Справа № 461/4759/15-а
Суддя: Онишкевич Тарас Володимирович
Дата ухвалення: 2017-03-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2017 року Справа № 876/8520/16

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Онишкевича Т.В.,

суддів Попка Я.С., Іщук Л.П.,

з участю секретаря судових засідань Гелецького П.В.,

представника позивача Пукаляка Т.М.,

представника відповідача Шевченко М.І..

представника третьої особи Чернобая С.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу управління комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради на постанову Галицького районного суду м. Львова від 07 жовтня 2016 року у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Альтара» до Львівської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача управління комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради про визнання протиправною та нечинною з моменту прийняття ухвали,

ВСТАНОВИВ:

24 квітня 2015 року товариство з обмеженою відповідальністю «Альтара» (далі - ТОВ «Альтара») звернулося до суду з адміністративним позовом, у якому просило визнати протиправною і нечинною з моменту прийняття ухвалу Львівської міської ради (далі - ЛМР) від 23.10.2014 року № 4018 «Про внесення змін до ухвали міської ради від 07.06.2007 року № 897 «Про врегулювання питань оренди майна територіальної громади м. Львова».

Постановою Галицького районного суду м. Львова від 26.08.2015 року позовні вимоги ТОВ «Альтара» задоволено частково. Визнано протиправною ухвалу ЛМР від 23.10.2014 року № 4018 «Про внесення змін до ухвали міської ради від 07.06.2007 року № 897 «Про врегулювання питань оренди майна територіальної громади м. Львова». У задоволенні решти позову відмовлено.

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 12.11.2015 року апеляційну скаргу ТОВ «Альтара» було залишено без задоволення та задоволено апеляційну скаргу управління комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради (далі - УКВ), скасовано постанову суду першої інстанції та у задоволенні позову відмовлено.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 25.08.2016 року частково задоволено касаційну скаргу ТОВ «Альтара». Скасовано постанову Галицького районного суду м. Львова від 26.08.2015 року та постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 12.11.2015 року, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Постановою Галицького районного суду м. Львова від 07.10.2016 року у справі № 461/4759/15-а позов було задоволено частково. Визнано протиправною та нечинною ухвалу ЛМР від 23.10.2014 року № 4018 «Про внесення змін до ухвали міської ради від 07.06.2007 року № 897 «Про врегулювання питань оренди майна територіальної громади м. Львова». У іншій частині позовних вимог відмовлено.

У своїй апеляційній скарзі УКВ просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою відмовити у задоволенні позову ТОВ «Альтара» у повному обсязі. Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що суд першої інстанції безпідставно взяв до уваги роз'ясненнях Державної регуляторної служби України від 20.08.2015 року та від 16.12.2015 року, відповідно до яких ухвала ЛМР від 23.10.2014 року № 4018 містить норми регуляторного характеру, а її прийняття потребувало реалізації процедур, передбачених Законом України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності». Висновок суду першої інстанції про те, що оскаржуване рішення за своєю правовою природою є регуляторним актом, на думку апелянта, хибний.

З покликанням на приписи ст. 1 Закону України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності» апелянт наполягає на тому, що для визнання нормативно-правового акту регуляторним необхідно встановити регулювання таким актом і господарських відносин і адміністративних відносин між регуляторним органом і суб'єктами господарювання. Зазначає, що положення ухвали ЛМР від 23.10.2014 року № 4018 не регулюють ні господарських відносини, ні адміністративних відносин між регуляторним органом та суб'єктами господарювання.

Представники УКВ та ЛМР у ході апеляційного розгляду підтримали вимоги, викладені у апеляційній скарзі. Просили скасувати постанову суду першої інстанції та відмовити у задоволенні позову ТОВ «Альтара» у повному обсязі.

Представник ТОВ «Альтара» у судовому засіданні апеляційного суду заперечив обґрунтованість доводів апелянта. Просив залишити постанову суду першої інстанції без змін, а апеляційну скаргу УКВ - без задоволення.

Заслухавши суддю-доповідача та учасників процесу, перевіривши матеріали справи та доводи апелянта у їх сукупності, апеляційний суд приходить до переконання, що скаргу слід залишити без задоволення з таких мотивів.

Частково задовольняючи позов ТОВ «Альтара», суд першої інстанції виходив із того, що 23.10.2014 року ЛМР прийняла ухвалу № 4018 «Про внесення змін до ухвали міської ради від 07.06.2007 року № 897 «Про врегулювання питань оренди майна територіальної громади м. Львова». Відповідно до цієї ухвали якщо переможець конкурсу у визначений термін не підписав у встановленому порядку договір оренди та/або акт прийняття-передачі, то об'єкт вважається таким, що не наданий в оренду і підлягає подальшій передачі в оренду на загальних засадах шляхом оголошення повторного конкурсу.

Відповідно до листів Державної регуляторної служби України від 20.08.2015 року та 16.12.2015 року ухвала ЛМР від 23.10.2014 року № 4018 містить норми регуляторного характеру, а її прийняття потребувало реалізації передбачених Законом України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності» відповідних процедур.

Судом першої інстанції встановлено, що повідомлення про оприлюднення проекту регуляторного акта, оприлюднення самого регуляторного акта і аналізу регуляторного впливу на виконання приписів ст. 36 Закону України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності» відповідачем у офіційному друкованому органі газета «Ратуша» не оприлюднені. Тому оспорюване рішення відповідача слід визнати протиправним та нечинним.

Оскільки ухвала ЛМР від 23.10.2014 року № 4018 вплинула на настання певних юридичних наслідків для невизначеного кола суб'єктів, то її дія може бути припинена тільки на майбутнє, тобто з часу набрання законної сили рішенням суду. Тому у частині позовних вимог ТОВ «Альтара» про визнання її протиправною та нечинною саме з моменту прийняття слід відмовити.

Даючи правову оцінку доводам апелянта та висновкам суду, що викладені у оскаржуваному судовому рішення, апеляційний суд виходить із таких міркувань.

Приписами ст. 36 Закону України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності» передбачено, що регуляторний акт не може бути прийнятий або схвалений уповноваженим на це органом чи посадовою особою місцевого самоврядування, якщо наявна хоча б одна з таких обставин: відсутній аналіз регуляторного впливу; проект регуляторного акта не був оприлюднений.

Відповідно до матеріалів справи 23.10.2014 року ЛМР прийнялаухвалу № 4018 «Про внесення змін до ухвали міської ради від 07.06.2007 року № 897 «Про врегулювання питань оренди майна територіальної громади м. Львова», яка є предметом даного судового розгляду.

Згідно із ч. 5 ст. 227 КАС України висновки і мотиви, з яких скасовані рішення, є обов'язковими для суду першої чи апеляційної інстанції при розгляді справи.

Скасовуючи постанову Галицького районного суду м. Львова від 26.08.2015 року та постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 12.11.2015 року у цій справі, Вищий адміністративний суд України у своїй ухвалі від 25.08.2016 року наголосив на необхідності обов'язкового з'ясування обставин наявності у відповідача офіційного друкованого органу та виконання вимог щодо належного опублікування повідомлення про оприлюднення проекту регуляторного акту, самого проекту регуляторного акту та відповідного аналізу регуляторного впливу на виконання вимог Закону України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності», як передумови прийняття законного та обґрунтованого судового рішення у справі.

При цьому Вищий адміністративний суд України у своїй ухвалі від 25.08.2016 року дійшов висновку про наявність в ухвалі ЛМР від 23.10.2014 року № 4018 ознак регуляторного акту, що свідчить про необхідність дотримання при її прийнятті відповідних процедур, передбачених Законом України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності».

Судом першої інстанції на виконання вимог Вищого адміністративного суду України було встановлено, що на момент прийняття оскаржуваної ухвали у ЛМР був визначений офіційний друкований орган - газета «Ратуша». Повідомлення про оприлюднення проекту регуляторного акта, оприлюднення самого регуляторного акта і аналізу регуляторного впливу відповідачем у офіційному друкованому органі не оприлюднювалися.

Одночасно апеляційний суд погоджується із судом першої інстанції у тому, що опублікування оскаржуваної ухвали на офіційному сайті ЛМР не відповідає вимогам Закону України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності» та Закону України «Про порядок висвітлення діяльності органів державної влади та органів місцевого самоврядування в Україні засобами масової інформації».

Відтак, судом першої інстанції зроблено обґрунтований висновок про необхідність визнання оскаржуваної ухвали ЛМР від 23.10.2014 року № 4018 протиправною та нечинною з часу набрання законної сили рішенням суду.

Доводи апелянта про те, що зазначена ухвала ЛМР за своєю природою не є регуляторним актом, на переконання апеляційного суду, наведених вище висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають правових підстав для скасування оскаржуваного судового рішення і відмови у задоволенні позову ТОВ «Альтара».

З огляду на викладене суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що суд першої інстанції, вирішуючи даний публічно-правовий спір, правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку, а отже апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України апеляційний суд,

УХВАЛИВ:

апеляційну скаргу управління комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради залишити без задоволення, а постанову Галицького районного суду м. Львова від 07 жовтня 2016 року у справі № 461/4759/15-а - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складання у повному обсязі шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя Т.В.Онишкевич

Судді Я.С.Попко

Л.П.Іщук

Ухвала у повному обсязі складена 03 березня 2017 року.