Справа № 488/3545/16-а
Суддя: Лазарева Г. М.
Дата ухвалення: 2017-02-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КОРАБЕЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД ОСОБА_1
Справа № 488/3545/16-а
Провадження № 2-а/488/57/17 р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.02.2017 р м. Миколаїв

Корабельний районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого по справі судді Лазаревої Г.М.,

при секретарі судового засідання Бондар Є.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Корабельного районного суду м. Миколаєва адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Корабельному районі м. Миколаєва про визнання відмови в призначенні пенсії за вислугу років незаконною та зобов'язання призначити пенсію,-

В С Т А Н О В И В:

16.09.2016 року ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, звернулася до суду із адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в Корабельному районі м. Миколаєва, в якому просить суд:

- визнати незаконною відмову управління Пенсійного фонду України в Корабельному районі м. Миколаєва, щодо призначення ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 пенсії за вислугу років через відсутність необхідного спеціального стажу;

-зобовязати управління Пенсійного фонду України в Корабельному районі м. Миколаєва призначити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, пенсію за вислугу років відповідно до п. «е» ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», з урахуванням спеціального стажу за період з 01.07.1995 року по 31.08.1999 року, починаючи з 23.08.2016 року;

-допустити негайне виконання рішення суду у розмірі виплати пенсії за один місяць.

В обґрунтування позовних вимог позивачкою зазначено, що їй неправомірно відмовлено в призначені пенсії за вислугу років, згідно п. «е» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», оскільки період роботи на посаді заступника директора по виховній роботі та вчителем образотворчого мистецтва в середній школі №49 м. Миколаєва з 01.07.1995 року по 31.08.1999 року передбачено Переліком посад педагогічних на науково-педагогічних працівників затвердженого Постановою КМУ від 14.06.2000 р. № 963 та відноситься до посад педагогічних працівників, тому вказаний період роботи має бути зарахований до спеціального стажу. Крім того, позивачка, вважає, що УПФУ в Корабельному районі обґрунтував відмову в призначені пенсії цілком формально, а також взагалі не врахував, що вона також працювала у зазначеній освітній установі з неповним навантаженням вчителем образотворчого мистецтва, тобто має право на врахування і цього стажу також до спеціального, що дає право на пенсію за вислугу років.

В судовому засіданні позивач не зявився, направив свого представника. Представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі і просив їх задовольнити з підстав викладених в позові.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечував, надав письмові заперечення. Відповідачем не оспорюється наявність у позивачки стажу 21 рік 11 місяців і 3 дні, який можливо зарахувати до спеціального стажу за вислугу років. Однак, посилався на те, що посада заступника директора по виховній роботі, яку обіймала позивач у середній школі №49 м. Миколаєва, не передбачена Переліком закладів і установ освіти, охорони здоровя та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 № 909 (далі Перелік № 909), тому період роботи на вказаній посаді не може бути зарахований до спеціального стажу, що дає право на пенсію за вислугу років. Переліком №909 передбачено зараховувати до стажу роботи, що дає право на пенсію за вислугу років, роботу на посаді, заступник директора з виховної частини, а посада заступник директора по виховній роботі не є тотожною. Відтак, вважав, що відповідач діяв в порядку прямо передбаченому законом, а тому просив у позові відмовити.

Суд, заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно записів трудової книжки ОСОБА_2 з 22.08.1985 року (нак. №19 пар.6 від 23.08.1985) по 25.01.1986 р. ( нак.3 пар.1 від 24.01.1986) працювала викладачем СПТУ 2.

З 17.12.1990 ( нак.№38 від 31.01.1991) працювала на посаді вчителя хімії в середній школі № 49 м. Миколаєва, 01.07.1995 року (нак.№11 пар.2 від 14.06.1995) переведена заступником директора по виховній роботі та вчителем образотворчого мистецтва, 01.09.1999 (нак. №65 від 12.08.1999) звільнена переведенням з посади заступника директора по виховній роботі на посаду вчителя образотворчого мистецтва і охорони життя, звільнена 29.08.2002 (нак.№1773-к від 29.08.2002) в звязку з переведенням в ЗОШ №43. З 30.08.2002 ( нак. №63-к від 30.08.2002) позивачка призначена вчителем ОБЖ та вчителем образотворчого мистецтва з неповним навантаженням в ЗОШ № 43, 04.11.2004 (нак. №73 к від 04.11.2004) переведена педагогом організатором, 31.08.2005 ( нак. № 1703 к від 31.08.2005) переведена вчителем ОБЖД, 01.09.2006 (нак. № 32 к від 31.08.2006) переведена педагогом організатором на 0,5 ставки, 01.09.2011 (нак. №45-к від 01.09.2011) переведена вчителем трудового навчання, основ здоров`я, образотворчого мистецтва, 15.08.2016 ( нак.№67-к від 15.08.2016) переведена інженером з охорони праці, де і працює по теперішній час.

23 серпня 2016 року позивачка звернулась до управління Пенсійного фонду України в Корабельному районі м. Миколаєва із завою про призначення пенсії за вислугу років відповідно до п. «е» ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Рішенням УПФУ в Корабельному районі м. Миколаєва за №39/3 від 26.08.2016 року, їй було відмовлено в призначені пенсії за вислугу років.

Згідно оскаржуваного рішення від 26.08.2016 року за №39/3 УПФУ в Корабельному районі не зарахувало до спеціального стажу, який надає право пенсії за вислугу років працівникам освіти згідно п. «е» ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» час роботи позивачки з 01.07.1995 року по 31.08.1999 року на посаді заступника директора по виховній роботі та вчителем образотворчого мистецтва в середній школі №49 м. Миколаєва.

Відмова обґрунтована найменуванням посади позивачки по іншому, ніж зазначено у Переліку №909.

Зі змісту рішення УПФУ випливає, що позивачка як заступник директора закладу освіти з виховної роботи не має права на пенсію за вислугу років, яку відповідно до вказаного Порядку №909 мають заступники директорів закладів освіти з навчально-виховної ( навчальної, виховної) навчально-виробничої частини.

Обґрунтування відмінності, окрім частково назви, посади, яку обіймає позивачка з тією, що зазначена в п.1 вказаного Переліку, зокрема з а виконуваними функціями, оскаржуване рішення не містить.

Відповідно до п. «е» статті 55 Закону України Про пенсійне забезпечення від 05 листопада 1991 року № 1788-XII, в редакції, яка була чинною на дату виникнення спірних правовідносин, право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти при наявності спеціального стажу роботи від 25 до 30 років за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, незалежно від віку.

Згідно з Переліком закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженим , в частині 1 «Освіта» в розділі «Загальноосвітні навчальні заклади…» користуються правом на призначення пенсії за вислугу років особи, які працювали в загальноосвітніх навчальних закладах на посадах учителів, логопедів, вчителів-логопедів, вчителів-дефектологів, викладачів, навчальних сурдопедагогів, тифлопедагогів, вихователів, завідуючих та інструкторів слухових кабінетів, директорів, завідуючих їх заступників з навчально-виховної (навчальної, виховної), навчально-виробничої частини або роботи з виробничого навчання, завідуючі навчальною і навчально-виховною частиною, соціальні педагоги (організатори позакласної та позашкільної виховної роботи з дітьми), практичні психологи, педагоги організатори, майстри виробничого навчання, керівники гуртків, секцій, студій та інших форм гурткової роботи.

Посада заступника директора з виховної роботи у загальноосвітньому навчальному закладі включена до переліку посад педагогічних працівників.

Крім того, Методичними рекомендаціями з питань порядку формування штатів загальноосвітніх навчально-виховних закладів (лист МОН України від 19.06.2001 року №1/9-234), посада заступника директора з виховної роботи вводиться за наявності 8 класів, крім того, відповідна посада вводиться обовязково за наявності 25 класів і більше.

Із тарифікаційного списку середньої школи №49 м. Миколаєва від 10.09.1997 року число класів складало 24.

Згідно Типових штатних нормативів, затвердженими наказом МОН України від 06.12.2010 року №1205 було визначено, що заступником директора загальноосвітнього навчального закладу за виховним спрямуванням є лише заступник директора з виховної роботи.

Таким чином, позивачка працювала на посаді, яка передбачена нормативними актами в галузі освіти.

Крім того в період з 01.07.1995 року по 01.09.1999 року ОСОБА_2 працювала в середній школі №49 на посаді вчителя образотворчого мистецтва з неповним навантаженням, що підтверджується копією наказу №53 по середній школі №49 м. Миколаєва про розподіл навчального навантаження педагогічних працівників на 1996 1997 навчальний рік..

Позицію УПФУ в Корабельному районі, що право на пенсію залежить від буквальної назви посади, суд відхиляє як необґрунтовану, оскільки визначати право на пенсію УПФУ в даному випадку слід було виходячи з сукупності зазначених обставин.

Тотожні висновки містяться в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 01.11.2012 року по справі №К 33643/09 щодо розбіжностей в назві посади.

В ухвалі від 01.11.2012 року по справі №К-33643/09 Вищий адміністративний суд України зазначив: на підставі досліджених в ході розгляду справи доказів судами першої та апеляційної інстанції було встановлено, що незважаючи на незначні відмінності в найменуванні посад виконавчий директор школи при Харківському гуманітарному інституті «Народна українська академія» порівняно з загальними назвами посад у вказаному Переліку №909, позивачем фактично виконувалася на таких посадах навчально-виховна робота.

Частиною 2 статті 71 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач як субєкт владних повноважень не довів належним чином правомірності своїх дій у спірних правовідносинах, що свідчить про необґрунтованість останніх, а відтак суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги про визнання відмови в призначені пенсії за вислугу років протиправною та зобовязання призначити пенсію є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.

Згідно з ч.1 ст.94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійсненні нею документально підтвердженні судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно ст. 94 КАС України, слід стягнути на користь держави судовий збір у розмірі 551,20 грн. за рахунок бюджетних асигнувань УПФУ в Корабельному районі м. Миколаєва.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.256 КАС України, негайно виконуються постанови суду про присудження виплати пенсій, інших періодичних платежів з Державного бюджету України або позабюджетних державних фондів у межах суми стягнення за один місяць.

На підставі викладеного, керуючись п. е ст. 55 Закону України Про пенсійне забезпечення, Постановою КМУ від 04.11.1993 № 909 Про перелік закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, Постановою КМУ № 963 від 14.06.2000 р., ст.ст. 6-11, 71, 99, ч. 3 ст. 160 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Позов ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в Корабельному районі м. Миколаєва про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії - задовольнити.

Визнати незаконною відмову управління Пенсійного фонду України в Корабельному районі м. Миколаєва, щодо призначення ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 пенсії за вислугу років через відсутність необхідного спеціального стажу.

Зобовязати управління Пенсійного фонду України в Корабельному районі м. Миколаєва призначити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, пенсію за вислугу років відповідно до п. «е» ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», з урахуванням спеціального стажу за період з 01.07.1995 року по 31.08.1999 року, починаючи з 01.08.2016 року.

Допустити негайне виконання рішення суду у розмірі виплати пенсії за один місяць.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань управління Пенсійного фонду України в Корабельному районі м. Миколаєва на користь держави витрати, пов'язані зі сплатою судового збору, у розмірі 551(п'ятсот п'ятдесят одну) грн. 20 коп.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів до Одеського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Корабельний районний суд м. Миколаєва.

Суддя: Г.М. Лазарева