Справа № 821/2104/16
Суддя: Войтович І.І.
Дата ухвалення: 2017-03-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2017 р.м. ХерсонСправа № 821/2104/16

Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Войтовича І.І.,

при секретарі: Бондарчук О.О.,

за участю:

представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - Хуснутдінова Н.Ч.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом ОСОБА_3

до Новокаховської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Херсонській області

про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень,

встановив:

ОСОБА_3 (далі - позивач) звернувся до суду із адміністративним позовом до Новокаховська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Херсонській області (далі - відповідач) в якому просить визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення - рішення № та № від 15.09.2016 р.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що за результатами перевірки позивача, оформленого актом перевірки №381/13/НОМЕР_3 від 01.09.2016 р. "Про результати документальної позапланової невиїзної перевірки щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати до бюджету податку на доходи фізичних осіб ОСОБА_3 (ідн. номер НОМЕР_3) за період з 01.01.2015 р. по 31.12.2015 р.", відповідачем прийнято податкове повідомлення - рішення від 15.09.2016 р. №, яким ОСОБА_3 нараховано податок на доходи фізичних осіб в сумі 60171,83 грн. та штрафну фінансову санкцію в розмірі 15212,96 грн. та №, яким Позивачу нараховано військовий збір в сумі 4967,59 грн. та штрафну санкцію в розмірі 1241,90 грн. Позивач вважає, що податкові повідомлення - рішення винесені контролюючим органом протиправно, а тому звернувся до суду.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав з підстав викладених в позовній заяві та додаткових поясненнях до позову. Просив позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечив, з підстав викладених в письмових запереченнях на адміністративний позов. Вважає його безпідставним та необґрунтованим, просив в задоволенні позову відмовити.

Розглянувши позовну заяву, вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові докази, суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що контролюючим органом на підставі пп.78.1.2 п.78.1 ст.78 Податкового кодексу України від 02.12.2010 р. №2755-VI, наказу Новокаховської ОДПІ ГУ ДФС у Херсонській області від 08.08.2016 р. за №234, проведена позапланова документальна невиїзна перевірка щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати до бюджету податку на доходи фізичних осіб ОСОБА_3 за період з 01.01.2015 р. по 31.12.2015 р.

За результатами даної перевірки складено акт №381/13/НОМЕР_3 від 01.09.2016 р.

З вищенаведеного акта перевірки вбачається, що за результатами перевірки позивача встановлені порушення:

- п.179.1 ст. 179 Податкового кодексу України від 02.12.2010 р. №2755-VI, яким передбачено, що платник податку зобов'язаний подавати річну декларацію про майновий стан і доходи (податкову декларацію) у результаті чого встановлено неподання податкової декларації за 2015 р., що перевірявся;

- ч. д) пп.164.2.17 п.164.2 ст.164, п.179.1 ст. 179, п.179.7 ст. 179 Податкового кодексу України від 02.12.2010 р. №2755-VI, у результаті чого визначено суму податкових зобов'язань з податку на доходи фізичних осіб за період, що перевірявся в сумі 60171,83 грн., в тому числі по податкових (звітних) періодах: 2015 р. - 60171,83 грн.;

- ст.163 Податкового кодексу України від 02.12.2010 р. №2755-VI, пп.1.2 п.16.1 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України, у результаті чого визначено суму податкових зобов'язань з військового збору за період, що перевірявся в сумі4967,59 грн., в тому числі по податкових (звітних) періодах 2015 р. - 4967,59 грн.

На підставі вищенаведеного акта перевірки відповідачем прийняті податкові повідомлення-рішення:

- від 15.09.2016 р. №, яким ОСОБА_3 нараховано податок на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування в сумі 75384,79 грн, у тому числі податкове зобов'язання в сумі 60171,83 грн. та штрафна (фінансова) санкція в розмірі 15212,96 грн.;

- від 15.09.2016 р. №, яким ОСОБА_3 нараховано суму грошового зобов'язання за платежем військовий збір в сумі 6209,49 грн., у тому числі за податковим зобов'язання в сумі 4967,59 грн. та штрафна (фінансова) санкція в розмірі 1241,90 грн.

Підставою для винесення оскаржуваних рішень слугувало встановлення відповідачем факту неподання ОСОБА_3 податкової декларації про майновий стан і доходи за 2015 рік з відображенням у ній доходу у вигляді додаткового блага в розмірі 331172,93 грн., отриманого від ПАТ «Укрсоцбанк» внаслідок анулювання (прощення) останнім заборгованості.

Не погоджуючись з оскаржуваними податковими повідомленнями-рішеннями, позивач звернувся до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд виходить з наступного.

Відповідно до податкової інформації фізична особа - платник податку ОСОБА_4 протягом 2, 3 та 4 кварталу 2015 р. отримував доходи, які згідно з Кодексом підлягають включенню до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу та відображенню платником податку в річній декларації про майновий стан і доходи (податковій декларації).

Як вбачається з відомостей Центральної бази даних Державного реєстру фізичних осіб ДФС України про суми виплачених доходів в період з 01.01.2015 р. по 31.12.2015 р. фізична особа - платник податку ОСОБА_3 окрім отриманих доходів, обов'язок щодо відображення яких у податковій декларації вважається виконаним і податкова декларація не подається, фактично отримував доходи передбачені частиною д) пп.164.217 п.164.2 ст. 164 Податкового кодексу України від 02.12.2010 р. №2755-VI, а саме дохід як додаткове благо (крім випадків, передбачених статтею 165 Кодексу) у вигляді: основної суми боргу (кредиту) платника податку, прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням, не пов'язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності, у разі якщо його сума перевищує 50 відсотків однієї мінімальної заробітної плати ( у розрахунку на рік), встановленої на 1 січня звітного податкового року (у 2015 р. - 609 грн.).

Частиною д) підпункту 164.2.17 пункту 164.2 статті 164 Податкового кодексу України від 02.12.2010 р. №2755-VI, якщо кредитор повідомляє платника податку-боржника рекомендованим листом з повідомленням про вручення або шляхом укладення відповідного договору, або шляхом надання повідомлення боржнику під підпис особисто про анулювання (прощеного) боргу та включає суму анульованого (прощеного) боргу до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, за підсумками звітного періоду, у якому такий борг було анульовано (прощеного), такий боржник самостійно сплачує податок з таких доходів та відображає їх у річній податковій декларації.

На повідомлення Новокаховської ОДПІ про необхідність декларування вказаних доходів, ОСОБА_3 було надано відповідь з посиланням на підрозділ 1 розділу ХХ "Перехідні положення" п.8 Податкового кодексу України (закон України від 09.04.2015 р. №321-VIІ "Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо кредитних зобов'язань" який набув чинності 07.05.2015 р., внесено зміни до Кодексу в частині звільнення від оподаткування операції з прощення (анулювання) кредитором боржникові заборгованості за фінансовим кредитом в іноземній валюті). Та на підставі вищевикладеного, прощена сума за валютним кредитом не вважається додатковим благом та не включається до розрахунку місячного (річного) оподатковуваного доходу.

Суд не погоджується із таким твердженням позивача, виходячи з наступного.

Як вбачається із матеріалів справи, Новокаховською ОДПІ на запит від 01.07.2015 р. за №2276-4/10/21-02-17-01 отримана інформація від ПАТ "Укрсоцбанк" щодо прощення гр. ОСОБА_3 основної суми кредитної заборгованості на загальну суму 331172,93 грн. в тому числі: у 2 кварталі 2015 р. в сумі 21.026,43 грн., у 3 кварталі 2015 р. в сумі - 98086,05 грн., у 4 кварталі 2015 р. в сумі 212060,45 грн. з наданням під підпис особисто повідомлення про анулювання заборгованості.

Крім того, згідно вказаного листа ПАТ "Укрсоцбанк" повідомив, що не здійснював прощення курсової різниці відповідно до п.8 підрозділу ХХ "Перехідні положення" Податкового кодексу України.

Відповідь ПАТ «Укрсоцбанк» () м. Київ надана листом від 26.07.2016 за вих. №11.1-186/79-947. Згідно вказаного листа ПАТ «Укрсоцбанк» здійснено прощення гр. ОСОБА_3 основної суми кредитної заборгованості та надано копії Заяв на сплату заборгованості згідно умов Опції 50-50 з частковим анулюванням, які є Додатком 1 до Договору про внесення змін №2 від 16.06.2015 року до Договору про надання відновлювальної кредитної лінії №Ф070282П від 18.04.2007 року.

ПАТ «Укрсоцбанк» повідомлено, що відповідно до пп. 165.1.55 п. 165.1 ст. 165 розділу IV Кодексу з 01.01.2015 встановлено, що не включається до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу основна сума боргу (кредиту) платника податку, прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням, не пов'язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності у сумі, що не перевищує 50 відсотків однієї мінімальної заробітної плати (у розрахунку на рік), встановленої на 1 січня звітного податкового року (у 2015 році - 609 грн.) і вона банком - не відображена.

Таким чином, ПАТ «Укрсоцбанк» () м. Київ виконано всі функції податкового агента щодо зазначеної особи - ОСОБА_3 у відповідності до вимог чинного податкового законодавства України, в частині відображення суми прощеної (анульованої) основної суми кредитної заборгованості у податковому розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, за підсумками звітного періоду, у якому такий борг було анульовано трощеного), та в частині надання повідомлення боржнику під підпис особисто про анулювання (прощення) основної суми боргу відповідно до частини д підпункту 164.2.17 пункту 164.2 статті 164 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI.

Перевіркою дотримання встановленого порядку подання (у випадках коли згідно з нормами Кодексу таке подання є обов'язковим) до органів ДФС податкових декларацій встановлено, що фізичною особою - платником податку ОСОБА_3 за період, що перевірявся податкові декларації до Новокаховської ОДПІ не надавалися.

Також, перевіркою встановлено порушення не нарахування та несплати військового збору з доходів, отриманих як додаткове благо за 2015 рік.

Об'єктом оподаткування військовим збором є доходи, визначені ст. 163 Кодексу (пп. 1.2 п. 16 1 підрозділу 10 розділу XX Кодексу), зокрема, загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід.

Ставка збору становить 1,5 відсотка об'єкта оподаткування, визначеного пп. 1.2 п. 16 1 підрозділу 10 розділу XX Кодексу (пп. 1.3 п. 16 1 підрозділу 10 розділу XX Кодексу).

Відповідно до пп. 1.7 п. 16 1 підрозділу 10 розділу XX Кодексу звільняються від оподаткування збором доходи, що згідно з розділом IV Кодексу не включаються до загального оподатковуваного доходу фізичних осіб (не підлягають оподаткуванню, оподатковуються за нульовою ставкою), крім доходів, зазначених у підпунктах 165.1.2, 165.1.18, 165.1.25, 165.1.52 п. 165.1 ст. 165 Кодексу.

Платником податку ОСОБА_3 не нараховано та не перераховано військовий збір у розмірі 1,5 відсотків від суми додаткового блага у вигляді основної суми боргу (кредиту) платника податку, прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням, не пов'язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності в сумі 331172,93 грн.

Частиною 1 статті 67 Конституції України закріплено, що кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулює Податковий кодекс України, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Суд зазначає, що правовідносини з приводу предмету адміністративного позову між позивачем та відповідачем були врегульовані положеннями Податкового кодексу України у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин.

Згідно пункту 6.1. статті 6 Податкового кодексу України податком є обов'язковий, безумовний платіж до відповідного бюджету, що справляється з платників податку відповідно до цього Кодексу.

Відповідно до пункту 8.1. статті 8 Податкового кодексу України в Україні встановлюються загальнодержавні та місцеві податки та збори.

Згідно підпункту 9.1.2. пункту 9.1. статті 9 Податкового кодексу України до загальнодержавних податків належить податок на доходи фізичних осіб.

Підпунктом 16.1.3. пункту 16.1. статті 16 Податкового кодексу України визначено, що платники податків і зборів зобов'язані подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків та зборів.

Відповідно до підпункту 16.1.4. пункту 16.1. статті 16 Податкового кодексу України платники податків зобов'язані сплачувати податки та збори в строки та у розмірах встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи, що, у відповідності до статті 36 Кодексу, є податковим обов'язком. Податковий обов'язок виникає у платника за кожним податком, збором та є безумовним і першочерговим стосовно інших неподаткових обов'язків платника податків, крім випадків, передбачених законом. Підстави припинення податкового обов'язку, крім його виконання, визначені пунктом 37.3. статті 37 Податкового кодексу України. Згідно пункту 38.1. статті 38 Податкового кодексу України виконанням податкового обов'язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов'язань у встановлений податковим законодавством строк. Пунктом 38.2. статті 38 Податкового кодексу України визначено, що сплата податку та збору здійснюється платником податку безпосередньо, а у випадках, передбачених податковим законодавством, - податковим агентом, або представником платника податку.

Правові засади справляння податку на доходи фізичних осіб встановлюються розділом IV Податкового кодексу України.

Підпунктом 162.1.1 пункту 162.1 статті 162 розділу IV Податкового кодексу України встановлено, що платниками податку є фізична особа-резидент, яка отримує доходи як з джерела їх походження в Україні, так і іноземні доходи.

Згідно підпункту 163.1.1 пункту 163.1 статті 163 цього Кодексу, об'єктом оподаткування резидента є загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід.

Згідно підпункту 14.1.47 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України додаткові блага це кошти, матеріальні чи нематеріальні цінності, послуги, інші види доходу, що виплачуються (надаються) платнику податку податковим агентом, якщо такий дохід не є заробітною платою та не пов'язаний з виконанням обов'язків трудового найму або не є винагородою за цивільно-правовими договорами (угодами), укладеними з таким платником податку (крім випадків, прямо передбачених нормами розділу IV цього Кодексу).

У пп.164.2.17 п.164.2 ст. 164 Податкового кодексу України, чітко вказано, що додаткове благо є сума боргу платника податку анульована кредитом.

Відповідно до пункту 179.1 статті 179 Податкового кодексу України, платник податку зобов'язаний подавати річну декларацію про майновий стан і доходи (податкову декларацію) відповідно до цього Кодексу.

Підпунктом 49.18.4 пункту 49.18 статті 49 Податкового кодексу України встановлено, що податкові декларації, крім випадків, передбачених цим Кодексом, подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному року для платників податку на доходи фізичних осіб - до 1 травня року, що настає за звітним, крім випадків, передбачених розділом IV цього Кодексу.

Згідно пункту 179.7. статті 179 Податкового кодексу України, фізична особа зобов'язана самостійно до 1 серпня року, що настає за звітним, сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену в поданій нею податковій декларації.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про те, що ОСОБА_3, як платник податку, зобов'язаний був подати контролюючому органу податкову декларацію про майновий стан і доходи за 2015 рік, в якій відобразити дохід у вигляді додаткового блага отриманого від ПАТ «Укрсоцбанк» відповідно до умов Опції 50-50 з частковим анулюванням, які є Додатком 1 до Договору про внесення змін №2 від 16.06.2015 року до Договору про надання відновлювальної кредитної лінії №Ф070282П від 18.04.2007 року., та відповідно сплатити податок на доходи фізичних осіб.

У судовому засіданні встановлено, що на момент проведення контролюючим органом перевірки ОСОБА_3 не подано декларацію про майновий стан і доходи за 2015 рік, податок на доходи фізичних осіб з доходів, отриманих у 2015 році, не сплачено. Дана обставина також не заперечувалася представником позивача.

Таким чином, оскільки судом встановлено факт отримання ОСОБА_3 у 2015 році доходу у вигляді додаткового блага, останній підлягав оподаткуванню за ставками, визначеними пунктом 167.1. статті 167 Податкового кодексу України, а отже позивач зобов'язаний був сплатити податок на доходи фізичних осіб.

Статтями 11, 71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд вживає передбачені законом заходи, необхідні для з'ясування всіх обставин у справі. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позов є безпідставним та необґрунтованим, а тому слід відмовити в його задоволенні.

Керуючись статтями 11, 14, 70, 71, 72, 86, 94, 159-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

постановив:

В задоволенні позову відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України чи прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови виготовлений та підписаний 06 березня 2017 р.

Суддя Войтович І.І.

кат. 8.3.2