Справа № 754/1430/17
Суддя: Клочко І. В.
Дата ухвалення: 2017-02-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Номер провадження 2-а/754/237/17
Справа №754/1430/17
ПОСТАНОВА

Іменем України

24 лютого 2017 року суддя Деснянського районного суду м. Києва Клочко І.В., розглянувши в порядку скороченого провадження адміністративний позов ОСОБА_1 до Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії, -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Деснянського районного суду м. Києва із позовом до відповідача Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (далі - ЛОУПФУ в м. Києві) про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії.

Позовні вимоги обґрунтовує наступним.

Позивач є учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 2 категорії, досягнувши 52-річного віку, ІНФОРМАЦІЯ_4 року звернувся до відповідача з приводу призначення пенсії за віком із зменшенням пенсійного віку на підставі ст. 55 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». До заяви позивачем було додано копію посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 2 категорії, копію трудової книжки, копію диплому, копію військового квитка, копію розрахунку по заробітній платі, копію листа Деснянської в м. Києві РДА від 08.11.2016 року про надання позивачу копій довідок про підвищену заробітну плату за роботу в зоні відчуження, табелів обліку робочого часу та витягу зі списку №32 від 26.04.1999 року про перереєстрацію засідання тимчасової Комісії з питань проведення перевірки правильності видачі посвідчень «Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС» при Київській обласній державній адміністрації, копію витягу зі списку №32 від 26.04.1999 року, копію довідки Київського ремонтно-монтажного комбінату «Ремторгустаткування» від 28.01.1998 року №529 про період роботи в м. Чорнобиль з 29.10.1987 року по 12.11.1987 року та підвищений розмір заробітної плати за вказаний період, копію довідки Київського ремонтно-монтажного комбінату «Ремторгустаткування» від 28.10.1998 року №530 про посаду, місце роботи, період роботи в м. Чорнобиль та розмір підвищеної заробітної плати, копії табелів обліку робочого часу за період роботи в м. Чорнобиль.

Однак, відповідач у своєму листі №503/06 від 11.01.2017 року відмовив йому, посилаючись на те, що з наданих позивачем копій документів, а саме з табелів обліку робочого часу не вбачається рік та місяць обліку робочого часу. Оскільки в наданому переліку документів відсутня довідка форми 122 та інші первинні документи для розгляду питання не надано, а відповідно до наданих документів неможливо встановити факт роботи позивача саме в зоні відчуження у 1987 році, призначити пенсію відповідно до ст. 55 ЗУ «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» немає підстав.

Позивач вважає відмову ЛОУПФУ в м. Києві неправомірною, оскільки, перебуваючи на посаді слюсаря-механіка з третім розрядом електромеханіка у Київському виробничому об'єднанні «Ремторгустаткування», він працював у зоні відчуження в м. Чорнобиль в період з 29.10.1987 року по 12.11.1987 року, тобто термін його роботи в зоні відчуження складає 15 днів, у зв'язку з чим позивач набув право на пенсію зі зменшенням пенсійного віку на 8 років, відповідно до вимог ст. 55 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а тому вимушений був звернутись до суду за захистом своїх порушених прав.

21.02.2017 року до суду надійшли заперечення сторони відповідача щодо позовних вимог ОСОБА_1, відповідно до яких ЛОУПФУ в м. Києві через представника просить відмовити в задоволенні адміністративного позову, посилаючись на те, що у позивача відсутня довідка форми 122, яка є основним документом, що визначає час виконання робіт по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС безпосередньо в зоні відчуження та є обов'язковою для оформлення пенсії на пільгових умовах. Крім того, у позивача відсутні первинні документи, які б встановлювали факт роботи позивача саме в зоні відчуження у 1987 році. Документів, наданих позивачем відповідачу недостатньо для призначення пенсії із зниженням пенсійного віку. Оскільки, відповідно до довідки від 29.10.1998 року зазначено, що позивач здійснював роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС в м. Чорнобиль, а, відповідно до пропуску №032779 зазначено населений пункт м. Прип'ять, а тому неможливо однозначно встановити населений пункт, в якому позивач безпосередньо виконував роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, а, отже, і факт роботи позивача саме в зоні відчуження в 1987 році. Для вирішення питання з приводу призначення пенсії позивачем до ЛОУПФУ в м. Києві було надано дві копії табелів обліку робочого часу, однак, з даних документів не вбачається рік та місяць обліку робочого часу, а також інформація, зазначена в них різниться між собою. Враховуючи викладене, відповідач через представника вважає, що його дії є правомірними.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 183-2 КАС України, скорочене провадження застосовується у адміністративних справах про оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат.

Згідно з п. 4. ч. 1 ст. 183-2 КАС України, суддя розглядає справу в порядку скороченого провадження одноособово, без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі. За результатами розгляду справи у скороченому провадженні суддя, оцінивши повідомлені позивачем, відповідачем обставини, за наявності достатніх підстав приймає законне та обґрунтоване судове рішення.

Дослідивши письмові матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, судом встановлено наступне.

Позивач ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 року, відповідно до копії паспорта громадянина України (а.с. 10-11).

Згідно копії посвідчення (категорія 2) серії НОМЕР_2 (а.с. 7), правильність видачі якого підтверджена на підставі рішення тимчасової комісі для перевірки правильності видачі посвідчень «Учасник ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС» (а.с. 18), ОСОБА_1 є учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у 1987 році.

ІНФОРМАЦІЯ_4 року, у зв'язку із досягненням 52-річного віку, позивач звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком із зменшенням пенсійного віку на 8 років на підставі ст. 55 ЗУ «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (а.с. 12).

Листом ЛОУПФУ в м. Києві №503/06 від 11.01.2017 року позивачу було відмовлено у призначенні пенсії на вищевказаних умовах (а.с. 8-9).

Відповідно до копії трудової книжки, наявної в матеріалах справи, ОСОБА_1 працював у Київському ремонтно-монтажному комбінаті «Ремторгустаткування» з 15.07.1985 року по 29.04.1998 року (а.с. 13-14).

З копій довідок, виданих ВАТ «Ремторгустаткування» від 28.10.1998 року №529 та №530 вбачається, що ОСОБА_1 працював у м. Чорнобилі в зоні відчуження з 29.10.1987 року по 12.11.1987 року, тобто в жовтні 1987 року - 3 дні та в листопаді 1987 року - 12 днів (а.с. 16-17).

Отже, судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 працював у зоні відчуження в 1987 році протягом 15 днів.

Аналізуючи встановлені по справі обставини в їх сукупності, суд вважає, що заявлені вимоги адміністративного позову підлягають задоволенню за наступних підстав.

Виходячи зі змісту ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків.

Згідно з ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Відповідно до ст. 8 Загальної декларації прав людини, кожна людина має право на ефективне поновлення у правах компетентними національними судами в разі порушення її основних прав, наданих їй конституцією або законом.

Стаття 22 Загальної декларації прав людини проголошує, що кожна людина, як член суспільства, має право на соціальне забезпечення і на здійснення необхідних для підтримання її гідності і для вільного розвитку її особи прав у економічній, соціальній і культурній галузях за допомогою національних зусиль і міжнародного співробітництва та відповідно до структури і ресурсів кожної держави.

Згідно ч.2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Статтею 9 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (далі - Закон) визначено осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, військових навчань із застосуванням ядерної зброї:

1) учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС - громадяни, які брали безпосередню участь у ліквідації аварії та її наслідків;

2) потерпілі від Чорнобильської катастрофи - громадяни, включаючи дітей, які зазнали впливу радіоактивного опромінення внаслідок Чорнобильської катастрофи;

3) громадяни, які брали безпосередню участь у ліквідації інших ядерних аварій та їх наслідків, у ядерних випробуваннях, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, у складанні ядерних зарядів та здійсненні на них регламентних робіт;

4) громадяни, які постраждали від радіоактивного опромінення внаслідок будь-якої аварії, порушення правил експлуатації обладнання з радіоактивною речовиною, порушення правил зберігання і захоронення радіоактивних речовин, що сталося не з вини потерпілих.

Відповідно до ст. 10 Закону, учасниками ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС вважаються громадяни, які безпосередньо брали участь у будь-яких роботах, пов'язаних з усуненням самої аварії, її наслідків у зоні відчуження у 1986-1987 роках незалежно від кількості робочих днів, а у 1988-1990 роках - не менше 30 календарних днів, у тому числі проведенні евакуації людей і майна з цієї зони, а також тимчасово направлені або відряджені у зазначені строки для виконання робіт у зоні відчуження, включаючи військовослужбовців, працівники державних, громадських, інших підприємств, установ і організацій незалежно від їх відомчої підпорядкованості, а також ті, хто працював не менше 14 календарних днів у 1986 році на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або їх будівництві. Перелік цих пунктів визначається Кабінетом Міністрів України.

За загальним правилом, встановленим ст. 26 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та наявності страхового стажу не менше 15 років.

Виходячи зі змісту ст. 55 Закону, особам, які працювали у 1987 році у зоні відчуження не менше 14 календарних днів, пенсії надаються із зменшенням на 8 років пенсійного віку, встановленого ст. 26 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок по доказуванню правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Аналізуючи положення наведеної процесуальної норми, виходячи із суті позовних вимог, під час розгляду даної категорії справ відповідачу належить довести правомірність своїх дій та бездіяльності.

Таким чином, доводи позивача повністю знайшли своє підтвердження в наявних у матеріалах справи доказах, а відповідачем, як суб'єктом владних повноважень, з урахуванням всіх встановлених судом фактичних обставин по справі та вимог законодавства, не доведено правомірність своїх дій.

Згідно з вимогами п.1 ч.1 ст. 45 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Відповідно до приписів ч. 3 ст. 162 КАС України, суд може прийняти постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, у сфері публічно-правових відносин з боку суб'єктів владних повноважень.

Враховуючи викладене, повно і всебічно з'ясувавши обставини в адміністративній справі, які підтверджуються дослідженими доказами, з метою захисту прав, свобод та інтересів особи у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення вимог адміністративного позову.

Керуючись ст. 2, 11, 18, 71, 94, 99, 104, 160-163, 183-2, 254, 256 КАС України, Конвенцією про захист прав і основоположних свобод, Загальною декларацією прав людини, Конституцією України, Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», суд -

п о с т а н о в и в :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати дії Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо відмови в призначенні ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП: НОМЕР_1), пенсії за віком зі зменшенням пенсійного віку на 8 (вісім) років відповідно до статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Зобов'язати Лівобережне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Києві призначити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП: НОМЕР_1), пенсію за віком зі зменшенням пенсійного віку на 8 (вісім) років відповідно до ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з 19 вересня 2016 року.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Деснянський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Головуючий