Справа № 638/20974/16-а
Суддя: Хайкін В. М.
Дата ухвалення: 2017-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/638/206/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.03.2017 року м. Харків

Суддя Дзержинського районного суду м. Харків В.М. Хайкін, розглянувши одноособово адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Харкова про визнання протиправними дій та зобовязання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2016 року ОСОБА_1 звернулася до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовною заявою до ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Харкова про визнання протиправними дій та зобовязання вчинити певні дії. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що перебуває на обліку в ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Харкова і отримує пенсію державного службовця з січня 2010 року відповідно до Закону України «Про державну службу України» у розмірі 90 % заробітної плати. 04.11.2016 року позивач звернулася до відповідача із заявою про перерахунок пенсії, додавши довідку про заробітну плату №281-бух від 01.11.2016 року. 14.11.2016 року позивач отримала відповідь начальника ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Харкова, згідно якого їй відмовлено в перерахунку пенсії. Просить суд позов задовольнити, визнати протиправними дії ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Харкова щодо відмови у перерахунку пенсії державного службовця у розмірі 90 % суми заробітної плати, яку одержує працюючий державний службовець за відповідною посадою, з якої ОСОБА_1 призначено пенсію як державному службовцю відповідно до довідки про заробітну плату №281-бух від 01.11.2016 року; зобовязати ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Харкова провести ОСОБА_1 з 01.11. 2016 року перерахунок пенсії державного службовця у розмірі 90 % суми заробітної плати, яку одержує працюючий державний службовець за відповідною посадою, з якої їй призначено пенсію як державному службовцю, відповідно до довідки про заробітну плату №281-бух від 01.11.2016 року, що подається для перерахування пенсії непрацюючим державним службовцям та виплатити заборгованість, що виникне внаслідок такого перерахунку.

Представник відповідача - ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Харкова надав до суду заперечення, в яких зазначив, що у задоволенні позову необхідно відмовити у повному обсязі. В обґрунтування цього зазначив, що пунктом 5 Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02 березня 2015 року № 213 встановлено, що у разі неприйняття до 01 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі і спеціальних, на загальних підставах, з 01 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне утримання призначаються відповідно до Законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», «Про статус народного депутата», «Про Кабінет Міністрів України», «Про судову експертизу», «Про національний Банк України», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про дипломатичну службу», Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата. Тобто, з 01.06.2015 року пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу України» від 16.12.1993 року №3723 не призначаються, а призначені раніше не перераховуються. Також з 01.05.2016 року набрав чинності Закон України «Про державну службу» від 10.12.2015 року №889, відповідно до статті 90 якого, пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування». Пунктом 2 Прикінцевих та перехідних положень даного закону передбачено, що Закон України «Про державну службу» від 16.12.1993 року №3723 втратив чинність, крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону №889. Отже, оскільки чинним законодавством не передбачено перерахунок пенсії, управлінням позивачу відмовлено у такому перерахунку, про що позивача повідомлено листом від 14.11.2016 року №17384-02/26. Вважає, що рішення прийнято в межах повноважень та згідно чинного законодавства України і не порушено прав та законних інтересів позивача.

У відповідності до пункту 2 частини 1 статті 183-2 КАС України, суддя розглядає справу в порядку скороченого провадження одноособово, без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі.

Суддя, оцінивши повідомлені позивачем, представником відповідача обставини, оцінивши докази, представлені в матеріалах справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Як повідомлено позивачем, та не заперечувалось представником відповідача, ОСОБА_1 перебуває на обліку в ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Харкова і отримує пенсію відповідно до Закону України «Про державну службу України» з 2010 року.

04.11.2016 року ОСОБА_1 звернулася до ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Харкова із заявою про перерахунок пенсії, додавши довідку про заробітну плату №281-бух від 01.11.2016 року.

ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Харкова позивача було повідомлено про те, що підстав для проведення перерахунку пенсії від заробітку згідно довідки від 14.11.2016 року №17384-02/26 немає.

Відповідно до пункту 1 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України «Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ від 06.03.2008 року №2, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень належить перевіряти, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, із якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» (в редакції на момент виходу позивача на пенсію) на одержання пенсії державних службовців мають право особи, які досягли встановленого законодавством пенсійного віку, за наявності страхового стажу для чоловіків - не менше 25 років, для жінок - не менше 20 років, у тому числі стажу державної служби - не менше 10 років, та які на час досягнення пенсійного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менше 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, - незалежно від місця роботи на час досягнення пенсійного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі. За кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на один відсоток заробітку, але не більше 90 відсотків заробітної плати.

У відповідності до статті 37-1 Закону України «Про державну службу» (в редакції, чинній на момент виходу позивача на пенсію) у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв'язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій. Перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

З викладених правових норм вбачається, що законодавством, чинним станом на час призначення пенсії позивачу, було передбачено право осіб, які отримують пенсію державного службовця, на перерахунок її розміру у зв'язку з підвищенням заробітної плати за відповідною посадою і було визначено умови та порядок здійснення такого перерахунку.

Однак, в подальшому законодавство, яке регулює зазначені правовідносини, змінилось.

Як вбачається з матеріалів справи, пенсія позивачу призначена з 2010 року у розмірі 90 % від заробітної плати.

До 01.05.2016 року пенсійне забезпечення державних службовців було врегульоване зазначеними нормами Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 року №3723-XII.

З 01.05.2016 року набув чинності Закон України «Про державну службу» від 10.12.2015 року №889-VIII.

У зв'язку з набуттям чинності Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 року №889-VIII, положення Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 року №3723-XII втратили чинність, в тому числі втратили чинність норми, якими було врегульоване пенсійне забезпечення державних службовців.

Відповідно до статті 90 Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 року, яка набрала чинність з 01.05.2016 року, пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Таким чином, з 01.05.2016 року Законом України «Про державну службу» від 10.12.2015 року, по-іншому врегульовані правовідносини, пов'язані із пенсійним забезпеченням державних службовців.

Закон України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року не містить такої підстави для перерахунку пенсії, як підвищення заробітної плати працюючих державних службовців.

Отже, враховуючи приписи статті 90 Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 року та Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року, з 01.05.2016 року відсутні підстави для перерахунку пенсії державним службовцям у зв'язку з підвищенням заробітної плати працюючих державних службовців.

Позивач 04.11.2016 року звернулась до ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Харкова із заявою про перерахунок пенсії.

ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Харкова позивача було повідомлено про те, що підстав для проведення перерахунку пенсії від заробітку згідно довідки від 14.11.2016 року №17384-02/26 немає.

Таким чином, виходячи з того, що заяву про перерахунок пенсії подано позивачем після 01.05.2016 року, відповідачем обґрунтовано прийнято рішення про відмову в проведенні такого перерахунку.

Право на перерахунок пенсії виникає, за загальним правилом, або у зв'язку зі збільшенням стажу, або збільшенням розміру заробітної плати (що має місце в межах спірних правовідносин) та може бути реалізовано на підставі тих норм, які діють на час виникнення обставин для такого перерахунку з урахуванням часу звернення до відповідного органу.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією України та законами України.

Суд також зазначає, що згідно з правовою позицією Європейського суду з прав людини, викладеною в рішенні «Великода проти України» від 03.06.2014 року, законодавчі норми можуть змінюватися, передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. Зміна механізму нарахування певних видів соціальних виплат та допомоги є конституційно допустимою до тих меж, за якими ставиться під сумнів сама сутність змісту права на соціальний захист.

При цьому, суд наголошує, що відмова відповідача у такому перерахунку пенсії не призвела до зменшення розміру пенсії позивача, яку він отримував до цього, тобто, не відбулося звуженням обсягу вже набутих позивачем прав та/або позбавленням його права на соціальний захист.

Аналогічна правова позиція викладена в рішеннях ВАСУ, зокрема ухвалі ВАСУ від 25.01.2017 року у справі №226/1373/16-а.

З огляду на зазначене, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог щодо перерахунку пенсії позивачу у зв'язку з підвищенням заробітної плати працюючих державних службовців.

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку, що адміністративний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Харкова про визнання протиправними дій та зобовязання вчинити певні дії задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 3, 6, 19, 21, 22, 46, 58, 64, 68, 126, 130 Конституції України, ст.ст. 2, 9, 10, 11, 71, 86, 94, 158-167, 183-2 КАС України, Законом України «Про державну службу», Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», Постановою Кабінету Міністрів України №1013 від 09.12.2015 року«Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів», суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Харкова про визнання протиправними дій та зобовязання вчинити певні дії відмовити.

Витрати по сплаті судового збору залишити за позивачем.

Постанова, прийнята у скороченому провадженні, крім випадків її оскарження в апеляційному порядку, є остаточною.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Дзержинський районний суд м. Харкова шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10-ти днів з дня її проголошення. У разі, якщо рішення ухвалено без участі особи, яка його оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 10-ти днів з дня отримання його копії.

Постанова набирає законної сили після спливу вказаного строку на її оскарження.

У разі оскарження в апеляційному порядку постанови, прийнятої у скороченому провадженні, ухвала суду апеляційної інстанції по такій справі є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя: