Справа № 1806/2-а-307/11
Суддя: Катрич О. М.
Дата ухвалення: 2011-01-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Ковпаківський районний суд м.Суми
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2011 рокуКовпаківський районний суд м. Сум у складі: головуючого - судді Катрич О.М., при секретарі Строколіс В.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного Фонду України в Ковпаківському районі м.Суми про перерахунок розміру державної та додаткової пенсії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом і свої вимоги обґрунтовує тим, що є постраждалим внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС 1-ої категорії та інвалідом 2 групи внаслідок Чорнобильської катастрофи. Згідно з ч.4 ст.54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи» у всіх випадках розміри пенсій для інвалідів, у відношенні яких встановлений звязок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими по 2 групі інвалідності 8-ми мінімальних пенсій за віком. Згідно з ст.50 цього Закону громадянам, які відносяться до першої категорії призначається додаткова пенсія за шкоду в розмірі 75% мінімальної пенсії за віком для інвалідів 2-ої групи. Згідно з ст.67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи» у випадку збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, підвищується розмір пенсії, призначеної згідно з ст.54 цього Закону, а також розмір додаткової пенсії за шкоду, нанесену здоровю. У звязку з тим, що розмір фактично виплаченої пенсії є нижчим позивач звернувся з відповідною заявою до Управління Пенсійного фонду України в Ковпаківському районі м.Суми, але отримав відмову. Зміни до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, постраждалих внаслідок чорнобильської катастрофи», внесені з 01 січня 2008 року Законом України «Про Державний бюджет України на 2008 рік» не можуть прийматися до уваги, оскільки 22 травня 2008 року Рішенням Конституційного Суду України №10-рп розділ 2 п.28 Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік» визнані неконституційними. Позивач просить суд ухвалити рішення, яким зобов»язати відповідача провести перерахунок і виплату пенсії по інвалідності в розмірі 8-ми мінімальних пенсій за віком, яка наступила внаслідок Чорнобильської катастрофи, як інваліду 2-ої групи, виходячи з мінімальної пенсії за віком у розмірі прожиткового мінімуму для непрацездатних осіб з 14 січня 2010 року, зобовязати Управління Пенсійного фонду України в Ковпаківському районі м.Суми провести перерахунок щомісячної додаткової пенсії як інваліду 2-ої групи в розмірі 75% мінімальної пенсії за віком та провести відповідні виплати з 14 січня 2010 року, здійснити перерахунок пенсії з розміру, встановленого ч. 1 ст. 28 ЗУ «Про загальнообовязкое державне пенсійне страхування» з 14 січня 2010 року.

Позивач та його представник в судове засідання не зявилися. Від представника надійшла заява про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримує із вищевказаних підстав.

В судове засідання представник відповідача не зявився, надавши суду заперечення, в яких позовні вимоги не визнав, пояснивши, що позивач отримує пенсію, призначену відповідно до ст.54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи», який є спеціальним законом, на умовах та в межах якого призначаються пенсії громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи. Частиною 4 ст.54 цього Закону встановлено, що розмір пенсії для інвалідів, щодо яких встановлено звязок з Чорнобильською катастрофою, не може бути нижчим по ІІ групі інвалідності 8 мінімальних пенсій за віком. Частина 5 цієї ж статті передбачено, що порядок обчислення пенсії по інвалідності, що настала внаслідок Чорнобильської катастрофи, визначається Кабінетом Міністрів України. Постановою КМУ від 03.01.2002 року №1 «Про підвищення розмірів пенсій та інших соціальних виплат окремим категоріям громадян пенсіонерів, фінансування яких здійснюється за рахунок коштів державного бюджету» встановлено, що розрахунок пенсій, призначених відповідно до ч.4 ст.54 Закону «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», проводиться, виходячи з розміру 19грн.91коп. Згідно з Законом України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та внесення змін до деяких законодавчих актів України» були внесені зміни до ст.ст.50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» Згідно з внесеними змінами передбачено, що особам, віднесеним до І категорії, призначається щомісячна додаткова пенсія інвалідам 2 групи 1 категорії у розмірі 20% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Змінено частину 3 і частину 4 ст.54 вказаного Закону, де передбачено, що у всіх випадках розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено звязок з Чорнобильською катастрофою, не може бути нижчим по 2 групі інвалідності 200% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначається на момент виплати пенсії згідно із Законом України «Про Державний бюджет України» і не може коригуватися іншими нормативно-правовими актами. З 22 травня 2008 року ці зміни до Закону втратили чинність у звязку з прийняттям рішення Конституційного Суду України. Постановою КМУ від 22.05.2008 року № 530 затверджений мінімальний розмір пенсії для учасників ліквідації аварії на ЧАЕС у 1986 році інвалідам 2 групи в розмірі 965грн.Згідно з ст.63 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», фінансування витрат, пов'язаних з реалізацією цього Закону, здійснюється за рахунок коштів державного бюджету. . Крім того зазначає, що позивачем пропущено строк звернення до суду, оскільки ст. 99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів встановлюється шестимісячний строк, який обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.Просить в задоволенні вимог відмовити.

Суд, перевіривши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав:

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1. перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного Фонду України як отримувач пенсії по інвалідності 2 групи відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Місячний розмір пенсійних виплат станом на 01.11.2010 року становить 862 грн. 80 коп., в тому числі основний розмір пенсії 655, 00грн., додаткова пенсія інваліду ІІ групи внаслідок ЧАЕС 114грн.60коп., доплата, як дитині війни 49,80 грн., доплата (по бюджету) 13,40 грн.

Посилання відповідача дна порушення позивачем строку звернення до суду є безпідставними, оскільки відповідно до ч. 1 ст. 5 КАС України, адміністративне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього кодексу та міжнародних договорів, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України.

Частинами 1,2 ст. 8 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує верховенство права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до ст. І Першого протоколу до Конвенції «Про захист прав людини та основоположних свобод», кожна фізична або юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства і на умовах передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

В пункті 34 Рішення Європейського суду з прав людини від 09 січня 2007 року у справі «Інтерсплав проти України» зазначено, що поняття «майно» у першій частині ст. І Першого протоколу має автономне значення, яке не залежить від формальної класифікації, прийнятої у національному законодавстві. Питання, яке має бути розглянуто, стосується того, наскільки обставини справи, що розглядається в цілому, давали заявникові право на майновий інтерес, захищений ст. І Першого протоколу.

Тобто, майно, у визначенні ст.. І Першого протоколу до Конвенції охоплює як власне майно, так і майнові права належні до виплати кошти, відповідно до національного законодавства.

Таким чином, суд дійшов висновку, що з боку відповідача мало місце порушення права власності позивача; тобто, недоплати позивачу пенсії, у поєднанні із відсутністю ефективних засобів запобігання або припинення такої адміністративної практики фактично порушили право позивача на мирне володіння майном.

Відповідно до ч.1 ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової, або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника та в інших випадках, передбачених законом. Основні положення щодо реалізацїі конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їхнього життя та здоров'я, соціального захисту потерпілого населення, визначені та закріплені в Законі України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Згідно з ч.4 ст.54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в усіх випадках розмір пенсій для інвалідів ІІ групи, щодо яких встановлено звязок з Чорнобильською катастрофою, не може бути нижчим 8 мінімальних пенсій за віком.

Відповідно до ч.1 ст.50 цього закону особам, віднесеним до категорії І, які є інвалідами ІІ групи, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоровю, у розмірі 75 процентів мінімальної пенсії за віком.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з положеннями ч.4 ст.9 КАС України у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту, суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу. Отже, за конституційними нормами, виходячи з пріоритетності законів над підзаконними актами, при визначенні розміру пенсій позивачеві застосуванню підлягають ч.1 ст.50 та ч.4 ст.54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а не постанова КМУ «Про підвищення розмірів пенсій та інших соціальних виплат окремим категоріям пенсіонерів, фінансування яких здійснюється за рахунок коштів державного бюджету», яка істотно звужує обсяг встановлених законом прав.

Частина 5 ст.54 цього закону, якою передбачено, що порядок обчислення пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання внаслідок Чорнобильської катастрофи, визначається Кабінетом Міністрів України, оскільки надання законодавцем такого права Кабінету Міністрів України не означає, що останній, встановлюючи такий порядок, може допустити звуження змісту та обсягу прав позивача, встановлених цим же Законом. Тобто, Кабінет Міністрів України повинен був встановити зазначений порядок, не порушуючи положень цього Закону, в тому числі й інших законів, якими встановлено розміри мінімальної пенсії за віком.

За чинним законодавством розмір мінімальної пенсії за віком визначається лише за правилами, передбаченими частиною 1 ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», іншого нормативно-правового акта, який би визначав цей розмір або встановлював інший розмір, немає.

З огляду на викладене, суд вважає необґрунтованими доводи відповідача щодо застосування положення ч.3 ст.28 зазначеного Закону, з якої випливає, що мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений абзацом 1 частини 1 цієї статті, застосовується виключно для визначення розмірів пенсії, призначених згідно з цим Законом, оскільки наявність такої норми та відсутність іншого мінімального розміру пенсії за віком не є підставою для відмови в реалізації позивачем конституційної гарантії та права на отримання пенсії і щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, як це встановлено ст.ст.50 та 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Безпідставними є посилання відповідача на відсутність коштів щодо забезпечення виплати зазначених пенсій у таких розмірах, оскільки органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобовязань, які встановлені ст.46 Конституції України та ст.54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», щодо визначення розміру та виплати пенсій.

Відповідно до ч.3 ст.67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», яка набрала чинності 31 жовтня 2006 року, у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, підвищується розмір пенсії, визначений відповідно до ст.54 цього закону, а також розмір додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, особам, віднесеним до 1,2, 3, 4 категорій внаслідок Чорнобильської катастрофи. Перерахунок пенсії здійснюється з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму.

Аналіз зазначеної норми свідчить, що підставою для перерахунку пенсії є встановлення нового розміру прожиткового мінімуму, і цей перерахунок здійснюється з дня встановлення цього мінімуму.

Відповідно до ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування мінімальний розмір пенсій за віком встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом. Таким чином, новий мінімальний розмір пенсії за віком залежить від нового розміру прожиткового мінімуму.

Згідно з ч.1 ст.54 Закону України «Про Державний бюджет України на 2009 рік» у 2009 році встановлений прожитковий мінімум, в том числі і для осіб, які втратили працездатність, у розмірі, що діяв у грудні 2008 року.

З 01 жовтня 2008 року і в грудні 2008 року згідно з Законом України «Про Державний бюджет України на 2008 рік» діяв встановлений розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, - 498 грн. (ст.58 Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік»).

Згідно з ч.1 ст.54 Закону України «Про Державний бюджет України на 2009 рік» у 2009 році прожитковий мінімум для осіб встановлюється у розмірах, що діяли у грудні 2008 року, тобто для непрацездатних осіб у розмірі 498грн.

З 01 листопада 2009 року встановлений новий розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність 573грн. згідно з ч.2 ст.54 Закону України «Про Державний бюджет України на 2009 рік», який діє і в 2010 році.

Відповідно до ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування мінімальний розмір пенсій за віком встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Враховуючи викладене, суд вважає необхідним визнати дії Управління Пенсійного фонду України в Ковпаківському районі м.Суми щодо відмови у проведенні перерахунку пенсії відповідно до вимог Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» неправомірними, зобовязати Управління Пенсійного Фонду України в Ковпаківському районі м.Суми здійснити перерахунок пенсії позивачу, як інваліду 2 групи внаслідок Чорнобильської катастрофи з 14.01.2010 року, в розмірі 8-ми мінімальних пенсій за віком та щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, у розмірі 75% мінімальної пенсії за віком, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком у розмірі прожиткового мінімуму для непрацездатних осіб, передбаченої положенням ст.54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування та провести виплату різниці між перерахованими та фактично виплаченими сумами пенсії.

Керуючись ст..19 Конституції України, ст..ст.50, 54, 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, ст..ст. ст. ст. 2, 9, 11, 17, 71, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України,-

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги позовом ОСОБА_1до Управління Пенсійного Фонду України в Ковпаківському районі м.Суми про визнання дій неправомірними, зобовязання провести перерахунок пенсії по інвалідності - задовольнити.

Визнати неправомірними дії Управління Пенсійного фонду України в Ковпаківському районі м.Суми щодо відмови у проведенні перерахунку пенсії відповідно до вимог Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Зобовязати Управління Пенсійного Фонду України в Ковпаківському районі м.Суми здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1, як інваліду 2 групи внаслідок Чорнобильської катастрофи з 14.01.2010року, в розмірі 8-ми мінімальних пенсій за віком, та щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, у розмірі 75% мінімальної пенсії за віком , виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком у розмірі прожиткового мінімуму для непрацездатних осіб, як передбачено положенням ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали. Якщо ухвалу було постановлено у письмовому провадженні або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

СУДДЯ О.М.Катрич