Справа № П/811/3067/14
Суддя: Степашко О.І.
Дата ухвалення: 2017-02-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 лютого 2017 року м. Київ К/800/29275/15

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

Головуючого Степашка О.І.

Суддів Веденяпіна О.А.

Островича С.Е.

розглянувши у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Кіровоградської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Кіровоградській області

на постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 27.10.2014

та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 20.05.2015

у справі № П/811/3067/14

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрогрупа Деметра»

до Кіровоградської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Кіровоградській області

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Науково-виробнича фірма «Агрогрупа Деметра» (далі по тексту - позивач, ТОВ «Науково-виробнича фірма «Агрогрупа Деметра») звернулось до суду з позовом до Кіровоградської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Кіровоградській області (далі по тексту - відповідач, Кіровоградська ОДПІ ГУ Міндоходів у Кіровоградській області) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 27.08.2014 №.

Постановою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 27.10.2014, яка залишена без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 20.05.2015, позов задоволено.

В касаційній скарзі відповідач просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій і прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позову, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що посадовими особами відповідача проведено документальну позапланову виїзну перевірку достовірності нарахування Договір про спільну діяльність від 21.02.2014 №21/02 - уповноважена особа ТОВ «Агрогрупа Деметра», від'ємного значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту податку на додану вартість за травень 2014 року, за результатами якої складено акт від 11.08.2014 №409/11-23-15-02/303957046.

В ході перевірки встановлено порушення позивачем: п.198.1, п.198.6 ст.198, п.200.1 ст.200, п.201.1, п.201.2, п.201.7, п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України (далі по тексту - ПК України), Договір про спільну діяльність від 21.02.2014 №21/02 - уповноважена особа ТОВ «Агрогрупа Деметра», завищено суму від'ємного значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту податку на додану вартість (рядок 19) податкової декларації за травень 2014 року в розмірі 1561174,00 грн.

Висновки акту перевірки обґрунтовані тим, що за результатами опрацювання податкової декларації з ПДВ за травень 2014 року встановлено: договір про спільну діяльність від 21.02.2014 №21/02 - уповноважена особа ТОВ «Агрогрупа Деметра» в податковій декларації з ПДВ за травень 2014 року в додатку 5 «розшифровка податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів» сформовано податковий кредит на суму 1561174 грн. від постачальника ТОВ «Агрогрупа Деметра» по наступним податковим накладним: №2 від 31.05.2014 на суму ПДВ 405305,84 грн.; №5 від 31.05.2014 на суму ПДВ 245999,62 грн.; №9 від 31.05.2014 на суму ПДВ 9178,35 грн.; №10 від 31.05.2014 на суму ПДВ 900690,33 грн.

Вищезазначені податкові накладні, на думку відповідача, оформлені з порушенням статті 45 глави 1 розділу ІІ, п.201.1, п.201.2 ст.201 ПК України, п. 4 Наказу Міністерства доходів і зборів України від 14.01.2014 №10 «Про затвердження форми податкової накладної та Порядку заповнення податкової накладної» який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 30.01.2014 №185/24962.

При цьому, податковий орган виходив з того, що у податкових накладних місцезнаходження покупця, продавця заповнено не державною мовою («Украина», «дом») та не в тому порядку, який зазначений в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. Також у підприємства відсутні транспортні накладні, договір на складське зберігання товару, які б свідчили про здійснення господарської операції. Поряд з цим, у видатковій накладній не зазначено № та дату договору про спільну діяльність, відсутній № та дата довіреності, за якою отримано товар.

На підставі зазначеного вище акта перевірки відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення від 27.08.2014 №, яким зменшено розмір від'ємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 1561174,00 грн.

Задовольняючи позовні вимоги, суди першої та апеляційної інстанцій виходили з наступного, з чим погодився суд касаційної інстанції.

Підпунктом 14.1.181 пунктом 14.1 статті 14 Податкового кодексу України визначено, що податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Відповідно до пункту 198. 3 статті 198 Податкового кодексу України, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Згідно з пунктом 198.6 статті 198 Податкового кодексу України, не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 200.1 статті 200 Податкового кодексу України, сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Згідно із ст. 1 Закону України від 16.07.1999 №996-XIV «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» (далі по тексту - Закон №996-XIV) первинним документом є документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону №996-XIV підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.

Таким чином, податковий кредит для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на додану вартість мають бути фактично здійснені та підтверджені належним чином оформленими первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків.

На підтвердження реальності господарської операції за зазначеним договором позивачем надано копії податкових накладних, видаткових накладних, товарно-транспортних накладних, актів виконаних робіт, акту наданих послуг, акту приймання-передачі незавершеного будівництва.

Колегія суддів звертає увагу на те, що документи та інші дані, що спростовують реальність здійснення господарської операції, яка відображена в податкового обліку, повинні оцінюватися з урахуванням специфіки кожної господарської операції - умов перевезення, зберігання товарів, зміст послуг, що надають тощо. При цьому, сама собою наявність або відсутність окремих документів, а так само помилки у їх оформленні не є підставою для висновків про відсутність господарської операції, якщо з інших даних вбачається, що фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов'язаннях платника податку у зв'язку з його господарською діяльністю мали місце.

Крім того, згідно акту перевірки, перевіряючими не встановлено, що заповнення додатку №5 деяких податкових накладних спричинило перекручення або неправильність визначення податку на додану вартість, також не встановлено невідповідність показників, зазначених у податковій накладній, умовам договору, що у свою чергу спростовує висновок податкового органу про неправомірне формування позивачем податкового кредиту за цими податковими накладними.

Доводи відповідача про нікчемність угод, укладених між позивачем та його контрагентом, судами правомірно не прийняті до уваги, оскільки в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження такого факту.

За таких обставин, суди дійшли обґрунтованого висновку щодо наявності підстав для задоволення позову.

Враховуючи викладене, Вищий адміністративний суд України дійшов висновку про те, що судом першої та апеляційної інстанцій належним чином з'ясовані обставини справи та надано їм відповідну правову оцінку. Порушень норм матеріального та процесуального права, які могли призвести до зміни чи скасування рішень судів першої та апеляційної інстанцій не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись статтями 220-1, 223, 224, 230 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Кіровоградської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Кіровоградській області відхилити.

Постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 27.10.2014 та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 20.05.2015 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення копії особам, які беруть участь у справі, та може бути переглянута Верховним Судом України у випадках, встановлених Кодексом адміністративного судочинства України.

Головуючий(підпис)О.І. Степашко
Судді(підпис)О.А. Веденяпін
(підпис)С.Е. Острович