Справа № П/811/1307/16
Суддя: Білак С.В.
Дата ухвалення: 2017-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Суддя-доповідач - Білак С. В.
Головуючий у 1 інстанції - Хилько Л.І.
ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

27 лютого 2017 рокусправа № П/811/1307/16
Приміщення суду за адресою: м. Дніпро, пр.Слобожанський, 29

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Білак С.В., суддів: Олефіренко Н.А. Шальєвої В.А. , розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Апеляційного суду Кіровоградської області на постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 30 листопада 2016 р. у справі №П/811/1307/16 за позовом ОСОБА_2 до Апеляційного суду Кіровоградської області про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до Кіровоградського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Апеляційного суду Кіровоградської області, в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача, яка полягає у ненарахуванні та невиплаті вихідної допомоги в розмірі 10-ти місячних заробітних плат за останньою посадою;

- зобов'язати відповідача нарахувати та виплатити вихідну допомогу в розмірі 10-ти місячних заробітних плат за останньою посадою.

В обґрунтування позову зазначив, що право на відставку набуто під час дії Закону України "Про судоустрій і статус суддів", в редакції, яка надавала право судді при виході у відставку право на вихідну допомогу в розмірі 10 місячних заробітних плат, виключення положення щодо такого нарахування та виплати не може скасовувати вже існуюче та той час право на одержання вихідної допомоги, отже відмова у виплаті вихідної допомоги у розмірі 10 місячних заробітних плат за останньою посадою є протиправним, оскільки порушує права та інтереси гарантовані Конституцією України.

Постановою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 30 листопада 2016 р. позовні вимоги - задоволено.

Визнано протиправною бездіяльність апеляційного суду Кіровоградської області, яка полягає в ненарахуванні та невиплаті ОСОБА_2 вихідної допомоги в розмірі 10 місячних заробітних плат за останньою посадою.

Зобов'язано апеляційний суд Кіровоградської області нарахувати та виплатити ОСОБА_2 вихідну допомогу в розмірі 10 місячних заробітних плат за останньою посадою.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, просив скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою відмовити позивачу повністю в задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначив, що підставою для виникнення права на відставку є стаж роботи на посаді судді не менше двадцяти років, а підставою для виплати вихідної допомоги є прийняття рішення Верховною Радою України про відставку судді. Відповідно до ст.100 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» (в редакції на час звернення позивача із заявою про відставку) суддя суду загальної юрисдикції звільняється з посади органом, який його обрав або призначив.

Питання щодо звільнення позивача було розглянуто Верховною Радою України 25 грудня 2014 року, а в подальшому наказом голови Апеляційного суду Кіровоградської області позивача відраховано зі штату зазначеного суду. На час прийняття цієї постанови стаття 136 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», що регламентувала виплату судді, який вийшов у відставку, вихідної допомоги у розмірі 10 місячних заробітних плат за останньою посадою, втратила чинність, таким чином, застосовуються норми Закону, які діють на час прийняття рішення про звільнення судді.

Особи, які беруть участь у справі, у судове засідання не прибули, належним чином були повідомлені про дату, час і місце судового засідання. Відповідно до п.2 ч.1 ст. 197 КАС України, суд апеляційної інстанції розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та судом апеляційної інстанції підтверджено, що ОСОБА_2 з квітня 1976 року по серпень 1988 року працював на посаді народного судді Кіровського районного народного суду м.Кіровограда, з жовтня 1983 року по червень 1987 року - на посаді голови цього суду. З серпня 1988 року обіймав посаду судді апеляційного суду Кіровоградської області, що підтверджується записами в трудовій книжці (а.с.53-55).

09 січня 2014 року позивач звернувся до Вищої ради юстиції з заявою про відставку.

Рішенням Вищої ради юстиції від 11.02.2014 року №1736/0/15-14 внесено подання до Верховної ради України про звільнення ОСОБА_2 з посади судді апеляційного суду Кіровоградської області, в зв'язку з поданням заяви про відставку (а.с.7).

Постановою Верховної Ради України від 25 грудня 2014 року "Про звільнення суддів", ОСОБА_2 звільнено з посади судді Апеляційного суду Кіровоградської області.

Наказом Апеляційного суду Кіровоградської області від 05.01.2015 року ОСОБА_2 виключено з 05.01.2015 року із складу Апеляційного суду Кіровоградської області.

У вересні 2016 року позивач звернувся до апеляційного суду Кіровоградської області з заявою про нарахування та виплату йому, як судді у відставці вихідної допомоги у розмірі 10 місячних заробітних плат за останньою посадою.

Листом від 22.09.2016 року за вих.№535/16 позивачу повідомлено, що на момент звільнення з посади судді у відставку ст.136 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" виключена Законом України "Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні" від 27.03.2014 року, у зв'язку з чим задовольнити прохання позивача є неможливим (а.с.8).

З матеріалів справи вбачається, що предметом позову, заявленого позивачем до суб'єкта владних повноважень, є визнання протиправною бездіяльність відповідача щодо не нарахування та не виплати вихідної допомоги в розмірі 10-ти місячних заробітних плат за останньою посадою та зобов'язання відповідача нарахувати та виплатити вихідну допомогу в розмірі 10-ти місячних заробітних плат за останньою посадою.

Відповідно до ст. 99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Частиною другою вказаної статті визначено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно ч. 1 ст. 100 КАС України, адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

У разі пропуску такого строку та визнання вказаних особою причин пропуску строку неповажними, місцевий адміністративний суд повинен залишити адміністративний позов без розгляду.

При цьому судам необхідно враховувати, що предметом позову в категорії справ щодо призначення, перерахунку, надання, одержання пенсійних та усіх інших соціальних виплат, є дії чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень, пов'язані з соціальними виплатами, які можуть бути регулярними, періодичними, одноразовими, обмеженими в часі платежами, тому судам необхідно перевіряти строк звернення до суду залежно від виду платежу та тривалості періоду, за який виник спір.

З матеріалів справи вбачається, що постановою Верховної Ради України від 25 грудня 2014 року позивача було звільнено з посади судді апеляційного суду Кіровоградської області та з 05.01.2015 року виключено із складу Апеляційного суду Кіровоградської області, виплачено компенсацію за невикористану основну та додаткову відпустки, тобто про порушення своїх прав, свобод чи інтересів по виплаті вихідної допомоги в розмірі 10-ти місячних заробітних плат за останньою посадою позивач дізнався у січні 2015 року, проте за їх захистом звернувся до суду 29.09.2016 року, тобто з порушенням строку встановленого ст.99 КАС України та з заявою про поновлення строку звернення до суду не звертався.

Жодних доказів поважності причин пропуску строку звернення до суду з позовними вимогами позивач не надав, підстав неможливості своєчасного звернення до суду з зазначеним позовом у встановлений КАС України строк не навів.

Отже, позивачем пропущено шестимісячний строк звернення до адміністративного суду з позовними вимогами, а тому адміністративний позов підлягає залишенню без розгляду.

Посилання позивача в адміністративному позові на рішення Конституційного Суду України від 15.10.2013 року №8-рп/2013, як на підставу для не застосування строків звернення до суду з адміністративним позовом колегія суддів вважає безпідставним, оскільки позивач не звертався до суду з вимогами про стягнення заробітної плати, а просив визнати протиправною бездіяльність суб'єкта владних повноважень та зобов'язати його вчинити певні дії, які пов'язані із виплатою вихідної допомоги у розмірі 10 місячних заробітних плат за останньою посадою.

Конституційний Суд України у рішенні від 19.11.2013 року №10-рп/2013 визначив, що за своєю правовою природою вихідна допомога є разовою формою матеріальної винагороди при виході судді у відставку. Вона виплачується з метою забезпечення йому належних соціально-побутових умов, а також для стимулювання осіб, які перебувають на посаді судді, до довгострокового виконання ними професійних обов'язків. Вихідна допомога не належить до таких конституційних гарантій незалежності суддів, як суддівська винагорода чи довічне грошове утримання, оскільки не є основним джерелом матеріального забезпечення суддів, не має постійного характеру та не покриває соціальних ризиків, пов'язаних, зокрема, із хворобою, інвалідністю, старістю.

За наведених обставин, колегія суддів вважає, що до спірних правовідносин повинні застосовуватися загальні строки звернення до суду, визначені ст.99 КАС України.

Частиною 1 ст.203 КАС України визначено, що постанова або ухвала суду першої інстанції скасовується в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається з підстав, встановлених відповідно статтями 155 і 157 цього Кодексу.

Згідно з п.9 ч.1 ст.155 КАС України суд своєю ухвалою залишає позовну заяву без розгляду, якщо позовну заяву подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до адміністративного суду і суд не знайшов підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними.

Відповідно до ч.1 ст.195 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції може вийти за межі доводів апеляційної скарги в разі встановлення під час апеляційного провадження порушень, допущених судом першої інстанції, які призвели до неправильного вирішення справи.

Пунктом 4 ч.1 ст.198 КАС України передбачено, що за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати постанову суду і залишити позовну заяву без розгляду або закрити провадження у справі.

Таким чином, колегія судді вважає, що постанова суду першої інстанції прийнята з порушенням норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, а тому є необхідність вийти за межі доводів апеляційної скарги та скасувати постанову суду першої інстанції, а адміністративний позов - залишити без розгляду.

Керуючись статтями 99, 100, 155, 184, 195, 197, 198, 203, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Апеляційного суду Кіровоградської області - задовольнити частково.

Постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 30 листопада 2016 р. у справі №П/811/1307/16 за позовом ОСОБА_2 до Апеляційного суду Кіровоградської області про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії - скасувати.

Адміністративний позов ОСОБА_2 до Апеляційного суду Кіровоградської області про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії - залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь в справі, та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий суддя С.В. Білак

Судді Н.А.Олефіренко

В.А.Шальєва