Справа № 2-44/08
Суддя: Шевчук С.М.
Дата ухвалення: 2017-02-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Нагірняк М.Ф.
Суддя-доповідач:Шевчук С.М.
УХВАЛА

іменем України

"28" лютого 2017 р. Справа № 2-44/08

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Шевчук С.М.

суддів: Бучик А.Ю.

Майора Г.І.,

за участю секретаря судового засідання Витрикузи В.П.,

сторін та їх представників: позивач ОСОБА_3; від відповідача пр.ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу Житомирського окружного адміністративного суду від "27" жовтня 2016 р. у справі за позовом ОСОБА_3 до Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області, Міністерства економіки України , треті особи- ОСОБА_5 , ОСОБА_6 внесення змін в наказ про звільнення, стягнення невиплаченої заробітної плати та відшкодування моральної шкоди ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся з позовом до Ліквідатора Кіровоградського регіонального управління з питань банкрутства ОСОБА_6 з врахуванням заяв від 26.09.2006року, від 26.11.2007року, від 23.06.2008року про уточнення та доповнення позовних вимог позивач серед інших вимог просив стягнути заборгованість із заробітної плати за період вимушеного прогулу з 23.02.2004року по 09.09.2004року відповідно до судового рішення Богунського районного суду м.Житомира від 09.09.2004року на загальну суму 3691,70грн.

Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 27.10.2016року закрито провадження у даній справі в частині стягнення невиплаченої заробітної плати за період з 23.02.2004року по 04.11.2004року.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення яким позов задовольнити. В обґрунтування апеляційної скарги позивач вказує, що судом першої інстанції неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи, судове рішення прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Зокрема на підтвердження доводів апеляційної скарги зазначає, що судом не з'ясовано обставини за який період роботи з позивачем проведено розрахунок.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів виходить з наступного.

Постановою Богунського районного суду м.Житомира від 09.09.2004року в справі №2-2730/04 (а.с. 22 т.1) вирішено спір між сторонами щодо стягнення з Кіровоградського регіонального управління з питань банкрутства Міністерства економіки з питань європейської інтеграції України на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 5561,74грн за період з 23.02.2004року до дати ухвалення судового рішення, тобто до 09.09.2004року. Вказане судове рішення набрало законної сили відповідно до ухвали Апеляційного суду Житомирської області від 27.04.2005року.

Відтак, позовна вимога про стягнення заробітку за час вимушеного прогулу за період з 23.02.2004року по 09.09.2004року була предметом судового розгляду, за наслідками якого ухвалено судове рішення, що набуло законної сили.

Відповідно до ч. 4 ст. 257 КАС України примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Обставини, які були встановлені постановою, що набрала законної сили, в одній адміністративній справі не можуть оспорюватися в іншій судовій справі за участю тих самих сторін (ч. 2 ст. 255 КАС України).

Згідно ст. 267 КАС України судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах здійснюється судом, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі.

Таким чином, в розумінні вимог ст.236 КЗпП України спір між сторонами по даній справі щодо виплатити Позивачу частини середнього заробітку за весь час затримки виконання рішення суду, ухваленого в іншій справі №2-2730/04, підлягає розгляду саме в межах цієї ж справі №2-2730/04 та не може предметом судового розгляду в іншій адміністративній справі.

Отож, спірні відносини щодо стягнення частини коштів за вимушений прогул з 23.02.2004року по 09.09.2004року та зумовлених несвоєчасним виконанням судового рішення щодо поновлення позивача на посаді, в тому числі щодо індексації таких коштів, підлягають розгляду в рамках справи №2-2730/04 в порядку контролю виконання вказаного судового рішення, згідно ст.236 КЗпП .

Така ж правова позиція викладена в Листі Верховного Суду України від 01.07.2015р. "Висновки Верховного Суду України, викладені в постановах, ухвалених за результатами розгляду заяв про перегляд судового рішення з підстав, передбачених пунктами 1, 2 ч. 1 ст. 355 ЦПК України, за I півріччя 2015 р.".

За приписами п.4 ч.1 статті 157 КАС України наявність постанова чи ухвала суду з того самого спору і між тими самими сторонами, що набрали законної сили, є підставою для закриття провадження в іншій справі.

Суд одночасно зазначає, що правовими нормами статті 157 КАС України щодо підстав для закриття провадження у справі не враховані положення ст.236 КЗпП України.

Відповідно до вимог ч.7 ст.9 КАС України у разі відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини, суд застосовує закон, що регулює подібні правовідносини (аналогія закону), а за відсутності такого закону суд виходить із конституційних принципів і загальних засад права (аналогія права).

На підставі викладеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про закриття провадження в даній справі, так як між сторонами по даній справі відсутній новий публічно-правовий спір.

Однак, при прийнятті вказаного рішення про закриття провадження щодо обумовленої позовної вимоги, суд першої інстанції вірно встановивши обставини щодо необхідності закриття провадження щодо позовної вимоги про стягнення коштів за вимушений прогул з 23.02.2004року по 09.09.2004року, помилково закрив провадження за період за період з 23.02.2004року по 04.11.2004року.

Відповідно до ст. 200 КАС України не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Враховуючи викладене, колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку, що оскаржуване рішення суду відповідає дійсним обставинам справи та нормам матеріального і процесуального права, однак зважаючи на обумовлену помилку, апеляційна скарга підлягає до задоволення частково, а рішення суду підлягає зміні в частині визначеної дати закриття провадження.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково, ухвалу Житомирського окружного адміністративного суду від "27" жовтня 2016 р. змінити, а зокрема в резолютивній частині, обумовленої ухвали дату: "по 04.11.2004року " змінити на дату: " по 09.09.2004року ".

В решті ухвалу суду залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя С.М. Шевчук

судді: А.Ю.Бучик

Г.І. Майор

Повний текст cудового рішення виготовлено

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: ОСОБА_3 АДРЕСА_1,10002

3- відповідачу/відповідачам: Головне територіальне управління юстиції у Кіровоградській області вул.Дворцова,6/7,м.Кропивницький,Кіровоградська область,25006 Міністерство економіки України вул. М.Грушевського, 12/2,м.Київ,01008

4-третій особі: ОСОБА_7 - АДРЕСА_2

ОСОБА_6 АДРЕСА_3