Справа № 466/822/17
Суддя: Білінська Г. Б.
Дата ухвалення: 2017-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 466/822/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 лютого 2017року Шевченківський районний суд м. Львова у складі:

головуючої-судді ОСОБА_1

при секретарі Дмитришин Н.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України у Шевченківському районі м. Львова про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити дії,-

установив:

6 липня 2017року ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом, у якому просить визнати неправомірними дії управління Пенсійною фонду України в Шевченківському районі м. Львові щодо призупинення мені виплати пенсії за віком з 01 червня 2015 року; зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Львові відновити мені. ОСОБА_2, з 01 червня 2015 року виплату пенсії, призначеної відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та здійснити її нарахування і виплату за період з 01 червня 2015 року по 18 грудня 2016 року; визнати неправомірними дії управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Львові щодо обчислення мені розміру довічного грошового утримання судді у відставці, який складає 88% від заробітної плати; зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Львові здійснити йому обчислення довічного грошового утримання судді у відставці в розмірі 90% від заробітної плати судді, починаючи з 19 грудня 2016 року; судові виграти покласти на відповідача.

Свої вимоги мотивує тим, що він працював на посаді народного судді Ленінського районного народного суду м. Львова з 11.1979 по 06.1982. Буського районного народного суду Львівської області з 06.1982 по 06.1990, судді, голови Шевченківського районною суду м. Львова з 06.1990 по 02.1999, судді Львівського апеляційного адміністративного суду з 11.2010 по 12.2016 року.

Загальний трудовий стаж становить 45 років, стаж роботи на посаді судді більше 30 років, куди входить половину терміну перебування на строковій службі (листопад 1970- листопад 1973) та половину строку навчання на юридичному факультеті Львівського державного університету (1974-1979).

16.12.2016року його виключено із штату Львівського апеляційного адміністративного суду у зв'язку із звільненням у відставку.

З 21.03.2012 року він перебуває на обліку як одержувач пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

Однак, з 1 квітня 2015 року нарахування та виплата йому пенсії призупинилася.

З листа-відповіді Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Львові від 22.12.2016 року №Д-196 вбачається, що в поновленні виплати йому пенсії було відмовлено, оскільки з набранням чинності Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпеченнях» було тимчасово, з 01 квітня 2015року по 31 грудня 2016 року, у період роботи особи на посадах, які дають право на призначення пенсії або довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених зокрема. Законом України «Про судоустрій і статус суддів» пенсії, призначені відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхуванням» не виплачуються.

Такі дії відповідача вважає протиправним і таким, що підлягає скасуванню, у звязку з порушенням її соціальних прав щодо пенсійного забезпечення і незаконного звуження конституційних гарантій, оскільки, відповідно до чинних на час призначення пенсії нормативно-правових актів, вона має право на перерахунок пенсії в звязку із підвищенням розміру заробітної плати державного службовця відповідної посади.

Позивач в судове засідання не зявився та подав до суду клопотання, в якому підтримує позовні вимоги та просить суд розглядати справу у його відсутності.

Представник відповідача в судовому засіданні проти заявлених позивачем вимог заперечила повністю, покликаючись на мотиви викладені в письмових заперечення, які долучені до матеріалів справи.

Заслухавши пояснення представника відповідача, зясувавши обставини справи, ознайомившись з матеріалами справи, суд вважає, що позов є підставним та його слід частково задовольнити з наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено, що з 21.03.2012року ОСОБА_2 перебуває на обліку як одержувач пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

Однак, з 1 квітня 2015 року нарахування та виплата йому пенсії призупинилася.

З листа-відповіді Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Львові від 22.12.2016 року №Д-196 вбачається, що в поновленні виплати пенсії ОСОБА_2 було відмовлено, оскільки з набранням чинності Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпеченнях» було тимчасово, з 01 квітня 2015року по 31 грудня 2016 року, у період роботи особи на посадах, які дають право на призначення пенсії або довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених зокрема. Законом України «Про судоустрій і статус суддів» пенсії, призначені відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхуванням» не виплачуються.

1 квітня 2015 року наорав чинності ОСОБА_3 № 213-VIII, яким внесено зміни до статті 47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та визначено, що тимчасово, у період з 1 квітня по 31 грудня 2015 року. у період роботи особи (крім інвалідів І та ІІ груп, інвалідів війни ІІІ групи та учасників бонових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України від 22 жовтня року № 3551-XII «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту») на посадах, які дають право па призи імення пенсії або щомісячного довічною грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених законами vкраїни «Про статус народного депутата України». «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів» (№2453-V1), пенсії, призначені відповідно до Закону № 1058-1V, не виплачуються.

Пунктом п'ятим Прикінцевих положень Закону_№ 2 1 3 - V111 передбачено, що у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у чому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до вищезазначених законів.

ОСОБА_3 №213-VІІІ не скасовано, його положення не визнано неконституційними, а до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, прийнято не було, то відповідно, з вказаної дати скасовано норми пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії (довічне грошове утримання) призначаються, зокрема, відповідно до Закону № 2453-VI.

Таким чином, з 1 червня 2015року особи, яким пенсії (довічне грошове утримання) призначаються, зокрема, згідно Законом №2453-VI, втратили право на пенсійне забезпечення відповідно до вказаного Закону, і з цієї дати їм повинна бути відновлена виплата пенсії за віком, призначена відповідно до Закону №1058-1V.

Дана позиція висловлена в постанові Верховного Суду України від 24 травня 2016року справі №333/6710/15-а.

Відповідно до ч.1ст. 244-2 КАС України висновок Верховного Суду України щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватись іншими судами загальнім юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Статтею 126 Конституції України закріплено положення, згідно з яким незалежність і недоторканість суддів гарантується Конституцією і законами України.

Правові засади організації судової влади, загальний порядок забезпечення діяльності судів та інші питання судоустрою і статусу суддів урегульовані Законом України «Про судоустрій і статус суддів».

Законом України від 02 березня 2015року № 213-УШ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного законодавства», який в частині змін до ст. 141 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» набрав чинності з 28 березня 2015року. ч.3 ст. 141 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» викладена в такій редакції: «Щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 60% грошового втримання судді, який працює на відповідній посаді».

Згідно рішення Конституційного Суду України від 08.06.2016 року в справі №4- РП2016 в п 4, що є обов'язковим до виконання на території України - частина третя статті 141 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 7 липня 2010 року № 2453-V1 у редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 2 березня 2015 року, яка суперечить Конституції України, не підлягає застосуванню як гака, що втратила чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього рішення. Натомість застосуванню підлягає частина третя статті 141 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 7 літня 2010 року № 2453-VI до внесення змін Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 2 березня 2015 року №213-VІІІ, тобто у редакції Закону України «Про забезпечення права на справедливий суд» від 12 лютого 2015 року № 192-VIII, а саме: «Щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 80 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не може бути більшим ніж 90 відсотків заробітної плати судді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання. У разі зміни грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раниме призначеного щомісячного довічної о грошового утримання».

Крім того, відповідно до п. 25 Розділу XII Прикінцеві та Перехідні положення Закону України «Про судоустрій і статус суддів» передбачено, що коли суддя іде у відставку після набрання чинності цим Законом, розмір щомісячного довічного грошового утримання становить 80 відсотків суддівської винагороди, обчисленої відповідно до положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» (Відомості Верховної Ради України. 2010p. №№ 41-45, ст. 529; 2015 p., №№ 18-20. ст. 132 із наступними змінами). За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошовою утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді, але не може бути більшим ніж 90 відсотків суддівської винагороди судді, обчисленої відповідно до зазначеного Закону.

Листом управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Львові від 24.01.2017 року №779/03-15, мені обчислено розмір довічного грошового утримання судді у відставці 88% від заробітної плати, не зважаючи на ге. що мій стаж роботи па посаді судді становить більше 30 років.

Стаж роботи ОСОБА_2 на посаді судді становить більше 30 років, що підтверджується записами в трудовій книжці, довідкою, виданою Львівським апеляційним адміністративним судом від 30.12.2016 року.

В цій же довідці, відповідач визнає, що при поновленні щомісячного грошового утримання мені враховано стаж на посаді судді 24 роки 10 місяців 5 днів станом на 2000 рік, коли ОСОБА_2 вперше пішов у відставку. Натомість, не зрозуміло чому не враховано 6 років роботи на посаді судді у Львівському апеляційному адміністративному суді (листопад 2010-грудень 2016 року).

Конституційний суд України у мотивувальній частині рішення від 14 грудня 2011 року №18-рп/2011, вказав, що щомісячне довічне грошове утримання судді є самостійною гарантією незалежності судді та складовою його правового статусу, а правова природа щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці та щомісячного грошового утримання діючого судді однакова, а самі ці поняття однорідні та взаємопов'язані, ідентичні, відрізняються лише за способом фінансування судді у відставці цю виплату сплачує Пенсійний фонд України за рахунок коштів Державною бюджету України, діючому судді виплачується виключно з Державного бюджету України».

У цьому ж рішенні Конституційний суд України вказує про неможливість звуження змісту та об'єму гарантій незалежною і суддів, а відповідно, матеріального та соціального забезпечення.

Статтею 22 Конституції України передбачено, що при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Статтею 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові обовязки зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення.

На підставі викладеного, керуючись, ст.ст.2, 6, 14, 17-20, 72, 94, 158- 163, 167, 186, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

постановив:

позов задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії управління Пенсійною фонду України в Шевченківському районі м. Львові щодо призупинення ОСОБА_2 виплати пенсії за віком з 01 червня 2015 року.

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Львові відновити ОСОБА_2, з 01 червня 2015 року виплату пенсії, призначеної відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та здійснити її нарахування і виплату за період з 01 червня 2015 року по 18 грудня 2016 року.

Визнати неправомірними дії управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Львові щодо обчислення ОСОБА_2 розміру довічного грошового утримання судді у відставці, який складає 88% від заробітної плати.

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Львові здійснити ОСОБА_2 обчислення довічного грошового утримання судді у відставці в розмірі 90% від заробітної плати судді, починаючи з 19 грудня 2016 року.

Апеляційна скарга на постанову судді подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя ОСОБА_1