Справа № 2-а-6089/11
Суддя: Золотніков О.С.
Дата ухвалення: 2017-02-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

23 лютого 2017 р.м.ОдесаСправа № 2-а-6089/11

Категорія: 12.3 Головуючий в 1 інстанції: Ігнатенко О.Й.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого Золотнікова О.С.,

суддів Осіпова Ю.В. та Скрипченка В.О.,

при секретарі Мадюді В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 18 листопада 2016 року за завою ОСОБА_1 про зміну способу та порядку виконання рішення суду по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Херсонського міського голови, Виконавчого комітету Херсонської міської ради про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2011 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Херсонського міського голови та виконавчого комітету Херсонської міської ради про визнання дій щодо відмови у працевлаштуванні неправомірними, зобовязання працевлаштування, стягнення заробітної плати, середнього заробітку за час вимушеного прогулу, а також матеріальної та моральної шкоди.

Постановою Суворовського районного суду м. Херсона від 12 червня 2014 року у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовлено.

Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 16 грудня 2014 року скасовано постанову Суворовського районного суду м. Херсона від 12 червня 2014 року. Прийнято по справі нову постанову, якою адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано неправомірними дії Херсонського міського голови щодо відмови у працевлаштуванні позивача на підставі ч. 3 ст. 184 КЗпП України. Зобовязано Херсонського міського голову працевлаштувати ОСОБА_1 з 8 червня 2011 року (без розриву трудового стажу по спеціальності) у Департаменті містобудування та землекористування Херсонської міської ради або інших органах виконавчої влади, у підзвітних Херсонській міській раді установах, підприємствах, організаціях на посаді відповідно до її спеціальності, з заробітною платою не менше ніж вона отримувала за попередньою посадою (з урахуванням коефіцієнту інфляції та збільшенням мінімальної заробітної плати), та не гіршими умовами праці, відповідно до вимог ч. 3 ст. 184, ч. 2 ст. 232 та ст. 235 КЗпП України. Стягнуто з Виконавчого комітету Херсонської міської ради на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 8 червня 2011 року по день виходу у відпустку у звязку з пологами та родами. Зобовязано виконавчий комітет Херсонської міської ради нарахувати та виплати на користь ОСОБА_1 допомогу по вагітності та пологах, як застрахованій особі, з урахуванням проведених виплат Управлінням праці та соціальної політики. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

У жовтні 2016 року ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про зміну способу та порядку виконання рішення суду, в якій просила внести зміни в спосіб і порядок виконання постанови Одеського апеляційного адміністративного суду від 16 грудня 2014 року, зобовязавши відповідача працевлаштувати її з 8 червня 2011 року по 4 березня 2015 року (без розриву трудового стажу по спеціальності), з відповідним внесенням запису до трудової книжки.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 18 листопада 2016 року заяву ОСОБА_1 залишено без задоволення.

Не погоджуючись з ухвалою суду, позивач в апеляційній скарзі зазначає, що судом першої інстанції неповно зясовано обставини, що мають значення для справи, висновки суду не відповідають обставинам справи, і, крім того, судом порушено норми матеріального та процесуального права. Зокрема, апелянт посилається на ст. 263 Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки при поновленні позивача на службі з 5 березня 2015 року відповідачами не вирішено питання щодо трудового стажу по спеціальності, з відповідним внесенням запису до трудової книжки. На підставі викладеного апелянтом ставиться питання про скасування оскарженої ухвали суду з винесенням нової ухвали про задоволення названої вище заяви.

В запереченнях на апеляційну скаргу представник відповідача просить залишити оскаржене судове рішення без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про необхідність її часткового задоволення.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 263 Кодексу адміністративного судочинства України за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення (відсутність коштів на рахунку, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), особа, яка бере участь у справі, та сторона виконавчого провадження можуть звернутися до адміністративного суду першої інстанції (незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий лист) із заявою про відстрочення або розстрочення виконання судового рішення. За наявності обставин та в порядку, передбачених абзацом першим цієї частини, сторона виконавчого провадження, а також державний виконавець за заявою сторони виконавчого провадження або з власної ініціативи у випадку, передбаченому Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», мають право звернутися до суду із заявою про зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

Як встановлено матеріалами справи, постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 16 грудня 2014 року скасовано постанову Суворовського районного суду м. Херсона від 12 червня 2014 року. Прийнято по справі нову постанову, якою адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано неправомірними дії Херсонського міського голови щодо відмови у працевлаштуванні позивача на підставі ч. 3 ст. 184 КЗпП України. Зобовязано Херсонського міського голову працевлаштувати ОСОБА_1 з 8 червня 2011 року (без розриву трудового стажу по спеціальності) у Департаменті містобудування та землекористування Херсонської міської ради або інших органах виконавчої влади, у підзвітних Херсонській міській раді установах, підприємствах, організаціях на посаді відповідно до її спеціальності, з заробітною платою не менше ніж вона отримувала за попередньою посадою (з урахуванням коефіцієнту інфляції та збільшенням мінімальної заробітної плати), та не гіршими умовами праці, відповідно до вимог ч. 3 ст. 184, ч. 2 ст. 232 та ст. 235 КЗпП України. Стягнуто з Виконавчого комітету Херсонської міської ради на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 8 червня 2011 року по день виходу у відпустку у звязку з пологами та родами. Зобовязано виконавчий комітет Херсонської міської ради нарахувати та виплати на користь ОСОБА_1 допомогу по вагітності та пологах, як застрахованій особі, з урахуванням проведених виплат Управлінням праці та соціальної політики. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Матеріалами справи також встановлено, що на виконання названої вище постанови Одеського апеляційного адміністративного суду, розпорядженням Херсонського міського голови від 3 березня 2015 року за № 141-К ОСОБА_1 призначено на посаду відповідального чергового служби оперативного реагування Херсонської міської ради з 5 березня 2015 року, з посадовим окладом згідно зі штатним розписом (т. 1 а. с. 350).

Таким чином, постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 16 грудня 2014 року виконано Херсонським міським головою в частині працевлаштування ОСОБА_1 лише з 5 березня 2015 року. При цьому назване рішення суду в частині працевлаштування ОСОБА_1 з 8 червня 2011 року по 4 березня 2015 року (без розриву трудового стажу по спеціальності) залишилось невиконаним.

З матеріалів справи також вбачається, що після працевлаштування ОСОБА_1 з 5 березня 2015 року на посаду відповідального чергового служби оперативного реагування Херсонської міської ради, позивача з 15 квітня 2015 року було звільнено з посади за угодою сторін, згідно з п. 1 ч. 1 ст. 36 КЗпПУ (т. 1 а. с. 348).

З 16 квітня 2015 року позивача прийнято на роботу до ПАТ «Райффайзен Банк «Аваль» (т. 1 а. с. 349).

Після звернення ОСОБА_1 до відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області з приводу невиконання Херсонським міським головою постанови Одеського апеляційного адміністративного суду від 16 грудня 2014 року в частині працевлаштування позивача з 8 червня 2011 року по 4 березня 2015 року, відповідачем запропоновано ОСОБА_1 написати заяву щодо працевлаштування з 8 червня 2011 року на посаду діловода управління земельних відносин департаменту містобудування та землекористування Херсонської міської ради, надавши відповідний пакет документів, в тому числі трудову книжку з записом про звільнення з ПАТ «Райффайзен Банк «Аваль».

Згідно ч. 1 ст. 8 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

На підставі наведеної норми процесуального закону, враховуючи невиконання постанови Одеського апеляційного адміністративного суду від 16 грудня 2014 року в частині працевлаштування ОСОБА_1 з 8 червня 2011 року по 4 березня 2015 року з вини відповідача, а також небажання позивача в даний час звільнятися з роботи у ПАТ «Райффайзен Банк «Аваль», апеляційний суд відповідно до ч. 1 ст. 263 КАС України приходить до висновку про зміну способу і порядку виконання судового рішення, встановивши, що постанова Одеського апеляційного адміністративного суду від 16 грудня 2014 року в частині зобовязання Херсонського міського голову працевлаштувати ОСОБА_1 з 8 червня 2011 року (без розриву трудового стажу по спеціальності) у Департаменті містобудування та землекористування Херсонської міської ради або інших органах виконавчої влади, у підзвітних Херсонській міській раді установах, підприємствах, організаціях на посаді відповідно до її спеціальності, з заробітною платою не менше ніж вона отримувала за попередньою посадою (з урахуванням коефіцієнту інфляції та збільшенням мінімальної заробітної плати), та не гіршими умовами праці, відповідно до вимог ч. 3 ст. 184, ч. 2 ст. 232 та ст. 235 КЗпП України, підлягає виконанню шляхом видання Херсонським міським головою відповідного розпорядження про зміну дати призначення ОСОБА_1 на посаду відповідального чергового служби оперативного реагування Херсонської міської ради з 5 березня 2015 року на 8 червня 2011 року (без розриву трудового стажу по спеціальності), з внесенням відповідного запису до трудової книжки позивача.

При цьому апеляційний суд враховує, що відповідно до ч. 2 ст. 8 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Так, в рішенні Європейського Суду з прав людини від 15 жовтня 2009 року у справі «ОСОБА_2 проти України», яке набрало статусу остаточного 15 січня 2010 року, зазначено, що ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення без невиправданих затримок (п. 51 рішення). Держава несе відповідальність за виконання остаточних рішень, якщо чинники, які затримують чи перешкоджають їх повному й вчасному виконанню, перебувають у межах контролю органів влади (див. рішення у справі «Сокур проти України» і у справі «Крищук проти України») (п. 54 рішення).

Отже, за практикою Європейського Суду з прав людини, ефективний засіб юридичного захисту, передбачений ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, повинен забезпечити поновлення порушеного права, а у разі неможливості такого поновлення - гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування. Тим більше, що пріоритет міжнародного договору за наявності колізій з внутрішнім законодавством надає судам України досить широкі повноваження при обранні джерела права для вирішення конкретного спору.

Тривале невиконання відповідачем по справі судового рішення створює передумови для визнання факту порушення права позивача на ефективний засіб юридичного захисту.

Оскільки висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, і, крім того, судом порушено норми процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання, постановлене судове рішення на підставі пунктів 3 та 4 ч. 1 ст. 204 КАС України підлягає скасуванню з винесенням нової ухвали про часткове задоволення заяви позивача про зміну способу та порядку виконання рішення суду.

Керуючись ст. ст. 195, 196, 199, 204, 205, 206, 254, 263 КАС України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 18 листопада 2016 року скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою частково задовольнити заяву ОСОБА_1 про зміну способу та порядку виконання судового рішення.

Встановити, що постанова Одеського апеляційного адміністративного суду від 16 грудня 2014 року в частині зобовязання Херсонського міського голову працевлаштувати ОСОБА_1 з 8 червня 2011 року (без розриву трудового стажу по спеціальності) у Департаменті містобудування та землекористування Херсонської міської ради або інших органах виконавчої влади, у підзвітних Херсонській міській раді установах, підприємствах, організаціях на посаді відповідно до її спеціальності, з заробітною платою не менше ніж вона отримувала за попередньою посадою (з урахуванням коефіцієнту інфляції та збільшенням мінімальної заробітної плати), та не гіршими умовами праці, відповідно до вимог ч. 3 ст. 184, ч. 2 ст. 232 та ст. 235 КЗпП України, підлягає виконанню шляхом видання Херсонським міським головою відповідного розпорядження про зміну дати призначення ОСОБА_1 на посаду відповідального чергового служби оперативного реагування Херсонської міської ради з 5 березня 2015 року на 8 червня 2011 року (без розриву трудового стажу по спеціальності), з внесенням відповідного запису до трудової книжки ОСОБА_1.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили судовим рішенням апеляційного суду.

Головуючий: О.С. Золотніков

Судді: Ю.В. Осіпов

ОСОБА_3