Справа № 310/7769/16-а(2-а/310/687/16)
Суддя: Ясенова Т.І.
Дата ухвалення: 2017-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

27 лютого 2017 року справа № 310/7769/16-а(2-а/310/687/16)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючий суддя: Ясенова Т.І.

судді: Суховаров А.В. Чередниченко В.Є.

розглянувши у порядку письмового провадження у м. Дніпро адміністративну справу за апеляційною скаргою Бердянського обєднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області на постанову Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 07 грудня 2016 року та на додаткову постанову Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 12 грудня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Бердянського обєднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Бердянського обєднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, в якому просив визнати неправомірними дії відповідача щодо відмови у здійсненні перерахунку пенсії на підставі довідки прокуратури Запорізької області №18-727вих.-16 від 15.09.2016 року та зобовязати відповідача здійснити з 1 грудня 2015 року перерахунок та виплату пенсії відповідно до частин 12, 17 статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (в редакції Закону № 2663-ІІІ від 12.07.2001 року, яка діяла на час призначення пенсії) у розмірі 90 відсотків від розміру місячної заробітної плати, зазначеної у довідці прокуратури Запорізької області № 18-727вих.-16 від 15.09.2016, без обмеження граничного розміру пенсії.

Постановою Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 07 грудня 2016 року позов задоволено. Визнано неправомірними дії відповідача щодо відмови ОСОБА_1 у перерахунку пенсії за вислугу років. Зобовязано відповідача здійснити перерахунок пенсії за вислугу років позивачу, виходячи з розрахунку 90% від суми місячної заробітної плати, визначеної у довідці прокуратури Запорізької області від 15.09.2016 року №18-727вих., та виплатити різницю між фактично отриманою та належною до сплати сумою пенсії з 01 грудня 2015 року.

Додатковою постановою Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 12 грудня 2016 року стягнено за рахунок бюджетних асигнувань Бердянського обєднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору у розмірі 551,20 грн.

В апеляційній скарзі відповідач, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову та додаткову постанову, прийняти нову про відмову у задоволенні позовних вимог в повному обсязі

В обґрунтування апеляційної скарги відповідач посилається на те, що на час звернення позивача із заявою про перерахунок пенсії жодною правовою нормою наведена позивачем обставина не визначена в якості законодавчо встановленої підстави для перерахунку призначеної позивачу пенсії.

У відповідності до вимог статті 197 КАС України справа розглянута в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Судом встановлено, що позивач з 10.05.2007 року знаходиться на обліку в Бердянському обєднаному управлінні Пенсійного фонду України в Запорізькій області та отримує пенсію за вислугу років на підставі статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 року № 1789-XII, яка обчислена в розмірі 90 % від суми місячної заробітної плати.

06 жовтня 2016 року позивач звернувся до Бердянського обєднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області із заявою про проведення йому з 1 грудня 2015 року перерахунку пенсії відповідно до статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (в редакції на час призначення пенсії), виходячи з розрахунку 90% місячного заробітку, долучивши довідку прокуратури Запорізької області №18-727вих.-16 від 15.09.2016 про заробітну плату.

Листом відповідача №149/6-4 від 19.10.2016 року у проведенні перерахунку пенсії позивачу відмовлено у зв'язку з тим, що відсутні законодавчі підстави для перерахунку пенсії згідно поданої довідки.

Не погодившись з таким рішенням, позивач звернувся до суду з позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що зміни до статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» та інших нормативних актів, які були внесені (прийняті) після призначення позивачу пенсії, не можуть бути застосовані при перерахунку пенсії, а лише при призначенні нових пенсій працівникам прокуратури.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком, зважаючи на наступне.

Відповідно до пункту 5 Прикінцевих положень Закону України від 2 березня 2015 року № 213-VII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення», у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до Законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», «Про статус народного депутата України», «Про Кабінет Міністрів України», «Про судову експертизу», «Про Національний банк України», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про дипломатичну службу», Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України.

Підпунктом 1 пункту 3 розділу ХІІ Прикінцеві положення Закону України від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII «Про прокуратуру», що набрав чинності з 15 липня 2015 року, визнано таким, що втратив чинність Закон № 1789-ХІІ, крім, зокрема, частин третьої, четвертої, шостої та одинадцятої статті 50-1.

Частиною 17 статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» було передбачено, що призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.

Таким чином, зазначеною нормою права було визначено таку підставу (умову) для перерахунку раніше призначених пенсій як підвищення розміру заробітної плати працюючим прокурорсько-слідчим працівникам.

Разом з тим, Законом України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» №76-VIII від 28.12.2014 року, який набрав чинності 01 січня 2015 року, частину 17 статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» викладено у новій редакції, відповідно до якої умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України.

Водночас, пунктом 16 Прикінцевих положень Закону №76-VIII зобов'язано Кабінет Міністрів України у місячний строк з дня набрання чинності цим Законом забезпечити прийняття нормативно-правових актів, необхідних для реалізації цього Закону.

Аналогічних змін зазнала і частина 20 статті 86 нового Закону України «Про прокуратуру» № 1697-VII (набрав чинності 15.07.2015 р.) де визначено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України.

На момент звернення позивача до суду Кабінетом Міністрів України умови та порядок перерахунку призначених пенсій державним службовцям не визначені.

Отже, у період часу, з якого позивач просив здійснити перерахунок пенсії (з 01.10.2016р.), такої підстави (умови) перерахунку раніше призначених пенсії як підвищення розміру заробітної плати працюючим прокурорсько-слідчим працівникам законодавством визначено не було, відтак у відповідача були відсутні законні підстави для проведення перерахунку на підставі частини 17 статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру».

Враховуючи встановлені обставини справи, оцінивши докази у справі в їх сукупності та норми чинного законодавства, що регулюють спірні правовідносини, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що оскільки станом на час звернення до відповідача із заявою про проведення перерахунку пенсії ОСОБА_1, частина 17 статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» вже діяла в редакції, що не передбачає право на здійснення перерахунку пенсії у звязку з підвищенням розміру заробітної плати відповідних працівників, відсутні й підстави для застосування норми Закону, що втратила чинність.

Зміни, внесені Законом України № 76 від 28.12.2014 р. до частини 17 статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» № 1789 та до частини 20 статті 86 Закону України «Про прокуратуру» № 1697, неконституційними не визнавались і не скасовувались.

За своєю правовою природою право на перерахунок пенсії у зв'язку з підвищенням заробітної плати працівників за відповідною посадою є разовою формою підвищення грошової винагороди (пенсії) особам, які звільнені зі служби на пенсію. Вона може бути здійснена з метою забезпечення відповідності розміру пенсії особи порівняно із заробітною платою працюючих на відповідних посадах осіб, з метою стимулювання до довгострокового виконання особами професійних обов'язків до виходу на пенсію. В свою чергу, право на перерахунок пенсії не належить до таких соціально-правових гарантій державних службовців, як заробітна плата, спеціальні умови праці, пенсія, оскільки не є основним джерелом матеріального забезпечення та не має постійного характеру, безпосередньо не покриває соціальних ризиків, пов'язаних, зокрема, із хворобою, інвалідністю, старістю та виникає лише після звільнення на пенсію.

У рішенні від 26.12.2011 №20-рп/2011 Конституційний Суд України встановив, що передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. Крім того, такі заходи можуть бути обумовлені необхідністю запобігання чи усунення реальних загроз економічній безпеці України, що згідно з частиною першою статті 17 Конституції України є найважливішою функцією держави.

Таким чином, виключення законодавцем статті, що передбачала право на перерахунок пенсії у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних працівників прокуратури не може бути розцінено як звуження соціально-правових гарантій, порушення принципу передбачуваності Закону, та відповідно не створює обов'язку держави для здійснення перерахунку пенсії без правових на те підстав.

Також, згідно з частиною 1 статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

У відповідності до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином, Бердянське обєднане управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області не мало підстав здійснювати перерахунок пенсії позивачу на умовах та в порядку, закріплених нормою, що втратила чинність, а тому висновок суду першої інстанції щодо неправомірності дій відповідача про відмову в перерахунку пенсії у зв'язку зі збільшенням посадових окладів працівникам прокуратури, не ґрунтується на нормах діючого закону.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції неповно встановлено обставини, що мають значення для справи, допущено порушення норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, що у відповідності до статті 202 КАС України є підставою для скасування рішення суду першої інстанції з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову.

Відповідно до частини 6 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції або Верховний Суд України, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

Частиною 2 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони - суб'єкта владних повноважень, суд присуджує з іншої сторони всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати, пов'язані із залученням свідків та проведенням судових експертиз.

З огляду на викладене та враховуючи, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову, додаткова постанова про стягнення з відповідача витрат зі сплати судового збору підлягає скасуванню.

Керуючись п.3 ч.1 ст. 198, п.4 ч.1 ст. 202, ст.ст.205, 207 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Бердянського обєднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області - задовольнити.

Постанову Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 07 грудня 2016 року у справі № 310/7769/16-а(2-а/310/687/16) скасувати.

Додаткову постанову Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 12 грудня 2016 року у справі № 310/7769/16-а(2-а/310/687/16) скасувати.

У задоволенні позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій сторонам, та може бути оскаржена в касаційному порядку.

Головуючий: Т.І. Ясенова

Суддя: А.В. Суховаров

Суддя: В.Є. Чередниченко