Справа № 331/7732/16-а(2-а/331/232/2016)
Суддя: Чумак С.Ю.
Дата ухвалення: 2017-03-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

02 березня 2017 рокусправа № 331/7732/16-а(2-а/331/232/2016)
Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Чумака С. Ю.,

суддів: Гімона М.М. Юрко І.В. ,

секретар судового засідання: Федосєєва Ю.В.,

за участю представників позивача ОСОБА_1, ОСОБА_2 та представника відповідача ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпрі апеляційну скаргу громадянина Республіки Узбекистан ОСОБА_4 (Rakhmonov Alisherbek) на постанову Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 7 грудня 2016 року у справі № 331/7732/2016 (2-а/331/232/2016) за позовом Жовтневого РВ у м. Запоріжжі Управління Державної міграційної служби України в Запорізькій області до громадянина Республіки Узбекистан ОСОБА_4 про примусове видворення за межі України,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив громадянина Республіки Узбекистан ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт громадянина Республіки Узбекистан НОМЕР_1 виданий Р.Узбекистан 14.03.2012 року терміном до 03.11.2016 року - примусово видворити за межі України.

Постановою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 7 грудня 2016 року адміністративний позов задоволено. Прийнято рішення примусово видворити за межі України громадянина Республіки Узбекистан ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт громадянина Республіки Узбекистан НОМЕР_1 виданий Р.Узбекистан 14.03.2012 року терміном до 03.11.2016 року. Також надано дозвіл на затримання відповідача з поміщенням до Чернігівського пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України.

Не погодившись з таким судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати, а позов залишити без розгляду у зв'язку з пропуском строку звернення до суду.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, встановила наступне.

25.09.2015 року громадянин Республіки Узбекистан Рахмонов Алішербек прибув в Україну у приватних справах потягом через КПП «Харків Пасажирський», за паспортом НОМЕР_1 виданим Р. Узбекистан 14.03.2012 року терміном дії до 03.11.2016 року, і мав право перебувати на території України протягом 90 днів, тобто до 23 грудня 2015 року. (а.с. 7-10)

Протягом вказаного строку відповідач в установленому діючим законодавством України порядку не звертався із заявами про продовження строку перебування в Україні, про отримання посвідчення на постійне чи тимчасове проживання в Україні.

25.03.2016 року відносно відповідача Жовтневим РВ у м. Запоріжжі УДМС України в Запорізькій області було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ПР МЗП 134691 за ознаками правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 203 КУпАП, порушення іноземцями правил перебування в Україні, тобто проживання без документів на право проживання в Україні. Розглянувши справу про адміністративне правопорушення 25.03.2016 року Жовтневим РВ у м. Запоріжжі УДМС України в Запорізькій області було винесено постанову серії ПН МЗП 103310 про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 (п'ятсот десять) грн., який сплачено 26.03.2016 року. (а.с. 15-16)

26.03.2016 року відповідно до статті 26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», Жовтневим РВ у місті Запоріжжі УДМС України в Запорізькій області було прийняте рішення № 1 про примусове повернення з України громадянина Р. Узбекистан ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1. Відповідач зобов'язався добровільно виконати рішення про примусове повернення та покинути територію України у термін до 23.04.2016 року. (а.с. 11-12)

Під час прийняття рішення про примусове повернення з України відповідачу роз'яснено, що у випадку невиконання цього рішення добровільно, до нього буде застосоване примусове видворення, що передбачено ст. 30 Закону України «Про Правовий статус іноземців та осіб без громадянства».

Про прийняте рішення був повідомлений прокурор Запорізької місцевої прокуратури № 1 в Запорізькій області листом № 2310-951 від 26.03.2016 року. Другий екземпляр рішення про примусове повернення громадянин Республіки Узбекистан Рахмонов Алішербек отримав, з правами та наслідками невиконання вказаного рішення ознайомлений, про що у справі є розписка. (а.с. 13, 17)

При вирішенні справи колегія суддів виходить з наступного.

Спірні правовідносини, що склались між сторонами, регулюються Законом України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», який визначає правовий статус іноземців та осіб без громадянства, які перебувають в Україні, та встановлює порядок їх в'їзду в Україну та виїзду з України.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземці та особи без громадянства, які перебувають на території України на законних підставах, - це іноземці та особи без громадянства, які в установленому законодавством чи міжнародним договором України порядку в'їхали в Україну та постійно або тимчасово проживають на її території, або тимчасово перебувають в Україні (п.7); іноземці та особи без громадянства, які постійно проживають в Україні, - іноземці та особи без громадянства, які отримали посвідку на постійне проживання, якщо інше не встановлено законом (п.8); іноземці та особи без громадянства, які тимчасово перебувають на території України, - іноземці та особи без громадянства, які перебувають на території Україні протягом дії візи або на період, установлений законодавством чи міжнародним договором України, або якщо строк їх перебування на території України продовжено в установленому порядку (п.9); іноземці та особи без громадянства, які тимчасово проживають в Україні, - іноземці та особи без громадянства, які отримали посвідку на тимчасове проживання, якщо інше не встановлено законом (п.10).

Відповідно до ч. 3 ст. 9 вказаного Закону строк перебування іноземців та осіб без громадянства в Україні встановлюється візою, законодавством України чи міжнародним договором України.

В силу вимог ч. 1 ст. 26 наведеного Закону іноземець або особа без громадянства можуть бути примусово повернуті в країну походження або третю країну, якщо їх дії порушують законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства або суперечать інтересам забезпечення національної безпеки України чи охорони громадського порядку, або якщо це необхідно для охорони здоров'я, захисту прав і законних інтересів громадян України за рішенням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органу Служби безпеки України або органу охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України), з подальшим повідомленням протягом 24 годин прокурору про підстави прийняття такого рішення. У рішенні про примусове повернення зазначається строк, протягом якого іноземець або особа без громадянства повинні виїхати з України. Зазначений строк не повинен перевищувати 30 днів з дня прийняття рішення.

Іноземець або особа без громадянства зобов'язані самостійно залишити територію України у строк, зазначений у рішенні про примусове повернення (ч. 5 ст. 26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства»).

Як зазначалося вище, 26.03.2016 року Жовтневим РВ у м. Запоріжжі УДМС України в Запорізькій області прийнято рішення № 1 про примусове повернення з України громадянина Республіки Узбекистан ОСОБА_4 та зобов'язано його добровільно виконати рішення про примусове повернення та покинути територію України у термін до 23.04.2016 року.

Частиною 1 ст. 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» передбачено, що центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органи охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України) або органи Служби безпеки України можуть лише на підставі винесеної за їх позовом постанови адміністративного суду примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення, крім випадків затримання іноземця або особи без громадянства за незаконне перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України та їх передачі прикордонним органам суміжної держави.

Отже, вказаною нормою статті встановлено, що примусове видворення з України іноземця на підставі винесеної постанови адміністративного суду застосовується, якщо рішення про примусове повернення не виконано іноземцем в установлений строк без поважних причин.

Статтею 31 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» визначено вичерпний обставин, за яких іноземець або особа без громадянства не можуть бути примусово повернуті чи примусово видворені або видані чи передані до країн, зокрема: де їх життю або свободі загрожуватиме небезпека за ознаками раси, віросповідання, національності, громадянства (підданства), належності до певної соціальної групи або політичних переконань; де їм загрожує смертна кара або страта, катування, жорстоке, нелюдське або таке, що принижує гідність, поводження чи покарання; де їх життю або здоров'ю, безпеці або свободі загрожує небезпека внаслідок загальнопоширеного насильства в ситуаціях міжнародного або внутрішнього збройного конфлікту чи систематичного порушення прав людини, або природного чи техногенного лиха, або відсутності медичного лікування чи догляду, який забезпечує життя; де їм загрожує видворення або примусове повернення до країн, де можуть виникнути зазначені випадки. Також забороняється колективне примусове видворення іноземців та осіб без громадянства.

Наведений перелік підстав є вичерпний і розширенню не підлягає.

На час розгляду справи відповідач не виконав рішення Жовтневого РВ у місті Запоріжжі УДМС України в Запорізькій області про примусове повернення від 26.03.2016 року № 1, територію України не покинув, продовжує порушувати міграційне законодавство України.

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що з огляду на невиконання в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення, відсутність документів на право перебування на території України та відсутність заборон на примусове видворення громадянина Республіки Узбекистан ОСОБА_4 наявні підстави для примусового видворення за межі території України відповідача.

Приймаючи до уваги, що відповідачем не виконано рішення про примусове повернення від 26.03.2016 року № 1 у встановлений строк без поважних причин, яке є чинним, не оскаржувалось та не скасовано, враховуючи відсутність у громадянина Республікии Узбекистана ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1, документів на право перебування на території України, з огляду на відсутність встановлених Законом України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» заборон на примусове видворення відповідача, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо наявності підстав для задоволення позовних вимог щодо примусового видворення за межі території України громадянина Республіки Узбекистан ОСОБА_4

Доводи відповідача про пропуск позивачем строку звернення до суду є безпідставними, оскільки останній про невиконання відповідачем рішення від 26.03.2016 дізнався з відповіді Головного центра обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України від 08.06.2016, яка до органу ДМС надійшла 16.06.2016 року. Позов до суду позивачем поданий 18 листопада 2016 року, тобто в межах шестимісячного строку з дня, коли позивач дізнався про невиконання громадянином Республіки Узбекистан Рахмоновим Алішербеком рішення про примусове повернення за межі України.

З огляду на вказане колегія суддів вважає, що постанова суду першої інстанції прийнята законно та обґрунтовано, апеляційна скарга відповідача, не ґрунтується на законі та не підлягає задоволенню, а постанова суду першої інстанції має бути залишена без змін.

Повний текст складено 6 березня 2017 року.

На підставі викладеного, керуючись статтями 195, 196, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу громадянина Республіки Узбекистан ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Постанову Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 7 грудня 2016 року у справі № 331/7732/16-а (2-а/331/232/2016) залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складення в повному обсязі шляхом подання касаційної скарги до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий: С.Ю. Чумак

Суддя: М.М.Гімон

Суддя: І.В. Юрко