Справа № 807/1588/16
Суддя: Луцович М.М.
Дата ухвалення: 2017-03-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

03 березня 2017 рокум. Ужгород№ 807/1588/16

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Луцович М.М.

при секретарі судового засідання Симканич Ю.В.

з участю сторін;

позивача ОСОБА_1,

представника відповідача не зявився

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Закарпатського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Ужгородської обєднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Закарпатській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Ужгородської обєднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Закарпатській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Ужгородської обєднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Закарпатській області форми «Ф» від 29 червня 2016 року № 22048-13 про визначення суми податкового зобов'язання по транспортному податку з фізичних осіб у розмірі 25000,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що позивач є власником автомобіля марки Toyota Highlander V6 4WD 2013 року випуску, об'ємом двигуна 3456 cм.куб. Ужгородською ОДПІ ГУ ДФС у Закарпатській області винесено податкове повідомлення-рішення форми «Ф» від 29 червня 2016 року № 22048-13, яким визначено суму податкового зобов'язання за транспортний податок з фізичних осіб в розмірі 25000,00 гривень. Оскаржуване податкове повідомлення-рішення позивач вважає неправомірним, оскільки, транспортний податок стягується з власників легкових автомобілів вартість яких перевищує 750 розмірів мінімальної заробітної плати. На офіційному сайті Міністерства економічного розвитку і торгівлі України у розділі «Розрахунок середньоринкової вартості транспортних засобів» розміщено калькулятор визначення вартості транспортного засобу та зазначено, що визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів для цілей оподаткування транспортним податком проводиться відповідно до п.267.2 ст.267 Податкового кодексу України за «Методикою визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів», затвердженою постановою Кабінету Міністрів України №66 від 18.02.2016. Заповнивши на даному офіційному сайті дані свого транспортного засобу, позивачем встановлено, що середньоринкова вартість його транспортного засобу, становить 723273,37 грн. 00 коп. Таким чином, позивач вважає, що його транспортний засіб не може розглядатися як обєкт оподаткування відповідно до ст.267 Податкового кодексу України за даних обставин позивач вважає зазначене податкове повідомлення-рішення незаконним (протиправним) і таким, що підлягає скасуванню.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю з мотивів, викладених у позовній заяві та просив їх задовольнити в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не забезпечив явку належним чином уповноваженого представника проте 24 лютого 2017 року надав суду заперечення проти позову згідно яких відповідач проти позову заперечує та просить суд відмовити в його задоволенні з мотивів правомірності прийнятого податкового повідомлення-рішення та заявив клопотання про розгляд справи без участі представника відповідача.

Відповідно до ч.4 ст. 128 КАС України у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів. Судом вжито достатніх заходів щодо належного повідомлення відповідача про відкриття провадження, про дату, час і місце судового розгляду даної адміністративної справи. Таким чином справа розглядається за відсутності представника відповідача на підставі наявних в матеріалах справи доказів.

Розглянувши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Відповідно до Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу ОСОБА_1 на праві власності належить автомобіль Toyota Highlander V6 4WD, 2013 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, обєм двигуна 3456 куб.см., зареєстрованого Ужгородським ВРЕР УДАІ УМВС України в Закарпатській області 25.07.2013року (а.с.15).

На підставі викладеного, Ужгородською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Закарпатській області прийнято податкове повідомлення-рішення від 29 червня 2016 року № 22048-13, яким ОСОБА_1 визначено до сплати податкове зобов'язання за платежем "транспортний податок з фізичних осіб" за 2016 рік у розмірі 25000,00 грн. (а.с.7).

Судом встановлено, що позивач 15 серпня 2016 року звертався до контролюючого органу за місцем реєстрації - Ужгородської ОДПІ ГУ ДФС у Закарпатській області, - за скасуванням чи відкликанням податкового повідомлення-рішення від 29 червня 2016 року № 22048-13, однак 05 жовтня 2016 року листом відділення у місті Ужгороді Ужгородської ОДПІ ГУ ДФС у Закарпатській області № 1330/К/07-01-13-00 „Про розгляд заяви" позивачу відмовлено у скасуванні податкового повідомлення-рішення від 29 червня 2016 року № 22048-13 та роз'яснено процедуру його оскарження (а.с.8).

Вважаючи незаконними податкове повідомлення-рішення та відмову контролюючого органу його відкликати чи скасувати, 12 жовтня 2016 року позивач звернувся до ГУ ДФС у Закарпатській області із скаргою про перегляд податкового повідомлення-рішення від 29 червня 2016 року № 22048-13(а.с.10).

24 жовтня 2016 року в доповнення до скарги позивачем були надіслані до ГУ ДФС у Закарпатській області підтверджуючі документи з додатку до договору купівлі-продажу ТЗ від 26.07.2013 року № 089 „Сервіс та гарантія" про пробіг належного йому автомобіля Тойота Хайлендер, 2013 року випуску, який станом на 07 грудня 2015 року становить 75210 км.(а.с.11).

28 жовтня 2016 року позивач отримав від ГУ ДФС у Закарпатській області рішення від 25 жовтня 2016 року про залишення скарги без розгляду вих. № 461/К/07-16-10-01-47, в якій вказано про пропущення строку його оскарження, при цьому не враховано ту обставину, що позивач спочатку звертався до контролюючого органу з вимогою відкликати (скасувати) вказане податкове повідомлення-рішення, керуючись підпунктом 267.6.10 пункту 267.6 статті 267 ПК України (а.с.12).

Оцінюючи обґрунтованість позовних вимог, суд виходить з наступного.

01.01.2015 року набрав чинності Закон України № 71-VIII від 28.12.2014 року "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи", яким згідно зі статтею 267 Податкового кодексу України було введено новий транспортний податок.

Відповідно положень норм названої статті платниками транспортного податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які мають зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством власні легкові автомобілі, що відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті є об'єктами оподаткування (підпункт 267.1.1).

Базою оподаткування відповідно до підпункту 267.3.1 є легковий автомобіль, що є об'єктом оподаткування відповідно до п.п.267.2.1 п.267.2 ст. 267 Податкового кодексу України.

Пунктом 267.4 статті 267 Податкового кодексу України встановлено, що ставка податку встановлюється з розрахунку на календарний рік у розмірі 25 000 гривень за кожен легковий автомобіль, що є об'єктом оподаткування відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті.

Базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному року (підпункт 267.5.1).

Згідно п. 267.6 статті 267 Податкового кодексу України обчислення суми податку з об'єкта/об'єктів оподаткування фізичних осіб здійснюється контролюючим органом за місцем реєстрації платника податку. Податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку та відповідні платіжні реквізити надсилаються (вручаються) платнику податку контролюючим органом за місцем його реєстрації до 1 липня року базового податкового (звітного) періоду (року).

Транспортний податок фізичними особами сплачується протягом 60 днів з дня вручення податкового повідомлення-рішення (абзац а) підпункту 267.8.1.

За позивачем зареєстрований транспортний засіб марки Toyota Highlander V6 4WD, 2013 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, обєм двигуна 3456 куб.см., що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії CAP 898417 (а.с.15).

Законом України від 24.12.2015 №909-VIII "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2016 році" (далі - Закон №909) внесені зміни до Податкового кодексу України (далі - Кодекс), зокрема, у частині справляння транспортного податку, які набрали чинності з 01.01.2016.

Підпунктом 267.1.1 пункту 267.1 статті 267 Кодексу визначено, що платниками транспортного податку є фізичні та юридичні особи, у тому числі нерезиденти, які мають зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством власні легкові автомобілі, що відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 статті 267 Кодексу є об'єктами оподаткування.

Об'єктом оподаткування Податкового кодексу України (в редакції із змінами, внесеними згідно із Законом №909-VIII), стали легкові автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п'яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року.

Така вартість визначається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику економічного розвитку, за методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, виходячи з марки, моделі, року випуску, типу двигуна, об'єму циліндрів двигуна, типу коробки переключення передач, пробігу легкового автомобіля, та розміщується на його офіційному веб-сайті (підпункт 267.2.1 п. 267.2 статті 267 Кодексу).

Отже, об'єктом оподаткування у 2016 році стали легкові автомобілі, середньоринкова вартість яких становить понад 1 033 500 грн. та з року випуску яких минуло не більше п'яти років (включно).

З 19 лютого поточного року набула чинності ОСОБА_2 визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів, затверджена постановою Кабміну від 18 лютого 2016 року № 66, яка встановлює механізм визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів (далі - автомобілі) для цілей їх віднесення до об'єктів оподаткування транспортним податком та зазначено, що Мінекономрозвитку забезпечує роботу офіційного веб-сайту в режимі, який дає змогу отримати інформацію про середньоринкову вартість автомобіля шляхом введення даних про їх марку, модель, рік випуску, тип двигуна, об'єм циліндрів двигуна, тип коробки переключення передач та пробіг.

Середньоринкова вартість належного позивачу транспортного засобу марки Toyota Highlander V6 4WD, 2013 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, обєм двигуна 3456 куб.см., визначена на офіційному веб-сайті Міністерства економічного розвитку і торгівлі України становить 723273,37 грн., що є меншою ніж 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня.

Відповідачем не представлено жодних доказів того, що належний позивачу автомобіль, станом на 1 січня 2016 року мав вартість більшу ніж вона розрахована згідно методики затвердженої Кабінетом міністрів України.

За таких підстав належний позивачу транспортний засіб не є об'єктом оподаткування, а тому він не зобов'язаний сплачувати транспортний податок.

Таким чином, позивачу безпідставно визначено суму податкового зобов'язання за платежем: транспортний податок з фізичних осіб в сумі 25000 грн.

З врахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що податкове повідомлення - рішення № 22048-13 від 29 червня 2016 року підлягає скасуванню, а позов ОСОБА_1- задоволенню.

Відповідно до ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ч.1 ст.94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Квитанцією від 02 листопада 2016 р. № ПН698 (а.с. 3) підтверджується сплата позивачем судового збору в розмірі 551,20 грн. Отже, відповідна сума підлягає присудженню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.11, 17, 71, 94, 158-163 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 - задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Ужгородської обєднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Закарпатській області форми «Ф» від 29 червня 2016 року № 22048-13 про визначення суми податкового зобов'язання по транспортному податку з фізичних осіб у розмірі 25000,00 грн.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Ужгородської обєднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Закарпатській області на користь ОСОБА_1 (88000, м. Ужгород, вул. Стрільнична, 61, код НОМЕР_2) судовий збір в сумі 551,20 грн. (п'ятсот п'ятдесят одна гривня 20 коп.).

Постанова набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 254 КАС України.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

СуддяОСОБА_2