Справа № 265/650/16-а
Суддя: Гаврищук Тетяна Григорівна
Дата ухвалення: 2017-03-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Щербіна А. В.
Суддя-доповідач - Гаврищук Т.Г.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 березня 2017 року справа №265/650/16-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Гаврищук Т.Г.

суддів: Блохіна А.А.

Сухарька М.Г.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Маріупольського міського центру зайнятості на постанову Орджонікідзевського районного суду м.Маріуполя Донецької області від 02 грудня 2016 року по справі №265/650/16-а (головуючий І інстанції Щербіна А.В.) за позовом ОСОБА_1 до Маріупольського міського центру зайнятості про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Маріупольського міського центру зайнятості про визнання протиправними дій щодо не нарахування та невиплати допомоги по безробіттю у повному обсязі; усунення порушеного права та зобов`язання здійснити донарахування й виплату допомоги по безробіттю у встановленому законом розмірі в сумі 17 355 грн. за весь період знаходження на обліку.

Постановою Орджонікідзевського районного суду м.Маріуполя Донецької області від 02 грудня 2016 року позовні вимоги задоволено частково, визнано протиправною бездіяльність по не нарахуванню й виплаті допомоги по безробіттю в повному обсязі; зобов`язано здійснити перерахунок та виплату допомоги по безробіттю за весь період знаходження на обліку виходячи з розміру середньої плати, обчисленої для розрахунку виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням. В задоволені решти позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі відповідач просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги відповідач посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального права. Відповідач вважає, що судом першої інстанції не враховано, що у зв`язку з закінченням 20.08.2015 року строку, встановленого п.6.5 Порядку №307, не було юридичних підстав для перерахунку розміру допомоги по безробіттю. Відповідач також зазначив, що маючи при собі оригінал довідки про заробітну плату для розрахунку виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, нехтуючи вимогами п.1 ст.23 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», п. 6.5 Порядку №307, позивач свідомо не надавав оригінал довідки. Крім того, відповідач вважає, що суд першої інстанції безпідставно у своєму рішенні посилався на Порядок №613, який набрав чинності 31.07.2015р., тобто вже після реєстрації позивача в центрі зайнятості та призначення допомоги по безробіттю.

Відповідачем на адресу Донецького апеляційного адміністративного суду надіслано клопотання про розгляд адміністративної справи без участі представника відповідача.

Особи, які беруть участь у справі, у судове засідання не з`явились, про дату, час і місце апеляційного розгляду були повідомленні належним чином, а тому згідно до вимог п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 197 КАС України справу було розглянуто в порядку письмового провадження.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, дійшла висновку про те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Судом першої інстанції та під час апеляційного розгляду справи встановлено, що Красноградським районним центром зайнятості позивачу було надано статус безробітного з 13.02.2015р. та наказом від 02.02.2015р.№НТ 150220 призначено допомогу по безробіттю з 20.02.2014р. по 14.02.2016р.

Наказом від 20.04.2015р. №НТ150420 позивачеві припинено виплату допомоги по безробіттю у зв`язку з поданням письмової заяви про відмову від послуг державної служби зайнятості відповідно до п.10 п.1 ст.31 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» N 1533-III з 02.04.2015р. та припинено реєстрацію безробітних у зв`язку з поданням заяви про припинення реєстрації відповідно до абз.17 п.1 п.37 Порядку з 02.04.2015р.

Відповідач наказом №НТ150422 від 22.04.2015 року на підставі п.п.1,3,4 ст.22 та п.1 ст.23 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» N 1533-III (далі Закон N 1533-III) поновив позивачу статус безробітного з 22.04.2015 року та виплату допомоги по безробіттю відповідно до п.6.8, п.6.9, п.6.10 Порядку надання допомоги по безробіттю, у тому числі одноразової її виплати для організації безробітними підприємницької діяльності,з 22.04.2015 року по 19.03.2016 року.

Розмір допомоги був визначений відповідачем у відповідності до п.2 ст.22 Закону N1533-III у мінімальному розмірі.

Наказом від 21.03.2016р. №160321 позивачеві припинено виплату допомоги по безробіттю у зв`язку із закінченням строку виплати з 20.03.2016р. та припинено реєстрацію безробітних у зв`язку з поданням заяви про припинення реєстрації відповідно до абз.17 п.1 п.37 Порядку з 21.03.2016р.

Наведені обставини сторонами не оспорюються.

Умови та тривалість виплати допомоги по безробіттю визначено статтею 22 Закону N1533-III, згідно частини 1 якої право на допомогу по безробіттю залежно від страхового стажу мають застраховані особи, визнані в установленому порядку безробітними, страховий стаж яких протягом 12 місяців, що передували реєстрації особи як безробітної, становить не менше ніж шість місяців за даними Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

За приписами частини другої цієї статті застраховані особи, визнані в установленому порядку безробітними, які протягом 12 місяців, що передували реєстрації особи як безробітної, за даними Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування мають страховий стаж менше шести місяців або звільнені з останнього місця роботи з підстав, передбачених статтею 37, пунктами 3, 4, 7 і 8 статті 40, статтями 41 і 45 Кодексу законів про працю України (322-08), а також з аналогічних підстав, визначених іншими законами, особи, зазначені у частині другій статті 6 цього Закону, особи, зазначені в абзаці третьому частини четвертої статті 7 Закону України "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб" (1706-18), мають право на допомогу по безробіттю у мінімальному розмірі.

У частині 1 статті 23 Закону N 1533-III визначено, що застрахованим особам, зазначеним у частині першій статті 22 цього Закону, розмір допомоги по безробіттю визначається у відсотках до їх середньої заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до порядку обчислення середньої заробітної плати (доходу) для розрахунку виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням (1266-2001-п), затвердженого Кабінетом Міністрів України, залежно від страхового стажу, але не менше ніж мінімальний розмір допомоги по безробіттю, встановлений правлінням Фонду для цієї категорії осіб: до 2 років - 50 відсотків; від 2 до 6 років - 55 відсотків; від 6 до 10 років - 60 відсотків; понад 10 років - 70 відсотків.

Згідно п.4 Порядку обчислення середньої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення) для розрахунку виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, затв. постановою Кабінету Міністрів України від 26 вересня 2001 р. № 1266 (далі Порядок №1266) розрахунковим періодом, за який обчислюється середня заробітна плата (дохід, грошове забезпечення) для застрахованих осіб (включаючи осіб, які працюють неповний робочий день (робочий тиждень) та добровільно застрахованих осіб), є останні шість календарних місяців (з першого до першого числа), що передують місяцю, в якому настав страховий випадок (для страхування на випадок безробіття - в якому припинено дію трудового договору або особу знято з обліку у державного реєстратора як суб`єкта підприємницької діяльності, припинення адвокатської, нотаріальної, творчої або іншої діяльності, закінчення проходження служби.

За даними Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування страховий стаж позивача за останні 12 місяців, що передують реєстрації, становить 9 місяців.

Порядок надання допомоги по безробіттю, у тому числі одноразової її виплати для організації безробітними підприємницької діяльності, затверджено наказом Міністерства праці та соціальної політики України 20.11.2000 N 307, зареєстр. в Міністерстві юстиції України 14 грудня 2000 р. за N 915/5136 (далі Порядок №307), у п.6.5 якого визначено, що якщо в день призначення допомоги по безробіттю відсутні відомості, що впливають на розмір допомоги по безробіттю, то вона призначається у розмірі, установленому законодавством, до отримання необхідних відомостей, але не більше шести місяців з дня призначення цієї допомоги. Після їх отримання здійснюється перерахунок допомоги по безробіттю. Якщо зазначені відомості отримані пізніше шести місяців з вини безробітного, то перерахунок допомоги по безробіттю не здійснюється.

Під час розгляду справи встановлено, що довідка про заробітну плату від 24.04.2015р. №1029 не була своєчасно надана не з вини позивача, а тому колегія суддів погоджує висновок суду першої інстанції щодо наявності правових підстав для здійснення перерахунку допомоги по безробіттю.

Відповідно до ч.1 ст.8 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Колегія суддів погоджує висновок суду першої інстанції про те, що лише формальний підхід не може бути достатнім виправданням з боку держави для забезпечення реалізації позивачем гарантованих їй державою прав на соціальний захист та підтримку, яких вона потребувала виходячи з її статусу.

Як вбачається з матеріалів справи, на дату закінчення 6 місячного строку, встановленого п.6.5 Порядку №307, набрав чинності Порядок надання допомоги по безробіттю, у тому числі одноразової її виплати для організації безробітним підприємницької діяльності, затв. наказом Міністерства соціальної політики України 15.06.2015 № 613, зареєстр. в Міністерстві юстиції України 09 липня 2015 р. за № 821/27266, положеннями р.2 п.1 якого передбачено визначення допомоги по безробіттю на підставі відомостей Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - Державний реєстр) залежно від страхового стажу, заробітної плати (доходу), а також довідок про грошове забезпечення, виданих особі.

У п. 9 цього Порядку встановлено, що якщо на восьмий день з дати реєстрації безробітного, що є застрахованою особою, відсутні дані в повному обсязі для обчислення страхового стажу та середньої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення), допомога по безробіттю призначається в мінімальному розмірі, який встановлюється правлінням Фонду.

Після надходження уточнених даних про застраховану особу з Державного реєстру, для військовослужбовців - після подання особою документів з військового комісаріату, де така особа перебувала на обліку, військової частини або органів, де проходила службу, здійснюється перерахунок виплати допомоги по безробіттю з дня її призначення. У разі припинення реєстрації безробітного перерахунок може здійснюватися за заявою особи або за рішенням суду.

Наведена норма не містить будь-яких обмежень часом.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до вимог Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування рішення є порушення судом норм матеріального чи процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про те, що при розгляді справи судом першої інстанції було допущено неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

Судова колегія дійшла висновку про те, що підстави для скасування рішення суду першої інстанції відсутні, а тому відхиляє апеляційну скаргу і залишає судове рішення без змін.

Керуючись статтями 24, 184, 195, 196, 198, 200, 205, 207, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Маріупольського міського центру зайнятості на постанову Орджонікідзевського районного суду м.Маріуполя Донецької області від 02 грудня 2016 року по справі №265/650/16-а - залишити без задоволення.

Постанову Орджонікідзевського районного суду м.Маріуполя Донецької області від 02 грудня 2016 року по справі №265/650/16-а - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили через п`ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів після набрання законної сили.

Головуючий: Т.Г. Гаврищук

Судді: А.А. Блохін

М.Г.Сухарьок