Справа № 3866/10/2170
Суддя: Василяка Д.К.
Дата ухвалення: 2011-02-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
____________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2011 р. Справа № 2-а-3866/10/2170

Херсонський окружний адміністративний суд

у складі: головуючого судді: Василяки Д.К., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом управління у справах захисту прав споживачів у Миколаївській області Держспоживстандарту України до фізичної особи підприємця ОСОБА_1 про стягнення штрафу за порушення рекламного законодавства,

встановив:

Управління у справах захисту прав споживачів у Миколаївській області Держспоживстандарту України звернулося до суду з позовною заявою до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення штрафу в сумі 1700,00 грн.

Представник позивача заявив клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином, явку повноважних представників в судове засідання не забезпечив, про причину неявки не повідомив.

Відповідно до ч. 6 ст. 128 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Виходячи з вищевикладеного, суд вважає за можливе розглянути адміністративну справу в порядку письмового провадження.

Суд, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані докази, вважає позов таким, що підлягає задоволенню: статтею 26 Закону України "Про рекламу" встановлено, що контроль за дотриманням законодавства України про рекламу здійснює у межах своїх повноважень спеціально уповноважений центральний орган виконавчої влади у сфері захисту прав споживачів щодо захисту прав споживачів.

Спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері захисту прав споживачів є Державний комітет України з питань технічного регулювання та споживчої політики (далі Держспоживстандарт України), повноваження якого визначені Положенням про Державний комітет України з питань технічного регулювання та споживчої політики, затвердженого Указом Президента України від 18.03.2003р. № 225/2003 (далі Положення).

Згідно з підпунктом 5 пункту 4 Положення, Держспоживстандарт здійснює в межах своєї компетенції контроль за додержанням законодавства про рекламу. Підпунктом 14 пункту 5 Положення надано право Держспоживстандарту накладати на суб'єктів господарської діяльності стягнення відповідно до законодавства.

Пунктом 10 Положення, зазначено, що Держспоживстандарт здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку свої територіальні органи.

Наказом Держспоживстандарту від 23.06.2009р. № 299 було затверджено Положення про управління у справах захисту прав споживачів в Автономній Республіці Крим, містах Києві та Севастополі (надалі - Положення про управління).

Основним завданням територіальних органів є, зокрема, здійснення у межах своєї компетенції захисту споживачів від порушень рекламодавцями, виробниками, розповсюджувачами реклами законодавства про рекламу, ужиття до суб'єктів господарювання, які порушують права споживачів, а також до рекламодавців, виробників та розповсюджувачів реклами, які порушують законодавство про рекламу, передбачених законодавством заходів впливу. У відповідності з пунктом 5 управління мають право вимагати від рекламодавців публікації відомостей, що уточнюють, доповнюють рекламу, та звертатись з позовами до суду щодо протиправних дій рекламодавців, виробників та розповсюджувачів реклами, накладати стягнення на рекламодавців, виробників та розповсюджувачів реклами на підставі ст. 23 Закону України "Про захист прав споживачів", ст. 27 Закону України "Про рекламу".

Статтею 7 Закону України "Про рекламу" зазначено, що одним з основним принципом реклами є законність. Статтею 6 Закону України "Про рекламу" передбачено, що реклама повинна розповсюджуватись згідно законодавства про мови. Стаття 35 Закону України "Про мови в Українській РСР" встановлює, що тексти офіційних оголошень, повідомлень, плакатів, афіш, реклами і та ін., виконуються українською мовою. Поряд з текстом, викладеним українською мовою, може бути вміщено його переклад іншою мовою.

В грудні 2009 року під час проведення рейду - перевірки стану дотримання рекламного законодавства посадовими особами управління у справах захисту прав споживачів у Миколаївській області на перехресті пр. Леніна, пр. Жовтневого та Херсонського кільця в м. Миколаєві було виявлено рекламну конструкцію із розміщеним рекламним сюжетом щодо реклами послуг салону краси "Loreal" (адреса: м. Миколаїв, пр. Леніна, 148) що містив порушення ст. 6 Закону України "Про рекламу", та ст. 35 Закону України "Про мови в Українській РСР", а саме: текст надруковано російською мовою без перекладу, про що складено протокол від 14.12.09 року № 136.

Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 27 Закону України "Про рекламу", рекламодавці винні в недотриманні встановлених законом вимог щодо змісту реклами.

Відповідно до ч. 2 ст. 26 Закону України "Про рекламу" для з'ясування обставин справи позивачем була направлена до керівника салону краси ФОП ОСОБА_1 вимогу вих. № 1551/01-4 від 08.12.2009р., щодо надання копій документів, а саме: свідоцтва про державну реєстрацію; свідоцтва платника податку; дозволу або договору на розміщення реклами; вартості розповсюдженої реклами; пояснень керівника щодо порушення рекламного законодавства; макету реклами, затвердженого сторонами договору. В Вимозі наголошувалось, що пояснення та копії документів необхідно надати до управління в 3- денний термін з дня отримання останньої.

Вимогу відповідачем було отримано 18.12.2009р., проте в зазначений термін вимоги щодо надання пояснень та копій документів виконано не було.

На підставі протоколу про порушення законодавства про рекламу № 136 від 14.12.2009р. розпочато справу про порушення законодавства про рекламу відносно ФОП ОСОБА_1, що оформлене рішенням № 136/1 від 15.12.2009р. "Про початок розгляду справи про порушення законодавства про рекламу". 03.02.2010р. позивачем направлено запрошення ФОП ОСОБА_1, з'явитись 08.02.2010р. на 11-00 год., для розгляду справи про порушення законодавства про рекламу, яке було отримано адміністратором салону краси в той же день. Проте від відповідача не надійшло ніяких пояснень, клопотань. Відповідно до ч. 6 ст. 27 Закону України "Про рекламу" за неподання інформації щодо вартості розповсюдженої реклами та/або виготовлення реклами та/або вартості розповсюдження реклами у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 1 700,0 грн.

За неподання інформації щодо вартості реклами рішенням № 136/3 від 09.02.2010р. на відповідача накладено штраф в розмірі 1700,0 грн. Рішення підлягало виконанню у 15-денний термін з дня отримання рішення та у 3-дений термін після сплати штрафу письмово повідомити державний орган у справах захисту прав споживачів.

Рішення надіслано відповідачу листом від 05.03.2010р. та до часу розгляду справи не скасовано.

Частиною 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, орган місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За таких обставин, оскільки рішення про застосування штрафних санкцій в судовому порядку (або адміністративному) не визнано не чинним, воно є обов'язковим до виконання. Доказів сплати штрафних санкцій в добровільному порядку суду не надано, тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до частини 4 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 2, 7, 17, 94, 158-163, 167 КАС України, суд -

постановив:

Позов задовольнити.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь державного бюджету України Центрального району м. Миколаєва (за КЕКД № 21081100, р/р0006 в ГУДКУ у Миколаївській області, МФО - 82601, ) штраф в сумі 1700 (одна тисяча сімсот) грн. 00 коп.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня її проголошення. В разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя Василяка Д.К.

кат.