Справа № 156/1048/16-а
Суддя: Нєвєров І. М.
Дата ухвалення: 2017-03-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 156/1048/16-а
Номер провадження: 2-а/156/4/17
рядок статзвіту 2.19.6
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 березня 2017 року смт Іваничі

Іваничівський районний суд Волинської області

в складі: головуючого - судді Нєвєрова І.М.

за участю: секретаря Салатюк Г.В.

розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Львівської митниці державної фіскальної служби України про скасування постанови у справі про порушення митних правил,

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Львівської митниці державної фіскальної служби України про скасування постанови у справі про порушення митних правил, мотивуючи його тим, що постановою митниці в справі про порушення митних правил № 4763/20918/16 від 25.11.2016, його визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч. 3 ст. 470 МКУ та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу на суму 8500 грн., у зв'язку із тим, що станом на 05.11.2016 року автомобіль марки «AUDI А4» НОМЕР_1 (ввезений 12.08.2015) не був доставлений до митного органу призначення у встановлений ст. 95 МКУ строк, що є порушенням митних правил та підставою для притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 470 МКУ. Так, автомобіль марки «AUDI А4», № НОМЕР_2 був ввезений позивачем в режимі «Транзит» на територію України 12.08.2015 року. Відповідно за ст. 95 МК України, граничний десятиденний строк для доставлений цього авто до митного органу призначення був 20.08.2015. Тобто, починаючи 31.08.2015 року у нього були підстави для притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 470 МК України. Він вважає, що накладене адміністративне стягнення за порушення митних правил, передбачене ч.3 ст. 470 МК України, не є триваючим, адже кваліфікаційною ознакою зазначеного правопорушення є певний строк, при перевищенні якого правопорушення вважається вчиненим. Таким чином, відповідач мав право накласти адміністративне стягнення лише в строк з 31.08.2015 до 29.02.2016 року. Всупереч вищезазначеній нормі відповідач виніс постанову про накладення на нього стягнення 25.11.2016 року, тобто після спливу строків накладення адміністративного стягнення аж на 9 місяців. Враховуючи вищеназвані обставини, вважає, що оскаржувана постанова є протиправною, оскільки винесена поза межами строків, передбачених ст. 467 МК України, що у свою чергу виключає можливість притягнення його до адміністративної відповідальності за порушення митних правил на накладення адміністративного стягнення.

З вказаною постановою повністю не погоджується, вважає її такою, що ухвалена з порушенням норм МК України, а тому вона підлягає скасуванню із закриттям провадження по справі.

В судове засідання ОСОБА_2 не з'явився, однак подав до суду клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує повністю та просить позов задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання також не з'явився, однак до суду надав заперечення, в якому висловив думку про необґрунтованість позову та вважає його таким, що не підлягає до задоволення, обґрунтувавши тим, що 05.11.2016 року було встановлено відсутність АСМО «Інспектор» та ЄАІС ДМС України інформації про вивезення за межі митної території України вказаного автомобіля. Таким чином, ОСОБА_1 перевищив встановлений статтею 95 МК України строк доставки товарів, транспортних засобів, що перебувають під митним контролем до митного органу призначення більше ніж на 10 діб. Згідно із нормами ч. 2 ст. 95 МК України до строків зазначених у ч. 1 даної статті, не включається час дії обставин, зазначених у ст. 192 МК України (аварія або дії обставин непереборної сили). Позивач до Львівської митниці із повідомленням щодо факту аварії або дії обставин непереборної сили не звертався, жодних документів на підтвердження факту дії обставин непереборної сили позивачем на митницю не подавалося, що унеможливлює застосування до нього вказаної норми. Стосовно «технічних неполадок» транспортного засобу, про які ОСОБА_1, зазначає у власноручно написаних поясненнях від 5.11.2016, відповідач зазначає, що ремонт транспортного засобу не міг завадити вивезти його за межі митної території України за допомогою інших способів (наприклад, на лафеті, на іншому транспортному засобі, шляхом буксирування). Позивач, ні на момент складення протоколу про порушення митних правил, ні на момент розгляду справи та винесення постанови від 25.11.2016 № 4763/20918/16, не надав належних доказів, про те що вище зазначений транспортний засіб дійсно перебував на ремонті. Що стосується посилання позивача на закінчення на момент винесення оскаржуваної постанови строків накладення адміністративного стягнення, то таке не заслуговує на увагу так, як ст. 467 МК України не визначає виключного переліку триваючих порушень. Відповідно до листа Мінюсту України від 17.07.2007 р. № 22-14-493, триваючими визнаються правопорушення, які, розпочавшись з будь-якої протиправної дії чи бездіяльності, здійснюються потім безперервно шляхом невиконання обов'язків. Початковим моментом такого діяння може бути активна дія чи бездіяльність, коли винна особа або не виконує конкретний покладений на неї обов'язок, або виконує його не повністю або неналежним чином.

Листом Міністерства юстиції України від 01.12.2003 року № 22-34- 1465 роз'яснено, що триваючими адміністративними проступками є проступки, пов'язані з тривалим, неперервним невиконанням обов'язків, передбачених правовою нормою (наприклад, проживання без паспорта, самовільне будівництво будинків або споруд тощо), припиняються або виконанням регламентованих обов'язків, або притягненням винної у невиконанні особи до відповідальності. Дуже часто ці правопорушення є наслідками протиправної бездіяльності. Тобто триваючі правопорушення характеризуються тим, що особа, яка вчинила якісь певні дії чи бездіяльність, перебуває надалі у стані безперервного продовження цих дій (бездіяльності). Ці дії безперервно порушують закон протягом якогось часу. Іноді такий стан продовжується значний час і увесь час винний безперервно скоює правопорушення у вигляді невиконання покладених на нього обов'язків. Зокрема, не вивезення автомобілів, що перебувають під митним контролем і щодо яких існує обов'язок вивезення за межі митної території України характеризується тривалою протиправною бездіяльністю, властивою триваючим правопорушенням. Частиною 3 статті 470 МК України передбачено відповідальність за перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або Інших документів на ці товари більше ніж на десять діб, а так само втрата цих товарів, транспортних засобів, документів чи видача їх без дозволу органу доходів і зборів. Тобто обов'язковим елементом складу правопорушення є перевищення строку вивезення більш як на 10 діб, що вже свідчить про триваючий характер правопорушення. А тривати дане правопорушення може як декілька днів так і декілька років, і розглядається формально закінченим з моменту фіксування такого у протоколі про порушення митних правил. Окрім того листом Міндоходів України від 30.08.2013 №16666/7/99-99- 24-03-09-17 було роз'яснено, що обґрунтованим є розгляд питання щодо накладення стягнення за порушення митних правил, передбаченого ч. 3 ст.470 МК України, за підстав віднесення його до категорії триваючих (зокрема, недоставляння до митниці у встановлений ст. 95 МК України строк) не пізніше, ніж через 6 місяців з дня виявлення. Враховуючи наведені роз'яснення відповідач вважає, що порушення, передбачене ч. 3 ст. 470 МК України є триваючим, у зв'язку із чим є формально закінченим з моменту його суб'єктивного офіційного виявлення під час здійснення митних процедур 05.11.2016 року, тобто з часу виявлення і фіксації в протоколі про адміністративне правопорушення. Вказує, що висновок позивача про те, що правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 470 є закінченим на одинадцятий день є безпідставним та необґрунтованим. На одинадцятий день вказане правопорушення вчинено, проте, завершується воно на підставі передбачених ч. ч. 1, 4, 8 ст. 102 МК України, якими й передбачені підстави завершення митного режиму транзит. Таким чином, перевищення строку, визначеного статтею 95 цього Кодексу, не є підставою для завершення митного режиму «транзит», а предмети, після перевищення строку, визначеного статтею 95 цього Кодексу не можуть використовуватися для вільного обігу на митній території України, оскільки такі не поміщені в митний режим імпорту згідно глави 13 МК України. Після спливу зазначених строків такі продовжують перебувати на митній території України з порушенням умов митного режиму «транзит», тобто із порушенням законодавства, що свідчить про триваючий характер правопорушення. Отже, днем виявлення такого правопорушення є фіксація в протоколі про порушення митних правил, а тому в силу ст. 467 МК України строк накладення адміністративного стягнення обчислюється саме з дня виявлення.

Порушення ж, передбачене ч. 3 ст.470 МК України (перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше ніж на десять діб), починається із 21-ї доби з дати ввезення транспортного засобу на митну територію України та закінчується датою вивезення транспортного засобу за межі митної території України, поміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення в інший митний режим або конфіскації товарів, їх повної втрати внаслідок аварії або дії обставин непереборної сили. Тобто, дане порушення є триваючим. Оскільки, протокол про порушення митних правил складено 05.11.2016 року, а постановою від 25.11.2016 на позивача накладено стягнення, то строк, передбачений ст. 467 МК України не пропущено, а висновки позивача про таке є безпідставними.

Згідно ч. 4 ст. 122 КАС України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі особи, які беруть участь у справі, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

13.12.2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Львівської митниці державної фіскальної служби України про скасування постанови у справі про порушення митних правил.

05.11.2016 року о 12 год. в зону митного контролю пункту пропуску «Угринів» Львівської митниці ДФС в'їхав автомобіль марки «AUDI А4», VIN-код НОМЕР_3, реєстраційний номер НОМЕР_4 під керуванням гр. України ОСОБА_1, що слідував із Республіки Польща до України.

В ході проведення митних формальностей було встановлено, що згідно інформації АСМО «Інспектор» та ЄАІС ДМС України 12.08.2015 року о 19 год 46 хв. гр. України ОСОБА_1 ввіз на митну територію України через м/п «Угринів» Львівської митниці ДФС транспортний засіб марки «AUDI А4», р.н. НОМЕР_5, кузов VIN-код НОМЕР_6 без письмового декларування та сплати всіх митних платежів, які підлягають до сплати при імпорті транспортних засобів, на строк, передбачений нормами ст. 95 МК України для автомобільного транспорту - 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - 5діб). Одночасно було встановлено відсутність АСМО «Інспектор» та ЄАІС ДМС України інформації про вивезення за межі митної території України вказаного автомобіля, станом на 05.11.2016 року. Оскільки, позивач не здійснив зворотне вивезення зазначеного транспортного засобу відповідно до вимог ст. 95 Митного кодексу України, заступником начальника Львівської митниці ДФС складено протокол від 25 листопада 2016 року №4763/20918/16 про порушення митних правил та ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч. 3 ст. 470 МК України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 8 500,00 грн. Копію постанови у справі по порушення митних правил направлено ОСОБА_1 30.11.2016 року, яку він отримав 06.12.2016 року.

Позивач з вказаною постановою повністю не погоджується, вважає її такою, що ухвалена з порушенням норм МК України, а тому вважає, що вона підлягає скасуванню, так як відповідач мав право накласти адміністративне стягнення лише в строк з 31.08.2015 до 29.02.2016 року.

З вказаним твердженням позивача суд не погоджується з наступних підстав.

Відповідно до ст.95 МК України встановлено строк транзитних перевезень для автомобільного транспорту - 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - 5 діб).

Особливості тимчасового ввезення громадянами транспортних засобів особистого користування з метою транзиту через митну територію України передбачено ст. 381 МК України.

Згідно ст.470 МК України встановлена відповідальність за порушення строків доставки товарів, транспортних засобів, а так само втрата цих товарів, транспортних засобів, документів. Частина 3 ст.470 МК України передбачає, що перевищення встановленого ст. 95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше ніж на десять діб, а так само втрата цих товарів, транспортних засобів, документів чи видача їх без дозволу органу доходів і зборів - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ч.1 ст.491 МК України однією з підстав для порушення справи про порушення митних правил є, зокрема, безпосереднє виявлення посадовими особами органу доходів і зборів порушення митних правил. Частина 1 ст.494 МК України передбачає, що про кожний випадок виявлення порушення митних правил уповноважена посадова особа органу доходів і зборів, яка виявила таке порушення, невідкладно складає протокол за формою, установленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику. Матеріалами справи підтверджено, що 05.11.2016 року державний інспектор ВМО № 4 м/с «Угринів» Львівської митниці ДФС Чорна О.М. склала протокол за №4763/20918/16 про порушення позивачем митних правил (а.с.38-40).

Згідно протоколу встановлено, що 05.11.2016 року, о 12 год. в зону митного контролю пункту пропуску «Угринів» Львівської митниці ДФС в'їхав автомобіль марки «AUDI А4», VIN-код НОМЕР_3, реєстраційний номер НОМЕР_4 під керуванням гр. України ОСОБА_1, що слідував із Республіки Польща до України. В ході проведення митних формальностей було встановлено, що згідно інформації АСМО «Інспектор» та ЄАІС ДМС України 12.08.2015 року о 19 год 46 хв. гр. України ОСОБА_1 ввіз на митну територію України через м/п «Угринів» Львівської митниці ДФС транспортний засіб марки «AUDI А4», р.н. НОМЕР_5, кузов VIN-код НОМЕР_6 без письмового декларування та сплати всіх митних платежів, які підлягають до сплати при імпорті транспортних засобів, на строк, передбачений нормами ст. 95 МК України для автомобільного транспорту - 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - 5діб). Одночасно було встановлено відсутність АСМО «Інспектор» та ЄАІС ДМС України інформації про вивезення за межі митної території України вказаного автомобіля, станом на 05.11.2016 року (а.с.38-40).

В поясненні до протоколу про порушення митних правил позивач вказав причину невчасного не вивезення транспортного засобу у встановлений законодавством термін - поломка даного транспортного засобу (а.с.43)

На основі даного протоколу 25 листопада 2016 року заступником начальника Львівської митниці ДФС Мірошніченком М.І. винесено постанову в справі про порушення митних правил №4763/20918/16 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.470 МК України та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян в сумі 8500 грн.(а.с.46-47).

Згідно з ч.1 ст.467 МК України, якщо справи про порушення митних правил відповідно до статті 522 цього Кодексу розглядаються органами доходів і зборів, адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше, ніж через шість місяців з дня вчинення правопорушення, а у разі розгляду органами доходів і зборів справ про триваючі порушення митних правил, у тому числі передбачені статтями 469, 477 - 481, 485 цього Кодексу, - не пізніше, ніж через шість місяців з дня виявлення цих правопорушень. Стаття 467 МК України не визначає вичерпного переліку триваючих правопорушень.

За змістом листа роз'яснення Мінюсту України від 17.07.2007р. за № 22-14-493, триваючими визнаються правопорушення, які розпочавшись з будь-якої протиправної дії чи бездіяльності, здійснюються потім безперервно шляхом невиконання обов'язків. Початковим моментом такого діяння може бути активна дія чи бездіяльність, коли винна особа або не виконує конкретний покладений на неї обов'язок, або виконує його не повністю або неналежним чином.

Крім цього, попередньо, листом Мінюсту України від 01.12.2003 року № 22-34-1465 було також роз'яснено, що триваючими адміністративними проступками є проступки, пов'язані з тривалим, неперервним невиконанням обов'язків, передбачених правовою нормою (наприклад, проживання без паспорта, самовільне будівництво будинків або споруд тощо), припиняються або виконанням регламентованих обов'язків, або притягненням винної у невиконанні особи до відповідальності. Дуже часто ці правопорушення є наслідками протиправної бездіяльності. Тобто триваючі правопорушення характеризуються тим, що особа, яка вчинила якісь певні дії чи бездіяльність, перебуває надалі у стані безперервного продовження цих дій (бездіяльності). Ці дії безперервно порушують закон протягом якогось часу. Іноді такий стан продовжується значний час і увесь час винний безперервно скоює правопорушення у вигляді невиконання покладених на нього обов'язків. Отже, триваючі правопорушення слід розглядати з моменту їх суб'єктивного офіційного виявлення, тобто з часу виявлення і фіксації в протоколі про адміністративне правопорушення, приписі, акті перевірки і т.д. Зокрема, не вивезення автомобілів, що перебувають під митним контролем і щодо яких існує обов'язок вивезення за межі митної території України характеризується тривалою протиправною бездіяльністю, властивою триваючим правопорушенням.

Частиною 3 ст.470 МК України передбачено відповідальність за перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше ніж на десять діб, а так само втрата цих товарів, транспортних засобів, документів чи видача їх без дозволу органу доходів і зборів. Тобто, обов'язковим елементом складу правопорушення є перевищення строку вивезення більш як на 10 діб, що вже свідчить про триваючий характер правопорушення. А тривати дане правопорушення може від кількох днів до кількох років, а тому вважається формально закінченим з моменту фіксування такого у протоколі про порушення митних правил. Поряд з цим, листом Міндоходів України від 30.08.2013 №16666/7/99-99-24- 03-09-17 було роз'яснено, що обґрунтованим є розгляд питання щодо накладення стягнення за порушення митних правил, передбаченого ч.3 ст.470 МК України, за підстав віднесення його до категорії триваючих (зокрема, недоставляння до митниці у встановлений ст. 95 МК України строк) не пізніше, ніж через 6 місяців з дня виявлення.

Враховуючи викладене, допущене порушення ч.3 ст.470 МК України, вчинене позивачем було триваючим та фактично виявленим лише 05.11.2016 року, що зафіксовано протоколом про порушення митних правил від 05.11.2016 року № 4763/20918/16 і саме з цієї дати слід відраховувати строк накладення адміністративного стягнення.

Зважаючи на те, що постановою від 25.11.2016 року на позивача накладено стягнення через 20 днів після виявлення такого, суд вважає, що строк, передбачений ст.467 МК України в дійсності пропущено не було.

Даної правової думки також притримується ВАСУ в ухвалі від 09.06.2016 року у справі №К/800/8583/16.

Окрім цього слід зазначити, що будь-яких підтверджуючих документів стосовно поломки транспортного засобу, дії обставин непереборної сили, у відповідності до вимог ст.460 МК України, ОСОБА_1 на момент складання протоколу про порушення митних правил митним органам та суду не надав.

З огляду на вищенаведене, суд вважає, що оскаржувана постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності прийнята правомірно, факт порушення позивачем митних правил доведено, а тому в задоволенні позову слід відмовити.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 90-95, 192, 460, 470, 494, 529-531 МК України, ст.ст. 6, 11, 69-71, 86, 158-163 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 Львівської митниці державної фіскальної служби України про скасування постанови у справі про порушення митних правил відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Іваничівський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з моменту отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя І. М. Нєвєров