Справа № 815/720/17
Суддя: Самойлюк Г. П.
Дата ухвалення: 2017-03-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/720/17
УХВАЛА

02 березня 2017 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді: Самойлюк Г.П.

за участю секретаря: Казарян С.Б.

сторін:

позивач: Калінін Д.В. (представник за довіреністю)

відповідач: Ковальчук О.А. (представник за довіреністю)

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі клопотання представника товариства з обмеженою відповідальністю "Балс Груп" про забезпечення позову,-

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Одеського окружного адміністративного суду знаходиться справа за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Балс Груп" до Одеської митниці ДФС про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості № 500000025/2017/000001 від 17.01.2017р., зобов'язання повернути суму надмірно сплачених митних платежів у розмірі 328489,17 грн.

01.03.2017р. (вх. № 6190/17) від представника позивача надійшло клопотання про забезпечення позову, в якому останній просить заборонити Одеській митниці ДФС перераховувати надані ТОВ «Балс Груп» по митній декларації №500060804/2016/003484 від 17.01.2016 року фінансові гарантії у вигляді внесення грошової застави у розмірі 328489,17 грн. з рахунку митного органу до Державного бюджету у якості митних платежів до набрання законної сили рішенням за результатом розгляду адміністративної справи № 815/720/17 по суті.

В обґрунтування клопотання позивач зазначив, що оскаржуване рішення про коригування митної вартості № 500000025/2017/000001 від 17.01.2017р. призвело до додатково нарахованих митних платежів та сплати товариством фінансової гарантії у розмірі 328489,17 грн. На думку позивача, існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам товариства з обмеженою відповідальністю "БалсГруп", оскільки згідно вимог ч.7. ст. 55 Митного кодексу України строк дії вищезазначеної гарантії не може перевищувати 90 календарних днів з дня випуску товарів та в подальшому сплачені митні платежі у розмірі 328489,17 грн. за рішенням Одеської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів № 500000025/2017/000001 від 17.01.2017р. будуть перераховані до Державного бюджету України, що може призвести до настання негативних наслідків у вигляді значних зусиль та витрат для повернення позивачем помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов'язань.

Представник відповідача проти задоволення клопотання заперечував.

Дослідивши доводи, зазначені позивачем в обґрунтування заявленого клопотання, вислухавши думку учасників процесу, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 117 КАС України суд за клопотанням позивача або з власної ініціативи може постановити ухвалу про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також якщо очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

Згідно ч.ч. 3, 4 ст. 117 КАС України суд у порядку забезпечення адміністративного позову може відповідною ухвалою зупинити дію рішення суб'єкта владних повноважень чи його окремих положень, що оскаржуються. Адміністративний позов також може бути забезпечено забороною вчиняти певні дії.

Забезпечення адміністративного позову може застосовуватися лише з підстав, визначених статтею 117 Кодексу адміністративного судочинства України.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання судового рішення в разі задоволення позовних вимог. При цьому заходи забезпечення позову вживаються судом з метою охорони прав та інтересів позивача на час розгляду справи та не можуть вирішувати спірні правовідносини по суті.

З наведеного вбачається, що підставою для вжиття заходів забезпечення позову можуть стати такі обставини: 1) існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі; 2) неможливість захисту прав, свобод та інтересів позивача після набрання законної сили рішенням в адміністративній справі без вжиття таких заходів; 3) необхідність докладання значних зусиль та витрат для відновлення прав позивача у майбутньому; 4) очевидність ознак протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

Ці підстави є оціночними, тому містять небезпеку для застосування заходів забезпечення позову всупереч цілям цієї статті при формальному дотриманні її вимог. Тому суд повинен у кожному випадку, виходячи з конкретних доказів, наявних в справі встановити, чи є хоча б одна з названих обставин, і оцінити, чи не може застосуванням заходів забезпечення позову бути завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

Тобто інститут забезпечення адміністративного позову є однією з гарантій захисту прав, свобод та законних інтересів позивача в адміністративному процесі, механізмом, який покликаний забезпечити реальне та неухильне виконання судового рішення прийнятого в адміністративній справі.

Відповідно до ч.7 ст.55 МК України у випадку незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування заявленої митної вартості товарів орган доходів і зборів за зверненням декларанта або уповноваженої ним особи випускає товари, що декларуються, у вільний обіг за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю цих товарів, визначеною декларантом або уповноваженою ним особою, та забезпечення сплати різниці між сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною декларантом або уповноваженою ним особою, та сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною органом доходів і зборів, шляхом надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу. Строк дії таких гарантій не може перевищувати 90 календарних днів з дня випуску товарів.

Згідно з ч.8 ст.313 МК України при невиконанні зобов'язання, забезпеченого грошовою заставою, сума митних платежів, що підлягає сплаті, перераховується до державного бюджету із сум грошової застави.

Також суд зазначає, що порядок повернення надмірно сплачених коштів передбачено за заявою, яка підписується керівником і головним бухгалтером суб'єкта господарської діяльності або фізичною особою, до загального відділу митного органу, яким здійснювалось митне оформлення. Заява може бути подана не пізніше 1095-го дня, наступного за днем зарахування коштів до Державного бюджету України. Дане питання регулюється ст.43 ПК України, ст. 301 МК України, Порядком повернення платникам податків коштів, що обліковуються на відповідних рахунках митного органу як передоплата, і митних та інших платежів, помилково та/або надмірно сплачених до бюджету, контроль за справлянням яких здійснюється митними органами, затвердженим наказом Державної митної служби України № 618 від 20.07.2007р.

Наказом Міністерства фінансів України № 1146 від 15.12.2015 р. затверджено Порядок взаємодії територіальних органів Державної фіскальної служби України, місцевих фінансових органів та територіальних органів Державної казначейської служби України у процесі повернення платникам податків помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов'язань .

Згідно п.4 Порядку № 1146 повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань платникам податків здійснюється з бюджету, до якого такі кошти були зараховані. Іншого способу повернення помилково та/або надміру сплачених коштів законодавцем не визначено.

З системного аналізу наведених вище норм можна зробити висновок, що навіть після закінчення 90-денного терміну та перерахування коштів фінансової гарантії до Державного бюджету України, у разі задоволення позовних вимог в повному обсязі, право позивача на отримання надмірно сплачених коштів ніяким чином не буде порушено та підприємство зможе їх отримати в установлений Порядком № 618 спосіб.

Згідно роз'яснень Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 2 від 06.03.2008 р. "Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ" в ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також вказати ознаки, які свідчать про очевидність протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

Таким чином, оскільки заявлений позивачем у клопотанні спосіб забезпечення позову не відповідає критеріям та принципам інституту забезпечення позову, виходячи із пов'язаності заходів забезпечення позову з його предметом, співмірності таких заходів заявленим позовним вимогам, задоволення клопотання позивача про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову шляхом заборони Одеській митниці ДФС до розгляду даної справи по суті та набрання рішенням суду по справі законної сили перераховувати надану позивачем по митній декларації № 500060804/2016/003481 від 17.01.2016р. фінансову гарантію у вигляді внесення грошової застави в розмірі 328489,17 грн. з рахунку митного органу до державного бюджету у якості митних платежів не відповідає критеріям розумності, обґрунтованості і адекватності, збалансованості інтересів учасників спірних правовідносин та не відповідає інституту забезпечення позову в адміністративному процесі.

Враховуючи вищевикладене, приймаючи до уваги те, що в матеріалах справи відсутні беззаперечні докази, які б свідчили про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, дані про неможливість захисту прав, свобод та інтересів позивача без вжиття таких заходів, суд дійшов висновку, що заява позивача про забезпечення позову є необґрунтованою та задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 117, 118, 160 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ :

Відмовити товариству з обмеженою відповідальністю "Балс Груп" в задоволенні клопотання про забезпечення адміністративного позову.

Копію ухвали надіслати позивачу.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції в порядку та в строки, встановлені ст.186 КАС України.

Повний текст ухвали виготовлено та підписано 02.03.2017 р.

Суддя: Г.П. Самойлюк