Справа № 161/2873/17
Суддя: Подзіров А. О.
Дата ухвалення: 2017-03-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 161/2873/17
Провадження № 2-а/161/499/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 березня 2017 року м.Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі головуючого судді Подзірова А.О., при секретарі Кубяк О.В., за участі позивача - ОСОБА_1, його представника - ОСОБА_2, представника Управління патрульної поліції у м. Луцьку - Гаврилишина Т.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Луцьку адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Інспектора роти № 4 батальйону Управління патрульної поліції у м. Луцьку ДПП лейтенанта поліції Майора Віталія Вадимовича про скасування постанови про адміністративне правопорушення серії АР № 029720 від 11 лютого 2017 року,-

в с т а н о в и в:

позивач звернувся до Інспектора роти № 4 батальйону Управління патрульної поліції у м. Луцьку ДПП лейтенанта поліції Майора Віталія Вадимовича, вказавши що 11.02.2017 року відповідачем відносно нього складено постанову про адміністративне правопорушення Серії АР № 029720, в якій зазначено, що 11.02.2017 року о 11 год. 03 хв. по пр. Соборності, 27, позивача було звинувачено в тому, що він під час руху транспортним засобом DAEWOO Lanos, номерний знак НОМЕР_1, користувався засобом зв'язку тримаючи його правій руці, а саме розмовляв по мобільному телефону, чим порушив ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Позивач вважає дії інспектора роти № 4 батальйону Управління патрульної поліції у м. Луцьку ДПП лейтенанта поліції Майора В.В. протиправними, а постанову необґрунтованою, незаконною та просить суд, скасувати постанову про адміністративне правопорушення Серії АР № 029720 від 11.02.2017 року інспектора роти № 4 батальйону Управління патрульної поліції у м. Луцьку ДПП лейтенанта поліції Майора Віталія Вадимовича та закрити провадження у справі.

Позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили суд їх задовольнити.

Представник Управління патрульної поліції у м. Луцьку - Гаврилишин Т.І. в судовому засіданні позов не визнав та просив суд відмовити в його задоволенні.

Судом встановлено, що інспектор роти № 4 батальйону Управління патрульної поліції у м. Луцьку ДПП лейтенанта поліції Майор В.В. склав постанову у справі про адміністративне правопорушення Серії АР № 029720 від 11.02.2017 року, якою притягнув ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 425 грн., оскільки останній під час руху транспортним засобом DAEWOO Lanos, номерний знак НОМЕР_1, користувався засобом зв'язку тримаючи його правій руці, а саме розмовляв по мобільному телефону, чим порушив п. 2.9 «д» Правил дорожнього руху (а.с. 6 ).

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Єдиний порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху (далі за текстом - ПДР), затверджені постановою КМ України від 10 жовтня 2001 року №1306.

Згідно із п. 1.9 ПДР особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, передбачені зокрема ч. 1-3 ст. 122 КУпАП.

Згідно із п. 3 ч. 1 ст. 288 КУпАП постанову по справі про адміністративне правопорушення іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржено у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або до суду у порядку, визначеному КАС України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (із змінами та доповненнями). Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов'язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Так, відповідно до ч. 2 ст.122 КпАП України передбачена відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз'їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Відповідно до п. 2.9 (д) правил дорожнього руху під час руху транспортного засобу водієві забороняється користуватися засобами зв'язку, тримаючи їх у руці (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання).

Як вже було зазначено, інспектор роти № 4 батальйону Управління патрульної поліції у м. Луцьку ДПП лейтенанта поліції Майор В.В. склав постанову у справі про адміністративне правопорушення Серії АР № 029720 від 11.02.2017 року, якою притягнув ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 425 грн., оскільки останній під час руху транспортним засобом DAEWOO Lanos, номерний знак НОМЕР_1, користувався засобом зв'язку тримаючи його правій руці, а саме розмовляв по мобільному телефону, чим порушив п. 2.9 «д» Правил дорожнього руху.

З дослідженого в судовому засіданні відеозапису персонального відеореєстратору інспектора, судом встановлено, що позивач зазначав, що рухався, дотримуючись правил дорожнього руху, та категорично заперечує проти того, що він розмовляв по телефону, крім того будь які фактичні данні, що підтверджують наявність адміністративного правопорушення скоєного позивачем при відтворенні відеозапису не були встановлені.

Крім того, судом було встановлено, що права позивачу роз'яснив інспектор Воронов, та не надавши можливості ними скористатися сів в службовий автомобіль, де знаходився інспектор Майор В.В. на поїхали з місця зупинки.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

За правилами ст. 11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

В силу ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Поряд із цим, згідно із ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Наведена норма передбачає покладення на відповідача, як суб'єкта владних повноважень, тягаря доказування наявності складу адміністративного правопорушення у діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, яка у протилежному випадку вважається добросовісною.

Наразі, в порушення вимог вказаної статті відповідач не надав суду належних та допустимих доказів на підтвердження обставин порушення позивачем Правил дорожнього руху, зокрема у матеріалах відсутні матеріали фото- чи відео зйомки вчиненого порушення або інші докази, якими суб'єкт владних повноважень обґрунтовує правомірність прийнятого ним рішення, при цьому пояснення у особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, інспектором відібрано не було.

Враховуючи, що відповідачем, як суб'єктом владних повноважень, не доведено належними і допустимими доказами правомірності прийнятої ним постанови, суд вважає, що остання підлягає скасуванню.

Враховуючи вищевикладене та приймаючи до уваги, що відсутні будь які достовірні, належні та допустимі докази вчинення позивачем адміністративного правопорушення, суд вважає, що відповідачем суду не доведено наявності складу правопорушення, передбаченого ст. 122 ч. 2 КУпАП в діях позивача, тому постанову у справі про адміністративне правопорушення серії АР№ 029720 Інспектора роти № 4 батальйону Управління патрульної поліції у м. Луцьку ДПП лейтенанта поліції Майора Віталія Вадимовича від 11.02.2017 р., складену на ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 122 КУпАП слід скасувати.

Разом з тим, в задоволенні позовної вимоги про закриття провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності позивача на підставі ч. 2 ст. 122 КУпАП, колегія суд вважає за необхідне відмовити, оскільки суд не наділений повноваженнями щодо закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення, оскільки вирішення спору із ухваленням судового рішення по суті позовних вимог виключає можливість одночасного закриття провадження щодо тих самих вимог.

Суд критично відноситься до посилання представника відповідача в судовому засіданні на рапорт інспектора Воронова І.О., як на доказ, що підтверджує наявність адміністративного правопорушення скоєного позивачем, оскільки по-перше в оскаржуємій Постанові серії АР№ 029720 рапорт не внесений як документ що до неї додається, а по-друге рапорт відповідно до ст. 251 КУпАП не є доказом в справі про адміністративне правопорушення.

Крім того, суд критично відноситься до посилань представника позивача в судовому засіданні та тих, що міститься в вищезазначеному рапорті, а саме, що позивач не надав мобільний телефон для огляду для спростування наявності правопорушення, оскільки на думку суду, в позивача відсутній обов'язок надання мобільного телефону інспектору патрульної поліції.

Керуючись ст.ст. 11,71,86,159 - 163 КАС України, суд -

п о с т а н о в и в :

позов задовольнити частково.

Дії Інспектора роти № 4 батальйону Управління патрульної поліції у м. Луцьку ДПП лейтенанта поліції Майора Віталія Вадимовича, щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності визнати протиправними.

Постанову серії АР№ 029720 Інспектора роти № 4 батальйону Управління патрульної поліції у м. Луцьку ДПП лейтенанта поліції Майора Віталія Вадимовича від 11.02.2017 р. складену відносно ОСОБА_1 скасувати.

В задоволені решти вимог відмовити.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Луцький міськрайонний суд Волинської області. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Суддя: А.О. Подзіров