Справа № 521/21718/16-а
Суддя: Гуревський В. К.
Дата ухвалення: 2017-03-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2а/521/95/17
П О С Т А Н О В А
Іменем України
01 березня 2017 року м. Одеса
Малиновський районний суд м. Одеси, в складі:
головуючого судді Гуревського В.К.,
при секретарі Ардаковської А.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-
Законом України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» від 19 жовтня 2000 року №2050-ІІІ, передбачена виплата громадянам компенсації втрати частини доходів у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати нарахованих доходів. Згідно з вищезазначеною постановою суду Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області було сплачено ОСОБА_1 суму недоотриманої пенсії, але, порушуючи вимоги статті 4 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати», позивачу не була виплачена відповідна компенсація, чим позивачу завдано майнової шкоди у розмірі суми несплаченої компенсації. Таким чином, ОСОБА_1 , як пенсіонеру Збройних Сил України, компенсація повинна бути сплачена за рахунок коштів державного бюджету, які спрямовуються на пенсійне забезпечення осіб, яким призначена пенсія у відповідності із Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби та деяких інших осіб».
Виконуючи постанову суду, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області було сплачено суму недоотриманої ОСОБА_1 пенсії (заборгованості) за весь термін перерахунку, але, в порушення вимог статті 19 Конституції України, Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» та частини 2 статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», ОСОБА_1 , всупереч вимог закону, не було проведено нарахування та виплату компенсації, чим йому було завдано майнової шкоди у розмірі суми несплаченої компенсації. Таким чином, у відповідності із положеннями Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» та Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», ОСОБА_1 має право на компенсацію втрати частини доходів у зв`язку із затримкою виплати, з 01 вересня 2008 року по 31 липня 2016 року, донарахованої, на виконання постанови суду, за цей період суми недоотриманої ОСОБА_1 пенсії. Тому, позивач, вимушений звернутися з цим позовом за захистом своїх законних прав та інтересів.
Відповідач Управління Пенсійного фонду України в Малиновському районі м. Одеси надав заперечення проти позову, в якому просив відмовити в задоволені позову ОСОБА_1 у повному обсязі, зазначивши, що Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 15 липня 2013 року по справі № 2а-589/09/1519 зобов`язано головне управління провести перерахунок раніше призначеної пенсії ОСОБА_1 з 01 вересня 2008 року відповідно до вимог Постанови Кабінету Міністрів № 1294 від 07 листопада 2007року та наказу Міністра оборони України № 377 від 28 липня 2008 року з урахуванням зміни посадового окладу, у складі загального грошового забезпечення відповідної категорії військовослужбовців керівного, наукового та науково-педагогічного складу навчальних закладів та виплатити вказану заборгованість.
Згідно зі ст. 8 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09 квітня 1992 року №2262-ХІІ виплата пенсій, у тому числі додаткових пенсій, доплат, надбавок та підвищень до них, компенсаційних виплат, встановлених законодавством, звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей забезпечується за рахунок коштів Державного бюджету України. Кошти які виплачуються пенсіонерам за рішенням суду є складовою частиною Державного бюджету, а не бюджету Пенсійного фонду. В зв`язку з тим, що Законами України Про Державний бюджет на відповідний рік не було передбачено видатків для проведення відповідних виплат, зазначена доплата була виплачена ОСОБА_1 разом з пенсією у серпні 2016 року після відповідного фінансування з Державного Бюджету України.
Згідно ст. 2 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» від 19 жовтня 2000 року № 2050-ІІІ компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії; соціальні виплати; стипендії; заробітна плата (грошове забезпечення) та інші.
З метою реалізації Закону № 2050-ІІІ, Кабінет Міністрів України 21 лютого 2001 року прийняв постанову № 159, якою затвердив Порядок проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати.
Відповідно до п. 1 Порядку його дія поширюється на підприємства, установи та організації всіх форм власності і господарювання та застосовується у всіх випадках порушення встановлених термінів виплати грошових доходів, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).
Пунктом 2 Порядку передбачено, що компенсація громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати (далі - компенсація) проводиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати грошових доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з 1 січня 2001 року.
Згідно абз. 1 п. 4 Порядку сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100.
Отже, підставою для здійснення компенсації громадянам втрати частини доходів є дотримання таких умов: нарахування громадянину належних йому доходів (заробітної плати, пенсії, соціальних виплат, стипендії), порушення встановлених строків їх виплати (як з вини так і без вини підприємств всіх форм власності і господарювання) та затримка виплати доходів один і більше календарних місяців. Враховуючи те, що доходи, а в даному випадку пенсія, виплачуються ОСОБА_1 вчасно, щомісячно до 25-го числа та без затримки, підстав для виплати компенсації немає.
Суд, заслухавши пояснення сторін, вивчивши адміністративну справу, встановивши факти та відповідні до них правовідносини, прийшов до наступного.
У грудні 2016 року ОСОБА_1 отримав від Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області лист №1358/Л-11 від 06 грудня 2016 року, яким Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області відмовило ОСОБА_1 у нарахуванні та виплаті йому компенсації втрати частини доходів за період з 01 вересня 2008 року по 31 липня 2016 року у зв`язку з тим, що це виходитиме за межі зобов`язань, покладених постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 15 липня 2013 року по справі №2а-598/09/1519.
Законом України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» від 19 жовтня 2000 року №2050-ІІІ, передбачена виплата громадянам компенсації втрати частини доходів у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати нарахованих доходів.
При цьому, згідно статті 2 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати», під доходами розуміються грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не носять разового характеру, у тому числі пенсії, стипендії, заробітна платня і так далі.
Статтею 3 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» передбачається обчислення суми компенсації шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується дохід, до уваги не береться).
Статтею 4 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» передбачено, що виплата громадянам суми компенсації провадиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць.
Згідно з вищезазначеною постановою суду Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області було сплачено ОСОБА_1 суму недоотриманої пенсії, але, порушуючи вимоги статті 4 Закону, ОСОБА_1 не була виплачена відповідна компенсація, чим позивачу завдано майнової шкоди у розмірі суми несплаченої компенсації.
Частиною 2 статті 6 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» передбачено, що «виплата компенсації здійснюється за рахунок відповідного бюджету - підприємства, установи або організації, який фінансується з державного бюджету».
Таким чином, ОСОБА_1 , як пенсіонеру Збройних Сил України, компенсація повинна бути сплачена за рахунок коштів державного бюджету, які спрямовуються на пенсійне забезпечення осіб, яким призначена пенсія у відповідності із Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби та деяких інших осіб».
Частиною 2 статті 19 Конституції України встановлено, що «органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України».
Частиною 2 статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» передбачено, що «нараховані суми пенсії, не отримані пенсіонером з вини органу Пенсійного фонду України, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів».
Виконуючи постанову суду, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області було сплачено суму недоотриманої ОСОБА_1 пенсії (заборгованості) за весь термін перерахунку, але, в порушення вимог статті 19 Конституції України, Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» та частини 2 статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», ОСОБА_1 , всупереч вимог закону, не було проведено нарахування та виплату компенсації, чим йому було завдано майнової шкоди у розмірі суми несплаченої компенсації.
Неправомірність дій Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області підтверджується також обов`язковим для застосування, згідно статті 244-2 КАС України, правовим висновком Верховного Суду України, що викладений в постанові від 18 листопада 2014 року по справі №21-518а14, в якій Верховним Судом України зазначено наступне: «Питання, пов`язані зі здійсненням компенсації громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, врегульовані Законом № 2050-ІІІ та Порядком, затвердженим Кабінетом Міністрів України для реалізації згаданого Закону.
Відповідно до статей 1, 2 Закону № 2050-ІІІ підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи), така компенсація провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії, соціальні виплати, стипендії, заробітна плата (грошове забезпечення) та інші.
Із наведеного вбачається, що дія зазначених нормативних актів поширюється на підприємства, установи та організації всіх форм власності і господарювання та застосовується у всіх випадках порушення встановлених термінів виплати грошових доходів, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи), та стосується усіх доходів, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру (пенсії, соціальні виплати, стипендія, заробітна плата).
Основною умовою для виплати громадянину передбаченої статтею 46 Закону № 1058-ІV, статтею 2 Закону № 2050-ІІІ та Порядком компенсації є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів (у тому числі пенсії)- При цьому компенсація за порушення строків виплати такого доходу проводиться незалежно від порядку і підстав його нарахування: самим підприємством, установою чи організацією (у цій справі - органом ПФУ) добровільно чи на виконання судового рішення».
Таким чином, у відповідності із положеннями Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» та Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», ОСОБА_1 має право на компенсацію втрати частини доходів у зв`язку із затримкою виплати, з 01 вересня 2008 року по 31 липня 2016 року, донарахованої, на виконання постанови суду, за цей період суми недоотриманої ОСОБА_1 пенсії.
Відповідно до ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.
Згідно ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Згідно з ч. 1 ст. 8 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.
Відповідно до ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Керуючись ст. ст. 2, 3, 4, 6 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати», ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», ст. ст. 2, 6, 8, 9, 11, 17-19, 71, 99, 100, 158-163, 181, 186 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
П О С Т А Н О В И В :
Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.
Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана протягом десяти днів з дня отримання її копії.
СУДДЯ: Гуревський В.К.