Справа № 452/3331/16-а
Суддя: Улицький Василь Зіновійович
Дата ухвалення: 2017-02-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2017 р. Справа № 876/1911/17

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді: Улицького В.З.

суддів: Гулида Р.М., Кузьмича С.М.

при секретарі судового засідання: Дутка І.С.

за участі представника відповідача: Слюсар Г.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Самбірського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Львівської області на постанову Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 16.01.2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Самбірського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Львівської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИЛА:

У грудні 2016 року позивач звернулась до суду з позовом до Самбірського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Львівської області про визнання дій щодо відмови в перерахунку пенсії по втраті годувальника за померлого чоловіка ОСОБА_3 у зв'язку із зміною оплати праці неправомірними та зобов'язати відповідача здійснити перерахунок та виплачувати ОСОБА_2 пенсію по втраті годувальника за померлого чоловіка ОСОБА_3 у зв'язку із зміною оплати праці на підставі довідки прокуратури Львівської області від 07.07.2016 року про заробітну плату для обчислення пенсії, з розрахунку 60 % від суми місячної заробітної плати без обмеження граничного розміру пенсії, починаючи з 01.01.2016 року з урахуванням раніше проведених виплат.

Позивач позовні вимоги мотивувала тим, що з 15.11.2011 року вона перебувала на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в м. Самборі, Львівської області, правонаступником якого є Самбірське об'єднане управління Пенсійного фонду України Львівської області та отримувала пенсію по втраті годувальника за померлого чоловіка ОСОБА_3 у розмірі 60 відсотків від середньомісячного (чинного) заробітку згідно з Законом України «Про прокуратуру».

Постановою Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 16.01.2017 року позов задоволено.

Визнано неправомірною відмову Самбірського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Львівської області в перерахунку ОСОБА_2 розміру пенсії по втраті годувальника за померлого чоловіка ОСОБА_3 у зв'язку зі зміною оплати праці на підставі довідки прокуратури Львівської області від 07.07.2016 року про заробітну плату для обчислення пенсії, з розрахунку 60 % від суми місячного заробітку без обмеження граничного розміру пенсії. Зобов'язано Самбірське об'єднане управління Пенсійного фонду України Львівської області здійснити перерахунок та виплачувати ОСОБА_2 пенсію по втраті годувальника за померлого чоловіка ОСОБА_3 у зв'язку зі зміною оплати праці на підставі довідки прокуратури Львівської області від 07.07.2016 року про заробітну плату для обчислення пенсії, з розрахунку 60 % від суми місячної заробітної плати без обмеження граничного розміру пенсії, починаючи з 01.01.2016 року з урахуванням раніше проведених виплат.

Постанову суду першої інстанції оскаржило Самбірське об'єднане управління Пенсійного фонду України Львівської області. Вважає, що оскаржувана постанова прийнята з помилковим застосуванням норм матеріального та процесуального права та підлягає скасуванню з підстав викладених у апеляційній скарзі. Просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою в задоволенні позову відмовити.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу апелянта слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім, випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до ст.159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухваленим відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст.200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасовано правильне по суті рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Судом першої інстанції встановлено, що 08.07.2016 року ОСОБА_2 звернулась до Самбірського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Львівської області із заявою щодо перерахунку пенсії по втраті годувальника за померлого чоловіка ОСОБА_3 у відповідності зі ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру" у редакції, що діяла на час призначення їй пенсії в розмірі 60% від суми середньомісячного (чинного) заробітку її померлого чоловіка та додала довідку прокуратури Львівської області №18/1152 вих-16 від 07.07.2016 про його заробітну плату для обчислення пенсії.

Листом від 14.07.2016 року № 4946/03-27 Самбірським об'єднаним управлінням пенсійного фонду України позивачці повідомлено, що її заява від 08.07.2016 р. розглянута та роз'яснено, що згідно розділу ІІІ Прикінцевих положень Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02.03.2015 року № 213, у разі неприйняття до 01.06.2015 року щодо призначення всіх пенсій у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 01.06.2015 року скасовано норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначались відповідно до Закону України «Про прокуратуру». У зв'язку з викладеним із 01.06.2015 року пенсії в порядку та на умовах визначених Законом України «Про прокуратуру» не призначаються, а раніше призначені пенсії не перераховуються. Виходячи із зазначеного, для перерахунку раніше призначених пенсій за Законом України «Про прокуратуру» особам, оклад яких підвищено відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України 09.12.2015 року № 1013, підстави відсутні. А тому з врахуванням наведеного, протоколом від 12.07.2016 року № 10 позивачці відмовлено в перерахунку пенсії згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 року № 1013.

Як вбачається з матеріалів справи та підтверджується довідкою прокуратури Львівської області від 07.07.2016 року №18/1152 вбачається, що чоловік позивачки ОСОБА_3 працював у прокуратурі Львівської області на посаді заступника прокурора Самбірської міжрайонної прокуратури. Також наведено із чого складається його заробітна плата на 01.12.2015 року, які доплати передбачені чинним законодавством.

У позовній заяві також зазначено, що її померлий чоловік ОСОБА_3 працював в прокуратурі Львівської області на посаді заступника прокурора Самбірської міжрайонної прокуратури, та після виходу на пенсію йому була призначена та виплачувалася пенсія за вислугу років відповідно до частини І та 2 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» ( в редакції Закону від 05.11.1991 року № 1789-ХІІ) в розмірі 90 відсотків від суми його місячної (чинної) заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії.

На дату призначення позивачці пенсії (15.11.2011 року) частиною 17 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» визначено, що членам сімей прокурора чи слідчого, які були на його утриманні на момент смерті, призначається пенсія на випадок втрати годувальника, за наявності у нього стажу роботи в органах прокуратури не менше 10 років, у розмірі 60 відсотків від середньомісячного (чинного) заробітку на одного члена сім'ї.

Відтак, питання призначення та виплати позивачці пенсії (в тому числі проведення перерахунку) по втраті годувальника за померлого чоловіка ОСОБА_3 у розмірі 60 відсотків від середньомісячного і чинного) заробітку регулюється Законом України «Про прокуратуру» і порядок вирішення цих питань є однаковим як для прокурорсько-слідчих працівників, так і для членів їх сімей, які отримують пенсію по втраті годувальника.

В 2011 році законодавчими актами було змінено порядок призначення пенсій працівникам прокуратури.

Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08.07.2011 року № 3668-УІ, який набрав чинності з 01.10.2011 року, внесено зміни до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» № 1789-ХІІ (далі Закону), змінено у відсотках розмір пенсії за вислугу років, яка призначається прокурорам і слідчим у разі реалізації ними такого права.

Таким чином, підстави та порядок перерахунку пенсій прокурорам регулюють частини тринадцята, вісімнадцята статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ, положення яких щодо перерахунку пенсії у зв'язку із прийняттям Закону № З668-VI змін не зазнали (змінилася лише нумерація частин цієї статті).

Відповідно до частини тринадцятої статті 50-1 Закону (в редакції Закону України від 08.07.2011 року № 3668-VI) обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком.

Згідно з частиною вісімнадцятою статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, у якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії різницю в пенсії за минулий час може бути виплачена йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року № 213-VIII (пункт 5 Прикінцевих положень) визначено, що у разі неприйняття до 1 червня 2015 року Закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до окремих Законів України, у тому числі за Законом України «Про прокуратуру».

Позивачці пенсія була призначена 15.11.2011 року, тобто до набрання чинності вказаним Законом.

Таким чином, при перерахунку пенсії працівникам прокуратури має застосовуватися норма, що визначає розмір пенсії у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії, оскільки внесені Законом № 3668 зміни до ст. 50-1 Закону № 1789 щодо розміру пенсії у відсотках стосуються порядку призначення пенсії прокурорам і слідчим у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії. Процедури призначення та перерахунку пенсії різні за змістом і механізмом їх проведення. Нормами, які визначають механізм проведення перерахунку пенсії за вислугу років прокурорам, в тому числі і на випадок втрати годувальника, є ч.ч. 13, 18 ст. 50-1 Закону № 1789, які змін у зв'язку із прийняттям Закону № 3668 не зазнали.

Конституційний Суд України розглядаючи питання, пов'язані з реалізацією права на соціальний захист, сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція України виокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, які відповідно до ст. 17 Конституції України перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме: у Збройних Силах України, органах Служби безпеки України, міліції, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції, Управління державної охорони України, державної пожежної охорони, Державного департаменту України з питань виконання покарань тощо та члени їх сімей (рішення Конституційного Суду України від 06.07.1999р. № 8-рп/99 у справі щодо права на пільги та від 20.03.2002р. № 5-рп/2002 у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій).

У зазначених рішеннях Конституційний Суд України вказав, що необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення та членів їх сімей зумовлена насамперед тим, що служба у Збройних Силах України, інших військових формуваннях та правоохоронних органах держави пов'язана з ризиком для життя і здоров'я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей. Це повинно компенсуватися наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексу організаційно-правових економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення та членів їх сімей.

Виходячи із висловленого у рішеннях Конституційного Суду України розуміння сутності соціальних гарантій працівників правоохоронних органів, зокрема працівників прокуратури та членів їх сімей, зміст та обсяг досягнутих ними соціальних гарантій не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства.

Зазначені висновки також узгоджуються з правовими позиціями Верховного Суду України, викладеними в постановах від 10 грудня 2013 року (справа №21-348а1) та від 17 грудня 2013 року (справа №21-445а13), які відповідно до статті 244-2 Кодексу адміністративного судочинства України є обов'язковими для всіх судів України.

За таких обставин, посилання відповідача на внесені зміни до положень статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» та відмова позивачці в перерахунку пенсії на підставі п.5 Прикінцевих положень Закону України від 02.03.2015 року № 213-УІІ«Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення», є необгрунтованими, адже не підлягають застосуванню нові положення законодавства до правовідносин, які виникли до набрання ними чинності.

Аналізуючи наведене, суд апеляційної інстанції переконаний, що судом першої інстанції надано належну оцінку наявним у справі доказам, а їх достатня кількість та взаємний зв'язок у сукупності дали змогу суду першої інстанції зробити вірний висновок про наявність підстав для задоволення адміністративного позову.

Враховуючи викладене, колегія суддів не вбачає підстав для скасування постанови суду першої інстанції.

З наведеного вбачається, що доводи апеляційної скарги являються безпідставними та необґрунтованими та не спростовують висновків суду першої інстанції, правова оцінка доказів дана вірно, а відтак у задоволенні апеляційної скарги слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 160 ч. 3, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Самбірського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Львівської області залишити без задоволення, а постанову Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 16.01.2017 року у справі №452/3331/16-а - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення.

На ухвалу протягом двадцяти днів з моменту набрання нею законної сили може бути подана касаційна скарга безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий: В. Улицький

Судді: Р. Гулид

С. Кузьмич

Повний текст ухвали виготовлено та підписано 01.03.2017 року