегія суддів зазначає, що паркувальний майданчик не є тим місцем, який відвоситься до місць, відведених для торгівлі непродовольчими товарами.

Крім того, позивач не надав відповідного дозволу, який би надавав йому можливість торгувати непродовольчими товарами на паркувальному майданчику.

Відповідно до ст. 152 КУпАП порушення державних стандартів, норм і правил у сфері благоустрою населених пунктів, правил благоустрою територій населених пунктів тягнуть за собою накладення штрафу на громадян від двадцяти до вісімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб, громадян - суб'єктів підприємницької діяльності - від п'ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

На позивача відповідно до постанови було накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1700 грн., що становить 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян та відповідає визначеному ст. 152 КУпАП розміру штрафу за правопорушення, а саме за порушення правил благоустрою.

Отже, адміністративна комісія виконавчого органу Черкаської міської ради під час розгляду адміністративних справ відносно позивача та прийняття постанови про накладення адміністративного стягнення діяла з дотриманням вимог чинного законодавства України, з дотриманням Законів України та у межах наданих їй повноважень.

Посилання апелянта на недотримання під час розгляду справи вимолг ч.1 ст. 277 КУпАП колегія суддів вважає не є підставою для скасування постанови суду як незаконної.

Протокол про адміністративне правопорушення №485 відносно позивача складено 06.12.2016 року, а другий протокол №510 складено 21.12.2016 року.

Постанова №401 прийнята адміністративною комісією 28 грудня 2016 року.

Стаття 277 КУпАП України визначає, що справа про адміністративне правопорушення розглядається в п'ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.

Отже, загальний строк розгляду справ про адміністративні правопорушення становить 15 днів, проте його порушення не породжує ніяких правових наслідків, оскільки строк накладення адміністартвиного стягнення даним Кодексом визначений 2 місяці з дня вчинення правопорушення. Крім того, ст.127 КУпАП України визначає підстави для закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення. Такої підстави для закриття провадження у справі як порушення строку розгляду справи зазначена норма не містить. Підпункт 7 ст. 247 КУпАП України визначає як підставу для закриття провадження у справі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 цьього Кодексу.

Що стосується заперечення апелянтом доказів, а саме фотокарток, що долучені до протоколів, то колегія судідв відноситься до них критично та також не бере до уваги..

За змістом ст. 251 КУпАП України доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює насявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються в т.ч. показами свідків, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм, стандартів.

Як вбачається із фотокарток до протоколів про адміністративне прарвопрушення, на останніх зафіксовано факт торгівлі у невстановленому місці непродовольчими товарами з автомобіля і причепа , що належать позивачу.

У протоколі також зазначено дані про осіб, що підтверджують факт вчинення позивачем правопорушення (свідків).

Згідно ст. 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації.

Отже, складання протоколу про адміністративне правопорушення свідчить про порушення справи про адміністративне правопорушення.

Зазначена стаття не визначає обов'язку особи для складання такого протоколу негайно, тобто у день виявлення правопорушення. Відсутність даних про направлення протоколу особі, відносно якої його складено, не можна вважати підставою для закриття провадження у справі або ж про відсутність вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, оскільки лише орган, якому надано право на розгляд справи, має право прийняти відповідне рішення про наявність вини та притягнення до відповідальності , про відсутність вини та закриття провадження у справі.

За таких обставин, викладені в апеляційній скарзі апелянтом доводи не ґрунтуються на вимогах закону, а отже не приймаються судом як доказ незаконності прийнятого відповідачем рішення про накладення адміністративного стягнення.

Стаття 162 КАС України визначає повноваження суду при вирішенні справи. Зокрема, зазначена норма передбачає, що суд може ухвалити рішення про визнання протиправними рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень, скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень.

Із матеріалів справи вбачається, що позивач оскаржує постанову про адміністративне стягнення, яка прийнята адміністративною комісією виконавчого комітету Черкаської міської ради за наслідками розгляду матеріалів про адміністративні правопорушення стосовно ОСОБА_2 за ст. 152 КУпАП.

Отже, у даному випадку, суд може прийняти рішення про скасування постанови або ж про відмову в задоволенні вимог про скасування постанови у справі про адміністративне стягнення.

Як вбачається із оскаржуваної постанови, суд змінив постанову адміністративної комісії в частині розміру накладеного адміністративного стягнення та зменшив суму штрафу до 1275 грн.

Ухвалення судом першої інстанції постанови є явно незаконним, оскільки не відповідає принципам адміністративного судочинства

Згідно ст.11 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу і не може виходити за межі позовних вимог.

Такої позовної вимоги як зменшення розміру штрафу, позивач у адміністративному позові не заявляв.

Крім того, суд невірно застосував норми процесуального законодавства, оскільки, задовольняючи позовні вимоги в частині, керувався ст. 152 КУпАП, тоді як спір розглядався у порядку, встановленому Кодексом адміністративного судочинства.

За змістом ст. 1 КАС України, Кодекс адміністративного судочинства України визначає юрисдикцію, повноваження адміністративних судів щодо розгляду адміністративних справ, порядок здійснення адміністративного судочинства.

Адміністративне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу та міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України (ст.5 КАС України).

Таким чином, враховуючи вищевикладені доводи, колегія суддів приходить до висновку,що судом першої інстанції ухвалено незаконне рішення з порушенням норм матеріального та процесуального законодавства, а постанова підлягає скасуванню з ухваленням нової про відмову в задоволенні позовних вимог.

Згідно зі статтею 159 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що постанова Соснівського районного суду м. Черкаси підлягає скасуванню з ухваленням нової постанови про відмову в задоволенні позовних вимог.

Відповідно до ст. 198, 202 КАС України, суд апеляційної інстанції має право за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду скасувати її та прийняти нову постанову суду.

Керуючись ст. ст. 41, 160, 197, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 задовольнити частково.

Постанову Соснівського районного суду м. Черкаси від 24 січня 2017 року скасувати.

Ухвалити у справі нову постанову наступного змісту.

Відмовити фізичній особі-підприємцю ОСОБА_2 у задоволенні позовних вимог до виконавчого комітету Черкаської міської ради про скасування постанови про адміністративне стягнення та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Постанова суду набирає законної сили з моменту її проголошення, проте на неї може бути подано касаційну скаргу до Вищого адміністративного суду України у порядку та в строки, визначені ст. 212 КАС України.

Головуючий суддя: Бужак Н.П.

Судді: Костюк Л.О.

Троян Н.М.

Повний текст виготовлено: 01 березня 2017 року.

Головуючий суддя Бужак Н.П.

Судді: Костюк Л.О.

Троян Н.М.