Справа № 553/3992/16-а
Суддя: Зеленський В.В.
Дата ухвалення: 2017-02-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2017 р.Справа № 553/3992/16-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Зеленського В.В.

Суддів: Чалого І.С. , П'янової Я.В.

за участю секретаря судового засідання Городової А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Ленінського районного суду м. Полтава від 12.12.2016р. по справі № 553/3992/16-а

за позовом ОСОБА_1

до Інспектора роти № 3 батальйону № 1 УПП в м. Полтаві Департаменту патрульної поліції Національної поліції України Сьомак Вероніки Олегівни , Державного виконавця Подільського відділу державної виконавчої служби м. Полтави Масич С.І. треті особи Управління патрульної поліції у м. Полтаві Департаменту патрульної поліції Національної поліції України , Подільський відділ державної виконавчої служби м. Полтави

про визнання неправомірною та скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення, скасування постанови про відкриття виконавчого провадження,

ВСТАНОВИЛА:

24.11.2016 року ОСОБА_4 (далі по тексту ОСОБА_1, позивач) звернувся до Ленінського районного суду м. Полтави з позовною заявою до Інспектора роти № 3 батальйону № 1 УПП в м. Полтаві Департаменту патрульної поліції Національної поліції України Сьомак Вероніки Олегівни, Державного виконавця Подільського відділу державної виконавчої служби м. Полтави Масич С.І., треті особи Управління патрульної поліції у м. Полтаві Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, в якому просив суд:

- визнати постанову, серія ПС2 №873503 від 05 червня 2016 року про притягнення його до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст. 122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді 255 гривень, а у порядку примусового виконання - 510 гривень, винесену інспектором роти №3 батальйону №1 УПП в м. Полтаві ДПП рядовим поліції Сьомак В.О. - неправомірною;

- скасувати постанову, серія ПС2 №873503 від 05 червня 2016 року про притягнення його до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст. 122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді 255 гривень, а у порядку примусового виконання - 510 гривень, винесену інспектором роти №3 батальйону №1 УПП в м. Полтаві ДПП рядовим поліції Сьомак В.О.;

- скасувати постанову головного державного виконавця Подільського ВДВС м. Полтави Масич С.І. про відкриття виконавчого провадження за постановою серія ПС2 №873503 від 05 червня 2016 року про стягнення штрафу в розмірі 510 гривень.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави від 12.12.2016 року адміністративний позов визнано неподаним та повернуто позивачу.

Позивач, не погодившись з вищевказаним рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу Ленінського районного суду м. Полтави від 12.12.2016 року, як таку, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги посилається на порушення норм матеріального та процесуального права та на помилковість висновку судом першої інстанції про подання позовної заяви ОСОБА_1 як такою, що не відповідає вимогам процесуального законодавства.

У відповідності до ч. 1 ст. 195 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 6 ст. 12 та ч. 1 ст. 41 КАС України фіксування судового засідання 23.02.2017 року за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах апеляційної скарги рішення суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави від 25.11.2016 року адміністративний позов Інспектора роти № 3 батальйону № 1 УПП в м. Полтаві Департаменту патрульної поліції Національної поліції України Сьомак Вероніки Олегівни, Державного виконавця Подільського відділу державної виконавчої служби м. Полтави Масич С.І., треті особи Управління патрульної поліції у м. Полтаві Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, Подільський відділ державної виконавчої служби м. Полтави про визнання неправомірною та скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення, скасування постанови про відкриття виконавчого провадження у зв'язку з порушенням вимог ч. 3 ст. 106 КАС України, оскільки позивачем до позовної заяви не додано документ про сплату судового збору з позовних вимог про визнання неправомірною постанови неправомірною інспектора роти № 3 батальйону № 1 УПП в м. Полтаві Департаменту патрульної поліції Національної поліції України Сьомак В.О. серії ПС2 № 873503 від 05.06.2016 року та з вимог про скасування постанови державного виконавця про відкриття виконавчого провадження.

09.12.2016 року до Ленінського районного суду м. Полтави надійшли пояснення ОСОБА_1, в яких він висловлює свою незгоду з вимогами, викладеними в ухвалі судді від 25.11.2016 року, стверджуючи про те, що на підставі ч. 4 ст. 288 КУпАП звільнений від оплати судового збору як особа, що оскаржила винесену відносно неї постанову в справі про адміністративне правопорушення, крім того, зазначив, що оскільки перелік позовних заяв, наведений у п. 1, 4 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" за своїм змістом є вичерпним, отже справляння судового збору з інших позовних заяв (заяв, скарг), що подаються до суду, не зазначених у ч. 2 ст. 4 вказаного Закону, не передбачено, а відтак суд помилково вважав подану ним позовну заяву такою, не відповідає вимогам процесуального законодавства.

Приймаючи рішення про повернення позивачу адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з того, що, оскільки позивачем не було надано доказів того, що він з підстав, передбачених чинним законодавством, звільнений від сплати судового збору з позовних вимог про визнання постанови інспектора патрульної поліції неправомірною та про скасування постанови державного виконавця про відкриття виконавчого провадження, а тому поданий ним позов оформлений з порушенням вимог ч. 3 ст. 106 КАС України, позов у зв'язку з не усуненням недоліків позовної заяви, визначених в ухвалі суду від 25.11.2016 року, підлягає поверненню позивачу.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

Щодо заявлених вимог ОСОБА_1 про скасування постанови, серія ПС2 №873503 від 05 червня 2016 року про притягнення його до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст. 122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді 255 гривень, а у порядку примусового виконання - 510 гривень, винесену інспектором роти №3 батальйону №1 УПП в м. Полтаві ДПП рядовим поліції Сьомак В.О., колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з ч. ч. 1,2 ст. 87 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 106 КАС України, до позовної заяви, окрім інших документів, додається також документ про сплату судового збору, крім випадків, коли його не належить сплачувати.

Статтею 288 КУпАП визначено, що особа, яка оскаржила постанову у справі про адміністративне правопорушення, звільняється від сплати державного мита.

Колегія суддів зазначає, що в даному випадку норми вищевказаної статті є спеціальними нормами порівняно з нормами Закону України "Про судовий збір".

Отже, за подання до суду позовної вимоги про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, якою особу притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу, судовий збір не сплачується у порядку та розмірах, установлених Законом України "Про судовий збір".

Таким чином, колегія суддів вважає, що позивач по справі був звільнений від сплати судового збору за подання вимоги про скасування постанови, серія ПС2 №873503 від 05 червня 2016 року про притягнення його до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст. 122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді 255 гривень, а у порядку примусового виконання - 510 гривень, винесену інспектором роти №3 батальйону №1 УПП в м. Полтаві ДПП рядовим поліції Сьомак В.О.

Разом з тим, колегія суддів зазначає, що за подання вимог про визнання постанови, серія ПС2 №873503 від 05 червня 2016 року про притягнення його до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст. 122 КУаАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді 255 гривень, а у порядку примусового виконання - 510 гривень, винесену інспектором роти №3 батальйону №1 УПП в м. Полтаві ДПП рядовим поліції Сьомак В.О. - неправомірною, а також про скасування постанови головного державного виконавця Подільського ВДВС м. Полтави Масич С.І. про відкриття виконавчого провадження за постановою серія ПС2 №873503 від 05 червня 2016 року про стягнення штрафу в розмірі 510 гривень, позивач по справі повинен був сплатити , встановлений відповідним законом, судовий збір, з огляду на таке.

Закон України "Про судовий збір" визначає правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору.

Згідно з ст. 1 Закону України "Про судовий збір" судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

Відповідно до ч. 4 ст. 105 КАС України адміністративний позов може містити вимоги про: скасування або визнання нечинним рішення відповідача - суб'єкта владних повноважень повністю чи окремих його положень; зобов'язання відповідача - суб'єкта владних повноважень прийняти рішення або вчинити певні дії; зобов'язання відповідача - суб'єкта владних повноважень утриматися від вчинення певних дій; стягнення з відповідача - суб'єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, завданої його незаконним рішенням, дією або бездіяльністю; виконання зупиненої чи невчиненої дії; встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб'єкта владних повноважень; примусове відчуження земельної ділянки, інших об'єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, з мотивів суспільної необхідності.

Частиною 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою ставки судового збору складає 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з ч.3 ст. 6 Закону України "Про судовий збір" у разі коли в позовній заяві об'єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Колегія суддів зазначає, що позивачем по справі не надано доказів, щодо наявності у нього пільг щодо сплати судового судового збору за подання зазначених в цій частині позовних вимог.

Отже, колегія суддів вважає, що подання вимог по даній справі про визнання постанови, серія ПС2 №873503 від 05 червня 2016 року про притягнення його до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст. 122 КУаАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді 255 гривень, а у порядку примусового виконання - 510 гривень, винесену інспектором роти №3 батальйону №1 УПП в м. Полтаві ДПП рядовим поліції Сьомак В.О. неправомірною, а також щодо скасування постанову головного державного виконавця Подільського ВДВС м. Полтави Масич С.І. про відкриття виконавчого провадження за постановою серія ПС2 №873503 від 05 червня 2016 року про стягнення штрафу в розмірі 510 гривень судовий збір підлягав сплаті за ставками, встановленими ст. 4 Закону України "Про судовий збір", як за вимоги немайнового характеру, з урахуванням приписів ч.3 ст. 6 Закону України "Про судовий збір".

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого та правомірного висновку щодо повернення позову, у зв'язку з неусуненням недоліків позовної заяви, визначених в ухвалі Ленінського районного суду м. Полтави від 25.11.2016 року, а тому приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним та обґрунтованим.

Колегія суддів вважає, що ухвала Ленінського районного суду м. Полтави від 12.12.2016 року по справі №553/3992/16-а відповідає вимогам ст. 159 КАС України, а тому відсутні підстави для її скасування та задоволення апеляційних вимог ОСОБА_1

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 199, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Ленінського районного суду м. Полтава від 12.12.2016р. по справі № 553/3992/16-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Зеленський В.В.
Судді Чалий І.С. Пянова Я.В.
Повний текст ухвали виготовлений 28.02.2017 р.