Справа № 359/9685/16-а
Суддя: Парінов А.Б.
Дата ухвалення: 2017-03-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 359/9685/16-а Головуючий у 1-й інстанції: Вознюк С.М. Суддя-доповідач: Парінов А.Б.
У Х В А Л А

Іменем України

02 березня 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Парінова А.Б.,

суддів: Грибан І.О., Губської О.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Бориспільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області на постанову Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 27 січня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Бориспільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулася до суду з даним позовом, в якому просила суд зобов'язати Бориспільське об'єднане управління Пенсійного фонду України Київської області призначити їй наукову пенсію відповідно до ст. 24 Закону України «Про наукову та науково-технічну діяльність», починаючи з вересня 2016 року.

Постановою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 27 січня 2017 року позов задоволено.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що суд першої інстанції при винесенні оскаржуваного рішення помилково застосував норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 197 КАС України справа розглядається в порядку письмового провадження.

Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваної постанови суду першої інстанції, колегія суддів виходить з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що з 14.01.1981 року по 30.04.1981 року, з 20.07.1981 року по 06.09.2002 року ОСОБА_2 працювала провідним інженером, начальником сектору генпланів, начальником диспетчерського сектору планово-виробничого відділу, провідним інженером відділу інженерних пошуків та генпланів, начальником групи, головним спеціалістом, начальником відділу генпланів Державного проектного інституту «Укрдніпронафтотранс», а з 21.10.2002 року - на посаді начальника відділу генпланів в зазначеному інституті.

11.09.2002 року управлінням Пенсійного фонду України в Борисполі та Бориспільському районі Київської області їй була призначена пенсія згідно Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність».

З 01.01.2004 року зазначеним органом Пенсійного фонду України припинено нарахування та виплату позивачу пенсії.

У вересні 2016 року ОСОБА_2 звернувся до відповідача із заявою про призначення їй наукової пенсії відповідно до ст. 24 Закону України «Про наукову та науково-технічну діяльність».

За результатами розгляду заяви листом від 07.03.2016 року Бориспільським об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України Київської області відмовлено у призначенні пенсі у зв'язку з тим, що позивачем не надано документів, які б підтверджували роботу у наукових підрозділах (а.с. 5).

Вважаючи вказану відмову протиправною, позивач звернулася з даним позовом до суду.

Приймаючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що спірна відмова є протиправною, оскільки стаж наукової роботи позивача підтверджений, а припинення виплати пенсії, що була призначена у 2002 році на підставі нормативних актів, чинних на час призначення пенсії, є незаконним.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до статті 24 Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність» (в редакції, на час призначення позивачу наукової пенсії у 2002 року) до стажу наукової роботи зараховується час роботи на посадах наукових (науково-педагогічних) працівників незалежно від наявності наукового ступеня або вченого звання та посад, які до них прирівнюються, на підприємствах, в установах, організаціях, вищих навчальних закладах та закладах після дипломної освіти III - IV рівнів акредитації, у тому числі з підготовки керівних та управлінських кадрів, а також час роботи наукових (науково-педагогічних) працівників на посадах, зазначених у статті 118 Кодексу законів про працю України, якщо цій роботі безпосередньо передувала робота, передбачена частиною першою цієї статті. До стажу наукової роботи зараховується час навчання в аспірантурі, ад'юнктурі, докторантурі.

Перелік посад наукових (науково-педагогічних) працівників державних підприємств, установ, організацій, перебування на яких дає право на призначення пенсій та виплати грошової допомоги у разі виходу на пенсію відповідно до цієї статті, затверджується Кабінетом Міністрів України.

Пенсія науковому (науково-педагогічному) працівнику призначається при досягненні пенсійного віку жінкам - за наявності стажу роботи не менше 20 років, у тому числі стажу наукової роботи не менше 15 років.

Постановою Кабінету Міністрів України від 22 листопада 2001 року №1571 (яка була чинною на момент призначення позивачу наукової пенсії у 2002 році) та постановою Кабінету Міністрів України від 04 березня 2004 року №257 затверджені Перелік посад наукових (науково-педагогічних) працівників державних підприємств, установ, організацій, перебування на яких, дає право на призначення пенсій та виплати грошової допомоги у разі виходу на пенсію відповідно до статті 24 Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність» (далі - Перелік).

Відповідно до пункту 2 зазначеної постанови її дія поширюється на наукових працівників, які працювали на державних підприємствах, в установах, організаціях та вищих навчальних закладах колишніх Української РСР, інших республік СРСР, а також СРСР.

В пункті 4 Переліку зазначено підприємства, виробничі об'єднання, заклади охорони здоров'я, інші установи, організації, не зазначені в пунктах 1 - 3 цього переліку та такі посади: керівник (начальник, завідуючий тощо), головний інженер (конструктор, технолог, інший фахівець), провідний інженер (конструктор, технолог, інший фахівець) структурного підрозділу (відділення, відділу, лабораторії, сектору, бюро, групи тощо) з наукового напряму діяльності організації (її філіалу); головний інженер (конструктор, технолог, інший фахівець)наукового напряму, наукового проекту головний науковий співробітник; провідний науковий співробітник; старший науковий співробітник; науковий співробітник; молодший науковий співробітник.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про наукову та науково-технічну діяльність» науково-дослідною (науково-технічною) установою є юридична особа незалежно від форми власності, що створена в установленому законодавством порядку, для якої наукова або науково-технічна діяльність є основною і становить понад 70 відсотків загального річного обсягу виконаних робіт.

Для зарахування стажу роботи працівника до наукового, підприємство на якому працював позивач має бути науковою установою у розумінні статті 1 Закону України «Про наукову та науково-технічну діяльність», тобто має бути підтвердження, що наукова діяльність для нього є основною і становить понад 70 відсотків загального річного обсягу виконаних робіт.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 04 листопада 2014 року справа №21-385а14.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, з 14.01.1981 року по 30.04.1981 року, з 20.07.1981 року по 06.09.2002 року ОСОБА_2 працювала провідним інженером, начальником сектору генпланів, начальником диспетчерського сектору планово-виробничого відділу, провідним інженером відділу інженерних пошуків та генпланів, начальником групи, головним спеціалістом, начальником відділу генпланів Державного проектного інституту «Укрдніпронафтотранс», а з 21.10.2002 року - на посаді начальника відділу генпланів в зазначеному інституті.

Відповідно до п. 2.1. Статуту державного проектного інституту «Укрдіпронафторанс», перереєстрованого з Інституту проектування автозаправних станцій, об'єктів зберігання і транспортування нафтопродуктів, зареєстрованого Ватутінською районною державною адміністрацією м. Києва 23.02.2000 року, підприємство створено з метою забезпечення підприємств паливно-енергетичного комплексу, а також будь-яких Замовників проектної продукції науково-технічними та іншими послугами (а.с. 6-7).

Згідно з п. 2.2.2. вказаного Статуту підприємство у відповідності з покладеними на нього завданнями: розробляє проектно-кошторисну документацію; виконує інженерно-вишукувальні роботи; розробляє індивідуальні проекти на окремі об'єкти; розробляє технічну документацію та дослідні зразки обладнання; виконує техніко-економічне обґрунтування і схеми розвиту підприємств галузі по своїй спеціалізації та виконує інші завдання (а.с. 8).

З наведеного вбачається, що основною метою створення та основними завданнями, які виконуються Укрдіпронафтотранс є здійснення науково-технічної діяльності (проектно-пошукові та проектно-конструкторські роботи).

Відповідно до п. 1.1. Положення про відділ Генплану Державного проектного інституту «Укрдіпронафтотранс», відділ генплану являється самостійним структурним підрозділом Інституту. Відповідно до розділу 2 положення основними задачами відділу є також виконання проектно-пошукових та проектно-конструкторських робіт (а.с. 9-14).

Відповідно до довідки про підтвердження стажу наукової роботи від 09.2011 року № 10 ОСОБА_2 працювала в Державному проектному інституті «Укрдіпронафтотранс» з 20.07.1981 по 20.09.2011 року на посаді начальника відділу генпланів, що передбачено п. 3 Переліку посад наукових (науково-педагогічних) працівників підприємств, установ, організацій, вищих навчальних закладів ІІІ-ІV рівнів акредитації , перебування на яких дає право на призначення пенсії та виплату грошової допомоги у разі виходу на пенсію відповідно до ст. 24 Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 04.03.2004.

У довідці державного проектного інституту «Укрдіпронафтотранс» від 03.09.2002 (а.с. 17) зазначено, що проектно-конструкторське бюро (ПКТБ) організоване у 1968 році, діяло на підставі Загального положення про науково-дослідні, конструкторські і технологічні установи, займалося проектно-пошуковими та проектно-конструкторськими роботами, які згідно з визначенням ст. 1 Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність» віднесені до науково-технічної діяльності і становили понад 70 відсотків загального річного обсягу виконуваних ПКТБ робіт.

В 1985 році розпорядженням ради Міністрів СРСР від 17 грудня 1985 року № 2601 ПКТБ було перетворено в Інститут по проектуванню автозаправних станцій, об'єктів збереження та транспортування нафтопродуктів «Укрдіпронафтотранс», який продовжує займатися проектно-пошуковими та проектно-конструкторськими роботами, які становлять понад 70 відсотків загального річного обсягу робіт, які виконуються Інститутом.

ОСОБА_2 з 14.01.1981 року наказом № 6-к від 14.01.1981 прийнята в Проектно-конструкторськ технологічне бюро Головнафтопостачзбуту УРСР на посаду провідного інженера в сектор генпланів.

Згідно з наказом № 37-К від 28.04.1981 року звільнена за власним бажанням.

Наказом № 67-к від 20.07.1981 прийнята на посаду ведучого інженера в сектор генпланів.

Наказом № 19-к від 23.02.1987 року призначена на посаду начальника сектору генпланів.

10.06.1988 наказом № 72-к від 10.06.1988 переведена на посаду провідного інженера сектору генпланів.

01.12.1988 наказом № 154-к від 01.12.1988 переведена на посаду начальника диспетчерського сектору планово-виробничого відділу.

03.05.1989 наказом № 63-к від 16.05.1989 переведена на посаду провідного інженера відділу інженерних пошуків та генпланів.

02.02.1990 наказом № 4-к від 23.01.1990 переведена на посаду начальника групи.

09.11.1993 наказом № 167 від 09.11.1993 призначена на посаду головного спеціаліста.

05.06.1998 наказом № 38 від 05.05.1998 призначена на посаду начальника відділу генпланів.

Кваліфікація ОСОБА_2 підтверджена результатами атестації. Проекти, розроблені за участю ОСОБА_2, становлять понад 70 відсотків науково-технічної діяльності.

Відповідно до довідки ДПІ «Укрдіпронафтотранс» від 20.11.2006 № 03-17/264 (а.с. 19-20) ОСОБА_2 протягом 14.01.1981 по 06.09.2002 працювала в науковому підрозділі (секторі генпланів), пізніше перетворений у науковий підрозділ (відділ генеральних планів), обіймала посади від провідного інженера до начальника відділу, займалася науково-технічною діяльністю, яка складала більше 70 % річного обсягу виконуваних сектором робіт (відділом) робіт. Кваліфікація ОСОБА_2 підтверджена результатами атестації. Після призначення ОСОБА_2 пенсії наукового співробітника вона була прийнята на роботу до інституту 21 жовтня 2002 року на посаду начальника наукового підрозділу (відділу генпланів) за трудовим контрактом (наказ № 21к від 21.1.2002 року), де і працює по цей час. Довідка видана на підставі Статуту інституту, наказів по особистому складу та посадових інструкцій для подання до Деснянського відділення міського управління м. Києва Пенсійного фонду України.

Такі ж факти зазначені і в довідках ДПІ «Укрдіпронафтотранс» від 13.10.2004 № 03-17/218 та від 20.07.2011 № 01-04/123 (а.с. 21-24).

З огляду на викладене, а також враховуючи, що на час призначення позивачу наукової пенсії у 2002 році, у неї було більше 20 років стажу наукової роботи, що підтверджений належним чином, призначення ОСОБА_2 наукової пенсії відповідно до ст. 24 Закону України «Про наукову та науково-технічну діяльність» в редакції станом на 2002 рік було законним.

У запереченнях на позовну заяву відповідач зазначає, що позивачу у 2012 році було припинено виплату наукової пенсії з тих підстав, що у законодавство, що регулює спірні правовідносини, було внесено зміни.

01.01.2004 року було внесено зміни до Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність» та затверджено новий перелік посад наукових (науково-педагогічних) працівників, підприємств, установ, організацій, вищих навчальних закладів III-IV рівнів акредитації, перебування на яких дає право на призначення пенсії та виплату грошової допомоги у разі виходу на пенсію.

Відповідно до даного переліку посад наукових (науково - педагогічних ) працівників, підприємств, установ, організацій, вищих навчальних закладів Ш - IV рівнів акредитації, перебування на яких дає право на призначення пенсії та виплату грошової допомоги у разі виходу на пенсію відповідно до статті 24 Закону України «Про наукову і науково - технічну діяльність « ( затверджено Постановою Кабінету Міністрів України № 257 від 04.03.2004 р.) наукова пенсія призначається, зокрема, керівникам, заступникам керівників, головному та провідному конструктору (інженеру, технологу тощо) наукового підрозділу (відділення, відділу, комплексу, центру лабораторій, сектору, бюро, групи).

В своїх запереченнях відповідач зазначив, що для визначення права на перепризначення наукової пенсії після 01.01.2004 р. є документальне підтвердження того, що робота на посадах, які займала позивач, тривала саме у наукових підрозділах. Однак ОСОБА_2 до своєї заяви не надала документи, які б підтверджували її роботу у таких підрозділах.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що відповідачем було неправомірно припинено нарахування та виплату пенсії позивачу, як науковому працівнику відповідно до Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність», оскільки позивач набула таке право і їй було призначено 13.09.2002 р. пенсію і на цей момент у неї були всі необхідні умови для набуття права на пенсію, передбачені чинними на той час нормативно-правовими актами, зокрема, постановою Кабінету Міністрів України від 22 листопада 2001 р. N 1571 «Про затвердження переліку посад наукових (науково-педагогічних) працівників державних підприємств, установ, організацій, перебування на яких дає право на призначення пенсій та виплати грошової допомоги у разі виходу на пенсію відповідно до статті 24 Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність».

З огляду на викладене, права позивача на отримання наукової пенсії повинні бути відновлені шляхом поновлення виплати цього виду пенсії.

Враховуючи наведене, висновок суду першої інстанції про задоволення позову є законним та обґрунтованим.

Відповідно до ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин у адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів, вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив рішення відповідно до норм матеріального та процесуального права.

За таких обставин, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 11, 167, 197, 195, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд, -

ухвалив:

Апеляційну скаргу Бориспільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області залишити без задоволення.

Постанову Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 27 січня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя А.Б. Парінов
Судді І.О. Грибан
О.А. Губська

Головуючий суддя Парінов А.Б.

Судді: Грибан І.О.

Губська О.А.