Справа № 819/1389/16
Суддя: Данилевич Н.А.
Дата ухвалення: 2016-12-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 819/1389/16

26 грудня 2016 р.м.Тернопіль

Тернопільський окружний адміністративний суд, в складі:

головуючого судді Данилевич Н.А.

при секретарі судового засідання Колісник Н.В.

за участю:

представників позивача - ОСОБА_1С, ОСОБА_2

представника відповідача - ОСОБА_3З

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі адміністративну справу за позовом Приватного підприємства «Дружба-Нафтопродукт» до Головного управління Державної фіскальної служби в Тернопільській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство «Дружба-Нафтопродукт» звернулось до Тернопільського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби в Тернопільській області, в якому просить визнати протиправним та скасувати податкові повідомлення - рішення Головного управління Державної фіскальної служби в Тернопільській області № від 26.08.2016 року в частині збільшення Приватному підприємству «Дружба-Нафтопродукт» суми грошового зобов'язання по податку на прибуток в розмірі 251864,64 грн. та № від 26.08.2016 року в частині збільшення суми грошового зобов'язання по податку на додану вартість в розмірі 233208,04 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що за результатом проведення у ПП «Дружба-Нафтопродукт» планової виїзної документальної перевірки за період діяльності 2014-2015 роки ГУ ДФС У Тернопільській області складено акт №332/19-00-14-01/34042478 від 15.08.2016 року.

На підставі вказаного акту прийнято податкові повідомлення - рішення № та №, якими позивачу збільшено суму грошового зобовязання по податку на прибуток в розмірі 486 880,50 грн. та збільшено суму грошового зобовязання по податку на додану вартість в розмірі 239 494,50 грн.

На переконання позивача акт перевірки не містить жодних належних доказів нереальності (безтоварності) господарських операцій позивача з його контрагентом-постачальником нафтопродуктів ТОВ «Торговий дім Ветек». Натомість факт виконання договорів підтверджується видатковими, податковими накладними, товарно-транспортними накладними та платіжними дорученнями. Документи, що оформлені на підтвердження цих господарських операцій оформлені відповідно до вимог законодавства, а тому одержавши їх позивач не мав підстав не відображати їх в обліку підприємства, а в подальшому в податковій звітності.

Представники позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просили позов задовольнити, посилаючись на доводи, викладені в адміністративному позові.

Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечував, до суду надав письмові заперечення, вказавши, що в акті перевірки зазначено, що TOB «Торговий дім «Ветек» є фігурантом у кримінальному провадженні за фактом скоєння злочину передбаченого статтею 205 Кримінального кодексу України та задіяний у проведення сумнівних та безтоварних операцій, відповідно протягом січня - лютого 2014 року був відсутній товар, що був предметом договору, та не був придбаний в подальшому, надані для перевірки первинні бухгалтерські документи не підтверджують факту проведення господарської операції з придбання ПП «Дружба-Нафтопродукт» палива дизельного на виконання умов зазначеного договору, а видаткові накладні, виписані продавцем, не виконують своєї функції первинного документу, який дає право покупцю на формування собівартості реалізації. Отже, фактично по ланцюгу руху товару до кінцевого споживача, є лише формальне оформлення документообігу, з єдиною метою проведення документування фінансово-господарських взаємовідносин ПП «Дружба-Нафтопродукт» з ТОВ «Торговий дім «Ветек» є одержання підприємством економічної вигоди у вигляді мінімізації податкових зобов'язань за рахунок неправомірного формування витрат по операціях з придбання палива дизельного.

На думку представника відповідача, оскаржувані податкові повідомлення-рішення не підлягають скасуванню, оскільки висновки перевірки відповідають фактичним обставинам справи та є правомірними, отже, підстави для задоволення позовних вимог відсутні.

Допитані в судовому засіданні у якості свідків водії ПП «Дружба - Нафтопродукт» ОСОБА_4 та ОСОБА_5, суду пояснили, що транспортування придбаних нафтопродуктів були здійснені транспортними засобами марки «МАН» з причіпом паливною - цистерною та марки «ДАФ» з причіпом-цистерною, які належать ПП «Дружба - Нафтопродукт». Перевезення здійснювались на підставі подорожних листів та товарно-транспортні накладних. Придбані нафтопродукти були доставлені на нафтобазу, ємкості якої орендувались позивачем у ПАП «Топільче».

Заслухавши в судовому засіданні пояснення осіб, які беруть участь у справі, повно і всебічно зясувавши всі обставини справи в їх сукупності на підставі чинного законодавства, перевіривши їх дослідженими у судовому засіданні доказами, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що 15.08.2016 року Головним управлінням ДФС у Тернопільській області було проведено планову виїзну перевірку ПП «Дружба-Нафтопродукт» з питань дотримання вимог податкового законодавства, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2014 року по 31.12.2015 року.

За наслідками проведеної перевірки складений акт про результати планової виїзної перевірки ПП «Дружба-Нафтопродукт» №332/19-00-14-01/34042478 від 15.08.2016 року (надалі ОСОБА_2 перевірки), згідно висновків якого встановлені порушення: п.44.1 ст.44, пп.138.1.1 п.138.1, п.138.2, п. 138.4, пп.138.8.1 п.138.8 ст.138, пп.139.1.9 п.139.1 ст.139 Податкового кодексу України, внаслідок чого було завищено суму задекларованих валових витрат (завищено собівартість реалізації) в сумі 932832,22 грн. та недотримання вимог п.44.1 ст.44, п.198.1, п. 198,3, п.198.6. п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України, внаслідок чого позивачем було завищено суму задекларованого податкового кредиту по ПДВ за січень-лютий 2014 року в сумі 186566,43 грн.

Згідно акту перевірки ПП «Дружба Нафтопродукт» (Покупець) надано договір поставки нафтопродуктів від 28.10.2013 №181-28/10/13, укладений з TOB «Торговий Дім «Ветек» (Постачальник), згідно з умовами якого Постачальник зобов'язується передати в погоджені строки, а Покупець оплатити та прийняти нафтопродукти, що узгоджені сторонами до постачання. Для здійснення поставки товару за даним договором сторони перед кожною поставкою узгоджують наступні умови: найменування, кількість, якість товару. Поставка товару здійснюється партіями. Поставка товару автомобільним транспортом здійснюється на умовах FCA франко - перевізник на естакаді Постачальника.

На виконання умов даного договору TOB «Торговий Дім «Ветек» виписано (оформлено) видаткові та податкові накладні за паливо дизельне на суму 932832,22 грн., крім того ПДВ 186566,43 грн.

Суми витрат, відповідно до наданих продавцем видаткових накладних, ПП «Дружба Нафтопродукт» включено до складу собівартості реалізації протягом 2014 року у сумі 932832,22 грн., суми податку на додану вартість по податкових накладних включені до податкового кредиту, зареєстровані в ЄДРПН, відображені у реєстрі отриманих податкових накладних, та відповідають даним податкової декларації по ПДВ за січень-лютий 2014 року.

Станом, на 31.12.2014 залишків палива дизельного, отриманого від ТОВ «ТД «Ветек», не було.

Видаткові накладні на паливо дизельне, виписані TOB «Торговий Дім «Ветек» з порушенням вимог ч.2 ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», а саме: підписані особою, яка не є посадовою особою, відповідальною за здійснення господарських операцій і правильність їх оформлення.

У бухгалтерському обліку відображено проведення: Дт 28 «Товари» - Кт 63 «Розрахунки з вітчизняними постачальниками» на суму 932832,22 грн., Дт 644 - Кт 63 на суму 186566,43 гривень.

В акті перевірки вказано, що згідно з інформацією оперативного управління ГУ ДФС у Тернопільській області, в результаті аналізу схем формування податкового кредиту з ПДВ за рахунок проведення сумнівних та безтоварних операцій з ризиковими контрагентами посадовими особами підприємств Тернопільської області, встановлено факти формування «схемного» податкового кредиту з ПДВ протягом січня-лютого 2014 року по операціях з придбання палива дизельного підвищеної якості євро марки F вид II та бензину автомобільного А-92 (95) - євро вид II клас С від підприємства з ознаками фіктивності ТОВ «Торговий Дім «Ветек», в т.ч. ПП «Дружба Нафтопродукт» на суму ПДВ 186566,0 грн.

Так, в ухвалі Луцького міськрайонного суду Волинської області у справі №161/4073/16-к від 18.04.2016 та у справі №161/1249/16-к від 11.02.2016 зазначено, що відповідно до інформації отриманої від ОУ ГУ ДФС у Волинській області, TOB «Торговий дім «Ветек» є суб'єктом кримінального провадження №0000036 за фактом скоєння злочину передбаченого статтею 205 Кримінального кодексу України та задіяний у проведення сумнівних та безтоварних операцій, відповідно протягом січня - лютого 2014 року був відсутній товар, що був предметом договору, та не був придбаний в подальшому, надані для перевірки первинні бухгалтерські документи не підтверджують факту проведення господарської операції з придбання ПП «Дружба-Нафтопродукт» палива дизельного на виконання умов зазначеного договору, а видаткові накладні, виписані продавцем, не виконують своєї функції первинного документу, який дає право покупцю на формування собівартості реалізації. Отже, фактично по ланцюгу руху товару до кінцевого споживача, є лише формальне оформлення документообігу, а єдиною метою проведення документування фінансово-господарських взаємовідносин ПП «Дружба-Нафтопродукт» з TOB «Торговий дім «Ветек» є одержання підприємством економічної вигоди у вигляді мінімізації податкових зобов'язань за рахунок неправомірного формування витрат по операціях з придбання палива дизельного.

За розглядом акта перевірки, ГУ ДФС у Тернопільській області прийнято податкові повідомлення-рішення від 26.08.2016 № яким визначено грошове зобов'язання з податку на прибуток в сумі 486888,50 грн. в т.ч 348539,00 грн. основного платежу і 138341,50 грн. штрафної санкції (з них по операціях з TOB «Торговий дім «Ветек» на суму 251865 грн., в т.ч. 167910 грн. основного платежу і 83955 грн. штрафних санкцій) та № яким визначено грошове зобов'язання з податку на додану вартість в сумі 239494,50 грн. в т.ч. 191595,00 грн. основного платежу і 47899,50 гри. і штрафної санкції (з них по операціях з TOB «Торговий дім «Ветек» на суму 233208 грн., в т.ч. 186566 грн. основного платежу та 46642 грн. штрафних санкцій).

За результатами процедури адміністративного оскарження в порядку ст. 56 Податкового кодексу України, податкові повідомлення-рішення від 26.08.2016 року № та № були залишені без змін на підставі рішення Головного управління ДФС у Тернопільській області від 25.10.2016 про результати розгляду скарги (а.с.39).

Не погодившись із вказаним рішенням та висновками податкового органу позивач оскаржив його до суду.

Визначаючись щодо позовних вимог, суд виходить з наступного.

Відповідно до статей 1, 3 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» господарська операція це дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства, а первинний документ містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Метою ведення бухгалтерського обліку і складання фінансової звітності є надання користувачам для прийняття рішень повної, правдивої та неупередженої інформації про фінансове становище, результати діяльності та рух грошових коштів підприємства.

Бухгалтерський облік є обов'язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Статтею 9 вказаного Закону визначено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.

Первинні документи повинні мати такі обов'язкові реквізити назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Згідно статті 44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Відповідно до ст. 3 Господарського кодексу України під господарською діяльністю у розуміється діяльність суб'єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

Господарська діяльність здійснюється у загальній економічній сфері, а тому має суто економічні властивості, що неможливо без вартісної оцінки і взаємооцінки, еквівалентності обміну, відповідних обчислень і розрахунків. Тому така ознака результатів господарської діяльності, як цінова визначеність, наявна в абсолютній більшості випадків, хоча в некомерційній господарській діяльності можливе безкоштовне надання результатів останньої.

Згідно п. 187.1 ст.187 Податкового кодексу України датою виникнення податкових зобов'язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Відповідно до п.198.1 ст.198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);

в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;

г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Пунктом 198.2 ст.198 Податкового кодексу України передбачено, що датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше; дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Відповідно до п.198.3 ст.198 Податкового кодексу України - податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Згідно п.198.6 ст.198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Пунктом 200.1 ст.200 Податкового кодексу України визначено, що сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Відповідно до п.200.2 ст.200 Податкового кодексу України при позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом.

Згідно п.201.1 ст.201 Податкового кодексу України платник податку зобов'язаний надати покупцю (отримувачу) на його вимогу підписану уповноваженою платником особою та скріплену печаткою (за наявності) податкову накладну.

Відповідно до п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Надаючи оцінку доводам позивача про недоведеність порушень при укладенні та виконанні правочинів, суд виходить із того, що відповідно до підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 документальні перевірки проводяться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов'язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Для надання оцінки правомірності проведення позивачем податкового обліку суд перевіряє відповідність вимогам законодавства первинних документів, їх наявність, що вимагається нормативно-правовими актами та безпосередньо укладеними угодами, що в свою чергу в певній мірі свідчить про реальність таких операцій.

Судом встановлено, що між позивачем та TOB ТД «Ветек» 28.10.2013 року було укладено договір поставки нафтопродуктів №181-28/10/13, відповідно до якого ТОВ «Торговий дім Ветек», як Постачальник, зобов'язалось передати, а ПП «Дружба - Нафтопродукт», як Покупець, зобов'язалось прийняти та оплатити нафтопродукти.

З матеріалів справи слідує, що на виконання вказаного договору ТОВ «Торговий дім Ветек» постачало на адресу ПП «Дружба - Нафтопродукт» нафтопродукти за видатковими накладними:

- №709 від 23.01.2014 року на суму 271889,0 грн.;

- №710 від 29.01.2014 року на суму 271889,0 грн.;

- №711 від 30.01.2014 року на суму 271889,0 грн.;

- №720 від 04.02.2014 року на суму 303731,65 грн.

На підтвердження господарських операцій від TOB «ТД «Ветек» позивач одержав податкові накладні (а.с.61-67):

- №341 від 22.01.2014 року на суму 100000,0 грн.;

- №368 від 23.01.2014 року на суму 171868,0 грн.;

- № 370 від 23.01.2014 року на суму 20,35 грн.;

- №485 від 28.01.2014 року на суму 271889,0 грн.;

- №525 від 30.01.2014 року на суму 271889,0 грн.;

- №581 від 31.01.2014 року на суму 271889,0 грн.;

- №167 від 05.02.2014 року на суму 31842,65 грн.

Поставки нафтопродуктів супроводжувались сертифікатом серії ВГ №UA1.174.0216399 та паспортом відповідності №2255 від 11.10.2013 року (а.с.69-70).

Транспортування придбаних нафтопродуктів були здійснені власними транспортними засобами ПП «Дружба - Нафтопродукт», а саме транспортним засобом марки «МАН» д.н.з. НОМЕР_1 з причіпом паливною- цистерною д.н.з. НОМЕР_2 та транспортним засобом марки «ДАФ» д.н.з. НОМЕР_3 з причіпом-цистерною д.н.з. НОМЕР_4, про що свідчать відповідні подорожні листи та товарно-транспортні накладні, в яких вказано перелік маршрутів, найменування транспортних засобів та осіб, що брали участь у перевезені.

Придбані обсяги нафтопродуктів були доставлені на нафтобазу, ємкості якої орендувались Позивачем у ПАП «Топільче» згідно до договору №000001 від 02.01.2014 року та оприбутковані, у товарній книзі.

Розрахунки за отримані нафтопродукти ПП «Дружба - Нафтопродукт» здійснювало у безготівковій формі згідно платіжних доручень (а.с.78-83):

- №1709 від 22.01.2014 року на суму 100000,0 грн.;

- №149 від 22.01.2014 року на суму 171868,0 грн.;

- №150 від 28.01.2014 року на суму 271889,0 грн.;

- №1728 від 30.01.2014 року на суму 271889,0 грн.;

- №1732 від 31.01.2014 року на суму 271889,0 грн.;

- №1741 від 05.02.2014 року на суму 31842,65 грн.

В подальшому придбані у TOB «Торговий дім «Ветек» нафтопродукти позивачем реалізовано на адресу ТзОВ «Бучач Агрохлібпром» та ПАП «Мшанецьке» на підставі договорів поставки нафтопродуктів від 03.01.2014 року та 01.02.2014 року, що також підтверджено податковими накладними, товарно-транспортними накладними та платіжними дорученнями. (а.с.93-116).

Матеріалами справи підтверджується, що транспортування придбаних нафтопродуктів здійснювалось транспортними засобами, що належать ПП «Дружба - Нафтопродукт». Розвантаження та зберігання придбаних нафтопродуктів здійснювалось на нафтобазі, орендованій позивачем у ПАП «Топільче» на підставі договору №000001 від 02.01.2014 року. Придбані нафтопродукти реалізовувались кінцевому споживачу ТзОВ «Бучач Агрохлібпром» та ПАП «Мшанецьке».

Суд критично оцінює посилання відповідача на ухвали Луцького міськрайонного суду Волинської області у справі №161/4073/16-к від 18.04.2016 та у справі №161/1249/16-к від 11.02.2016 в яких зазначено, що TOB «Торговий дім «Ветек» є суб'єктом кримінального провадження за №0000036, як на підставу щодо вчинення позивачем правочинів, які не спрямовані на реальне настання наслідків.

Вказані відомості не є належним доказом допущення позивачем порушень, так як обвинувальний вирок у кримінальному провадженні, в межах якого були прийняті згадані вище процесуальні ухвали відсутній, а тому посилання відповідача в акті перевірки на вказані обставини є нічим іншим, як припущеннями податкового органу, які необґрунтовані належними доказами.

За ч.1 ст.369 КПК України судове рішення, у якому суд вирішує обвинувачення по суті, викладається у формі вироку, який в силу вимог ст.373 КПК України може бути як виправдувальним так і обвинувальним. Відповідно лише обвинувальний вирок, в якому обвинувачення, визнане судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення (ст.374 КПК України), що набрав законної сили може бути доказом у інший справах, пов'язаних з цим вироком спільними обставинами.

Чинне законодавство не ставить умовою дійсності правочинів, а також виникнення податкових зобов'язань у платника податків в залежність від стану податкового обліку його контрагентів, фактичного знаходження їх за місцем реєстрації та наявності чи відсутності основних фондів або спеціальних дозволів у останніх.

При укладені договорів головним для суб'єкта господарювання є предмет договору, цінова політика, строки та спосіб доставки (виконання) предмету договору, розрахунки по договору (угоді), а також реєстрація постачальника як суб'єкта господарювання в органах виконавчої влади та допоміжна інформація про реєстрацію платником податку на додану вартість у органах податкової служби. Тому відповідач не має права наполягати на отримані додаткової інформації позивачем від його контрагента - постачальника товарів (робіт, послуг).

Згідно правової позиції Вищого адміністративного суду України, викладеної в ухвалі від 07.04.2015 року по справі №К/800/14944/14, «судам слід враховувати, що презумпція добросовісності платника податків означає, що подані платником контролюючому органу документи податкової звітності є дійсними, повно та об'єктивно відтворюють господарські операції, що є об'єктом оподаткування та/або фінансові показники яких впливають на податковий обов'язок платника податків, якщо інше не буде доведено контролюючим органом».

В ході розгляду даної справи відповідач не пред'явив суду будь-які належні докази нікчемності правочину, укладеного між ПП «Дружба - Нафтопродукт» і ТОВ «Торговий дім Ветек», а також жодні достовірні документальні докази на підтвердження факту підписання договору поставки нафтопродуктів та первинних документів до нього неуповноваженими на те особами.

На підставі оцінки наявних у справі матеріалів та доказів у їх сукупності суд встановив, що ПП «Дружба - Нафтопродукт» знаходилось в договірних відносинах з ТОВ «Торговий дім Ветек» за якими настало реальне виконання умов договорів сторонами. Договори було укладено та виконано у відповідності до вимог цивільного законодавства України. Показники податкової звітності ПП «Дружба - Нафтопродукт» складені на підставі належним чином оформлених первинних документів по реально здійсненим операціям, досліджені первинні документи відповідають вимогам, встановленим Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

Перевіривши оскаржувані податкові повідомлення - рішення Головного управління Державної фіскальної служби в Тернопільській області № від 26.08.2016 року в частині збільшення ПП «Дружба-Нафтопродукт» суми грошового зобов'язання по податку на прибуток в розмірі 251864,64 грн. та № від 26.08.2016 року в частині збільшення суми грошового зобов'язання по податку на додану вартість в розмірі 233208,04 грн. на відповідність вимогам частини третьої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України суд дійшов висновку про їх невідповідність чинному законодавству та наявність підстав для скасування таких рішень суб'єкта владних повноважень.

Відповідно до частини першої статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 94, 158-167 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення Головного управління Державної фіскальної служби в Тернопільській області від 26.08.2016 року №, в частині збільшення Приватному підприємству «Дружба -Нафтопродукт» суми грошового зобов'язання по податку на прибуток в розмірі 251864,64 грн. з яких: 167 909,76 грн. основного платежу та 83954,88 грн. штрафних санкцій.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення Головного управління Державної фіскальної служби в Тернопільській області від 26.08.2016 року №, в частині збільшення Приватному підприємству «Дружба -Нафтопродукт» суми грошового зобов'язання по податку на додану вартість в розмірі 233208,04 грн., з яких: 186566,43 грн. основного платежу та 46641,61 грн. штрафних санкцій.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної фіскальної служби в Тернопільській області (, місце знаходження: вул. Білецька, 1, м. Тернопіль) на користь Приватного підприємства "Дружба-Нафтопродукт" (, місце знаходження: вул. Шевченка, 65, с. Нагірянка, Чортківський район, ТЕрнопільська область) 7276,10 грн. (сім тисяч двісті сімдесят шість гривень десять копійок) сплаченого судового збору.

Постанова суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд в порядку і строки, передбачені ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України та набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст постанови виготовлений 30.12.2016 року.

Головуючий суддя Данилевич Н.А.

копія вірна

Суддя Данилевич Н.А.