Справа № 357/11010/16-а
Суддя: Костюк Л.О.
Дата ухвалення: 2017-03-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя-доповідач: Костюк Л.О.
ПОСТАНОВА

Іменем України

02 березня 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Костюк Л.О.;

суддів: Бужак Н.П., Твердохліб В.А.;

за участю секретаря: Драч М.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду апеляційні скарги Управління Пенсійного фонду України у м. Біла Церква Київської області на постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 13 січня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України у м. Біла Церква Київської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И Л А:

У жовтні 2016 року,ОСОБА_2 звернулась до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з позовом до Управління Пенсійного фонду України у м. Біла Церква Київської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії.

Позовні вимоги обґрунтовувала ти, що вона працювала на в Білоцерківській ОДПІ, з липня 2010 року одержує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу».

Постановою КМУ від 09.12.2015 року № 1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів»з 01.12.2015 року встановлені нові розміри посадових окладів працівників бюджетної сфери.

Відповідно до довідок Білоцерківської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області від 18.07.2016 року № 6988/109/10.02.05.040 та від 18.07.2016 року №7437/109/10.02.05.040 про оплату праці, що подається для перерахунку пенсії непрацюючим державним службовцям, заробітна плата на посаді, яку обіймала позивач до виходу на пенсію, становить 1582 грн. 10 коп., 26.07.2016 року вона звернулась до відповідача з відповідною заявою про перерахунок пенсії, але рішенням начальника УПФУ у місті Білій Церкві їй було в цьому відмовлено.

А тому позивач просила суд визнати протиправними дії управління ПФУ у місті Білій Церкві; зобов'язати відповідача здійснити перерахунок пенсії позивачки як непрацюючому держслужбовцю з врахуванням суми матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, а також суми індексації заробітної плати грошової допомоги по постанові КМУ від 24.02.2003 року №212.

Постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 13 січня 2017 року адміністративний позов задоволено частково.

Визнано протиправною відмову управління Пенсійного Фонду України в м. Білій Церкві у проведенні перерахунку пенсії ОСОБА_2.

Зобов'язано управління Пенсійного Фонду України у місті Білій Церкві Київської області здійснити ОСОБА_2 з 01.08.2016 року у відповідності до статті 37-1 Закону України «Про державну службу» /в редакції, що діяла на час призначення пенсії/ перерахунок та виплату пенсії за віком державного службовця, виходячи із заробітної плати за останнім місцем роботи на державній службі, з врахуванням підвищення з 01.12.2015 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 1013 від 09.12.2015 року «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів», та довідок Білоцерківської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області від 18.07.2016 року № 6988/109/10.02.05.040 та від 18.07.2016 року №7437/109/10.02.05.040 про заробітну плату, що подається для перерахунку пенсії непрацюючим державним службовцям, із збереженням проценту нарахування пенсії на момент виходу на пенсію з урахуванням проведених виплат.

В решті позовних вимог -відмовлено.

Не погоджуючись з зазначеним судовим рішенням, відповідачем подано апеляційну скаргу, в яких просять скасувати постанову суду першої інстанції як таку, що постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права, та прийняти нову, якою відмовити в задоволенні позову.

Заслухавши суддю - доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягають частковому задоволенню, а постанова суду - скасуванню з таких підстав.

Згідно зі ст.ст. 198 ч. 1 п. 3, 202 ч. 1 п. 4 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції скасовує її та ухвалює нове рішення, якщо визнає, що судом першої інстанції порушено норми матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції щодо часткового задоволення позовних вимог, з огляду на наступне.

Як встановлено судом першої інстанції, що позивач перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України у м. Білій Церкві та отримує з 2010 року пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу», що не заперечується сторонами та стверджується матеріалами справи.

Як вбачається з матеріалів справи, 26 липня 2016 року позивач звернулася до відповідача з заявою про перерахунок пенсії із заробітної плати на посаді головного державного податкового інспектора в Білоцерківській ОДПІ відповідно до довідок про заробітну плату, що подається для перерахунку пенсії непрацюючим державним службовцям, за № 18.07.2016 року № 6988/109/10.02.05.040 та від 18.07.2016 року №7437/109/10.02.05.040.

Наведене підтверджується копіями зазначених довідок про оплату праці та заяви ОСОБА_2 на перерахунок пенсії від 26.07.2016 року.

Згідно рішення начальника управління ПФУ у місті Білій Церкві від 25.08.2016 року № 386/Б-01 ОСОБА_2 відмовлено у перерахунку пенсії як державному службовцю із заробітної плати на підставі вказаних вище довідок з посиланням на те, що Законом України «Про державну службу» від 10.12.2015 року 889-VIII не передбачено проведення перерахунку пенсій державним службовцям.

Надаючи правову оцінку матеріалам, обставинам справи, а також наданим додатковим поясненням та запереченням сорін, колегія суддів звертає увагу на наступне.

Щодо врахування матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, індексації заробітної плати, колегія суддів звертає увагу на наступне.

Так, ст. 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» у редакції, чинній на час призначення пенсії позивачеві, пенсія державним службовцям виплачується за рахунок держави. На одержання пенсії державних службовців мають право особи, які досягли встановленого законодавством України пенсійного віку, за наявності загального трудового стажу для чоловіків - не менше 25 років, для жінок - не менше 20 років, у тому числі стажу державної служби - не менше 10 років. Зазначеним особам призначаються пенсії в розмірі 80 відсотків суми їх посадового (чинного) окладу з урахуванням надбавок, передбачених цим Законом, без обмеження граничного розміру пенсії. Пенсія державному службовцю виплачується у повному розмірі незалежно від його заробітку (прибутку), одержуваного після виходу на пенсію. За кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на один відсоток заробітку, але не більше 90 відсотків посадового (чинного) окладу з урахуванням надбавок, передбачених цим Законом, без обмеження граничного розміру пенсії.

Згідно ч. 1 ст. 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу.

Статтею 1 Закону України «Про оплату праці» визначено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Відповідно до ст. 2 цього ж Закону в структуру заробітної плати входять основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати.

Відповідно до ч.ч. 2 і 6 ст. 33 Закону України «Про державну службу» заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок. Державним службовцям можуть установлюватися надбавки за високі досягнення у праці і виконання особливо важливої роботи, доплати за виконання обов'язків тимчасово відсутніх працівників та інші надбавки і доплати, а також надаватися матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань.

Умови оплати праці державних службовців, розміри їх посадових окладів, надбавок, доплат і матеріальної допомоги визначаються Кабінетом Міністрів України.

Постановою № 268 від 9 березня 2006 року Кабінету Міністрів України «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, прокуратури, судів та інших органів» керівникам цих органів надано право у межах затвердженого фонду оплати праці надавати працівникам матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань та допомогу для оздоровлення при наданні щорічної відпустки у розмірі, що не перевищує середньомісячної заробітної плати працівника.

Аналіз наведених положень надає підстави для висновку, що матеріальна допомога на оздоровлення входить до системи оплати праці державного службовця.

Положення Закону України «Про державну службу» і Закону України «Про оплату праці» є загальними щодо спірних відносин. У той же час перевагу мають спеціальні норми, що визначають виплати (доходи) для обчислення пенсії, за наведених обставин - ст. 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» і ст. 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Відповідно до ч. 1 ст. 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

У ст. 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визначені виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Зокрема, до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

За змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» індексацією грошових доходів населення є встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення. У ст. 2 цього Закону визначено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України, і, які не мають разового характеру, а саме - оплата праці (грошове забезпечення). Аналіз наведених положень надає підстави для висновку про те, що індексація заробітної плати також входить до структури оплати праці державних службовців.

Отже, відповідно до вище зазначеного, матеріальна допомога на оздоровлення, допомога для вирішення соціально-побутових питань та індексація заробітної плати, сплачені позивачеві ОСОБА_3, входять до системи оплати праці державного службовця та повинні враховуватися при обчисленні пенсії.

На підставі вище зазаченого колегія суддів приходить до висновку щодо задоволення позовних вимог в частині щодо визнання протиправними дій відповідача щодо відмови ОСОБА_2 здійснити перерахунок пенсії з урахуванням сум матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, індексації заробітної плати та зазначає за необхідне зобов'язати відповідача здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_2, із 01.08.2017 року з врахуванням сум матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, індексації заробітної плати, передбачених Законом України «Про державну службу» в редакції чинній на момент виходу її на пенсію.

Колегія суддів звертає увагу, що довідки про оплату праці для перерахунку пенсії позивачу видані Білоцерківською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Київській області за формою, затвердженою постановою правління ПФУ від 14.02.2011 №5-1 та від 04.09.2013 року № 15-1, в довідках зазначено розмір заробітної плати, яку одержував працюючий державний службовець на відповідній посаді, на якій працювала позивач до виходу на пенсію, з зазначенням того рангу, який встановлено на цій посаді.

Відповідно до ч. 4 ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» перерахунок призначеної пенсії провадиться у разі виникнення права на підвищення пенсії з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа.

Заяви про перерахунок пенсії до Управління Пенсійного фонду України у м. Біла Церква Київської області подані позивачем 26.07.2016 року, тому перерахунок пенсії має здійснюватись із 01.08.2016 року.

Окрім зазначеного вище колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції невповній мірі досліджено матеріали та обставини справи у зв'язку з чим суд першої інстанції прийшов до помилкового висновку щодо задоволення позовних вимог, що стосуються перерахунку пенсії у зв'язку з підвищенням заробітної плати працюючим державним службовцям, та звертає увагу на наступне.

Пенсійний фонд України діє у відповідності до «Положення про Пенсійний фонд України», яке затверджено Постановою Кабінету Міністрів України від 23.07.2014 № 280 і здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», рішення про призначення та перерахунок пенсій приймаються районними управліннями Пенсійного фонду України за місцем проживання пенсіонерів.

Згідно пункту 5 розділу III Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 № 213, з 01.06.2015 скасовано норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначаються, зокрема, відповідно до Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 № 3723-ХІІ (далі - Закон № 3723).

Відтак, починаючи з 01.06.2015, органи Пенсійного фонду України пенсії відповідно до Закону № 3723 не призначають і не перераховують.

Порядок та умови визначення розміру заробітної плати для перерахунку пенсій державним службовцям визначались постановою Кабінету Міністрів України від 31.05.2000 № 865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії» (далі - Постанова № 865).

Згідно п. 4 Постанови № 865 було передбачено, що у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям відповідно до рішень Кабінету Міністрів України заробітна плата для перерахунку пенсії визначалась виходячи з заробітної плати працюючих державних службовців за тими ж посадами.

Відповідно до п. 5 Постанови № 865 перерахунок пенсій провадився з місяця підвищення розміру заробітної плати працюючого державного службовця на підставі поданої заяви та довідок, виданих державними органами , за останнім місцем роботи.

Однак в подальшому законодавство змінилось.

Згідно постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 № 1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» (далі - Постанова № 1013), до Постанови № 865 внесено зміни, а саме виключено пункт 4, а пункт 5 викладено в новій редакції.

З прийняттям постанови Кабінету Міністрів України від 14.09.2016 року № 622 «Деякі питання пенсійного забезпечення окремих категорій осіб» (далі - Постанова № 622) Постанова № 865 взагалі втратила чинність.

Крім цього, Постанова № 622 підлягає застосуванню з 01.05.2016 і прийнята на виконання норм Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 № 889-УІП (далі - Закон № 889) та встановлює порядок призначення пенсій деяким категоріям осіб.

З 01.01.2015 набрав чинності Закон України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» від 28.12.2014 № 76-УІІІ, у прикінцевих положеннях якого передбачено обов'язок Кабінету Міністрів України у місячний строк з дня набрання чинності цим Законом забезпечити, зокрема, прийняття нормативно-правових актів, необхідних для реалізації цього Закону. Однак, на даний час, жодних нормативно-правових актів з цього приводу Кабінетом Міністрів України прийнято не було.

Колегія суддів звертає увагу на те, що бездіяльність Кабінету Міністрів України не є предметом даного спору. Вирішення питання щодо відповідності Конституції України (конституційності) актів Кабінету Міністрів України відповідно до ст. 150 Конституції України належить до компетенції Конституційного суду України.

Таким чином, з 01.01.2015 законодавець не пов'язує виникнення права на перерахунок пенсії, призначеної відповідно до Закону № 3723, зі зростанням заробітної плати працюючих державних службовців.

Отже, з 1 січня 2015 року вже не проводиться перерахунок спеціальних пенсій щоразу під час зростання заробітної плати працюючих державних службовців, оскільки немає законних підстав для такого перерахунку.

06.04.2016 року була прийнята постанова Кабінету Міністрів України № 292 «Деякі питання оплати праці державних службовців у 2016 році». Вказаною постановою визначено лише умови оплати праці працюючих державних службовців. Дана постанова не встановлює права проведення перерахунку пенсії державним службовцям та порядку (механізму) його проведення. Натомість, постанова прийнята на виконання норм Закону № 889 та встановлює схеми посадових окладів на посадах державної служби за групами оплати праці з урахуванням юрисдикції державних органів. Управління ПФУ наголошувало, що Постанова № 292 не має жодного відношення до позивача, оскільки стосується осіб, на яких поширюється дія Закону № 889.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 45 Закон України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» перерахунок призначеної пенсії, крім випадків, передбачених частиною першою статті 35, частиною другою статті 38, частиною третьою статті 42 і частиною п'ятою статті 48 цього Закон, провадиться в такі строки: у разі виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа.

Таким чином, питання перерахунку пенсії управління зобов'язане вирішувати на підставі правових норм, що діють на час звернення пенсіонера.

Колегія суддів звертає увагу на рішення Конституційного Суду України від 19.04.2000 № брп/2000 (справа про зворотну дію кримінального закону в часі) Конституційний Суд України вказав, що відповідно до частини першої статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Закріплений в Конституції України принцип неприпустимості зворотної дії в часі законів та інших нормативно-правових актів узгоджується з міжнародно-правовими актами, зокрема Міжнародним пактом про громадянські та політичні права (стаття 15), Конвенцією про захист прав і основних свобод людини (стаття 7).

Право на перерахунок пенсії у позивача могло виникнути лише після звернення з відповідною заявою до пенсійного органу, однак таке звернення відбулось після того, як в Постанову № 865 були внесені зміни, що й призвело до певних правових наслідків.

Також, колегія суддів звертає увагу на рішення Європейського суду з прав людини. Так, у рішенні від 9 жовтня 1979 року у справі «Ейрі проти Ірландії» констатував, що здійснення соціально-економічних прав людини значною мірою залежить від становища в державах, особливо фінансового. Такі положення поширюються й на питання допустимості зменшення соціальних виплат, про що зазначено в рішенні цього суду у справі «Кйартан Асмундсон проти Ісландії» від 12 жовтня 2004 року.

Отже, одним з визначальних елементів у регулюванні суспільних відносин у соціальній сфері є додержання принципу пропорційності між соціальним захистом громадян та фінансовими можливостями держави, а також гарантування права кожного на достатній життєвий рівень.

При розв'язанні спірних правовідносин судовою колегією також враховується й правова позиція Європейського суду з прав людини, викладена в ухвалі «Великода проти України» від 03.06.2014 року, в якому Суд зазначив, що законодавчі норми можуть змінюватися, передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. зміна механізму нарахування певних видів соціальних виплат та допомоги є конституційно допустимою до тих меж, за якими ставиться під сумнів сама сутність змісту права на соціальний захист.

Крім того, у зазначеному рішенні Європейський суд став на бік держави України та, між іншим, наголосив на складній економічній ситуації в країні, а також на необхідності пошуку саме державою Україна додаткових інструментів її подолання шляхом раціонального використання бюджетних коштів та необхідності збереження «справедливого балансу» між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами щодо захисту прав і свобод окремої особи.

Конституційний Суд України у п. 2.1 рішення № 20-рп/2011 від 26.12.2011 року зазначив, що зміна механізму нарахування певних видів соціальних виплат та допомоги є конституційно допустимою до тих меж, за якими ставиться під сумнів сама сутність змісту права на соціальний захист.

У п.2.2. вказаного рішення зазначено, що Кабінет Міністрів України повноважний вживати заходів щодо забезпечення прав і свобод людини і громадянина та проводити політику у сфері соціального захисту (пункти 2, 3 статті 116) ( 254к/96-ВР ). У Рішенні від 2 березня 1999 року N 2-рп/99 ( v002p710-99 ) у справі про комунальні послуги Конституційний Суд України вказав, що здійснення в цілому політики соціального захисту не належить до виключних повноважень Верховної Ради України; політика соціального захисту є складовою частиною внутрішньої соціальної політики держави, забезпечення її проведення, відповідно до пункту 3 статті 116 Конституції України ( 254к/96-ВР ), здійснюється Кабінетом Міністрів України. Кабінет Міністрів України як вищий орган у системі органів виконавчої влади наділений конституційними повноваженнями спрямовувати і координувати діяльність міністерств, інших органів виконавчої влади, до яких належить і Пенсійний фонд України. Відповідно до Положення про Пенсійний фонд України ( 384/2011 ) бюджет Пенсійного фонду України затверджує Уряд України. Таким чином, Кабінет Міністрів України є органом, який забезпечує проведення державної політики у соціальній сфері, а Пенсійний фонд України - органом, який реалізує таку політику, в тому числі за рахунок коштів Державного бюджету України.

Як зазначив Конституційний Суд України в своєму рішенні від 09 лютого 1999 року №1-рп/99 у справі за конституційним зверненням Національного банку України щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 58 Конституції України (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів), за загально визначеним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у ч. 1 ст. 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

З огляду на те, що Закон №76-VIII (яким скасовано саме право на перерахунок пенсій) є чинним і підлягає до виконання, Конституційним судом України в установленому порядку неконституційним такий не визнавався, беручи до уваги позицію Конституційного Суду України викладену у рішенні № 20-рп/2011 від 26.12.2011 року та рішенні від 09 лютого 1999 року №1-рп/99, позиції Європейського суду з прав людини у рішенні від 9 жовтня 1979 року у справі «Ейрі проти Ірландії» та в ухвалі «Великода проти України» від 03.06.2014 р., посилання позивача на звуження його прав та соціальних гарантій з посиланням на положення ст. 22 Конституції України, є помилковим.

Таким чином, у спірних правовідносинах пенсійний орган здійснював свої повноваження в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Законами України, так як у останнього відсутні правові підстави для проведення перерахунку пенсії позивачу з урахуванням того, що Законом України від 28.12.2014 року № 76-VIII «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» скасовано норми, відповідно до ячких позивач просить здійснити перерахунок.

Також колегія суддів звертає увагу на те, що з 01.05.2016 Закон України «Про державну службу» від 16.12.1993 № 3723 втратив чинність, крім статті 37, що застосовується до окремих категорій осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 прикінцевих та перехідних положень Закону № 889.

Норми ст. 37-1 Закону № 3723, на які посилається у своєму позові позивач не є діючими на момент виникнення спірних правовідносин, а саме звернення позивача до суду - 26.07.2016.

Одночасно, слід наголосити, що Кабінетом Міністрів України не встановлено ні умов, ні порядку проведення перерахунку пенсії, натомість, узгоджено підзаконні нормативно-правові акти таким вимогам, що вказують на відсутність права на перерахунок пенсії.

Зважаючи на вищевикладене, законодавством не визначено ні права, ні порядку (механізму) проведення перерахунку пенсій державним службовцям.

Аналогічного правового висновку дотримується Вищий адміністративний суд України у своїх ухвалах від 17.02.2017 року у справі № К/800/4138/17, від 17.02.2017 року у справі № К/800/4098/17, від 16.02.2017 року у справі № К/800/3801/17, від 15.02.2017 року у справі № К/800/3642/17, від 14.02.2017 року у справі № К/800/3679/17, від 13.02.2017 року у справі № К/800/3576/17, від 09.02.2017 року у справі № К/800/3385/17, від 09.02.2017 року у справі № К/800/3343/17, від 09.02.2017 року у справі № К/800/3327/17, від 06.02.2017 року у справі № К/800/2930/17, від 01.02.2017 року у справі № К/800/35263/17, від 01.02.2017 року у справі № К/800/996/17, від 31.01.2017 року у справі № К/800/2721/17, від 31.01.2017 року у справі № К/800/2643/17, від 27.01.2017 року у справі № К/800/2447/17, від 26.01.2017 року у справі № К/800/2428/17, від 10.01.2017 року у справі № К/800/109/17,

Відпоповідно до вище зазначеного колегія суддів приходить до висновку, що за відсутності визначених законом підстав для перерахунку пенсії, наявні підстави для відмови позивачу в такому перерахунку, а позовні вимоги в цій частині не підлягають задоволенню.

Окрім зазначеного колегія суддів звертає увагу на те, що відмова в перерахунку пенсії позивачу не призвела до зменшення розміру пенсії державного службовця, яку вона отримувала до цього, і не є звуженням обсягу вже набутих нею прав та/або позбавленням її права на соціальний захист.

Також, колегія суддів звертає увагу на те, що позивачем подано до відповідача довідки про заробітну плату від 18.07.2016 року № 6988/109/10-02-05-040 та № 7437/109/10-02-05-040, які видані Білоцерківською ОДПІ ГУ ДФС у Київській області, та звертає увагу на наступне.

Форма довідки про заробітну плату, що подається для перерахунку пенсії непрацюючим державним службовцям була передбачена постановою правління Пенсійного фонду України від 04.09.2013 року № 15-1.

З прийняттям постанови правління Пенсійного фонду України від 04.07.2016 № 15-2 було виключено форму довідки про заробітну плату, що подається для перерахунку пенсії непрацюючим державним службовцям, а також державним службовцям, які на момент перерахунку пенсії працюють на інших посадах, ніж ті, з яких їм призначено (перераховано) пенсію. Таким чином, довідка про складові заробітної плати, яка затверджена постановою № 15-1 надається виключно для призначення пенсії. Отже, довідка про заробітну плату, яка затверджена постановою правління Пенсійного фонду України від 04.09.2013 року № 15-1, може надаватися лише для призначення пенсії, а форма довідки, яка передбачала перерахунок - виключена на підставі постанови Пенсійного фонду України від 04.07.2016 року № 15-2.

Таким чином, з 04.07.2016 форма довідки про заробітну плату, що подається для перерахунку пенсії непрацюючим державним службовцям, а також державним службовцям, які на момент перерахунку пенсії працюють на інших посадах, ніж ті, з яких їм призначено (перераховано) пенсію - виключена.

Станом на час розгляду справи законодавством не передбачена форма довідки про заробітну плату, що подається для перерахунку пенсії непрацюючим державним службовцям та порядок її видачі. У зв'язку з цим, довідка про складові заробітної плати № 255, яка надавалась позивачем для перерахунку пенсії, не може бути доказом у справі та не повинна братись до уваги судом.

Відповідно до вище викладеного колегія суддів приходить до висновку, що в Управління ПФУ в Козелецькому районі відсутні жодні законні підстави для перерахунку пенсії позивача відповідно до ст. ст. 37, 37-1 Закону № 3723 (у редакції, чинній на момент призначення пенсії) та Постанови КМУ № 292, на підставі довідки про заробітну плату від 20.12.2016 № 255.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції невповній мірі досліджено всі обставини справи у зв'язку з чим суд першої інстанці дійшов до помилкового висновку щодо часкового задоволення позовних вимог.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною першою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Зі змісту ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, обґрунтованим - ухвалене судом на підставі повного та всебічного з'ясування обставин в адміністративній справі, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Таким чином, оскільки суд першої інстанції не повно встановив обставини у справі, його висновки не відповідають обставинам справи, судове рішення ухвалене з порушенням норм матеріального права, тому постанова Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 13 січня 2017року підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 2, 160, 167, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України у м. Біла Церква Київської області - задоволити частково.

Постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 13 січня 2017року - скасувати.

Адміністративний позов ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України у м. Біла Церква Київської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії - задоволити частково.

Визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України у м. Біла Церква Київської області щодо відмови ОСОБА_2 здійснити перерахунок пенсії з урахуванням сум матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, індексації заробітної плати.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України у м. Біла Церква Київської області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_2, із 01.08.2016 року з врахуванням сум матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, індексації заробітної плати, передбачених Законом України «Про державну службу» в редакції чинній на момент виходу її на пенсію.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення, проте на неї може бути подана касаційна скарга до Вищого адміністративного суду України в порядку та строки, передбачені ст. 212 КАС України.

(Повний текст виготовлено - 07 березня 2017 року).

Головуючий суддя:

Судді:

Головуючий суддя Костюк Л.О.

Судді: Твердохліб В.А.

Бужак Н.П.