Справа № 373/2265/16-а
Суддя: Літвіна Н. М.
Дата ухвалення: 2017-02-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 373/2265/16-а Головуючий у 1-й інстанції: Залеська А.О. Суддя-доповідач: Літвіна Н. М.
У Х В А Л А

Іменем України

28 лютого 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Літвіної Н.М.

суддів Ганечко О.М. Коротких А.Ю.

при секретарі Архіповій Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Переяслав-Хмельницького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області на постанову Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 25 січня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Переяслав-Хмельницького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулась до суду з позовом до Переяслав-Хмельницького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області про визнання неправомірними дії стосовно відмови призначити пенсію за віком із зниженням пенсійного віку на 10 років відповідно ст. 55 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», зобов'язання призначити ОСОБА_2 з 18 жовтня 2016 року пенсію за віком на пільгових умовах із зниженням пенсійного віку на 10 років, як постраждалій від наслідків аварії на ЧАЕС відповідно до ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та зобов'язання зарахувати до страхового стажу ОСОБА_2 трудовий стаж відповідно до записів трудової книжки та свідоцтва про навчання серії НОМЕР_1, що всього становить 22 роки 7 місяців 12 днів.

Постановою Переяслів-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 25 січня 2017 року адміністративний позов задоволено частково: визнано рішення начальника об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області від 31 жовтня 2016 року про відмову в призначенні пенсії на пільгових умовах ОСОБА_2- неправомірним, зобов'язано Переяслав-Хмельницьке об'єднане управління Пенсійного фонду України Київської області призначити з 18 жовтня 2016 року ОСОБА_2, пенсію за віком на пільгових умовах із зниженням пенсійного віку на 10 років, у відповідності до положень ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», зобов'язано Переяслав-Хмельницьке об'єднане управління Пенсійного фонду України Київської області зарахувати до трудового стажу ОСОБА_2, який дає право на пенсію, увесь період роботи (служби) відповідно до записів трудової книжки серії НОМЕР_2 та свідоцтва про навчання серії НОМЕР_1, що становить 22 роки 7 місяців 12 днів.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, відповідач - Переяслав-Хмельницьке об'єднане управління Пенсійного фонду України Київської області, звернулось до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні адміністративного позову відмовити.

Сторони, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, в судове засідання не з'явилися.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні - не обов'язкова, колегія суддів у відповідності до ч. 4 ст. 196 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності представників сторін.

Згідно ст. 41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Суд першої інстанції, задовольняючи позов, прийшов до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню, оскільки в даному випадку наявні правові підстави для визнання права позивача на призначення пенсії на пільгових умовах зі зниженням пенсійного віку на 10 років на підставі ст. 55 Закону України «Про статус і соціальних захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Колегія суддів погоджується з даним висновком виходячи з наступного.

Спірні правовідносини врегульовані Конституцією України, нормами Законів України «Про статус і соціальних захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій, відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затвердженим Постановою Правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1, Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутністю трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637.

Підставами для визначення статусу потерпілих від Чорнобильської катастрофи, які проживають або працюють на забруднених територіях, є довідка про період проживання, роботи на цих територіях. Видача довідок про період роботи (служби) по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також на територіях радіоактивного забруднення, про заробітну плату за цей період здійснюється підприємствами, установами та організаціями (військкоматами), а про період проживання на територіях радіоактивного забруднення, евакуацію, відселення, самостійне переселення - органами місцевого самоврядування (ч.ч. 3, 4 ст. 15 Закону № 796-XII).

Відповідно до ст. 10 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», учасниками ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС вважаються громадяни, які безпосередньо брали участь у будь-яких роботах, пов'язаних з усуненням самої аварії, її наслідків у зоні відчуження у 1986-1987 роках незалежно від кількості робочих днів, а у 1988-1990 роках - не менше 30 календарних днів, у тому числі проведенні евакуації людей і майна з цієї зони, а також тимчасово направлені або відряджені у зазначені строки для виконання робіт у зоні відчуження, включаючи військовослужбовців, працівники державних, громадських, інших підприємств, установ і організацій незалежно від їх відомчої підпорядкованості, а також ті, хто працював не менше 14 календарних днів у 1986 році на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або їх будівництві.

Учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали у зоні відчуження з моменту аварії до 01 липня 1986 року незалежно від кількості робочих днів, а з 01 липня 1986 року по 31 грудня 1986 року - не менше 5 календарних днів, передбачено зменшення пенсійного віку на 10 років.

Згідно з ч. 3 ст. 65 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», посвідчення «Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС» та «Потерпілий від Чорнобильської катастрофи» є документами, що підтверджують статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надають право користування пільгами, встановленими цим Законом.

При цьому, єдиним документом, що підтверджує статус громадянина, який постраждав внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надає право користування пільгами, встановленими нормами Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», в тому числі, і призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій, є посвідчення «Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС» та «Потерпілий від Чорнобильської катастрофи».

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом України в постановах від 21 листопада 2006 року № 21-1048во06 та від 4 вересня 2015 року № 690/23/15-а, де чітко визначено, що єдиним документом, що підтверджує статус громадянина, який постраждав внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надають право користування пільгами, встановленими Законом №796-XII, зокрема призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій, є посвідчення «Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС» або «Потерпілий від Чорнобильської катастрофи».

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, 18 жовтня 2016 року ОСОБА_2 звернулася до Переяслав-Хмельницького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області з заявою про призначення їй пенсії за віком на пільгових умовах.

Однак, рішенням відповідача від 31 жовтня 2016 року за №5491/03, ОСОБА_2 відмовлено у призначенні пенсії у зв'язку з тим, що загальний страховий стаж ОСОБА_2 становить 14 років 05 місяців, а право на пенсію за віком настає при наявності стажу 15 років згідно ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

З листа - відповіді Головного управління пенсійного фонду України у Київській області від 05 грудня 2016 року за №1070/Т-01, вбачається, що загальний страховий стаж ОСОБА_2 становить 14 років 05 місяців, а право на пенсію за віком настає при наявності стажу 15 років згідно ст.55 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Матеріли справи також містять відомості про те, що 23 травня 2008 року ОСОБА_2, Київською міською державною адміністрацією, було видане посвідчення потерпілого від наслідків Чорнобильської катастрофи (категорія 2) серія НОМЕР_1.

З довідки Лукашівської сільської ради Баришівського району Київської області від 10 червня 2016 року за № 298 вбачається, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, дійсно була зареєстрована та проживала в с. Машів Чорнобильського району Київської області та була евакуйована з 10-ти кілометрової зони ЧАЕС.

Разом з тим, з трудової книжки серія НОМЕР_2 вбачається, що ОСОБА_2 з 18 травня 1987 року прийнята на роботу молодшим продавцем в магазин №17, з 22 лютого 1988 року переведена на роботу молодшим продавцем універмагу «Ювілейний», 17 жовтня 1991 року звільнена з роботи за власним бажанням відповідно до ст. 38 КЗпП УРСР. З 22 серпня 1994 року по 10 жовтня 1994 року працювала двірником дитячого територіального медичного об'єднання. з 06 березня 1995 року по 26 листопада 1996 року працювала на посаді інспектора відділу речового постачання господарчого управління ГУМВС України в м. Києві. З 27 листопада 1996 року по 29 січня 1997 року працювала на посаді інспектора групи бухгалтерського обліку продовольчих пайків відділу по забезпеченню начальницького і рядового складу органів і підрозділів Головного управління продовольчими пайками Головного управління МВС України в місті Києві. З 03 лютого 1997 року по 27 липня 2012 року проходила службу в органах внутрішніх справ.

Згідно свідоцтва серія НОМЕР_1 від 12 травня 1987 року, ОСОБА_2 закінчила з відривом від виробництва навчання у Ніжинській бухгалтерській школі, присвоєно кваліфікацію бухгалтер виробничого підприємства.

Таким чином за даними записів трудової книжки та свідоцтва про навчання, загальний трудовий стаж ОСОБА_2 становить 22 роки 07 місяців і 12 днів.

З довідки управління кадрового забезпечення головного управління національної поліції у м. Києві від 18 жовтня 2016 року за №Т-1137/125/26/01-2016 вбачається, що ОСОБА_2, з 06 березня 1995 року по 26 листопада 1996 року працювала на посаді інспектора відділу речового постачання господарчого управління ГУМВС України в м. Києві. З 27 листопада 1996 року по 29 січня1997 року працювала на посаді інспектора групи бухгалтерського обліку продовольчих пайків відділу по забезпеченню начальницького і рядового складу органів і підрозділів Головного управління продовольчими пайками Головного управління МВС України в місті Києві. З 03 лютого 1997 року по 01 серпня 2012 року проходила службу в органах внутрішніх справ на посадах рядового та молодшого начальницького складу. Наказом ГУМВС України в м. Києві від 27 липня 2012 року, № 429 о/с вона звільнена з органів внутрішніх справ у запас Збройних сил України відповідно до п.п. «ж»(за власним бажанням) п.63 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, з 01 серпня 2012 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» передбачено, що особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого ст. 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», зокрема потерпілим від Чорнобильської катастрофи, евакуйовані з 10-кілометрової зони відчуження у 1986 році - зменшення пенсійного віку 10 років.

Згідно ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року №1058-ІV - пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім наступного випадку, коли пенсія призначається з більш раннього строку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку, за умови наявності необхідного пільгового стажу.

Згідно з п. в ст. 56 Закону України про пенсійне забезпечення, до стажу роботи зараховується зокрема, військова служба та перебування в партизанських загонах і з'єднаннях, служба в органах державної безпеки, внутрішніх справ та Національної поліції, незалежно від місця проходження служби.

Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» внесено зміни до ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а саме: жінкам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Вік виходу на пенсію для жінок , які народилися в період з 01 жовтня 1968 року по 31 березня 1969 року та при наявності страхового стажу не менше 15 років - 47 років 6 місяців.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 виповнилось 47 років 06 місяців.

З довідок про грошове забезпечення для обчислення пенсії, виданих Гу НП в Київській області вбачається, що за весь час служби в органах МВС, починаючи з листопада 1998 року по липень 2012 року, на її заробітну плату не нараховувались страхові внески (єдиний внесок). Разом з тим, Переяслав-Хмельницького об'єднане управління Пенсійного фонду України Київської області за умови не нарахування та несплати страхових внесків з грошового забезпечення позивача протягом всього часу служби, зарахувало до стажу роботи, який дає право на пенсію час служби ОСОБА_2 в органах внутрішніх справ до 01 січня 2004 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Всупереч цьому, відповідач не надав доказів того, що платник ЄСВ - орган, який виплачував грошове забезпечення ОСОБА_2, яка проходила службу на посадах рядового та молодшого начальницького складу, був притягнутий до відповідальності за порушення податкової звітності.. Відповідач також не довів суду обов'язок позивача самостійно сплачувати єдиний соціальний внесок після звільнення з органів внутрішніх справ за весь час проходження служби.

У зв'язку з зазначеними обставинами суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що за однакової системи оподаткування, встановленої для осіб рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ та за відсутності виявлених порушень щодо сплати єдиного соціального внеску, необхідно зарахувати увесь період роботи ОСОБА_2 (служби в цих органах) до стажу роботи, який дає право на пенсію. Зазначені вище обставини свідчать про наявність правових підстав для здоволення позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Відповідно до ст. 200 КАС України - суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. 41, ч. 4 ст. 196, ст. ст. 160, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Переяслав-Хмельницького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області - залишити без задоволення, а постанову Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 25 січня 2017 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 254 КАС України та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України в порядку і строки, встановлені ст. 212 КАС України.

Головуючий суддя Літвіна Н.М.

Судді Ганечко О.М.

Коротких А.Ю.

Повний текст ухвали виготовлено 28 лютого 2017 року.

Головуючий суддя Літвіна Н. М.

Судді: Ганечко О.М.

Коротких А. Ю.