Справа № 803/975/16
Суддя: Качмар Володимир Ярославович
Дата ухвалення: 2017-02-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2017 р. №876/642/17
Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді - Качмара В.Я.,

суддів - Гінди О.М., Ніколіна В.В.,

при секретарі судового засідання - Андрушківа І.Я.,

за участю представників позивача - ОСОБА_1,

та відповідача - Сургент Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Волинській області на постанову Волинського окружного адміністративного суду від 14 грудня 2016 року у справі за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до Головного управління ДФС у Волинській області про визнання протиправним та скасування рішення,

В С Т А Н О В И В:

У червні 2016 року фізична особа-підприємець ОСОБА_3 (далі - ФОП) звернувся до суду із позовом до Головного управління ДФС у Волинській області (далі - ДФС) про визнання протиправним та скасування рішення відповідача про застосування фінансових санкцій від 04.09.2015 № (далі - Рішення). Позовні вимоги обґрунтовані тим, що спірне Рішення прийняте з порушенням норм законодавства, оскільки висновки ДФС, викладені в акті перевірки контролюючого органу, яким встановлено факт роздрібної торгівлі алкогольними напоями без наявності відповідної ліцензії та порушення вимог ст.15-3 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» (далі - Закон №481/95-ВР) - продаж алкогольних напоїв для споживання на місці суб'єктом господарювання, що не має статусу суб'єкта господарювання громадського харчування, є необґрунтованими та не відповідають фактичним обставинам справи. Зазначає, що згідно наказу «Про проведення фактичної перевірки» від 05.03.2015 №265 (далі - Наказ) така була спрямована на перевірку діяльності суб'єкта господарювання Молодіжно-розважального центру «ХХI СТОЛІТТЯ» (далі - МРЦ), а не на перевірку його дільності, як ФОП.

Постановою Волинського окружного адміністративного суду від 14 грудня 2016 року у справі №803/975/16 позов задоволено.

Не погодившись із ухваленим рішенням, його оскаржив відповідач, який покликаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, а також порушення норм матеріального та процесуального права, просить постанову суду першої інстанції скасувати, та прийняти нову, якою у задоволенні позову відмовити. У поданій апеляційній скарзі покликається на те, що на момент проведення фактичної перевірки МРЦ, позивач здійснював там господарську діяльність про, що свідчать пояснення працівників закладу.

Позивач у письмовому запереченні вважає постанову суду першої інстанції обґрунтованою, прийняту з врахуванням всіх обставини справи та такою, що відповідає нормам матеріального та процесуального права. Просить апеляційну скаргу відповідача залишити без задоволення, а оскаржувану постанову - без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи, апеляційну скаргу, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позов суд першої інстанції виходив з того, що ФОП на момент проведення перевірки МРЦ не здійснювала господарську діяльність у відповідному закладі, а тому притягнення позивача до відповідальності за порушення норм Закону №481/95-ВР на підставі оскаржуваного Рішення є протиправним.

Такі висновки суду першої інстанції відповідають фактичним обставинам справи та є вірними з таких міркувань.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що на підставі направлень на перевірку від 05.03.2015 №000211, №000212, №000213, №000214, №000215, №000216 та Наказу у період з 06.03.2015 по 13.03.2015 посадовими особами ДФС проведено фактичну перевірку МРЦ з метою здійснення контролю за дотриманням порядку здійснення розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, патентів, свідоцтв, у тому числі свідоцтв про державну реєстрацію, виробництва та обігу підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо дотримання трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, про, що 11.03.2015 складено акт, який 13.03.2013 зареєстрований за №3172/03/20/НОМЕР_1 (далі - Акт, а.с.20, 21-23, 68).

Проведеною перевіркою встановлено факт роздрібної торгівлі алкогольними напоями без наявності відповідної ліцензії та порушення вимог ст.15-3 Закону №481/95-ВР - продаж алкогольних напоїв для споживання на місці суб'єктом господарювання, що не має статусу суб'єкта господарювання громадського харчування.

04.09.2015 на підставі Акта відповідачем прийнято Рішення про застосування до ФОП фінансових санкцій у вигляді штрафу на загальну суму 23800грн (а.с.19).

Фактична перевірка згідно Наказу та направлень була спрямована на перевірку господарської діяльності МРЦ. Накладення на позивача штрафу за встановлені порушення контролюючий орган, пояснює тим, що на час проведення перевірки ОСОБА_3 знаходився у цьому закладі та відповідно до пояснень працівників є власником приміщення МРЦ.

Вважаючи дії ДФС щодо прийняття оскаржуваного Рішення неправомірними, позивач звернувся із даним адміністративним позовом.

Відповідно до пп.20.1.4 п.20.1 ст.20 Податковго кодексу України (далі - ПК; в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин), органи державної податкової служби мають право проводити перевірки платників податку в порядку, встановленому цим Кодексом.

Згідно із пп.75.1 ст.75 ПК контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Пунктом 75.1.3 цієї ж статті передбачено, що фактична перевірка, здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об'єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, патентів, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

У відповідності з п.80.2 ст.80 ПК фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки.

Фактична перевірка проводиться двома і більше посадовими особами контролюючого органу у присутності посадових осіб суб'єкта господарювання або його представника та/або особи, що фактично здійснює розрахункові операції (п.80.7 ст.80 ПК).

За змістом п.81.1 ст.81 ПК посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред'явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів:

-направлення на проведення такої перевірки;

-копії наказу про проведення перевірки;

-службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Наказ та направлення про проведення перевірки є дійсними за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу.

Непред'явлення або ненадіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред'явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.

Статтею 86 ПК передбачено, що результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка.

У разі незгоди платника податків з висновками акта (довідки) такий платник зобов'язаний підписати такий акт (довідку) перевірки із зауваженнями, які він має право надати разом з підписаним примірником акта (довідки) або окремо у строки, передбачені цим Кодексом.

Акт (довідка) про результати фактичних перевірок, визначених ст.80 цього Кодексу, складається у двох примірниках, підписується посадовими особами контролюючих органів, які проводили перевірку, реєструється не пізніше наступного робочого дня після закінчення перевірки. Акт (довідка) про результати зазначених перевірок підписується особою, яка здійснювала розрахункові операції, платником податків та його законними представниками (у разі наявності).

Підписання акта (довідки) таких перевірок особою, яка здійснювала розрахункові операції, платником податків та/або його представниками та посадовими особами контролюючого органу, які проводили перевірку, здійснюється за місцем проведення перевірки або у приміщенні контролюючого органу.

У разі відмови платника податків, його законних представників або особи, яка здійснювала розрахункові операції, від підписання акта (довідки), посадовими особами контролюючого органу складається акт, що засвідчує факт такої відмови (п.86.5 ст.86 ПК).

З матеріалів справи видно, що направлення на перевірку надсилались на адресу МРЦ та отримувались адміністратором цього закладу, про що свідчить його підпис на одних із направлень (а.с.57-58).

Відомостей ж про відправлення Наказу та посвідчень осіб, уповноважених на проведення перевірки немає.

Необхідно зазначити і те, що приміщення МРЦ від 14.03.2013 перебувало в оренді Товариства з обмеженою відповідальністю «Держава плюс ЛТД» (далі - ТОВ). Орендодавцем відповідно до договору оренди нерухомого майна виступало Товариство з обмеженою відповідальністю «АТЛ Україна» (далі - ТОВ-1), співвласником якого є ОСОБА_3 Договір оренди укладений строком на 35 місяців (а.с.24-26).

Посилання апелянта на те, що позивач перебував у трудових відносинах з працівниками МРЦ не знайшли свого підтвердження, оскільки факт відсутності таких відносин на момент проведення фактичної перевірки був встановлений постановою Окружного адміністративного суду м.Києва від 05 жовтня 2015 року, яка набрала законної сили (а.с.10-18).

Крім того, як вірно було встановлено судом першої інстанції, фактична перевірка здійснювалася з метою контролю господарської діяльності МРЦ, приміщення якого перебувало в оренді ТОВ. Те, що ОСОБА_3 знаходився у закладі під час перевірки та давав певні вказівки працівникам закладу щодо надання пояснень перевіряючим, брав активну участь при підрахунку товарно-матеріальних цінностей, не може слугувати підставою для притягнення останнього до відповідальності за порушення норм Закону №481/95-ВР на підставі Рішення. Вчиняючи такі дії позивач виступав як службова особа ТОВ-1, однак не як ФОП.

Підсумовуючи, апеляційний суд приходить до висновку, що суд першої інстанції при вирішенні даного публічно-правового спору правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку. Доводи апелянта висновків суду не спростовують та не дають правових підстав для скасування оскаржуваного судового рішення.

Керуючись статтями 195, 196, 198, 202, 205, 207, 254 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС), суд,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Волинській області залишити без задоволення, а постанову Волинського окружного адміністративного суду від 14 грудня 2016 року - без змін. Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів після набрання нею законної сили шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції, а у разі складення в повному обсязі відповідно до ч.3 ст.160 КАС - з дня складення в повному обсязі.

Головуючий суддя В.Я. Качмар

Суддя О.М. Гінда

Суддя В.В. Ніколін

Повний текст виготовлений 06 березня 2017 року.