Справа № 646/8189/16-а
Суддя: Старосуд М.І.
Дата ухвалення: 2017-03-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 березня 2017 р. Справа № 646/8189/16-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі
Головуючого судді: Старосуда М.І.
Суддів: Лях О.П. , Яковенка М.М. ,
при секретарі судового засідання Жданюк А.О.
за участю представника відповідача - Пономаренка В.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Міністерства оборони України на постанову Червонозаводського районного суду м. Харкова від 02.12.2016р. по справі № 646/8189/16-а
за позовом ОСОБА_1
до Міністерства оборони України
про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,
ВСТАНОВИЛА
Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просив: визнати протиправною бездіяльність Міністерства оборони України щодо відмови у прийнятті рішення про призначення позивачу одноразової грошової допомоги, передбаченої ст.16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їхніх сімей»; зобов`язати Міністерство оборони України прийняти рішення про призначення позивачу одноразової грошової допомоги, передбаченої ст.16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їхніх сімей», у відповідності до Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження у військовому резерві, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013р. №975, та надіслати вказане рішення ІНФОРМАЦІЯ_1 для видання наказу про виплату такої допомоги позивачу; зобов`язати Міністерство оборони України подати звіт про виконання рішення.
Постановою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 02.12.2016р. адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково.
Визнано протиправною бездіяльність Міністерства оборони України щодо відмови у прийнятті рішення про призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, яка передбачена ст.16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їхніх сімей».
Зобов`язано Міністерство оборони України прийняти рішення про призначення ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , податковий номер НОМЕР_1 ) одноразової грошової допомоги, яка передбачена ст.16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їхніх сімей», у відповідності до Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження у військовому резерві, який затверджено Постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013р. №975, та надіслати вказане рішення ІНФОРМАЦІЯ_1 для видання наказу про виплату такої допомоги ОСОБА_1 . В решті позову відмовлено.
Не погодившись з прийнятою постановою в частині задоволення позовних вимог, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції в зазначеній частині та прийняти нову постанову в цій частині, якою відмовити у задоволенні позовних вимог. В обґрунтування апеляційної скарги апелянт посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права, оскільки суд не врахував, що в даному випадку Держприкордонслужба уповноважена проводити медичні огляди і вирішувати питання щодо надання одноразової грошової допомоги.
В судовому засіданні суду апеляційної інстанції представник відповідача, наполягаючи на порушенні судом першої інстанції, при прийнятті постанови, норм матеріального права, просив скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою відмовити у позові, з обставин і обґрунтувань, викладених в апеляційній скарзі.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду в частині задоволення позову та доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Як вбачається з копії військового квитка НОМЕР_2 , виданого 27.10.1983р. Комінтернівським районним військовим комісаріатом м. Харкова, довідки №95/В3, виданої 31.07.2015р.Комінтернівським об`єднаним районним військовим комісаріатом м. Харкова, позивач проходив військову службу у Збройних силах з 27.10.1983р. по 05.01.1986р., з яких приймав участь у бойових діях у складі діючої армії у Республіці Афганістан з 27.02.1984р. по 02.04.1984р., з 03.04.1984р. по 11.07.1985р., з 25.07.1985р. по 31.10.1985р.
З архівної довідки №21/59/Д-10218, виданої 09.09.2013р. Федеральним державним казенним підприємством «Центральний прикордонний архів Федеральної служби безпеки Російської Федерації» вбачається, що військовослужбовець військової частини НОМЕР_3 рядовий ОСОБА_1 знаходився на території Республіки Афганістан з 27.02.1984р. по 02.04.1984р., з 03.04.1984р. по 11.07.1985р., з 25.07.1985р. по 31.10.1985р. На підставі наказу МБ РФ від 02.05.1993р. №0119 військова частина НОМЕР_3 входить до переліку військових частин та підрозділів прикордонних військ КДБ СРСР, які були направлені для здійснення військової допомоги Республіці Афганістан на території країни
Протоколом №2655 від 01.11.2013р. засідання Центральної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишнього військовослужбовця встановлено, що у 1985 році позивач отримав поранення (контузію), у тому числі, поранення голови, тулуба, обох ніг (контузія 1985р.) пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велися бойові дії, що підтверджено військово-медичними та військово-обліковими документами.
Згідно довідки до Акту огляду МСЕК від 23.06.2014р. позивачу первинно встановлено третю групу інвалідності з 23.06.2014р. до 01.07.2015 р. у зв`язку з пораненням (контузією), які пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні у країнах, де проводилися бойові дії.
Відповідно до Акту огляду МСЕК від 08.07.2015р. позивачу при повторному огляді встановлено третю групу інвалідності з 01.07.2015р. у зв`язку з пораненням (контузією), які пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні у країнах, де проводилися бойові дії; дата чергового огляду 23.06.2017р.
Позивач подав до Харківського обласного військового комісаріаті заяву та необхідні документи для направлення в комісію Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби.
Листом №1482/ВСЗ від 01.07.2016р. ІНФОРМАЦІЯ_3 повідомив позивача про рішення Комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби від 03.06.2016 року (протокол №45 п.17).
Вказаним рішенням Комісія МОУ встановила, що, оскільки на день звільнення з військової служби позивач проходив службу у Прикордонних військах КДБ СРСР, то згідно з п.17 Порядку призначення і виплати одноразової допомоги, затвердженим Постановою КМУ від 25.12.2013р. №975, та зі ст.23 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» витрати, пов`язані з виплатою одноразової грошової допомоги позивачу мають здійснюватися Державною прикордонною службою України.
Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що саме на Міністерство оборони України як на головного розпорядника коштів покладено обов`язок щодо прийняття рішення про виплату одноразової грошової допомоги, в тому числі особам, які проходили військову службу у Прикордонних військах КДБ СРСР, у разі встановлення їм відповідної групи інвалідності.
Колегія суддів вважає передчасним такий висновок суду першої інстанції з наступних підстав.
Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги на час встановлення позивачу третьої групи інвалідності затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013р. № 975 (далі Порядок).
Згідно пункту 12 Порядку призначення і виплата одноразової грошової допомоги військовослужбовцям, військовозобов`язаним та резервістам, яких призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, здійснюється Міноборони, іншими центральними органами виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями та правоохоронними органами, та іншими органами державної влади, військовими формуваннями та правоохоронними органами, в яких передбачено проходження військової служби військовослужбовцями, навчальних (або перевірочних) та спеціальних зборів - військовозобов`язаними, проходження служби у військовому резерві - резервістами (далі - розпорядник бюджетних коштів).
Пунктом 13 Порядку передбачено, що керівник уповноваженого органу подає у 15-денний строк з дня реєстрації всіх документів розпорядникові бюджетних коштів висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги, до якого додаються документи, зазначені в пунктах 10 і 11 цього Порядку.
Розпорядник бюджетних коштів приймає у місячний строк після надходження зазначених документів рішення про призначення або відмову у призначенні одноразової грошової допомоги і надсилає його разом з документами уповноваженому органові для видання наказу про виплату такої допомоги особам, які звернулися за нею, або у разі відмови для письмового повідомлення заявника із зазначенням мотивів відмови.
Отже, виключно рішеннями вирішуються питання про призначення або відмову у призначенні одноразової грошової допомоги і саме такі рішенням відповідача породжують певні правові наслідки для заявників і мають обов`язковий характер.
Згідно пункту 15 Порядку, рішення про відмову у призначенні грошової допомоги може бути оскаржено в установленому порядку.
Відповідно до приписів ст. 17 Кодексу адміністративного судочинства України, предметом розгляду по суті в порядку адміністративного судочинства є не будь-які рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а лише ті, що породжують права та обов`язки учасників спірних правовідносин.
Отже, обов`язковою ознакою рішень, дій суб`єкта владних повноважень, які можуть бути оскаржені до суду, є те, що вони безпосередньо породжують певні правові наслідки для суб`єктів відповідних правовідносин і мають обов`язковий характер.
Згідно пункту 17 протокольного рішення комісії Міністерства оборони України № 45 від 03.06.2016 року позивачу відмовлено в призначені одноразової грошової допомоги, оскільки на день звільнення з військової служби позивач проходив службу у Прикордонних військах КДБ СРСР і в поданих документах немає документа про обставини поранення.
Однак, як вбачається з матеріалів справи, позивач не оскаржив пункт 17 протокольного рішення комісії Міністерства оборони України № 45 від 03.06.2016 року про відмову в призначенні йому одноразової грошової допомоги і вказане рішення є чинним.
Позивач просив визнати протиправною бездіяльність Міністерства оборони України щодо відмови у прийнятті рішення про призначення йому одноразової грошової допомоги.
Колегія суддів зазначає, що не бездіяльність відповідача, а його рішення про відмову в призначенні одноразової грошової допомоги безпосередньо породжує для позивача певні правові наслідки і має обов`язковий характер.
За таких обставин, колегія суддів вважає помилковим висновок суду першої інстанції щодо наявності підстав для часткового задоволення позову, оскільки не бездіяльністю відповідача, а його рішенням, яке є чинним на даний час, позивачу відмовлено в призначенні одноразової грошової допомоги.
Таким чином, без скасування рішення відповідача про відмову в призначенні одноразової грошової допомоги суд першої інстанції безпідставно визнав бездіяльність відповідача протиправною та безпідставно зобов`язав відповідача прийняти рішення про призначення позивачу одноразової грошової допомоги.
Відповідно до ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
У відповідності до п.п.1, 3, 4 ч.1 ст.202 КАС України неповне з`ясування обставин у справі, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, є підставами для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення.
Згідно ч.2 ст.205 КАС України суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги може прийняти нову постанову, якою суд апеляційної інстанції задовольняє або не задовольняє позовні вимоги.
З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що наявні підстави для скасування оскарженого судового рішення та прийняття нової постанови про відмову в задоволенні позову.
Керуючись ст.ст.41 160, 167, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А

Апеляційну скаргу Міністерства оборони України задовольнити частково.
Постанову Червонозаводського районного суду м. Харкова від 02.12.2016р. по справі № 646/8189/16-а скасувати.
Прийняти нову постанову, якою в задоволенні позову ОСОБА_1 до Міністерства оборони України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії відмовити.
Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня її складення в повному обсязі з 03.03.2017 року.

Головуючий суддя (підпис)Старосуд М.І.
Судді(підпис) (підпис) Лях О.П. Яковенко М.М.