Справа № 127/27469/16-а
Суддя: Біла Л.М.
Дата ухвалення: 2017-03-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 127/27469/16-а

Головуючий у 1-й інстанції: Бойко В.М.

Суддя-доповідач: Біла Л.М.

02 березня 2017 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Білої Л.М.

суддів: Гонтарука В. М. Граб Л.С.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 19 січня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці про визнання дій незаконими та зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

В грудні 2016 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці про визнання дій незаконими та зобов'язання вчинити дії.

Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 19 січня 2017 року в позові відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, позивач подала апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

28 лютого 2017 року (вх.№ 3515/17) та 01 березня 2017 року (вх.№ 3690/17) на адресу суду надійшли заперечення на апеляційну скаргу від відповідача.

Сторони, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, в судове засідання не з'явилися, надавши суду заяви про розгляд справи в порядку письмового провадження 01 березня 2017 (вх.№ 3692/17) від відповідача та 02 березня 2017 року (вх.№ 3719/17) від позивача.

За таких обставин, а також враховуючи, що судом участь сторін в судовому засіданні не визнавалась обов'язковою, колегія суддів прийшла до висновку щодо можливості апеляційного розгляду справи в порядку письмового провадження у відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 197 КАС України.

Згідно з ч. 6 ст. 12, ч. 1 ст. 41 КАС України у випадку неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, під час судового розгляду повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не відбувається

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, надавши правову оцінку обставинам у справі, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити, а постанову суду першої інстанції - скасувати, зважаючи на наступне.

Як встановлено судом першої інстанції, позивач перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в м. Вінниці та отримує пенсію по віку з 25.06.2016 на підставі Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

11.10.2016 ОСОБА_2 звернулась до відповідача з заявою про виплату грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення, яка передбачена п. 7-1 Розділу XV Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", оскільки трудовий стаж позивача на посадах працівника освіти складає 32 роки 11 місяців та 16 днів.

Листом від 10.11.2016 № 2070/06-33-3/02-2 управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці відмовило позивачу у виплаті вказаної допомоги з тих підстав, що робота на посаді викладача відділу хореографії в Вінницькій дитячій школі мистецтв, де позивач працює з 31.01.1995 по теперішній час не може бути зарахована до стажу працівника освіти, так як Вінницька дитяча школа мистецтв підпорядкована Департаменту культури Вінницької міської ради і законодавством не передбачено призначення пенсії працівникам культури.

Вважаючи відмову відповідача незаконною та такою, що порушує її права, позивач звернулась до суду з даним позовом.

Суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні адміністративного позову, виходив з того, що відповідно до Статуту школи мистецтв, затвердженого рішенням Вінницької міської ради від 21.06.2013 № 1325, Вінницька дитяча школа мистецтв є закладом позашкільної освіти сфери культури та підпорядкована Департаменту культури Вінницької міської ради, тобто відноситься до закладів культури, а відтак у позивача відсутнє право на отримання грошової допомоги, згідно з п. 7-1 Розділу XV Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

З таким висновком суду першої інстанції не погоджується колегія суддів апеляційної інстанції, з огляду на наступне.

Так, ст. 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" визначено, що основним документом, який підтверджує стаж роботи є трудова книжка.

Згідно з ст. 24 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" страховий стаж - це період протягом якого особа підлягає загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачено страхові внески в сумі, не менший, ніж мінімальний страховий внесок.

Пунктом "е" ст. 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" визначено, що право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров'я та соціального забезпечення при наявності спеціального стажу роботи від 25 до 30 років за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, незалежно від віку.

Відповідно до п. 7-1 Розділу XV Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" особам, які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е"-"ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію, при призначенні пенсії за віком виплачується грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення.

За приписами ст. 4 Закону України "Про позашкільну освіту" позашкільна освіта є складовою системи безперервної освіти, визначеної Конституцією України, Законом України "Про освіту", цим Законом, і спрямована на розвиток здібностей та обдарувань вихованців, учнів і слухачів, задоволення їх інтересів, духовних запитів і потреб у професійному визначенні.

На підставі п. 6 Переліку типів позашкільних навчальних закладів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №433 від 06.05.2001, початкові спеціалізовані мистецькі навчальні заклади (школи естетичного виховання: музичні, художні, хореографічні, театральні, хорові, мистецтв та інші), відносяться до позашкільних навчальних закладів.

Відповідно до ст. 21 Закону України "Про позашкільну освіту" педагогічні працівники позашкільних навчальних закладів мають право на пенсію за вислугу років за наявності педагогічного стажу роботи не менше ніж 25 років.

Таким чином, викладач дитячої школи мистецтв є педагогічним працівником позашкільного навчального закладу і має право на пенсію за вислугу років при наявності відповідного педагогічного стажу роботи.

Згідно з Переліком закладів та установ освіти, охорони здоров'я і соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, що затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 04 листопада 1993 року № 909, зокрема, в загальноосвітніх навчальних закладах, військових загальноосвітніх навчальних закладах, музичних і художніх школах передбачені посади: учителі, логопеди, вчителі-логопеди, вчителі-дефектологи, викладачі, сурдопедагоги, тифлопедагоги, вихователі, завідуючі та інструктори слухових кабінетів, директори, завідуючі, їх заступники з навчально-виховної (навчальної, виховної), навчально-виробничої частини або роботи з виробничого навчання, завідуючі навчальною і навчально-виховною частиною, соціальні педагоги (організатори позакласної та позашкільної виховної роботи з дітьми), практичні психологи, педагоги-організатори, майстри виробничого навчання, керівники гуртків, секцій, студій та інших форм гурткової роботи.

Як вбачається з матеріалів справи, стаж працівника освіти ОСОБА_2 становить: з 14.05.1982 по 12.09.1986 на посаді вихователя ДНЗ № 71 м. Вінниці (4 роки 3 місяці та 28 днів); з 09.11.1987 по 30.01.1995 року на посаді керівника танцювальних та драматичних гуртків в ЗОШ №22 м. Вінниці (7 років 2 місяці 22 дні) та з 31.01.1995 до моменту призначення пенсії (25.06.2016) на посаді викладача відділу хореографії в Вінницькій дитячій школі мистецтв.

Разом з тим робота на посаді викладача відділу хореографії в Вінницькій дитячій школі мистецтв, де позивач працює з 31.01.1995 по теперішній час не зарахована відповідачем як стаж працівника освіти, так як Вінницька дитяча школа мистецтв підпорядкована Департаменту культури Вінницької міської ради.

Колегія суддів зауважує, що постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 № 909 затверджений перелік закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років. Посада викладача цим переліком не передбачена, однак за дорученням Кабінету Міністрів України від 06.01.1995 №397/21 дія зазначеної постанови поширена, в тому числі і на викладачів шкіл мистецтв без внесення змін до постанови, що підтверджується листом Міністерства соціального захисту населення України від 01.02.1995 №01-3/133-02-2.

Крім того, постановою Кабінету Міністрів України від 14.06.2000 № 963 затверджений Перелік посад педагогічних та науково-педагогічних працівників, яким передбачено, що посади вчителів, викладачів всіх спеціальностей, інструкторів фізкультури, методистів належать до категорії педагогічних працівників.

Враховуючи зазначене, судова колегія приходить до висновку, що педагогічний стаж позивача на день досягнення пенсійного віку (25.06.2016) становить 32 роки 11 місяців 26 днів.

Постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 № 1191 затверджений Порядок обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги, та її виплати.

Відповідно п. 2 вказаного Порядку до страхового стажу, що визначає право на виплату грошової допомоги, зараховуються періоди роботи в закладах та установах державної та комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е" і "ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", що передбачені переліком закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 4 листопада 1993 року № 909 "Про перелік закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років".

Згідно з п. 5 цього Порядку грошова допомога надається особам, яким починаючи з 1 жовтня 2011 року призначається пенсія за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", та які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 зазначеного Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е" - "ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію.

Положеннями п. 6 вказаного Порядку для визначення розміру грошової допомоги враховується місячний розмір пенсії, обчислений згідно зі статтями 27 і 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" станом на день її призначення.

Згідно з п. 7 вказаного Порядку виплата грошової допомоги здійснюється органами Пенсійного фонду України одноразово у розмірі десяти місячних пенсій за рахунок коштів Державного бюджету України одночасно з першою виплатою пенсії, яка призначена до виплати.

Таким чином, колегія судів приходить до висновку, що у позивача наявний спеціальний педагогічний стаж, її посади відносяться до посад педагогічних працівників, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років, до призначення пенсії за віком не отримувала будь-яку пенсію, а тому вона має право на нарахування та виплату грошової допомоги, яка передбачена п. 7-1 Розділу XV Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та постанови Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 № 1191.

Аналогічна позиція міститься в ухвалах Вищого адміністративного суду України від 14 січня 2016 року у справі № К/800/35148/15 та від 04 лютого 2016 року у справі №К/800/41514/15.

Підсумовуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції вважає, що доводи позивача викладені в апеляційній скарзі знайшли своє підтвердження, а відтак оскаржувана постанова прийнята судом першої інстанції з порушенням норм матеріального та процесуального права, без врахування всіх обставин, що мають значення для справи, у зв'язку із чим підлягає скасуванню.

Відповідно до ст. 202 КАС України підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є, зокрема, невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити повністю.

Постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 19 січня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці про визнання дій незаконими та зобов'язання вчинити дії скасувати.

Визнати протиправним рішення управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці, оформлене листом від 10.11.2016 № 2070/06-33-3/02-2, щодо відмови у зарахуванні до спеціального страхового стажу роботи, який дає право на отримання грошової допомоги в розмірі десяти місячних пенсій відповідно до п. 7-1 Розділу ХV Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", періоду роботи ОСОБА_2 з 31.01.1995 до 25.06.2016.

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці зарахувати до спеціального стажу, який дає право на отримання грошової допомоги в розмірі десяти місячних пенсій відповідно до п. 7-1 Розділу ХV Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", період роботи ОСОБА_2 з 31.01.1995 по 25.06.2016.

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці нарахувати та виплатити ОСОБА_2 грошову допомогу у розмірі десяти місячних пенсій відповідно до п. 7-1 Розділу ХV Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Стягнути на користь ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 1158 (тисяча сто п'ятдесят вісім) грн. 42 коп. з управління пенсійного фонду України в м. Вінниці за рахунок бюджетних асигнувань.

Постанова суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. ст. 212, 254 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі протягом трьох днів з дня закінчення розгляду справи.

Головуючий Біла Л.М.

Судді Гонтарук В. М. Граб Л.С.