Справа № 488/2807/16-а
Суддя: Селіщева Л. І.
Дата ухвалення: 2017-02-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КОРАБЕЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД ОСОБА_1
Справа № 488/2807/16-а
Провадження № 2-а/488/44/17 р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.02.2017 р м. Миколаїв

Корабельний районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого по справі судді Селіщевої Л.І.,

при секретарі Бучневій К.О.,

за участю позивача ОСОБА_2,

та представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Корабельному районі м. Миколаєва про зобов'язання субєкта владних повноважень вчинити певні дії, -

в с т а н о в и в :

У липні 2016 року позивач ОСОБА_2 звернувся до суду із даним позовом до відповідача Управління ПФУ в Корабельному районі м. Миколаєва, в обґрунтування якого вказав, що починаючи з 2005 року він як пенсіонер МНС отримував пенсію за вислугу років. Після оформлення пенсії позивач продовжував працювати в Державному воєнізованому гірничо-рятувальному загоні.

21.03.2016 р. позивач досяг 60-річного віку і у зв'язку з цим набув право на отримання пенсії за віком, тому у червні 2016 року він відмовився від військової пенсії та подав заяву до Управління ПФУ в Корабельному районі м. Миколаєва про призначення пенсії за віком. Відповідач призначив позивачу пенсію за віком, однак при розрахунку розміру пенсії був застосований показник середньої заробітної плати (доходу) за 2007 рік, внаслідок чого розмір отриманої пенсії позивача був значно менший, ніж той, який він раніше отримував.

Позивач вважає, що відповідач мав би здійснити йому призначення пенсії за віком, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески за три роки, що передували року звернення за призначенням пенсії за 2013, 2014 та 2015 роки. Крім цього, позивач вказав, що відповідач неправомірно не зарахував йому до страхового стажу заробіток за 2000-2005 роки.

Посилаючись на викладене та з урахуванням уточнень, наданих у судовому засіданні, позивач просив:

●зобов'язати відповідача здійснити перерахунок пенсії за віком, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески за три роки, що передували року звернення за призначенням пенсії за 2013, 2014 та 2015 роки;

●зобов'язати відповідача включити до розрахунку пенсії за віком його заробіток за 2000-2005 роки.

У судовому засіданні позивач підтримав свій позов у повному обсязі з вищевикладених підстав та просив його задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечував проти позову та пояснив, що у 2005 році позивачу була призначена пенсія за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». У червні 2016 року за заявою позивача, він був переведений на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні за 2007 рік. Також представник відповідача пояснив, що правових підстав для включення до розрахунку пенсії заробітку позивача за 2000-2003 роки немає правових підстав через те, що за цей період підприємством, в якому працював позивач, не було сплачено страхових внесків. Письмові заперечення представника відповідача долучені до матеріалів даної справи.

Заслухавши пояснення позивача та представника відповідача, та дослідивши надані ними письмові докази по справі, суд прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню виходячи із такого.

Відповідно до ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення безсторонньо; добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом тощо.

Судовим розглядом встановлено, що позивачу ОСОБА_2 у грудні 2005 року була призначена пенсія за вислугу років як військовослужбовцю, на підставі Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» № 2262-ХІІ від 09.04.1992 р. При цьому, після призначення пенсії, позивач продовжував працювати.

В подальшому, після досягнення 60-річного віку, 10.06.2016 року позивач звернувся до відповідача із заявою про призначення йому пенсії за віком, після чого йому була призначена така пенсія на підставі Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» № 1058-ІУ від 09.07.2003 р. При визначенні розміру цієї пенсії відповідач застосував показник середньої заробітної плати за 2007 рік 1 197,91 грн.

Статтею 1 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» № 2262-ХІІ визначено, що особи офіцерського складу, прапорщики і мічмани, військовослужбовці надстрокової служби та військової служби за контрактом, особи, які мають право на пенсію за цим Законом, при наявності встановленої цим Законом вислуги на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ і в державній пожежній охороні, службі в Державній службі спеціального звязку та захисту інформації України, в органах і підрозділах цивільного захисту, податкової міліції, Державної кримінально-виконавчої служби України мають право на довічну пенсію за вислугу років.

Військовослужбовці, особи, які мають право на пенсію за цим Законом, які стали інвалідами за умов, передбачених цим Законом, набувають право на пенсію по інвалідності. Члени сімей військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які загинули чи померли або пропали безвісти, мають право на пенсію в разі втрати годувальника.

Відповідно до статті 1-1 Закону № 2262-ХІІ законодавство про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, базується на Конституції України і складається з цього Закону, Закону № 1058-ІV та інших нормативно-правових актів України, прийнятих відповідно до цих законів.

Згідно зі статтею 7 Закону № 2262-ХІІ військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей, які одночасно мають право на різні державні пенсії, призначається одна пенсія за їх вибором. У частині першій статті 9 Закону № 1058-ІV передбачено, що за рахунок коштів ПФУ в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не повязаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсія у звязку з втратою годувальника.

Частиною третьою статті 45 цього Закону встановлено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами ПФУ. При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 Закону № 1058-IV, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії. Якщо особа після призначення пенсії по інвалідності продовжувала працювати та набула не менш як 24 місяці страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі, при переведенні вперше з пенсії по інвалідності на пенсію за віком застосовується середня заробітна плата (дохід), визначена частиною другою статті 40 цього Закону для призначення пенсії.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що частиною третьою статті 45 Закону № 1058-ІV регламентовано порядок переведення з одного виду пенсії, призначеного саме за цим Законом, на інший. Отже, показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої Законом № 1058-ІV.

Судовим розглядом встановлено, що позивачу ОСОБА_2 до призначення у 2016 році пенсії за віком, у 2005 році була призначена пенсія за вислугу років за іншим законом, а саме - на підставі Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Даний Закон передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії, а за призначенням пенсії відповідно до Закону № 1058-ІV він звернувся вперше.

Така правова позиція міститься у постанові Верховного Суду України від 31.03.2015 р. у справі № 21-612а14.

Крім цього, судовим розглядом встановлено, що після призначення пенсії за вислугу років, позивач продовжував працювати та сплачував у встановленому законом порядку страхові внески на загальнообовязкове державне пенсійне страхування та до накопичувальної системи загальнообовязкового державного пенсійного страхування, що підтверджується наявними у матеріалах справи індивідуальними відомостями про застраховану особу.

За таких обставин суд знаходить обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню вимоги позивача про зобов'язання відповідача здійснити перерахунок пенсії за віком, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески за три роки, що передували року звернення за призначенням пенсії, тобто за 2013-2015 роки.

Згідно ч.1 ст.45 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку.

Враховуючи викладене, і те, що позивач звернувся за призначенням пенсії 10.06.2016 року, то суд приходить до висновку про необхідність здійснення перерахунку призначеної йому пенсії саме з цього часу.

Що ж до вимог позивача про зобов'язання відповідача включити до страхового стажу для розрахунку пенсії за віком його заробіток за 2000-2005 роки, то суд знаходить їх безпідставними через наступне.

Так, відповідно до статті 3 Закону України «Про пенсійне забезпечення» № 1788-ХІІ від 05.11.1991 р. право на трудову пенсію мають особи, зайняті суспільно корисною працею, при додержанні інших умов, передбачених цим Законом, зокрема, особи, які працюють на підприємствах, в установах, організаціях, кооперативах (у тому числі за угодами цивільно-правового характеру), незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, або є членами колгоспів та інших кооперативів,- за умови сплати підприємствами та організаціями страхових внесків до Пенсійного фонду України.

Стаття 24 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» № 1058-ІУ від 09.07.2003 р. визначає, що страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок. Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Аналогічні положення містяться у розділі ІІ пп.3 п. 2.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затв. постановою правління ПФУ № 22-1 від 25.11.2005 р., згідно якого для підтвердження заробітної плати відділом персоніфікованого обліку надаються індивідуальні відомості про застраховану особу за період з 01.07.2000 р.

Натомість, із наявних у матеріалах справи індивідуальних відомостей про застраховану особу вбачається, що підприємство, на якому працював позивач, перераховувало страхові внески за позивача лише починаючи з грудня 2005 року. Доказів сплати страхових внесків у період часу з 2000 до грудня 2005 року, судовим розглядом не здобуто.

Керуючись ст. ст. 2, 10-11; 69-72; 158-161; 185-186 КАС України, -

п о с т а н о в и в :

Позов задовольнити частково.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Корабельному районі м. Миколаєва здійснити перерахунок та виплату пенсії за віком ОСОБА_2 починаючи з 10.06.2016 р., із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески за три роки, що передували року звернення за призначенням пенсії, тобто - за 2013, 2014 та 2015 роки.

У задоволенні позовних вимог про зобов"язання включити до страхового стажу ОСОБА_2 заробітну плату за 2000-2005 роки - відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського адміністративного апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня отримання постанови апеляційної скарги.

СУДДЯ Л.І. СЕЛІЩЕВА