Справа № 607/282/17
Суддя: Ломакін В. Є.
Дата ухвалення: 2017-02-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14.02.2017 Справа №607/282/17

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Ломакіна В.Є.

за участю секретаря Репетівської В.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора роти 1 батальйону Управління патрульної поліції у м. Тернополі Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Паслай Марії Володимирівни про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області з позовом до інспектора роти 1 батальйону УПП у м. Тернополі ДПП лейтенанта поліції Паслай М.В. про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії АР № 586119 від 25 грудня 2016 року, якою його було визнано винним за ч.2 ст. 122 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн. за порушення правил користування попереджувальними сигналами при зміні напрямку руху. Заявлені позовні вимоги мотивує тим, що порушення вказаного в оскаржуваній постанові він не вчиняв, оскільки наближаючись до перехрестя керувався вимогами дорожніх знаків 4.5, 4.2 та 2.1 ПДР України, які встановлені перед ним. З метою уникнення можливості вчинити дії, які були б незрозумілими для інших учасників руху, позивач не включав жодних світлових покажчиків продовжив рух через кільцеве перехрестя. Після цього він був зупинений працівником поліції, яка незважаючи на заперечення позивача та в порушення вимог ст.ст. 278-280 КУпАП, винесла постанову про накладення адміністративного стягнення, при цьому не надавши водію можливості скористатись його правами визначеними ст. 268 КУпАП, зокрема правом користуватись правовою допомогою. Вказані обставини, на думку ОСОБА_1 призвели до неправомірного притягнення його до адміністративної відповідальності, а тому позивач просить оскаржувану постанову скасувати.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явився, однак подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач - інспектор роти 1 батальйону УПП у м. Тернополі ДПП лейтенант поліції Паслай М.В. будучи належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи в судове засідання не з'явилася не повідомивши суд про причини неявки. Приймаючи до уваги вимоги ст. 128 КАС України, суд вважає за можливе розгляд справи у її відсутності.

Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив такі факти:

Як вбачається із постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії АР №586119 від 25 грудня 2016 року, ОСОБА_1 25 грудня 2016 року о 21 год. 45 хв., в м. Тернополі на перехресті вулиць Коновальця - Злуки - Тарнавського, керуючи транспортним засобом марки «Mercedes-Benz Е200» державний номерний знак НОМЕР_1, не подав сигнал світловим покажчиком повороту перед перестроюванням на головну дорогу, а саме кільцеве перехрестя, чим порушив вимоги п. 9.2 (б) ПДР України.

Вказаною постановою до ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн. за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.

На вимогу суду, доказів того, що позивач порушив вимоги ПДР України та допусти адміністративне правопорушення за обставин вказаних в оскаржуваній постанові, зокрема матеріалів відеофіксації, відповідач суду не надав, хоча відповідно до ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 р. № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови у справі про адміністративне правопорушення має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП. Зокрема, у ній мають бути наведені докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Згідно ст. 62 Конституції України вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Вказані вище обставини свідчать про недоведеність відповідачем наявності в діях ОСОБА_1 порушення вимог п.9.2 (б) ПДР України, що у свою чергу свідчить про недоведеність події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 122 КУпАП.

Згідно п.4 Розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженою Наказом МВС України від 07.11.2015 року № 1395, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, користується правами, визначеними у статті 268 КУпАП.

Згідно ч.1 ст. 268 КУпАП, особа, яка притягується до адміністративної відповідальності має право, зокрема при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи.

Доказів того, що ОСОБА_1 на його вимогу була надана можливість скористатись правовою допомогою при розгляді справи про адміністративне правопорушення відповідачем не представлено, а судом таких доказів не здобуто.

На підставі наданих доказів та вимог чинного законодавства, суд приходить до висновку, що при винесенні оскаржуваної постанови, відповідачем порушено норми чинних нормативно-правових актів, вина особи у вчиненні правопорушення належним чином не доведена, твердження позивача не спростовані, а тому постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії АР № 586119 від 25 грудня 2016 року слід скасувати, а провадження у справі закрити.

Керуючись п. 9.2 (б) ПДР України, ст.ст. 22, 122, 247, 251, 254, 258, 289, 293 КУпАП, ст.ст.1, 10, 11, 18, 71, 128, 158 - 163, 171-2, 186 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Позов - задовольнити.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії АР № 586119 від 25 грудня 2016року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн. - скасувати.

Постанова набирає законної сили через десять днів з дня її проголошення, якщо не була подана апеляційна скарга. У разі подання апеляційної скарги, постанова набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги, через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом десяти днів з дня проголошення постанови.

Головуючий суддяВ. Є. Ломакін