Справа № 569/14896/16-а
Суддя: Капустинський М.М.
Дата ухвалення: 2017-02-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Куцоконь Ю.П.
Суддя-доповідач:Капустинський М.М.
ПОСТАНОВА

іменем України

"28" лютого 2017 р. Справа № 569/14896/16-а

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Капустинського М.М.

суддів: Мацького Є.М.

Шидловського В.Б.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Рівненського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області на постанову Рівненського міського суду Рівненської області від "29" грудня 2016 р. у справі за позовом ОСОБА_3 до Рівненського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії ,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Рівненського міського суду Рівненської області від 29.12.2106р. позов задоволено повністю. Визнано протиправними дії Рівненського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області щодо проведення перерахунку та утримання пенсії як з працюючого пенсіонера в розмірі 15%, справлення податку з доходів фізичних осіб в розмірі 15% бази оподаткування та військового збору в розмірі 1,5% від об'єкту оподаткування, починаючи з 01.04.2015 р. з пенсії ОСОБА_3 та скасувати Рішення Рівненського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області №13 від 20.07.2016 р. про утримання переплати в сумі 16302 грн. 82 коп. Зобов'язано Рівненське об'єднане управління Пенсійного фонду України Рівненської області повернути ОСОБА_3 незаконно утримані з 01.08.2016 р. відрахування у розмірі 20% пенсії та незаконно утриману пенсію як з працюючого пенсіонера в розмірі 15%; справлений податок з доходів фізичних осіб в розмірі 15% бази оподаткування та військовий збір в розмірі 1,5% від об'єкту оподаткування за період з 01.04.2015 р. по 01.08.2016 р. Стягнуто з Рівненського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень на користь ОСОБА_3 судові витрати у сумі 551 грн. 20 коп., що складаються із судового збору.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, Рівненське об'єднане управління пенсійного фонду України Рівненської області звернулося до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нову, якою відмовити у задоволенні позову. Апеляційну скаргу мотивує тим, що позивачем не надано доказів поважності пропуску строку для звернення до суду з позовом щодо перерахунку пенсій за період з 01.04.2015р. по 13.05.2016р. та відсутнє клопотання про поновлення строку звернення. Позивачем пенсія у 100% розмірі без утримання в період роботи здійснення через недобросовісність ОСОБА_3 щодо повідомлення Пенсійного управління про працевлаштування.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що починаючи з 04.09.2010 р. позивач отримує пенсію за вислугою років, призначену відповідно до Закону України "Про прокуратуру" від 05.11.1991 р. №1789-ХІІ(далі - Закон № 1789-ХІІ), та перебуває на обліку в Рівненському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України Рівненської області (далі відповідач), що підтверджується копією пенсійного посвідчення, свідоцтвом про загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

03.08.2016 р. позивач поштою отримала від відповідача листа №4931/04 від 21.07.2016р. про те, що у неї за період з 01.04.2016р. по 31.07.2016р. виникла переплата пенсії у сумі 16302 грн. 82 коп. і починаючи із 01.08.2016 р. ця переплата буде утримуватись з її пенсії, про що свідчить доданий позивачем до позову відповідний лист (а.с.11).

На звернення позивача, відповідач супровідним листом № 699/10 від 22.08.2016 р. надіслав їй копію рішення про утримання надміру виплачених сум пенсій №13 від 20.07.2016 р., відповідно до якого позивачу, починаючи з 01.04.2015р., зроблено перерахунок отримуваної пенсії з розміру 100% на 85%, як працюючому пенсіонеру, на підставі статті 86 Закону України "Про прокуратуру" (зі змінами, внесеними Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02.03 2015 р. № 213-ІІІV) (а.с.13-15). Відповідач вважає, що в порушення п.2.21 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 р. №22-1, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 27.12.2005 р. за № 1566/11846 (далі Порядок №22-1), після свого звільнення з органів прокуратури 27.03.2014 р. позивач не повідомила відповідача про своє наступне працевлаштування шляхом подання заяви.

Однак, відповідно до вказаного пункту Порядку № 22-1, метою подання такої заяви є повідомлення про початок діяльності, пов'язаної з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Відновивши із 02.04.2014 р. зайняття адвокатською діяльністю, позивач 03.06.2014 р. стала на облік платника податків, фізичних осіб, які здійснюють незалежну професійну діяльність, в державній податковій інспекції у місті Рівне головного управління ДФС у Рівненській області, що підтверджується Витягом із Єдиного реєстру адвокатів та Довідкою про взяття на облік платника податків.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що дії відповідача є протиправними, оскільки рішення № 13 від 20.07.2016 р. про утримання надміру виплачених сум пенсій є незаконним і, крім того, безпідставно обмежує право позивача на отримання раніше призначеної пенсії в повному обсязі.

Розглядаючи питання про законність та обґрунтованість судового рішення, яким позов задоволено, суд апеляційної інстанції враховує наступне.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02 березня 2015 року №213-VIII, який набрав чинності з 01.04.2015р., внесено зміни до ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру».

Так, відповідно до ч.15 ст.50-1 цього Закону, тимчасово, у період з 1 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року:

- особам, на яких поширюється дія цього Закону (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»), у період роботи на посадах, які дають право на призначення пенсії/щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених цим Законом, законами України «Про статус народного депутата України», «Про державну службу», «Про судоустрій і статус суддів», пенсія, призначена відповідно до цієї статті, не виплачується;

- у період роботи особи (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту») на інших посадах/роботах пенсії, призначені відповідно до цієї статті, розмір яких перевищує 150 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, виплачуються в розмірі 85 відсотків призначеного розміру, але не менше 150 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.

З 1 січня 2016 року пенсія, призначена особам відповідно до цієї статті (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»), у період роботи на посадах, які дають право на призначення пенсії/щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених цим Законом, законами України «Про статус народного депутата України», «Про державну службу», «Про судоустрій і статус суддів», виплачується в розмірі, обчисленому відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Таким чином, з 01 квітня 2015р. по 31 грудня 2015р. у разі роботи особи, якій призначено пенсію на підставі ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру», на інших посадах/роботах, крім тих, що передбачені законами України «Про прокуратуру», «Про статус народного депутата України», «Про державну службу», «Про судоустрій і статус суддів», пенсія, розмір якої перевищує 150 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, виплачується в розмірі 85 відсотків призначеного розміру, але не менше 150 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.

Положеннями ч.1 ст.4 Закону України «Про зайнятість населення» визначено, що до зайнятого населення належать, зокрема, особи, які забезпечують себе роботою самостійно.

Самозайнята особа - це платник податку, який є фізичною особою - підприємцем або провадить незалежну професійну діяльність за умови, що така особа не є працівником в межах такої підприємницької чи незалежної професійної діяльності (п.п.14.1.226. п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України ).

Відповідно до абзацу другого пункту 65.1 статті 65 Податкового кодексу України, фізичні особи, умовою ведення незалежної професійної діяльності яких згідно із законом є державна реєстрація такої діяльності у відповідному уповноваженому органі та отримання свідоцтва про реєстрацію чи іншого документа (дозволу, сертифіката тощо), що підтверджує право фізичної особи на ведення незалежної професійної діяльності, протягом 10 календарних днів після такої реєстрації зобов'язані стати на облік в органі державної податкової служби за місцем свого постійного проживання.

Отже, самозайняті особи, зокрема, особи, що здійснюють незалежну професійну діяльність чи підприємницьку діяльність, вважаються працюючими до дати внесення до Єдиного державного реєстру запису про державну реєстрацію припинення відповідної діяльності.

При цьому, для встановлення розміру пенсії (100% або 85% від раніше призначеного) визначальним є не наявність доходу, а відповідна державна реєстрація фізичної особи-підприємця.

Чинним законодавством України не врегульовано питання подолання колізії норм законів, що мають однакову юридичну силу.

Разом з тим, Конституційний Суд України в п.3 мотивувальної частини рішення від 03.10.1997р. по справі за №4-зп (справа про набуття чинності Конституцією України) зазначив: «Конкретна сфера суспільних відносин не може бути водночас врегульована однопредметними нормативними правовими актами однакової сили, які за змістом суперечать один одному. Звичайною є практика, коли наступний у часі акт містить пряме застереження щодо повного або часткового скасування попереднього. Загальновизнаним є й те, що з прийняттям нового акта, якщо інше не передбачено самим цим актом, автоматично скасовується однопредметний акт, який діяв у часі раніше».

Виходячи з системного аналізу Закону України «Про прокуратуру» №1789-ХІІ, Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів щодо пенсійного забезпечення», Рішення Конституційного Суду України від 03.10.1997р. по справі за №4-зп, апеляційний суд дійшов висновку, що під час нарахування позивачеві пенсії з 01.04.2015р. підлягали застосуванню норми ч.15 ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» в редакції зі змінами, внесеними Законом №213-VІІ, які є чинними і не були визнані неконституційними.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 9 жовтня 1979 року у справі «Ейрі проти Ірландії» констатував, що здійснення соціально-економічних прав людини значною мірою залежить від становища в державах, особливо фінансового.

Такі положення поширюються й на питання допустимості зменшення соціальних виплат, про що зазначено в рішенні цього суду у справі «Кйартан Асмундсон проти Ісландії» від 12 жовтня 2004 року.

В рішенні від 03 червня 2014 року (Заява N43331/12, справа «Валентина Ніканорівна Великода проти України») Суд зауважив на змінюваності законодавства про соціальне забезпечення, а також наголосив на тому, що положення статті 1 Першого протоколу до Конвенції не встановлює жодних обмежень свободи Договірних держав вирішувати, запроваджувати чи ні будь-які форми системи соціального забезпечення… та не гарантує як таке право на будь-які соціальні виплати у певному розмірі. Суд, також, зазначив, що зменшення пенсії заявниці очевидно було обумовлено міркуваннями економічної політики та фінансовими труднощами, з якими зіткнулася держава. За відсутності будь-яких доказів щодо протилежного та визнаючи, що держава-відповідач має широке поле свободи розсуду щодо досягнення балансу між правами, які є предметом спору, та економічною політикою. Суд не вважає, що таке зменшення є непропорційним переслідуваній легітимній меті або що воно поклало надмірний тягар на заявницю.

Апеляційний суд дійшов висновку, що застосування до спірних відносин положень ч.15 ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» №1789-ХІІ в редакції зі змінами, внесеними Законом №213-VІІІ від 02.03.2015р., в даному випадку не може вважатися звуженням прав позивача.

Враховуючи норми постанови Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року №22-1 пенсіонер, зобов"язаний повідомити орган,, що призначає та виплачує пенсію про прийняття на роботу, реєстрацію як суб"єкта підприємницької діяльності, звільнення з роботи, зміни в складі сім"ї, зміну місця проживання та інші обставини, що можуть вплинути на його пенсійне забезпечення.

У заяві Позивача від 28.03.2014 року про перерахунок пенсії, останньому було доведено зазначене зобов"язання під розпис.

За таких підстав, вимога ОСОБА_3 повернути незаконно утриману пенсію, як з працюючого пенсіонера розмірі 15%, за період з 01 квітня 2016 року по 01 серпня 2016 року задоволенню не підлягає, оскільки така вимога не ґрунтується на нормах чинного законодавства.

Щодо оподаткування пенсії ОСОБА_3 податком на доходи фізичних осіб та військовим збором, то апеляційний суд вважає, що утримання податків з пенсії ОСОБА_3 в період з 01.04.2015 року по 31.12.2015 року є неправомірним з огляду на таке.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків та зборів, регулюються Податковим кодексом України. Вказаним нормативним актом визначено вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Відповідно до п.167.1 ст.167 Податкового кодексу України ставка податку на доходи фізичних осіб становить 15 відсотків бази оподаткування, якщо база оподаткування для місячного оподатковуваного доходу не перевищує десятикратний розмір мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного податкового року. Якщо база оподаткування в календарному місяці перевищує десятикратний розмір мінімальної заробітної плати, до суми такого перевищення застосовується ставка 20 відсотків.

Згідно п.164.1 ст.164 ПК України базою оподаткування є загальний оподатковуваний дохід, з урахуванням особливостей, визначених цим розділом.

Загальний оподатковуваний дохід - будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду.

01 липня 2014 року набрав чинності п.4 розділу I Закону України від 27 березня 2014 року №1166-VІІ «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні», яким п.164.2 ст.164 ПК України доповнено новим підпунктом 164.2.19, відповідно до якого до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включаються суми пенсій (включаючи суму їх індексації, нараховану відповідно до закону) або щомісячного довічного грошового утримання, отримуваних платником податку з Пенсійного фонду України чи бюджету згідно із законом, якщо їх розмір перевищує десять тисяч гривень на місяць, - у частині такого перевищення, а також пенсій з іноземних джерел, якщо відповідно до міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, такі пенсії підлягають оподаткуванню чи не оподатковуються в країні їх виплати.

Відповідно до абз.13 та 14 п.32 розділу І Закону України від 28 грудня 2014 року №71-VІІІ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи», який набрав чинності з 01 січня 2015 року, внесено зміни до п.п.164.2.19 п.164.2 ст.164 ПК України, відповідно до якого розмір пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, що підлягають оподаткуванню, зменшено до трьох розмірів мінімальної заробітної плати (у розрахунку на місяць), встановленої на 1 січня звітного податкового року.

З посиланням на вказані норми, податковий агент, яким у даному випадку, у відповідності до п.п.14.1.180 ст.14, ст.168 та п.16-1 розділу 10 Перехідних положень Податкового кодексу України, є Рівненське об'єднане управління Пенсійного фонду України Рівненської області, при виплаті пенсії ОСОБА_3 у розмірі, що перевищує 3654 грн. (розмір мінімальної заробітної плати 1218 грн. х 3), з квітня 2015 року утримує податок на доходи фізичних осіб за ставкою 15 відсотків.

Крім того, відповідно до п.16-1 підрозділу 10 «Інші перехідні положення» розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України, тимчасово, до набрання чинності рішенням Верховної Ради України про завершення реформи Збройних Сил України, встановлюється військовий збір. Підпунктом 1.3 цього пункту передбачено, що ставка збору становить 1,5 відсотка від об'єкта оподаткування.

На підставі вказаної норми відповідачем з квітня 2015р. утримує з пенсії позивача також і військовий збір.

Відповідно до ст.4 ПК України податкове законодавство України, серед іншого, ґрунтується на принципі стабільності, за яким зміни до будь-яких елементів податків та зборів не можуть вноситися пізніш як за шість місяців до початку нового бюджетного періоду, в якому будуть діяти нові правила та ставки. Податки та збори, їх ставки, а також податкові пільги не можуть змінюватися протягом бюджетного року.

Зазначеною статтею, також, встановлено, що податкові періоди та строки сплати податків та зборів установлюються, виходячи з необхідності забезпечення своєчасного надходження коштів до бюджетів, з урахуванням зручності виконання платником податкового обов'язку та зменшення витрат на адміністрування податків та зборів. Установлення і скасування податків та зборів, а також пільг їх платникам здійснюються відповідно до цього Кодексу Верховною Радою України, а також Верховною Радою Автономної Республіки Крим, сільськими, селищними, міськими радами у межах їх повноважень, визначених Конституцією України та законами України.

Відповідно до ст.3 Бюджетного кодексу України бюджетний період (бюджетний рік) в Україні триває з 1 січня по 31 грудня кожного року.

Пунктом 1 частини 1 статті 9 Бюджетного кодексу України встановлено, що доходами бюджету є податкові надходження.

Таким чином, податкове законодавство є похідним від бюджетного.

Частиною 3 статті 27 Бюджетного кодексу України передбачено, що закони України або окремі їх положення, які впливають на показники бюджету і приймаються: не пізніше 15 липня року, що передує плановому, вводяться в дію не раніше початку планового бюджетного періоду; після 15 липня року, що передує плановому, вводяться в дію не раніше початку бюджетного періоду, що настає за плановим.

На підставі викладеного апеляційний суд дійшов висновку, що при оподаткуванні пенсії ОСОБА_3 податком на доходи фізичних осіб та військовим збором Рівненське об'єднане управління Пенсійного фонду України Рівненської області керувалося нормами, які підлягають застосуванню не раніше 2016 року у відповідності до засад бюджетного та податкового законодавства.

За таких обставин, колегія суддів доходить висновку, що суд першої інстанції порушив норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, неповно з'ясував обставин, що мають значення для справи; висновки суду не відповідають цим обставинам, що є підставою для скасування постанови суду з ухваленням нового рішення - про часткове задоволення позову, відповідно до ст.202 КАС України.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 202, 205, 207, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Рівненського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області задовольнити частково, постанову Рівненського міського суду Рівненської області від "29" грудня 2016 р. скасувати, прийняти нову постанову, якою адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Рівненського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області щодо утримання податків з пенсії ОСОБА_3 в період з 01 квітня по 31 грудня 2015 року.

Зобов'язати Рівненського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області виплатити ОСОБА_3 розмір утриманих податків з пенсії ОСОБА_3 в період з 01 квітня по 31 грудня 2015 року.

В решті позовних вимог - визнанні протиправними дій щодо утримання податків з пенсії з 01.01.2016 року та щодо утримання пенсії, як з працюючого пенсіонера в розмірі 15 відсотків, скасуванні Рішення №13 від 20 липня 2016 року про утримання перепрали пенсії в сумі 16302,82 грн., про зобов"язання повернути пенсію в розмірі утриманих податків з 01.01.2016 року та в розмірі 20% утриманої пенсії з 01.08.2016 року, ОСОБА_3 - відмовити.

Стягнути з Рівненського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень на користь ОСОБА_3 судові витрати у сумі 551 грн. 20 коп., що складаються із судового збору.

Постанова набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя М.М. Капустинський

судді: Є.М. Мацький

В.Б. Шидловський

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: ОСОБА_3 АДРЕСА_1,33027

3- відповідачу/відповідачам: Рівненське об'єднане управління Пенсійного фонду України Рівненської області вул.Яворницького,34,м.Рівне,33001

- ,