Справа № 569/8747/16-а
Суддя: Котік Т.С.
Дата ухвалення: 2017-03-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Харечко С.П.
Суддя-доповідач:Котік Т.С.
ПОСТАНОВА

іменем України

"02" березня 2017 р. Справа № 569/8747/16-а

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Котік Т.С.

суддів: Жизневської А.В.

Охрімчук І.Г.,

за участю секретаря судового засідання Нероди І.В.,

представників сторін

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги Міністерства внутрішніх справ України, Управління поліції охорони в Рівненській області на постанову Рівненського міського суду Рівненської області від "12" грудня 2016 р. у справі за позовом ОСОБА_3 до Міністерства внутрішніх справ України, Департаменту поліції охорони Національної поліції України, Управління поліції охорони в Рівненській області про визнання дій протиправними та зобов'язання здійснити розрахунок і виплату одноразової грошової допомоги ,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2016 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до Міністерства внутрішніх справ України, Департаменту поліції охорони Національної поліції України, Управління поліції охорони в Рівненській області про визнання дій протиправними та зобов'язання здійснити розрахунок і виплату одноразової грошової допомоги у зв'язку з установлення 2 групи інвалідності з втратою працездатності 70 відсотків, яка настала внаслідок захворювання, що сталось в період проходження служби в органах внутрішніх справ.

В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що відповідачем не дотримано положень Постанови КМ України від 12.05.2007 №707 «Про затвердження Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі або інвалідності працівника міліції, податкової міліції» та вимог, встановлених судовим рішенням від 26.04.2016 року, та протиправно повторно відмовлено у призначенні одноразової грошової допомоги з посиланням на законодавство, яке втратило чинність.

Постановою Рівненського міського суду Рівненської області від 12 грудня 2016 року позов ОСОБА_3 задоволено частково.

Визнано протиправними рішення Управління державної служби охорони в Рівненській області від 12.05.2016 №38/44лк/Нц та 29.06.2016 №47 лк, а також рішення Управління поліції охорони в Рівненській області від 24.05.2016 №978/43/37/01-2016 та 24.05.2016 №979/43/37/01-2016, (як правонаступника Управління державної служби охорони в Рівненській області) про відмову у виплаті ОСОБА_3 одноразової грошової допомоги у зв'язку з установлення 2 групи інвалідності з втратою працездатності 70 відсотків, яка настала внаслідок захворювання, що сталося в період проходження служби в органах внутрішніх справ.

Зобов'язано Управління поліції охорони в Рівненській області здійснити розрахунок та подати МВС України висновок щодо необхідності виплати ОСОБА_3 одноразової грошової допомоги у зв'язку з установленням 2 групи інвалідності з втратою працездатності 70 відсотків, яка настала внаслідок захворювання, що сталося в період проходження служби в органах внутрішніх справ.

Зобов'язано Міністерство внутрішніх справ України прийняти рішення щодо призначення ОСОБА_3 виплати одноразової грошової допомоги у зв'язку з установленням 2 групи інвалідності з втратою працездатності 70 відсотків, яка настала внаслідок захворювання, що сталося в період проходження служби в органах внутрішніх справ і надіслати його разом із визначеними чинним законодавством документами Управлінню поліції охорони в Рівненській області для проведення виплати.

В решті позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі Міністерство внутрішніх справ України, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просить скасувати постанову суду та прийняти нову - про відмову в задоволенні позову. Зокрема, апелянт посилається на те, що судом не враховано положення ст.58 Конституції України та положення Постанови КМ України від 12.05.2007 № 707.

Також, в апеляційній скарзі Управління поліції охорони в Рівненській області, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просить скасувати постанову суду та прийняти нову - про відмову в задоволенні позову. Зокрема, апелянт посилається на те, що суд безпідставно посилався на обставини, встановлені попереднім судовим рішенням, які не мають абсолютного характеру.

Розглянувши справу, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга Управління поліції охорони в Рівненській області не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що в період з 18.02.1962 року ОСОБА_3 проходив службу в органах внутрішніх справ СРСР в Рівненській області,

26.04.1991 року ОСОБА_3 був звільнений зі служби в запас на підставі п. «а» ст.67 (за віком) Положення про проходження служби рядовим та начальницьким складом органів внутрішніх справ СРСР.

Згідно з довідкою Рівненської обласної МСЕК №1 №001178 від 09.04.2015 року з 30.03.2015 року ОСОБА_3 встановлена ІІ група інвалідності із ступенем втрати професійної працездатності 70% у зв'язку з захворюванням, отриманим в період проходження служби в органах внутрішніх справ (а.с.8,83).

У зв'язку з цим, 14.04.2015 року позивач звернувся до Управління державної служби охорони в Рівненській області із заявою щодо виплати йому одноразової грошової допомоги на підставі ст.23 Закону України «Про міліцію».

Листом № 38/938/16 від 16.04.2015 року Управління державної служби охорони в Рівненській області повідомило позивача, що законодавство України, яке встановило порядок і умови державного обов'язкового особистого страхування осіб рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ, на момент його звільнення зі служби в ОВС було відсутнє, а тому, підстави для задоволення звернення щодо виплати одноразової грошової допомоги при установленні інвалідності внаслідок захворювання, яке сталося в період проходження служби в органах внутрішніх справ відсутні.

Не погоджуючись з діями відповідачів щодо відмови у виплаті одноразової грошової допомоги у разі інвалідності, пов'язаної з проходженням служби в ОВС України, позивач звертався до суду за захистом порушеного права.

Постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 26.04.2016 року зобов'язано Управління державної служби охорони в Рівненській області повторно розглянути заяву ОСОБА_3 з доданими до неї документами щодо виплати одноразової грошової допомоги та прийняти за результатами такого розгляду відповідне рішення у встановленому чинним законодавством порядку з урахуванням встановлених судом обставин.

Зокрема, вказаним судовим рішенням було встановлено, що позивачем були направлені до Управління державної служби охорони в Рівненській області всі необхідні документи для призначення одноразової грошової допомоги відповідно до вимог ст.23 Закону №565 та Порядку № 707.

Також, судом було встановлено право позивача на отримання одноразової грошової допомоги на підставі довідки Рівненської обласної МСЕК №1 №001178 від 09.04.2015 року з 30.03.2015 року ОСОБА_3 встановлена ІІ група інвалідності із ступенем втрати професійної працездатності 70% у зв'язку з захворюванням, отриманим в період проходження служби в органах внутрішніх справ.

З огляду на вищезазначене, суд першої інстанції обґрунтовано посилався на те, що обставини щодо отримання позивачем групи інвалідності та підстави звернення з відповідною заявою до Управління державної служби охорони в Рівненській області не підлягають доказуванню відповідно до ст.72 КАС України.

Суд апеляційної інстанції не приймає до уваги доводи Управління поліції охорони в Рівненській області з приводу того, що суд безпідставно прийняв як обов"язкові висновки щодо фактичних обставин справи, наведених у чинних судових рішеннях.

Управління поліції охорони в Рівненській області, заперечуючи обставини, встановлені вказаним судовим рішенням та обставини, що стали підставою для звернення до суду не надав суду належних та допустимих доказів з приводу спростування таких обставин.

Не заслуговує на увагу і посилання апелянта на те, що суд не виконав вимоги ст.11 КАС України щодо офіційного з"ясування усіх обставин справи, оскільки матеріали справи містять усі докази з приводу яких позивач звертався до Управління поліції охорони в Рівненській області щодо виплати одноразової грошової допомоги.

Так само судом надано оцінку і правовим нормам, що регулюють зазначені правовідносини.

Частиною 6 статті 23 Закону України від 20 грудня 1990 року №565-XII "Про міліцію" (далі - Закон України №565-ХІІ) встановлено, що у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного працівнику міліції під час виконання ним службових обов'язків, яке призвело до встановлення йому інвалідності, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності I групи, 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності II групи, 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності III групи в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України. Визначення ступеня втрати працездатності працівником міліції у період проходження служби в органах внутрішніх справ у кожному випадку ушкодження здоров'я здійснюється в індивідуальному порядку відповідно до законодавства.

Механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги (далі - грошова допомога) у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції визначає Порядок та умови призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 2015 року №850 (дана постанова набрала чинності 31 жовтня 2015 року) (далі - Порядок №850).

В зазначеній постанові передбачено, що особам, які до набрання чинності Законом України від 13 лютого 2015 р. N 208-VIII "Про внесення змін до статті 23 Закону України "Про міліцію" щодо виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або каліцтва працівника міліції" мають право на отримання одноразової грошової допомоги, допомога призначається і виплачується відповідно до Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або інвалідності працівника міліції, податкової міліції, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 12 травня 2007 р. N 707 (Офіційний вісник України, 2007 р., N 37, ст. 1461);

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку, що за колишніми працівниками міліції, яким встановлено інвалідність внаслідок захворювання, що пов'язане з проходженням служби в органах внутрішніх справ, зберігається право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої Законом України "Про міліцію", виплата якої здійснюється відповідно до Порядку № 707.

Так, згідно п. 5 Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або інвалідності працівника міліції, податкової міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 707 від 12 травня 2007 року, для виплати грошової допомоги в разі поранення (контузії, травми або каліцтва) чи установлення групи інвалідності працівник міліції, податкової міліції подає органу внутрішніх справ, органу державної податкової служби за місцем проходження служби: заяву (рапорт) про виплату грошової допомоги згідно з додатком; довідку медико-соціальної експертної комісії щодо визначення ступеня втрати працездатності внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва) та (або) установлення групи інвалідності; довідку про грошове забезпечення; копію сторінок паспорта з даними про прізвище, ім'я та по батькові, видачу документа та місце реєстрації (довідку органу реєстрації або відповідного житлово-експлуатаційного підприємства, організації чи органу місцевого самоврядування про місце реєстрації або місце перебування заявника); копію ідентифікаційного номера.

Відповідно до п. 6 цього ж Порядку для виплати грошової допомоги обов'язково подається довідка від Національної акціонерної страхової компанії «ОРАНТА» про проведену або не проведену раніше виплату.

Виходячи з положень п. 7 Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або інвалідності працівника міліції, податкової міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 707 від 12 травня 2007 року, орган внутрішніх справ, орган державної податкової служби, у якому проходив службу працівник міліції, податкової міліції, подає Міністерству внутрішніх справ та Державній податковій адміністрації у семиденний строк з дня реєстрації документів висновок щодо можливості проведення грошової допомоги разом з документами, зазначеними у пунктах 4 і 5 цього Порядку, копією висновку службового розслідування за фактом поранення (контузії, травми або каліцтва) такого працівника, установлення групи інвалідності чи загибелі (смерті).

Міністерство внутрішніх справ та Державна податкова адміністрація у десятиденний строк приймає рішення про призначення виплати і надсилає його разом із документами, зазначеними у пунктах 4 і 5, органу внутрішніх справ, органу державної податкової служби, у якому проходив службу працівник міліції, податкової міліції, для проведення виплати.

Виплата грошової допомоги працівнику міліції, податкової міліції проводиться шляхом перерахування суми виплати на рахунок, відкритий заявником в установі банку, або через касу органу внутрішніх справ, органу державної податкової служби, у разі його загибелі (смерті) членам його сім'ї, а в разі їх відсутності - його батькам та утриманцям.

Грошова допомога виплачується не пізніше двох місяців з дня прийняття відповідного рішення у межах коштів, передбачених у державному бюджеті на такі цілі.

Отже, вказаний нормативний акт чітко розмежовує повноваження органу внутрішніх справ, в якому проходив службу позивач, та Міністерства внутрішніх справ.

Як встановлено судом першої інстанції, відповідно до рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 24.04.2016 року позивач 06.05.2016 року подав до Управління поліції охорони в Рівненській області заяву про виплату одноразової грошової допомоги та необхідні документи, однак, отримав безпідставні рішення від 12.05.2016 №38/44лк/Нц та 29.06.2016 №47 лк, а також рішення Управління поліції охорони в Рівненській області від 24.05.2016 №978/43/37/01-2016 та 24.05.2016 №979/43/37/01-2016, якими відмовлено в призначенні одноразової допомоги, чим порушив вимоги Порядку №707.

Враховуючи вищевикладене колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що Управління поліції охорони в Рівненській області зобов`язано було подати Міністерству внутрішніх справ України в 7-денний строк з дня реєстрації документи, зазначені в пунктах 4 або 5 цього Порядку та умов, висновок щодо виплати грошової допомоги, проте всупереч вказаному Порядку, вказаних вимог управління не виконало та самостійно прийняло рішення про відмову у виплаті одноразової допомоги.

Отже, як наслідок, оскільки Управлінням поліції охорони в Рівненській області не виконано вимоги вищевказаного Порядку, то всі заперечення відповідача не впливають на вирішення справи, оскільки згідно з Порядку та умовами виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або інвалідності працівника міліції Управління поліції охорони в Рівненській області повинно направити лише висновок, а МВС прийняти відповідне рішення, а тому є вірними висновки суду першої інстанції щодо визнання таких рішень протиправними.

З метою належного захисту порушеного права, суд дійшов обґрунтованих висновків, що відновлення прав позивача можливе шляхом зобов"язання Управління поліції охорони в Рівненській області здійснити розрахунок та подати МВС України висновок щодо необхідності виплати ОСОБА_3 одноразової грошової допомоги у зв'язку з установленням 2 групи інвалідності з втратою працездатності 70 відсотків, яка настала внаслідок захворювання, що сталося в період проходження служби в органах внутрішніх справ.

Доводи апеляційної скарги Управління поліції охорони в Рівненській області зазначених висновків суду першої інстанції не спростовують та не містять фактів невірного застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а тому відсутні підстави для скасування судового рішення в частині задоволення вимог про визнання протиправними рішень та зобов"язання Управління поліції охорони в Рівненській області здійснити дії передбачені Порядком № 707.

Разом з тим, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга Міністерства внутрішніх справ України підлягає задоволенню.

Так, задовольняючи позовні вимоги щодо зобов'язання Міністерства внутрішніх справ України прийняти рішення щодо призначення ОСОБА_3 виплати одноразової грошової допомоги у зв'язку з установленням 2 групи інвалідності з втратою працездатності 70 відсотків, яка настала внаслідок захворювання, що сталося в період проходження служби в органах внутрішніх справ, суд першої інстанції не звернув уваги на те, що Управлінням поліції охорони в Рівненській області не вчиняло дій передбачених Порядком №707 та не подавало до МВС України висновок щодо необхідності виплати ОСОБА_3 одноразової грошової допомоги у зв'язку з установленням 2 групи інвалідності з втратою працездатності 70 відсотків, яка настала внаслідок захворювання, що сталося в період проходження служби в органах внутрішніх справ.

Відповідно до ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди, перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дій).

Враховуючи вищезазначені обставини та норми ст. 2 КАС України, коли Міністерство внутрішніх справ України не приймало рішення про призначення або про відмову в призначенні грошової допомоги, така вимога є вимогою на майбутнє, оскільки має бути вчинена відповідачем на виконання рішення суду по даній справі. Відтак, вимоги про зобов'язання вчинення відповідачем дій на майбутнє не підлягають задоволенню, оскільки чинним законодавством України не передбачено вирішення адміністративним судом питань про права або обов'язки осіб у правовідносинах, які ще не виникли.

Суд апеляційної інстанції не приймає до уваги посилання представника позивача на те, що суд першої інстанції обрав вірний спосіб поновлення порушеного права, оскільки Міністерство внутрішніх справ України заперечує право позивача на отримання одноразової допомоги як в запереченнях на позов так і в апеляційній скарзі.

Зазначені обставини не можуть слугувати підставою для задоволення позову в названій частині, оскільки на час звернення позивача з позовом та на час ухвалення судового рішення, Міністерство внутрішніх справ України не вчиняло відносно позивача протиправних дій (бездіяльності) щодо розгляду його заяви про призначення одноразової грошової допомоги згідно Порядку № 707.

Отже, колегія суддів приходить до висновку, що відповідно до вимог ст.202 КАС України судове рішення у названій частині підлягає скасуванню з прийняттям нового - про відмову в задоволенні позову в названій частині.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 202, 205, 207 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління поліції охорони в Рівненській області залишити без задоволення, постанову Рівненського міського суду Рівненської області від "12" грудня 2016 р. в частині задоволення позовних вимог до Управління поліції охорони в Рівненській області залишити без змін.

Апеляційну скаргу Міністерства внутрішніх справ України задовольнити, постанову Рівненського міського суду Рівненської області від "12" грудня 2016 року скасувати в частині задоволення позовних вимог до Міністерства внутрішніх справ України та прийняти в названій частині нове судове рішення.

Відмовити ОСОБА_3 у задоволенні позову до Міністерства внутрішніх справ України про зобов"язання прийняти рішення про призначення та виплату одноразової грошової допомоги.

Постанову суду в частині відмови у задоволенні позову залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Т.С. Котік

судді: А.В. Жизневська

І.Г. Охрімчук

Повний текст cудового рішення виготовлено "03" березня 2017 р.

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: ОСОБА_3 АДРЕСА_1,33000

3- відповідачу/відповідачам:

- Міністерство внутрішніх справ України вул.Академіка Богомольця,10,м.Київ,01024

- Департамент поліції охорони Національної поліції України вул.Малопідвальна,5,м.Київ 1,01001

- Управління поліції охорони в Рівненській області вул.С.Бандери,58,м.Рівне,33023

4- представникам позивача: ОСОБА_4 - АДРЕСА_2 - ,