Справа № 201/2363/17
Суддя: Ткаченко Н. В.
Дата ухвалення: 2017-03-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 201/2363/17
Провадження № 2-а/201/101/2017
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2017р. Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді - Ткаченко Н.В.

при секретарі - Кірієнко Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська в м. Дніпрі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Інспектора 2 роти 3 батальйону Управління патрульної поліції в м. Дніпро лейтенанта Пономаренко Віктора Сергійовича про скасування постанови від 04.02.2017р. про накладення адміністративного стягнення, -

ВСТАНОВИВ:

14.02.2017р. до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська звернувся ОСОБА_1 з адміністративним позовом про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення.

В обґрунтування вимог позивач зазначав, що 04.02.2017р. постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі Серія АР № 132806 до позивача було застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу 425 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Зі слів інспектора патрульної поліції, позивач порушив п. 19.1 (а) Правил дорожнього руху, згідно якого керуючи транспортним засобом в умовах недостатньої видимості не ввімкнув ближнє світло або протитуманки, в той час, як умов недостатньої видимості в даний період часу в м. Дніпро не спостерігалося.

Позивач вказував також, що відповідачем не було досліджено та прийнято до уваги його пояснення про відсутність будь-яких порушень з його боку та складу адміністративного правопорушення взагалі; не було роз'яснено його права; розгляд справи відбувався безпосередньо на місці зупинки інспектором патрульної поліції, а не за місцезнаходженням органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення у межах його територіальної юрисдикції згідно з адміністративно-територіальним устроєм України, до того ж без підготовки та надання позивачу часу для звернення за правовою допомогою, подання документів, які характеризують його особу, без з'ясування наявності свідків та відібрання у них пояснень, а також без виявлення інших доказів, що мають важливе значення для вирішення справи у точній відповідності до закону.

В судове засідання 02.03.2017р. представник позивача - ОСОБА_3 (діє на підставі договору від 01.03.2017р.) , просив його задовольнити в повному обсязі та закрити справу за відсутністю в діях позивача складу адміністративного правопорушення. Також в заяві до суду представник позивача просив адміністративний позов розглянути за його відсутності та без фіксації судового процесу технічними засобами.

Відповідач в судове засідання не з'явився, однак 01.03.2017р. надав через канцелярію суду письмові заперечення, в яких просив відмовити у задоволенні адміністративного позову, посилаючись на правомірність своїх дій щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, оскільки порушення останнім ПДР було зафіксовано на нагрудний відеореєстратор, копія відеозапису з якого, відповідач долучив до своїх заперечень.

За вищезазначених обставин суд розглядав адміністративний позов без фіксації судового процесу технічними засобами за правилами ст. 41 КАС України.

Суд, дослідивши матеріали адміністративної справи та наявні в ній докази, а також письмові заперечення відповідача, оглянувши відео диск, наданий співробітниками поліції до письмових заперечень, вважає, що адміністративний позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 04.02.2017р. інспектором 2 роти 3 батальйону Управління патрульної поліції в м. Дніпро лейтенантом Пономаренко В.С. складено постанову серії АР № 132806, згідно якої позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення за те, що керуючи автомобілем Lexus, державний номер № НОМЕР_1, о 10:30 год. на бул. Зоряний, 2 в м. Дніпрі, в умовах недостатньої видимості, не ввімкнув ближнє світло або протитуманки, чим порушив п. 19.1 (а). Правил дорожнього руху; та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн.

За частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок діяльності органів державної влади, їх посадових осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративні правопорушення, розглядати справи про такі правопорушення та притягати винних осіб до адміністративної відповідальності за їх вчинення, регулюється Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Згідно Кодексу України про адміністративні правопорушення ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення, у тому числі й віднесених до компетенції органів внутрішніх справ, здійснюється на основі додержання принципу законності (ч.ч. 1, 2 ст. 7); завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (ст. 245).

Відповідно до положень ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема: про порушення правил дорожнього руху (частини перша, друга і третя статті 122). Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог статті 245 КУпАП відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У наведених положеннях визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності.

Відповідно до ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ч. 1 ст. 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

За правилами ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

В підтвердження правомірності винесення оскаржуваної постанови про адміністративне правопорушення, відповідачем було надано відеозапис з нагрудної камери відеореєстратора, з дослідження якого, судом було встановлено, що дійсно транспортний засіб, яким керував ОСОБА_1, рухався без увімкнених фар ближнього світла в умовах незначного туману, водночас, відповідно до пункту 1.10 Правил дорожнього руху України під недостатньою видимістю розуміється видимість дороги в напрямку руху менше 300 м у сутінках, в умовах туману, дощу, снігопаду тощо, в той же час, відповідач не надав жодних доказів, які б вказували на наявність видимості дороги у напрямку руху автомобіля під керуванням ОСОБА_1 менше 300 метрів, враховуючи, що на дослідженому судом відеозапису зафіксовано, що в умовах незначного туману автомобіль патрульної поліції рухався на суміжній полосі для руху у попутному із автомобілем ОСОБА_1 напрямку на відстані не більше 5 метрів, а отже, відповідач об'єктивно був позбавлений можливості визначити напрямок видимості дороги на цій ділянці, що свідчить про недоведеність відповідачем обстановки вчинення адміністративного правопорушення, яке було інкриміновано ОСОБА_1

Таким чином, суд приходить до висновку, щодо недоведеності відповідачем правомірності прийнятого рішення про накладення на позивача адміністративного стягнення, а також факт вчинення позивачем адмінправопорушення.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 293 Кодексу України про адміністративні правопорушення за результатами оскарження постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності може бути прийнято рішення про скасування постанови і закриття справи.

Згідно п. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративне правопорушення провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин адміністративний позов підлягає задоволенню, постанова серії АР № 132806 від 04.02.2017р. про накладення на позивача адміністративного стягнення підлягає скасуванню, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закриттю за відсутністю в діях позивача складу адміністративного правопорушення.

На підставі ст. 94 КАС України, у зв'язку із задоволенням адміністративного позову та скасуванням постанови про накладення адміністративного стягнення, а також враховуючи Постанову Пленуму Вищого адміністративного суду України від 23.01.2015р. №2 «Про практику застосування адміністративними судами положень Закону України від 08.07.2011 №3674-VI «Про судовий збір» та правовий висновок Верховного суду України, викладений у постанові від 13.12.2016р. у справі № 306/17/16-а щодо відсутності підстав для сплати судового збору у справах зазначеної категорії, суд приходить до висновку що судові витрати по справі відносяться на рахунок держави і стягненню не підлягають.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 7, 245, 247, 251, 258, 289, 293 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст.ст. 41, 94, 158-163, 1712 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Інспектора 2 роти 3 батальйону Управління патрульної поліції в м. Дніпро лейтенанта Пономаренко Віктора Сергійовича про скасування постанови від 04.02.2017р. про накладення адміністративного стягнення - задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі Серія АР № 132806 від 04.02.2017р., якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн.

Провадження по адміністративній справі у відношенні ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП - закрити.

Апеляційна скарга подається до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої ст. 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Н.В.Ткаченко