Справа № 344/16482/16-а
Суддя: Польська М. В.
Дата ухвалення: 2017-02-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/344/373/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2017 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої - судді Польської М.В.,

секретаря Дзюбак Х.Б.,

за участю позивача ОСОБА_1, представника відповідача Костюченко Ю.М.,

розглянувши справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську про визнання неправомірними дії управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську щодо відмови у призначенні, нарахуванні та виплаті пенсії за вислугою років згідно ст..50-1 Закону України «Про прокуратуру» (в редакції від 05.11.1991р. №1789), скасувати рішення відповідача від 08.12.2016р. №4011/03, зобов'язати призначити, нараховувати та виплачувати позивачу пенсію за вислугою років згідно ст..50-1 Закону України «Про прокуратуру» (в редакції від 05.11.1991р. №1789), виходячи з розрахунку 90% від суми місячного заробітку, обчисленого за останні 60 календарних місяців роботи без обмеження граничного розміру, згідно розміру заробітної плати, зазначеної в довідці Генеральної прокуратури України від 29.11.2016р. №18-1697, яка складає 18594.91грн., починаючи з 02.12.2016р. з дня звернення за пенсією, стягнути судові витрати,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся в грудні 2016р. до суду з адміністративним позовом до управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську про визнання неправомірними дії управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську щодо відмови у призначенні, нарахуванні та виплаті пенсії за вислугою років згідно ст..50-1 Закону України «Про прокуратуру» (в редакції від 05.11.1991р. №1789), скасувати рішення відповідача від 08.12.2016р. №4011/03, зобов'язати призначити, нараховувати та виплачувати позивачу пенсію за вислугою років згідно ст..50-1 Закону України «Про прокуратуру» (в редакції від 05.11.1991р. №1789), виходячи з розрахунку 90% від суми місячного заробітку, обчисленого за останні 60 календарних місяців роботи без обмеження граничного розміру, згідно розміру заробітної плати, зазначеної в довідці Генеральної прокуратури України від 29.11.2016р. №18-1697, яка складає 18594.91грн., починаючи з 02.12.2016р. з дня звернення за пенсією, стягнути судові витрати.

Адміністративний позов у позовній заяві обґрунтовано тим, що 02.12.2016р. позивач перебуваючи на посаді прокурора відділу Генеральної прокуратури України звернувся до відповідача про призначення пенсії за вислугою років, маючи стаж роботи за вислугою років - 20р. 7 міс., в т.ч. на посадах прокурорів і слідчих - 18р. 2 міс., згідно ст..50-1 Закону України «Про прокуратуру» (в редакції від 05.11.1991р. №1789), однак 08.12.2016р. йому було відмовлено у призначенні на підставі Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року 3213-УІІІ, чим порушено права позивача.

Позивач позовні вимоги в судовому засіданні підтримав.

Відповідач позовні вимоги не визнав, на адресу суду окрім усних пояснень в засіданні подав також і письмове заперечення в якому вказав, що відповідно до ч.1 ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру», в редакції що діяла на момент звернення за призначенням пенсії, прокурори і слідчі мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку за наявності на день звернення вислуги років не менше: з 1 жовтня 2016 року по 30 вересня 2017 року - 23 роки, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 13 років. До 20-ти річного стажу, зараховується час роботи за ст..56 цього закону, в т.ч. військовій прокуратурі, стажистами в органах прокуратури, слідчими, тощо, строкова військова служба, половина строку навчання у вищих навчальних закладах. Стаж роботи за вислугою років позивача складає 20р.07міс., замість необхідних 23 роки, в т.ч. на посадах прокурорів і слідчих - 18р. 2 міс. При цьому, пенсія призначається в розмірі 60% від суми чинної заробітної плати (в редакції закону №1166 від 27.03.2014р.). В зв'язку з поданою 02.12.2016р. заявою позивача, а також Закону України «Про прокуратуру» в редакції 14.10.2014р. №1697, який чинний з 15.07.2015р., підстав для призначення пенсії немає.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази у справі, судом встановлено, що публічно-правовий спір між сторонами виник з приводу того, що відповідач відмовив у призначенні пенсії за вислугу років працівнику органів прокуратури.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на посаді прокурора відділу Генеральної прокуратури, що підтверджується даними його трудової книжки.

02.12.2016р. позивач звернувся до відповідача із заявою про призначенні йому пенсії за вислугу років за нормами ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» в редакції від 05.11.1991р. зі змінами від 12.07.2001р., долучивши довідку Генеральної прокуратури від 29.11.2016р. №1697, проте 08.12.2016р. йому було відмовлено у призначенні пенсії, з посиланням на Закон України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (п.5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року за яким з 01.06.2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до Законів України та зокрема, відповідно до Закону України «Про прокуратуру»), ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» в редакції від 05.11.1991р. зі змінами від 01.10.2011р. та Закон України «Про прокуратуру» від 14.10.2014р. №1697, чинного на час звернення до відповідача тобто з 15.07.2015р..

На час звернення позивача до відповідача про призначення пенсії, стаж роботи за вислугою років становить 20 років 07 місяців за необхідності 23 років, в т.ч. стаж роботи на посадах прокурорів та слідчих - 18 років 11 місяців, це підтверджено сторонами і в судовому засіданні.

Так, щодо обґрунтування позивачем вимог позову в частині відмови у призначенні пенсії на підставі ст..50-1 Закону України «Про прокуратуру» (в редакції від 05.11.1991р. №1789), слід зазначити наступне.

Дійсно, за вимогами ст. 50 1 Закону України «Про прокуратуру» (із останніми змінами, внесеними в дану статтю), прокурори і слідчі мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку за наявності на день звернення вислуги років не менше: в т.ч. з 1 жовтня 2016 року по 30 вересня 2017 року - 23 роки, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 13 років (ч.1).

Пенсія призначається в розмірі 60 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії (ч.2).

Розмір виплат (крім посадових окладів, надбавок за класні чини, вислугу років), що включаються в заробіток для обчислення пенсії, визначається за вибором того, хто звернувся за пенсією, за будь-які 60 календарних місяців такої роботи підряд перед зверненням за пенсією незалежно від наявності перерв протягом цього періоду на даній роботі (ч.3).

Працівникам, які не мають вислуги років, передбаченої частиною першою цієї статті, за наявності необхідного стажу роботи на посадах прокурорів та слідчих прокуратури, а також страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", після досягнення чоловіками 57 років, а жінками віку, що на п'ять років менше, ніж пенсійний вік, установлений статтею 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", пенсія призначається в розмірі, пропорційному кількості повних років роботи на прокурорських посадах, з розрахунку 60 відсотків місячного заробітку за відповідну вислугу років, передбачену частиною першою цієї статті (ч.5).

До вислуги років, що дає право на пенсію згідно з цією статтею, зараховується час роботи на прокурорських посадах, перелічених у статті 56 цього Закону, в тому числі у військовій прокуратурі, стажистами в органах прокуратури, слідчими, суддями, на посадах начальницького складу органів внутрішніх справ, офіцерських посадах Служби безпеки України, посадах державних службовців, які займають особи з вищою юридичною освітою, в науково-навчальних закладах Генеральної прокуратури України працівникам, яким присвоєно класні чини, на виборних посадах у державних органах, на посадах в інших організаціях, якщо працівники, що мають класні чини, були направлені туди, а потім повернулися в прокуратуру, строкова військова служба, половина строку навчання у вищих юридичних навчальних закладах, частково оплачувана відпустка жінкам по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років (ч.6).

Проте, Законом України «Про прокуратуру» від 14.10.2014р. №1697 п.3 р. XII Прикінцеві положення (чинний з 15.07.2015р), визнано такими, що втратили чинність із набранням чинності цим Законом - Закон України "Про прокуратуру" (від 05.11.1991р. зі змінами), крім в т.ч. частин 3, 4, 6, 11 статті 50 1.

Отже, 02.12.2016р. коли позивач звернувся до відповідача із заявою про призначенні йому пенсії за вислугу років за нормами ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» в редакції від 05.11.1991р. зі змінами вказаними позивачем від 12.07.2001р., дана стаття 50-1 цього закону, частково вже втратила чинність, при цьому багаторазові зміни в дану статтю вносились і після дати визначеної позивачем.

Заперечуючи позовні вимоги, відповідач зазначив, що ОСОБА_1 було відмовлено у призначенні пенсії в зв'язку з ти, що за п.5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року з 01.06.2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до Законів України та зокрема, відповідно до Закону України «Про прокуратуру», а також з тих підстав, що Закон України «Про прокуратуру» втратив чинність з 15.07.2015р., в зв'язку з Законом від 14.10.2014р. №1697. Окрім того, відповідно до п.5 Прикінцевих положень вищевказаного закону від 02.03.2015 року, передбачено що у разі неприйняття до 01.06.2015р. закону щодо призначення всіх пенсій, у т.ч. спеціальних, на загальних підставах з 01 червня 2015 року, скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до Законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів» та ряд інших. Таким чином, з 01.06.2015р.норми Закону України «Про прокуратуру», у т.ч. що регулюють порядок перерахунку пенсій прокурорським працівникам скасовано. Також зазначено про відсутність необхідного стажу для призначення пенсії за вислугою років.

Однак, застосування відповідачем вимог п.5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року не є вірним, оскільки даний закон не міг встановлювати чи вносити зміни до ЗУ «Про прокуратуру», який вступив в дію з 15.07.2015р., і який регулює спірні правовідносини.

В Рішенні Конституційного Суду України №1-рп/99 від 9 лютого 1999 року чітко визначено, що дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Діюче законодавство України не містить положень, які б дозволяли застосовувати нормативно-правові акти, які втратили чинність.

А тому, зважаючи на викладене, вимоги позивача щодо застосування норм закону, які втратили чинність - є помилковими.

Так, з 15.07.2015р. набрав чинності Закон України "Про прокуратуру" від 14.10.2014р. №1697, за ст.86 якого прокурори мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку за наявності на день звернення вислуги років не менше в т.ч. з 1 жовтня 2016 року по 30 вересня 2017 року - 23 роки, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів не менше 13 років (ч.1). Пенсія призначається в розмірі 60 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії (ч.2 із змінами, внесеним згідно із Законом України від 28.12.2014 р. N 76-VIII).

Зважаючи на чинне законодавство, а саме ст.86 Закон України "Про прокуратуру" на час звернення, позивач не мав достатнього стажу за вислугу років, за наявності якого можна б було призначити пенсію у розмірі 60% (а не 90% як просив позивач).

Що стосується вимоги про призначення пенсії без обмежень її максимального розміру, то слід зазначити таке.

За ч.15 ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» 1991 року максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Аналогічно, за вимогами ч.15 статті 86 Закону України «Про прокуратуру» 2014р., (чинного на час звернення) максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, встановлених для осіб, які втратили працездатність. Тимчасово, по 31 грудня 2017 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень.

Наведені положення є імперативними та встановлюють обмеження в розмірі виплачуваної особі пенсії, неконституційними не визнавались та були чинними в період призначення пенсії. Тому, як зазначено у постанові ВАСУ від 14.04.2016р. №К/800/51579/15, ухвалі від 01.06.2016р. №К/800/14668/16, яку в цій частині вимог суд вважає за можливе застосувати, перерахунок пенсії відповідач зобов'язаний провести, але в межах даного максимального розміру. У разі визначення законодавством пенсій у більшому розмірі, таке підвищення враховує відповідальний орган за нарахування пенсій.

Тому, у цій частині позовна вимога є також безпідставною.

Посилання позивача на норми Конституції України, рішення Конституційного Суду України та рішення ЄСПЛ, не можуть братися до уваги суду саме в даних правовідносинах, так як таке посилання не спростовують правомірність дій відповідача при відмові у призначенні пенсії. Дійсно, згідно ст..22 Конституції України при прийнятті нових законів або внесення змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав та свобод. Також це питання охоплені рішенням КСУ від 06.07.1999р. №8-рп99 та від 20.03.2002р. №5-рп/2002, а також висловлено правову позицію постановою ВСУ від 10.12.2013р. у справі №21-420а13. Однак, у сторін виникли спірні правовідносини з часу звернення ОСОБА_1 про призначення пенсії, при вирішенні якого повинні застосовуватись вимоги діючого на час звернення законодавства, яке при цьому не визнане неконституційним у встановленому порядку.

На підставі наведеного, ст.86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014р. №1697, керуючись ст. ст. 158- 163, 167 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську про визнання неправомірними дії управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську щодо відмови у призначенні, нарахуванні та виплаті пенсії за вислугою років згідно ст..50-1 Закону України «Про прокуратуру» (в редакції від 05.11.1991р. №1789), скасувати рішення відповідача від 08.12.2016р. №4011/03, зобов'язати призначити, нараховувати та виплачувати позивачу пенсію за вислугою років згідно ст..50-1 Закону України «Про прокуратуру» (в редакції від 05.11.1991р. №1789), виходячи з розрахунку 90% від суми місячного заробітку, обчисленого за останні 60 календарних місяців роботи без обмеження граничного розміру, згідно розміру заробітної плати, зазначеної в довідці Генеральної прокуратури України від 29.11.2016р. №18-1697, яка складає 18594.91грн., починаючи з 02.12.2016р. з дня звернення за пенсією, стягнути судові витрати - відмовити.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, але якщо апеляційна скарга не була подана в строк, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається через Івано-Франківський міський суд протягом 10 днів з дня її проголошення, а у разі прийняття постанови в письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом 10 днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Польська М.В.