Справа № 0907/2а-9506/11,2а/344/6/16
Суддя: Шавель Руслан Миронович
Дата ухвалення: 2017-03-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2017 року Справа № 876/10159/16

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі:
головуючого судді Шавеля Р.М.,
суддів Бруновської Н.В. та Костіва М.В.,
з участю секретаря судового засідання - Керод Х.І.,

а також сторін (їх представників):
від позивача - Боберський І.М., Гарбарук В.А., Шаріпова Я.С.;
від відповідача - Устінський А.В.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу Івано-Франківської квартирно-експлуатаційної частини району на постанову Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської обл. від 10.11.2016р. в адміністративній справі за позовом Військового прокурора Івано-Франківського гарнізону в інтересах держави, уповноваженим органом якої є Міністерство оборони України в особі Івано-Франківської квартирно-експлуатаційної частини району, до Івано-Франківської міської ради, треті особи без самостійних вимог на предмет спору 417 Управління начальника робіт, Закрите акціонерне товариство «Прикарпаттянафтопродукт» і Товариство з обмеженою відповідальністю «КСА ГРУП», про встановлення відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень, скасування рішення щодо вилучення та надання земельної ділянки,-

В С Т А Н О В И Л А:

01.06.2011р. Військовий прокурор Івано-Франківського гарнізону звернувся в інтересах держави, уповноваженим органом якої здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, є Міністерство оборони України в особі Івано-Франківської квартирно-експлуатаційної частини /КЕЧ/ району, з адміністративним позовом, в якому просив встановити відсутність компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень Івано-Франківської міської ради вирішувати питання розпорядження землями Міністерства оборони України; скасувати п.28 рішення Івано-Франківської міської ради від 06.07.2006р. «Про вилучення та надання земельних ділянок», яким вилучено за згодою земельну ділянку площею 0,5952 га на АДРЕСА_1 у Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України, затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки Закритому акціонерному товариству /ЗАТ/ «Прикарпаттянафтопродукт» площею 0,5952 га на вул.В.Чорновола, 157, з передачею її в оренду терміном на три роки для обслуговування виробничого комплексу, зобов`язано ЗАТ «Прикарпаттянафтопродукт» укласти договір оренди землі; судові витрати стягнути з відповідача (Т.1, а.с.2-8).

Постановою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської обл. від 10.11.2016р. у задоволенні заявленого позову відмовлено (Т.2, а.с.120-123).

Не погодившись із винесеним судом рішенням, його оскаржила Івано-Франківська КЕЧ району, яка покликаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить рішення суду скасувати та прийняти нову постанову, якою заявлений позов задовольнити (а.с.130-135).
В обгрунтування апеляційних вимог покликається на те, що вилучена відповідачем земельна ділянка знаходилася на обліку в Івано-Франківській КЕЧ району (балансоутримувач майна) та була закріплена за Військовою частиною НОМЕР_2 (фактичний землекористувач), що стверджується Державним актом на право постійного користування землею серії Б № 024794 від 1982 року. Передача такої ділянки іншій особі могла здійснюватися лише за рішенням КМ України та за згодою Міністра оборони України.
Внаслідок прийняття міською радою оскаржуваного рішення спірна ділянка вибула з державної власності; надання згоди командиром Військовою частиною НОМЕР_2 не може впливати на порядок припинення права користування спірною ділянкою.

Заслухавши суддю-доповідача по справі, представників позивача на підтримання поданої скарги, заперечення представника відповідача, перевіривши матеріали справи та апеляційну скаргу в межах наведених у ній доводів, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення, з наступних підстав.

Як слідує з матеріалів справи, згідно договору купівлі-продажу № 1 від 23.09.2004р. ЗАТ «Прикарпаттянафтопродукт» придбало у Військової частини НОМЕР_2 матеріальні цінності: кран баштовий, кран козловий, комплект сховища СРМ випуск 1982 року (Т.1, а.с.243).
Відповідно до листа № 71 від 27.04.2005р. Військова частина НОМЕР_2 не заперечує проти передачі в оренду ЗАТ «Прикарпаттянафтопродукт» земельної ділянки, необхідної для обслуговування придбаних по договору № 1 від 23.09.2004р. матеріальних цінностей (Т.1, а.с.239).
Пунктом 28 рішення Івано-Франківської міської ради від 06.07.2006р. «Про вилучення та надання земельних ділянок» вилучено за згодою земельну ділянку площею 0,5952 га на АДРЕСА_1 у Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України, затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки ЗАТ «Прикарпаттянафтопродукт» площею 0,5952 га на вул.В.Чорновола, 157, з передачею її в оренду терміном на три роки для обслуговування виробничого комплексу, зобов`язано ЗАТ «Прикарпаттянафтопродукт» укласти договір оренди землі (Т.1., а.с.34).
На виконання вказаного рішення між Івано-Франківською міською радою та ЗАТ «Прикарпаттянафтопродукт» укладено 18.06.2006р. договір оренди землі, предметом якого була земельна ділянка площею 0,5952 га, на якій розташоване сховище; строк оренди склав три роки (Т.1, а.с.29-32).
11.06.2015р. ЗАТ «Прикарпаттянафтопродукт» відчужило на користь Товариства з обмеженою відповідальністю /ТзОВ/ «КСА ГРУП» нерухоме майно адміністративний будинок, розташований у м.Івано-Франківську на вул.Чорновола, 163Б; вказаний об`єкт нерухомості розташований на земельній ділянці площею 0,5952 га (Т.2, а.с.10-12).
Відповідно до рішення Івано-Франківської міської ради № 40-3 від 28.01.2016р. «Про розгляд клопотань фізичних і юридичних питань із земельних питань» вилучено за згодою земельну ділянку площею 0,5952 га на вул.Чорновола, 163-Б у ЗАТ «Прикарпаттянафтопродукт» та затверджено технічну документацію з передачею в оренду терміном на 10 років ТзОВ «КСА ГРУП» для обслуговування виробничого комплексу (Т.1, а.с.228-230).
Згідно листа Відділу Держгеокадастру у м.Івано-Франківську Івано-Франківської обл. № 0-28-0.3-1464/2-16 від 25.08.2016р. спірна ділянка площею 0,5952 га, яка розташована в м.Івано-Франківськ, на вул.В.Чорновола, 157, на даний час належить ТзОВ «КСА ГРУП» на підставі зареєстрованого Реєстраційною службою Івано-Франківського міського управління юстиції Івано-Франківської обл. речового права № 14170956 від 08.04.2016р. (Т.2, а.с.116).

Приймаючи рішення по справі, суд першої інстанції виходив з того, що права та інтереси позивача не порушені; Міністерство оборони України не надало належних доказів в підтвердження того, що спірна ділянка є його власністю; під час розгляду справи не доведена відсутність у відповідача компетенції на прийняття оскаржуваного рішення.
При цьому суд вважав, що наведений спір відноситься до юрисдикції адміністративних судів.

Разом з тим, висновки суду щодо належності розглядуваного спору до юрисдикції адміністративних судів не можна вважати обґрунтованими, з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.
Частиною 2 ст.2 КАС України передбачено, що до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб`єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією або законами України встановлено інший порядок судового провадження.
Пунктом 1 ч.1 ст.3 КАС України також визначено, що справа адміністративної юрисдикції (далі - адміністративна справа) це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб`єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.
Суб`єкт владних повноважень відповідно до п.7 ч.1 тієї самої статті - це орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Таким чином, при вирішенні питання, до юрисдикції якого суду відноситься ця справа, суд першої інстанції має виходити з характеру спірних правовідносин, прав та інтересів, на захист яких подано позов.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що спірні правовідносини виникли між сторонами і третіми особами у зв`язку із наявним спором щодо користування земельною ділянкою за адресою: АДРЕСА_1 .
При цьому позивач вважає, що він є землекористувачем спірної ділянки згідно Державного акта на право постійного користування землею Б № 024794 (Т.1, а.с.24-25); спірна ділянка неправомірно вилучена міською радою з його користування.
У свою чергу, третя особа ЗАТ «Прикарпаттянафтопродукт», а в подальшому третя особа ТзОВ «КСА ГРУП», є орендарями спірної ділянки, що засвідчується укладеними договорами оренди землі.

Таким чином, цей спір фактично зводиться до вирішення питання про правомірність користування спірною ділянкою, а його результати безпосередньо стосуються майнових інтересів позивача і третіх осіб по справі, тобто, такий спір носить приватноправовий характер.
Предметом спору в цій справі є право користування земельною ділянкою. Наявність спору про право між позивачем і третіми особами виключає розгляд справи в порядку адміністративного судочинства.
Статтею 1 ГПК України передбачено, що підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб`єкта підприємницької діяльності, мають право звертатися до господарського суду згідно з установленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням. У випадках, передбачених законодавчими актами України, до господарського суду мають право також звертатися державні та інші органи, фізичні особи, що не є суб`єктами підприємницької діяльності. Угода про відмову від права на звернення до господарського суду є недійсною.
Неврахування зазначеного судом першої інстанції призвело до помилкового вирішення спору в порядку адміністративного судочинства, при цьому такий спір підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Окрім цього, у разі прийняття суб`єктом владних повноважень рішення про передачу земельних ділянок у власність чи оренду (тобто ненормативного акта, який вичерпує свою дію після його реалізації) подальше оспорювання правомірності набуття фізичною чи юридичною особою спірної земельної ділянки має вирішуватися у порядку цивільної (господарської) юрисдикції, оскільки виникає спір про право цивільне.

При вирішенні наведеного спору колегія суддів враховує правову позицію Верховного Суду України по наведеній категорії справ, яка викладена в постановах від 24.02.2015р. у справі № 21-34а15, від 11.11.2015р. у справі № 21-2926а15.

Разом з тим, за змістом заявлених позовних вимог слідує, що позивачем обрано невірний спосіб захисту порушених права, свобод та інтересів.
Так, право особи, яка вважає себе користувачем землі, переданої в оренду третій особі, не може бути захищене шляхом визнання незаконними та скасування рішень міської ради про надання дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою, щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі (на місцевості), затвердження технічних документацій із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі та ін.
При виборі способу захисту цивільного права необхідно врахувати специфіку права та характер його порушення. Захист права судом відбувається з урахуванням установлених законом меж здійснення суб`єктивного права на захист і компетенції суду.
При переході землі у володіння третіх осіб за договором оренди право землекористувача, який не є стороною цього договору, може бути захищене лише шляхом пред`явлення позову про витребування майна від добросовісного набувача. Такий позов залежно від суб`єктного складу сторін спору розглядається за правилами господарського чи цивільного судочинства.
Спосіб захисту порушеного права, як визнання незаконним (недійсним) акта суб`єкта владних повноважень, не є універсальним і його застосування можливе у двох випадках: коли може бути відновлено те становище, яке існувало до видання акта, або коли за відсутності цієї можливості вимога про визнання незаконним акта суб`єкта владних повноважень поєднана з вимогою про відшкодування майнової та моральної шкоди. Спори зазначеної категорії належать до адміністративної юрисдикції. Оскільки відновлення того становища, яке існувало до прийняття рішень міською радою, в обраний позивачем спосіб неможливе у зв`язку з передачею земельної ділянки третій особі, а вимоги про визнання оспорюваних рішень протиправними та їх скасування не поєднані з вимогами про відшкодування майнової та моральної шкоди, то наведена справа не підлягає розгляду адміністративним судом.

Неврахування зазначеного судом, який розглядав справу за правилами адміністративного судочинства по суті заявлених вимог, призвело до помилкового вирішення спору, оскільки майнове становище позивача не могло бути відновлене шляхом задоволення позову.
Вирішуючи спір про відновлення майнових прав позивача, які були порушені внаслідок передачі землі третій особі на підставі спірного рішення, суд може в мотивувальній частині свого рішення дати оцінку правомірності акту органу місцевого самоврядування, якщо його прийняття сприяло порушенню цивільних (земельних) прав позивача.

Вищевказана позиція висвітлена у постанові Судової палати в адміністративних справах від 10.10.2007р.

Також колегія суддів виходить з того, що провадження в справі підлягає закриттю щодо всіх вимог, оскільки позовна вимога про встановлення відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень Івано-Франківської міської ради вирішувати питання розпорядження землями Міністерства оборони України є передумовою вирішення іншої заявленої вимоги - скасування п.28 рішення Івано-Франківської міської ради від 06.07.2006р.; в розглядуваному спорі ці вимоги є взаємнопов`язаними та повинні розглядатися в сукупності.

Відповідно до вимог п.1 ч.1 ст.157 КАС України суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Оскільки порушення провадження у справі та її розгляд помилково здійснено за правилами КАС України, постановлене судом першої інстанції рішення відповідно до п.4 ч.1 ст.205 КАС України підлягає скасуванню, а провадження у справі - закриттю.

На підставі наведеного та керуючись ст.94, ч.3 ст.160, ст.ст.195, 196, п.4 ч.1 ст.198, ч.1 ст.203, п.4 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 254 КАС України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Івано-Франківської квартирно-експлуатаційної частини району задоволити частково.
Постанову Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської обл. від 10.11.2016р. в адміністративній справі за позовом Військового прокурора Івано-Франківського гарнізону в інтересах держави, уповноваженим органом якої є Міністерство оборони України в особі Івано-Франківської квартирно-експлуатаційної частини району, до Івано-Франківської міської ради, треті особи без самостійних вимог на предмет спору 417 Управління начальника робіт, Закрите акціонерне товариство «Прикарпаттянафтопродукт» і Товариство з обмеженою відповідальністю «КСА ГРУП», про встановлення відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень, скасування рішення щодо вилучення та надання земельної ділянки, - скасувати, провадження у справі - закрити.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили.

Головуючий суддя: Р.М.Шавель

Судді: Н.В.Бруновська

М.В.Костів