Справа № 824/850/16-а
Суддя: Сапальова Т.В.
Дата ухвалення: 2017-02-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 824/850/16-а

Головуючий у 1-й інстанції: Левицький В. К.

Суддя-доповідач: Сапальова Т.В.

21 лютого 2017 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Сапальової Т.В.

суддів: Боровицького О. А. Матохнюка Д.Б. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Бондаренко С.А.,

представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача Тинка Юрія Сергійовича,

представника відповідача Решетняка Василя Федоровича,

представника відповідача Смутняка Олександра Васильовича,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Чернівецькій області на постанову Чернівецького окружного адміністративного суду від 15 листопада 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_6 до Головного управління Держгеокадастру у Чернівецькій області про визнання рішення протиправним,

В С Т А Н О В И В :

в жовтні 2016 року ОСОБА_6 звернувся до Чернівецького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Держгеокадастру у Чернівецькій області про визнання протиправним рішення № Н-2542/0-2482/6-16 від 19 вересня 2016 року про відмову у задоволенні його заяви з причин виявлених недоліків, а саме необхідності проведення обов'язкової державної експертизи проекту землеустрою та відсутності агрохімічного паспорта поля.

Постановою Чернівецького окружного адміністративного суду від 15 листопада 2016 року позов задоволено: визнано протиправним рішення Головного управління Держгеокадастру у Чернівецькій області від 19.09.2016 р. № Н-2542/0-2482/6-16 про відмову у задоволенні ОСОБА_6 заяви про затвердження проекту із землеустрою та зобов'язано Головне управління Держгеокадастру у Чернівецькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_6 про затвердження проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду площею 12,7936 га, кадастровий номер НОМЕР_1 для ведення фермерського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення на території Сторожинецької міської ради, Сторожинецького району (за межами населеного пункту).

Не погодившись з прийнятим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нову постанову про відмову в задоволенні позову. В апеляційній скарзі апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування всіх обставин справи, що призвело до неправильного її вирішення.

Представник позивача в судовому засіданні заперечив проти доводів апеляційної скарги, у зв'язку з чим просив залишити її без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

Представники відповідача в судовому засіданні підтримали вимоги апеляційної скарги та просили її задовольнити.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що відділом Держгеокадастру у Сторожинецькому районі Чернівецької області надано висновок "Про погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки" № 200/41-16 від 11 травня 2016 року, яким погоджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності з подальшою передачею її в оренду ОСОБА_6 для ведення фермерського господарства на території Сторожинецької міської ради, Чернівецької області (за межами населеного пункту) (а. с. 9).

Відповідно до висновку № 200/41-16 від 11 травня 2016 року проект землеустрою підлягає обов'язковій державній експертизі землевпорядної документації, у зв'язку з тим, що на земельній ділянці, площею 12,7936 га, відповідно до Технічної документації по якісній характеристиці земель для визначення плати за землю Сторожинецької міської Ради народних депутатів Сторожинецького району Чернівецької області визначено агрошифр ґрунтів 28 г (дерново-підзолисті суглинкові ґрунти), які згідно зі ст. 150 Земельного кодексу України належать до особливо цінних земель.

29 серпня 2016 року позивач звернувся до Головного управління Держгеокадастру у Чернівецькій області із заявою про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності з подальшою передачею її в оренду для ведення фермерського господарства на території Сторожинецької міської ради Чернівецької області (за межами населеного пункту) площею 12,7936 га, кадастровий номер НОМЕР_1 та передати йому в оренду строком на 7 років. До заяви додано: проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності з подальшою передачею її в оренду для ведення фермерського господарства на території Сторожинецької міської ради Чернівецької області (за межами населеного пункту); копію витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку; копію витягу з техдокументації про нормативно-грошову оцінку земельної ділянки; проект договору оренди землі (а.с. 8).

За результатами розгляду заяви Головне управління Держгеокадастру у Чернівецькій області листом від 19 вересня 2016 року за № Н-2542/0-2482/6-16 відмовило позивачу у затвердженні проекту землеустрою з наступних підстав: проект землеустрою підлягає обов'язковій державній експертизі відповідно до ч. 6 ст.123 Земельного Кодексу України; на титульній сторінці, кадастровому плані та відомості про обчислення площі відсутня відмітка, передбачена п.п. 2 п. 75 Порядку ведення ДЗК, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1051 від 17.10.2012 року; відсутній агрохімічний паспорт поля, який передбачений вимогами ст. 37 Закону України "Про охорону земель".

Не погодившись з відмовою у затвердженні проекту землеустрою, ОСОБА_6 звернувся з цим адміністративним позовом до суду.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відмова Головного управління Держгеокадастру у Чернівецькій області у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок позивача в оренду для ведення фермерського господарства, викладена у листі № Н-2542/0-2482/6-16 від 19.09.2016 року, є протиправною і підлягає скасуванню у частині необхідності обов'язкової державної експертизи та відсутності агротехнічного паспорту поля.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції по суті заявлених позовних вимог, виходячи з наступного.

Стаття 123 Земельного кодексу України встановлює порядок надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування.

Частиною 2 статті 123 Земельного кодексу України передбачено, що особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, передають у власність або користування такі земельні ділянки.

Відповідно до ч. 6 ст. 123 Земельного кодексу України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування у двотижневий строк з дня отримання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, а в разі необхідності здійснення обов'язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи приймає рішення про надання земельної ділянки у користування.

З матеріалів справи встановлено, що 29 серпня 2016 року позивач звернувся до Головного управління Держгеокадастру у Чернівецькій області із заявою про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності з подальшою передачею її в оренду для ведення фермерського господарства на території Сторожинецької міської ради Чернівецької області (за межами населеного пункту) площею 12,7936 га, кадастровий номер НОМЕР_1 та передати йому в оренду строком на 7 років. До заяви додано: проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності з подальшою передачею її в оренду для ведення фермерського господарства на території Сторожинецької міської ради Чернівецької області (за межами населеного пункту); копію витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку; копію витягу з техдокументації про нормативно-грошову оцінку земельної ділянки; проект договору оренди землі (а.с. 8).

Листом від 19 вересня 2016 року за № Н-2542/0-2482/6-16 Головне управління Держгеокадастру у Чернівецькій області відмовило позивачу у затвердженні проекту землеустрою, з наступних підстав, а саме: проект землеустрою підлягає обов'язковій державній експертизі відповідно до ч. 6 ст. 123 Земельного Кодексу України; на титульній сторінці, кадастровому плані та відомості про обчислення площі відсутня відмітка, передбачена п.п. 2 п. 75 Порядку ведення ДЗК, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1051 від 17.10.2012 року; відсутній агрохімічний паспорт поля, який передбачений вимогами ст. 37 Закону України "Про охорону земель".

Відповідно до статті 50 Закону України "Про землеустрій" проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється у разі формування нової земельної ділянки (крім поділу та об'єднання) або зміни цільового призначення земельної ділянки.

Проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок погоджуються та затверджуються в порядку, встановленому Земельним кодексом України.

Проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок включають: завдання на розроблення проекту землеустрою; пояснювальну записку; копію клопотання (заяви) про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (у разі формування та/або зміни цільового призначення земельної ділянки за рахунок земель державної чи комунальної власності); рішення Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (у випадках, передбачених законом); письмову згоду землевласника (землекористувача), засвідчену нотаріально (у разі викупу (вилучення) земельної ділянки в порядку, встановленому законодавством), або рішення суду; довідку з державної статистичної звітності про наявність земель та розподіл їх за власниками земель, землекористувачами, угіддями; матеріали геодезичних вишукувань та землевпорядного проектування (у разі формування земельної ділянки); відомості про обчислення площі земельної ділянки (у разі формування земельної ділянки); копії правовстановлюючих документів на об'єкти нерухомого майна для об'єктів будівництва III - V категорії складності, які розташовані на земельній ділянці; розрахунок розміру втрат сільськогосподарського та лісогосподарського виробництва (у випадках, передбачених законом); розрахунок розміру збитків власників землі та землекористувачів (у випадках, передбачених законом); акт приймання-передачі межових знаків на зберігання (у разі формування земельної ділянки); акт перенесення в натуру (на місцевість) меж охоронних зон, зон санітарної охорони, санітарно-захисних зон і зон особливого режиму використання земель за їх наявності (у разі формування земельної ділянки); перелік обмежень у використанні земельних ділянок; викопіювання з кадастрової карти (плану) або інші графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки (у разі формування земельної ділянки); кадастровий план земельної ділянки; матеріали перенесення меж земельної ділянки в натуру (на місцевість) (у разі формування земельної ділянки); матеріали погодження проекту землеустрою.

Згідно з ч. 4 ст. 123 Земельного кодексу України проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому статтею 186-1 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 186-1 Земельного кодексу України проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок усіх категорій та форм власності підлягає обов'язковому погодженню з територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що здійснює реалізацію державної політики у сфері земельних відносин.

Згідно з ч. 4-8 ст. 186-1 Земельного кодексу України розробник подає на погодження до органу, визначеного в частині першій цієї статті, за місцем розташування земельної ділянки оригінал проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, а до органів, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, - завірені ним копії проекту.

Органи, зазначені в частинах першій - третій цієї статті, зобов'язані протягом десяти робочих днів з дня одержання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або копії такого проекту безоплатно надати або надіслати рекомендованим листом з повідомленням розробнику свої висновки про його погодження або про відмову в такому погодженні з обов'язковим посиланням на закони та прийняті відповідно до них нормативно-правові акти, що регулюють відносини у відповідній сфері.

Підставою для відмови у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки може бути лише невідповідність його положень вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою або містобудівній документації.

Кожен орган здійснює розгляд та погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки самостійно та незалежно від погодження проекту іншими органами, зазначеними у частинах першій - третій цієї статті, у визначений законом строк.

Частиною 13 ст. 123 Земельного кодексу України встановлено, що підставою відмови у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки може бути лише його невідповідність вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів.

Відповідно до ч. 18 ст. 186 Земельного кодексу України Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади, органам місцевого самоврядування, іншим суб'єктам, визначеним цією статтею, при погодженні та затвердженні документації із землеустрою забороняється вимагати: додаткові матеріали та документи, не включені до складу документації із землеустрою, встановленого Законом України "Про землеустрій"; надання погодження документації із землеустрою будь-якими іншими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами та організаціями, погодження яких не передбачено цією статтею; проведення будь-яких обстежень, експертиз та робіт.

Так, колегія суддів зазначає, що відповідно до статті 50 Закону України "Про землеустрій" агрохімічний паспорт земельної ділянки не є складовою проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, отже відповідач за наслідками розгляду питання про затвердження проекту землеустрою за заявою позивача протиправно вимагав надання агрохімічного паспорту та порушив положення Земельного кодексу України в частині визначення порядку затвердження проекту землеустрою.

Згідно зі ст. 37 Закону України "Про охорону земель" власники та землекористувачі, в тому числі орендарі, земельних ділянок зобов'язані здійснювати заходи щодо охорони родючості ґрунтів, передбачені цим Законом та іншими нормативно-правовими актами України.

З метою здійснення контролю за динамікою родючості ґрунтів систематично проводиться їх агрохімічне обстеження, видаються агрохімічні паспорти, в яких фіксуються початкові та поточні рівні забезпечення поживними речовинами ґрунтів і рівні їх забруднення. Дані агрохімічної паспортизації земель використовуються в процесі регулювання земельних відносин при: передачі у власність або наданні в користування, в тому числі в оренду, земельної ділянки; зміні власника земельної ділянки або землекористувача; проведенні грошової оцінки земель; визначенні розмірів плати за землю; здійсненні контролю за станом родючості ґрунтів.

Так, колегія суддів зазначає, що відповідно до положень ст. 37 Закону України "Про охорону земель" обов'язок виготовлення агрохімічного паспорта поля не покладається на особу, яка звертається з заявою про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності з подальшою передачею її в оренду для ведення господарства.

З урахуванням наведеного, оцінивши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що відповідач під час прийняття рішення про відмову у затвердження проекту землеустрою, діяв всупереч положенням чинного законодавства, що регулює спірні правовідносини, тому рішення Головного управління Держгеокадастру у Чернівецькій області від 19 вересня 2016 року за № Н-2542/0-2482/6-16 в частині відмови у затвердженні проекту землеустрою у зв'язку з відсутністю агрохімічного паспорту поля підлягає скасуванню.

Оцінивши доводи апеляційної скарги про зобов'язання позивача провести обов'язкову державну експертизу проекту землеустрою, колегія суддів зазначає наступне.

Правові, організаційні і фінансові основи здійснення державної експертизи землевпорядної документації та порядок її проведення визначає Закон України "Про державну експертизу землевпорядної документації" від 17.06.2004 року № 1808-IV.

Відповідно до абз. 2 ст. 7 Закону України "Про державну експертизу землевпорядної документації" замовниками державної експертизи є органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування, землевласники, землекористувачі, підприємства, установи, організації і громадяни, заінтересовані у проведенні такої експертизи, а також розробники об'єктів державної експертизи.

Згідно зі ст. 22 Закону України "Про державну експертизу землевпорядної документації" до повноважень центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, у сфері державної експертизи належать: організація та проведення державної експертизи відповідно до закону; залучення висококваліфікованих спеціалістів і наукових працівників до проведення державної експертизи; методичне забезпечення та координація діяльності у сфері державної експертизи на територіальному рівні; методичне забезпечення діяльності у сфері державної експертизи розробників об'єктів державної експертизи; ініціювання проведення державної експертизи; узагальнення практики застосування законодавства з питань проведення державної експертизи та розроблення пропозицій щодо його вдосконалення; вирішення інших питань у сфері державної експертизи відповідно до закону.

Так, колегія суддів вважає необґрунтованими доводи апеляційної скарги щодо зобов'язання позивача провести обов'язкову державну експертизу проекту землеустрою, оскільки відповідно до вимог ст. 22 Закону України "Про державну експертизу землевпорядної документації" організація та проведення державної експертизи відповідно до закону належить до повноважень відповідача - Головного управління Держгеокадастру у Чернівецькій області, що відповідає меті діяльності цього органу.

Крім того, колегія суддів не погоджується з доводами апеляційної скарги щодо зобов'язання позивача здійснити обов'язкову державну експертизу землевпорядної документації у зв'язку з тим, що на земельній ділянці, кадастровий номер НОМЕР_1, визначено агрошифр грунтів 28 г, які згідно ст. 150 Земельного кодексу України належать до особливо цінних земель, з огляду на таке.

Згідно з висновком Головного управління Держгеокадастру у Чернівецькій області про погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності з подальшою передачею її в оренду ОСОБА_6 для ведення фермерського господарства на території Сторожинецької міської ради підлягає обов'язковій державній експертизі землевпорядної документації у зв'язку з тим, що на земельній ділянці, площею 12,7936 га, відповідно до технічної документації по якісній характеристиці земель для визначення плати за землю Сторожинецької міської ради народних депутатів Сторожинецького району Чернівецької області визначено агрошифр грунтів 28 г (дерново-підзолисті суглинкові грунти), які згідно ст. 150 Земельного кодексу України належать до особливо цінних земель (а.с. 9).

Згідно з ч. 1 ст. 8 Закону України "Про державну експертизу землевпорядної документації" державна експертиза проводиться в обов'язковій, вибірковій та добровільній формах.

Статтею 9 Закону України "Про державну експертизу землевпорядної документації" встановлено, що обов'язковій державній експертизі підлягають: схеми землеустрою і техніко-економічні обґрунтування використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць; проекти землеустрою щодо встановлення (зміни) меж адміністративно-територіальних одиниць; проекти землеустрою щодо організації і встановлення меж територій природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного призначення, оздоровчого, рекреаційного, історико-культурного, лісогосподарського призначення, земель водного фонду та водоохоронних зон, обмежень у використанні земель та їх режимоутворюючих об'єктів; проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок особливо цінних земель, земель лісогосподарського призначення, а також земель водного фонду, природоохоронного, оздоровчого, рекреаційного та історико-культурного призначення; проекти землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів; проекти землеустрою щодо приватизації земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; проекти землеустрою щодо приватизації земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; технічна документація із землеустрою щодо інвентаризації земель у разі формування земельних ділянок за рахунок особливо цінних земель, земель лісогосподарського призначення, а також земель водного фонду, природоохоронного, оздоровчого, рекреаційного та історико-культурного призначення; технічна документація з бонітування ґрунтів, нормативної грошової оцінки земельних ділянок.

Пунктом "а" ч. 1 ст. 150 Земельного кодексу України визначено, що до особливо цінних земель відносяться: у складі земель сільськогосподарського призначення: чорноземи нееродовані несолонцюваті на лесових породах; лучно-чорноземні незасолені несолонцюваті суглинкові ґрунти; темно-сірі опідзолені ґрунти та чорноземи опідзолені на лесах і глеюваті; бурі гірсько-лісові та дерново-буроземні глибокі і середньо глибокі ґрунти; дерново-підзолисті суглинкові ґрунти; коричневі ґрунти Південного узбережжя Криму, дернові глибокі ґрунти Закарпаття;

Крім того, пункти "б", "в", "г" частини 1 даної статті Кодексу до особливо цінних земель відносять: торфовища з глибиною залягання торфу більше одного метра і осушені незалежно від глибини; землі, надані в постійне користування НВАО "Масандра" та підприємствам, що входять до його складу; землі дослідних полів науково-дослідних установ і навчальних закладів; землі природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення, землі історико-культурного призначення.

З наказу Держкомзему України від 06.10.2003 р. № 245 "Про затвердження особливо цінних груп ґрунтів", який зареєстрований в Міністерстві юстиції України 28.10.2003 р. за № 979/8300, встановлено що назву агровиробничої групи ґрунту з шифром 28 г визначено, як "дерново-підзолисті поверхнево-оглеєні осушені легкосуглинкові ґрунти", а не "дерново-підзолисті суглинкові ґрунти".

Статтею 150 Земельного кодексу України встановлено вичерпний перелік особливо цінних земель, та не передбачено таких особливо цінних земель як дерново-підзолисті поверхнево-оглеєні осушені легкосуглинкові ґрунти.

З урахуванням наведеного, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що оскільки ст. 150 Земельного кодексу України не передбачено таких особливо цінних земель як дерново-підзолисті поверхнево-оглеєні осушені легкосуглинкові ґрунти, відмова позивачу у затвердженні проекту землеустрою у зв'язку з тим, що він підлягає обов'язковій державній експертизі є безпідставною.

На підставі вищевикладеного, оцінивши доводи апеляційної скарги та заперечень на неї, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про задоволення позовних вимог та визнання протиправним рішення Головного управління Держгеокадастру у Чернівецькій області від 19.09.2016 р. № Н-2542/0-2482/6-16 про відмову у задоволенні заяви позивача про затвердження проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду площею 12,7936 га, кадастровий номер НОМЕР_1 для ведення фермерського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення на території Сторожинецької міської ради, Сторожинецького району (за межами населеного пункту) в частині необхідності проведення обов'язкової державної експертизи проекту землеустрою та відсутності агрохімічного паспорта поля.

Крім того, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що з метою захисту порушених прав позивача, виходячи з принципу правової визначеності у спірних правовідносинах, необхідно зобов'язати Головне управління Держгеокадастру у Чернівецькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_6 про затвердження проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду площею 12,7936 га, кадастровий номер НОМЕР_1 для ведення фермерського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення на території Сторожинецької міської ради, Сторожинецького району (за межами населеного пункту), з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 162 КАС України у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про: 1) визнання протиправними рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень, про поворот виконання цього рішення чи окремих його положень із зазначенням способу його здійснення; 2) зобов'язання відповідача вчинити певні дії; 3) зобов'язання відповідача утриматися від вчинення певних дій; 4) стягнення з відповідача коштів; 5) тимчасову заборону (зупинення) окремих видів або всієї діяльності об'єднання громадян; 6) примусовий розпуск (ліквідацію) об'єднання громадян; 7) примусове видворення іноземця чи особи без громадянства за межі України; 8) визнання наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб'єкта владних повноважень.

Суд може прийняти іншу постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Так, для захисту порушеного права та з метою реального відновлення порушених прав, з урахуванням особливостей спірних правовідносин, суд, відповідно до положень Кодексу адміністративного судочинства України, може застосувати спосіб захисту права, який би гарантував дотримання і захист прав, свобод та інтересів позивача.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, яке регулює спірні правовідносини, та повністю спростовуються встановленими у справі обставинами.

Відповідно до статті 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі вищевикладеного колегія суддів дійшла висновку про те, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а відтак постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 29 лютого 2016 року слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Чернівецькій області залишити без задоволення, а постанову Чернівецького окружного адміністративного суду від 15 листопада 2016 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.

Ухвала суду складена в повному обсязі 28 лютого 2017 року.

Головуючий Сапальова Т.В.

Судді Боровицький О. А. Матохнюк Д.Б.