Справа № 814/2066/16
Суддя: Гордієнко Т. О.
Дата ухвалення: 2017-02-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Миколаїв
28 лютого 2017 року Справа № 814/2066/16

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі судді Гордієнко Т.О., за участю секретаря судового засідання Ополинського О.В., пр. позивача ОСОБА_1 , пр. відповідача ОСОБА_2 розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовомОСОБА_3 , АДРЕСА_1

доВійськової частини польова пошта НОМЕР_1 , м. Миколаїв, 54056

провизнання недійсною та скасування відмови щодо надання додаткової відпустки, зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:
Позивач звернувся до суду з позовом до військової частини-польова пошта НОМЕР_1 про визнання недійсною та скасування відмови командира щодо надання додаткової відпустки із збереженням заробітної плати, зобов`язання надати додаткову відпустку із збереженням заробітної плати тривалістю 14 календарних днів на рік, всього 42 календарних дня із збереженням заробітної плати.
Позивач обґрунтовує позов тим, що чинним законодавством Законом України №426 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення рівня соціального захисту окремих категорій ветеранів війни», який набрав чинності 06.06.2015 передбачено право на додаткову відпустку із збереженням заробітної плати тривалістю 14 календарних днів на рік. Відмову у наданні відпустки вважає протиправною, оскільки особливий період в Україні закінчився 06.09.2014 року.
Відповідач надав суду заперечення проти позову, просить у задоволенні позову відмовити, оскільки відповідно до п.п.17,19 ст.10-1 Закону України « Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» додаткові відпустки в особливий період не надаються.
Заслухав пояснення представників сторін, дослідив матеріали справи, суд дійшов висновку:
Позивач-командир авіаційної ескадрильї 299 бригади тактичної авіації звернувся до командира військової частини-польова пошта В 2137 з рапортом від 02.09.2016 про надання додаткової відпустки відповідно до ст.16-2 Закону України « Про відпустки».
07.09.2016 відповідач надав відповідь на рапорт, в якому зазначив, що під час дії особливого періоду військовослужбовцям учасникам бойових дій додаткові відпустки із збереженням грошового забезпечення тривалістю 14 календарних днів на рік, передбачені ст.16-2 Закону України «Про відпустки» не надаються.
Відповідно до ст.16-2 Закону України « Про відпустки» учасникам бойових дій, інвалідам війни, статус яких визначений Законом України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", надається додаткова відпустка із збереженням заробітної плати тривалістю 14 календарних днів на рік.
Згідно з п.17-19 ст.10-1 Закону України « Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» передбачено, що в особливий період з моменту оголошення мобілізації до часу введення воєнного стану або до моменту прийняття рішення про демобілізацію військовослужбовцям надаються відпустки, передбачені частинами першою, шостою та дванадцятою цієї статті, і відпустки за сімейними обставинами та з інших поважних причин. В особливий період під час дії воєнного стану військовослужбовцям можуть надаватися відпустки за сімейними обставинами та з інших поважних причин із збереженням грошового забезпечення тривалістю не більш як 10 календарних днів. Надання військовослужбовцям у періоди, передбачені пунктами 17 і 18 цієї статті, інших видів відпусток, крім відпусток військовослужбовцям-жінкам у зв`язку з вагітністю та пологами, для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, а в разі якщо дитина потребує домашнього догляду, - тривалістю, визначеною в медичному висновку, але не більш як до досягнення нею шестирічного віку, а також відпусток у зв`язку з хворобою або для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської комісії, припиняється.
Військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами ( ст.1-2 Закону України « Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей»).
Закон України « Про відпустки» відносно Закону України « Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» для позивача, як військовослужбовця, має загальний характер, тому до нього повинні бути застосовні особливості передбачені Законом України « Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», яким передбачено, що в особливий період додаткові відпустки не надаються.
Стосовно заперечень позивача, що в Україні дія особливого періоду закінчилась 06.04.2014 року суд зазначає наступне:
Поняття особливого періоду визначено у ст.1 Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію, яким передбачено, що особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Отже, особливий період починається з моменту оголошення рішення про мобілізацію, охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Мобілізацією, згідно зі ст.3 Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію № 3543 є комплекс заходів, здійснюваних, серед іншого, з метою переведення Збройних Сил України на організацію і штати воєнного часу. Закінчення періоду мобілізації не є самостійною підставою для припинення особливого періоду. Законом не визначено чіткого порядку припинення особливого періоду.
Також ст.1 Закону України № 3543 визначено поняття демобілізації, як комплекс заходів, спрямованих, серед іншого, на планомірне переведення Збройних Сил України, інших військових формувань, на організацію та штати мирного часу.
Президентом України приймались укази « Про часткову мобілізацію» від 17.03.2014, 06.05.2014, 21.07.2014 ,14.01.2015 з метою пiдтримання бойової i мобiлiзацiйної готовностi Збройних Сил України та iнших вiйськових формувань України на рiвнi, що гарантує адекватне реагування на загрози нацiональнiй безпецi держави. Цими указами проголошено про часткову мобілізацію та переведення національної економіки України на функціонування в умовах особливого періоду. Оскільки проведення антитерористичних заходів в Україні, які стали підставою для оголошення мобілізації, станом на день звернення позивача із рапортом про надання додаткової відпустки не закінчились, в України діє особливий період, тому позивачу правомірно відмовили у наданні додаткової відпустки.
Крім того, витяги з наказу № 519 від 22.12.2016 (по особовому складу) Командувача Повітряних сил Збройних сил України та витяг з наказу № 31 від 28.01.2017 ( по стройовій частині) командира військової частини-польова пошта В 2137 свідчать, що позивача звільнено з військової служби з 28.01.2017, тому правові підставі для задоволення позову відсутні.
Відповідно до ст.11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до ст.88 КАС України, суд вважає за можливо звільнити позивача від сплати судового збору.
Керуючись статтями 11, 71, 94, 158-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -
ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні позову відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі до Одеського апеляційного адміністративного суду через Миколаївський окружний адміністративний суд апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ст.186 КАС України, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя Т.О. Гордієнко

Повний текст постанови складено відповідно до частини 3 статті 160 КАС України та підписано суддею 06.03.2017р