Справа № 336/7744/16-а
Суддя: Наумов О. О.
Дата ухвалення: 2017-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

№336/7744/16-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2017 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запорожжя у складі:

Головуючого судді: Наумова О.О.,

при секретарі: Сергієнко С.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора патрульної поліції роти №3 батальйону №4 Управління патрульної поліції у м. Запоріжжя Департаменту патрульної поліції України Денисова Олександра Володимировича про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, -

ВСТАНОВИИВ:

Позивач звернулась із адміністративним позовом до відповідача про скасування постанови про адміністративне правопорушення від 12 грудня 2016 року серії АР №727555, винесеної поліцейським 3 роти 4 батальйону Управління патрульної поліції в м.Запоріжжі ДПП інспектором поліції Денисовим О.В., про притягнення останньої до адміністративної відповідальності та накладення стягнення у вигляді штрафу в сумі 425 гривень за вчинення порушення, передбаченого ч. 6 ст.121, ч.1 ст.126 КпАП України.

Адміністративний позов обґрунтовує тим, що 18 листопада 2016 року інспектором патрульної поліції роти № 3 батальйону № 4 Управління патрульної поліції у м. Запоріжжі Департаменту патрульної поліції України Денисовим Олександром Володимировичем було винесено постанови серії АР №160164 та серії АР №160165, якими її притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.6 ст. 121 та ч.1 ст. 126 КУпАП.

28.11.2016 начальником Управління патрульної поліції в м. Запоріжжі Департаменту патрульної поліції Пилипенком Р.О. за її скаргою винесено рішення №159, яким постанови серії АР №160164 та серії АР №160165 від 18.11.2016 скасовані та провадження у частині притягнення її до адміністративної відповідальності за ч.6 ст. 121, ч.1 ст.126 КУпАП об'єднано в одне провадження із направленням справи на новий розгляд. Розгляд справи відбувся 12.12.2016 за місцезнаходженням :м.Запоріжжя, вул. Перемоги, 96.

12.12.2016 інспектором патрульної поліції роти № 3 батальйону № 4 Управління патрульної поліції у м. Запоріжжі Департаменту патрульної поліції України Денисовим Олександром Володимировичем було винесено постанову серії АР №727555, якою її притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.6 ст. 121 та ч.1 ст.126 КУпАП.

Як зазначає позивач, постанова була складена нібито за те, що вона, керуючи транспортним засобом «Wolkswagen Caddy», номерний знак НОМЕР_1, 18 листопада 2016 року об 10 год.19 хв. в м. Запоріжжя по вул. Набережна Магістраль, "ЗАЗ-Комунар", керувала автомобілем на якому передній та задній номерні знаки були забруднені та закриті рамками, символи яких були не читаємі з відстані 20 метрів, чим остання порушила вимоги п. 30.2. ПДР та не мала при собі свідоцтва про реєстрацію на автомобіль, чим порушила вимоги п.2.1 ПДР.

Відповідно до вищевказаної постанови їй було призначене адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 425 гривень.

З даною постановою позивач не згодна, вказує, що жодного висновку про те, що рамка перешкоджає або ускладнює ідентифікацію номерного знаку у постанові не має. Також взагалі невідомо з яких підстав відповідачем зроблений висновок про те, що символи не читаємі з відстані 20 метрів. Тим більш що жодних замірів працівники поліції не робили, тому не відомо як, у такому випадку можливо взагалі зробити такий висновок. Зазначений факт також відсутній в матеріалах справи, а саме в наданому для ознайомленні фрагменті відеозапису нібито її правопорушення. Крім цього, невідомо, яким чином патрульні поліцейські змогли побачити номерний знак спереду, що він нібито брудний, в той час коли вони на своєму автомобілі їхали позаду неї, зупинили її, та свій автомобіль не паркували попереду автомобіля позивача, а припаркувались позаду автомобіля на відстані не більше 3-4 метрів, та після зупинки вони не перевіряли номерний знак попереду.

Також позивач зазначає, що після зупинки, відповідач попросив надати йому посвідчення водія та реєстраційний документ на транспортний засіб. Вона в свою чергу хвилювалась, в той час з нею в автомобілі була її хвора малолітня донька. Вважає, що хвилюючись вона обронила реєстраційне посвідчення у машині, або її дитина граючись у машині, тому що її документи на автомобіль перебували у бардачку, а дитина усе з нього достала та перебирала. Оскільки дитина розкидала усе в машині, вона не змогла зразу надати реєстраційне посвідчення на автомобіль та помилково сказала, що вони вдома. Однак їй потрібен був лише деякий час, щоб знайти цей документ. Не надавши останній можливості його знайти відповідач став складати документи. В подальшому вона знайшла документи та просила щоб відповідач їх подивився, однак той в свою чергу відмовився приймати її доводи до уваги. Свідком вказаних подій був її чоловік ОСОБА_4 та ОСОБА_5 які в той час проїжджали поруч. Крім того, вказує, що відповідач проігнорував її заяви щодо надання можливості скористатись правовою допомогою та дочекатись її захисника.

В судовому засідання позивач зазначила, що позов повністю підтримує з наведених у ньому підстав, просила його задовольнити.

Відповідач в судовому засідання проти задоволення позову заперечував, посилаючись на правомірність винесення оскаржуваної постанови відносно позивача. Зазначив, що йому на місці скоєння правопорушення після того як позивач наголосила про відсутність документів на авто, в подальшому заявляла про їх наявність, однак на його думку, документи були привезені чоловіком останньої. З приводу забруднених номерних знаків вказав, що номерні знаки були неможливими до ідентифікації, в той же даний висновок він зробив на свій погляд, замірів не проводив. Надав відеозапис з місця події. На запитання суду, чому не було враховано факт надання на місці документів на транспортний засіб позивачем відповідачу при повторному розгляді вищевказаних матеріалів, то останній вказав, що не може надати відповідь на вказане питання.

Допитаний з боку позивача свідок ОСОБА_4 суду пояснив, що в день зупинки його дружини, вона відвозила дитину до лікарні. Він при цьому проїжджав поруч, та зупинившись чекав з нею захисника. Поліцейський в свою чергу не дочекавшись захисника та не приймаючи будь-які доводи поїхав.

Допитаний з боку позивача свідок ОСОБА_5 суду пояснив, що в день зупинки дружини ОСОБА_4 він їхав з останнім. Побачили його дружину та зупинились. ОСОБА_4 не підвозив документів останній, номерний знак був видимий.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши сторони, дослідивши, з'ясувавши дійсні обставини справи та давши правову оцінку представленим доказам у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч.1 ст.9 КпАП України адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» передбачено, що учасники дорожнього руху зобов'язані: знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Відповідно до вимог ч.6 ст.121 КупАП правопорушенням є - керування водієм транспортним засобом, не зареєстрованим або не перереєстрованим в установленому порядку, його експлуатація без номерного знака або з номерним знаком, що не належить цьому засобу чи не відповідає вимогам стандартів, або з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, закритим іншими предметами, у тому числі з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, чи забрудненим, що не дозволяє чітко визначити символи номерного знака з вщстан. двадцяти метрів, перевернутим чи неосвітленим, - я не скоювала зазначеного правопорушення. Рамки на номерних знаках не перешкоджали та не ускладнювали ідентифікацію номера, сам номерний знак був читаємий і дозволяв чітко визначити його символи з відстані двадцяти метрів.

Відповідно до вимог ч.6 ст.121 КупАП правопорушенням є - керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка").

Судом встановлено, що 12.12.2016 інспектором патрульної поліції роти № 3 батальйону № 4 Управління патрульної поліції у м. Запоріжжі Департаменту патрульної поліції України Денисовим Олександром Володимировичем було винесено постанову серії АР №727555, якою притягнуто позивача до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.6 ст. 121 та ч.1 ст.126 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в сумі 425 гривень.

Згідно ч. 1 ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію», поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Судом встановлено, що поліцейський в своїй діяльності керується «Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» (надалі - Інструкція), затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2015 року N 1395.

Згідно з пунктом 2 Розділу ІІ Інструкції передбачено, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання, які долучаються до протоколу.

Згідно з пунктом 9, 10 зазначеної Інструкції розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов'язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання.

Поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Судом були вивчені та переглянути надані відповідачем відеозаписи з відеокамер, закріплених на форменому одязі працівників поліції, з яких вбачається, що під час перебування працівників поліції на місці зупинки транспортного засобу позивача, номерні знаки були придатні до ідентифікації. При з'ясуванні обставин вчиненого порушення Правил дорожнього руху позивач надавала пояснення з приводу порушень на думку працівників поліції. При перевірці документів інспектор поліції попросив позивача надати свідоцтво про державну реєстрацію транспортного засобу. Проте позивач не представила зазначений документ, повідомивши працівнику поліції, що вона його при собі не має. В ході тривалої дискусії позивач висловлював інспектору поліції всі наявні у нього заперечення та доводи на свій захист. Після чого працівник поліції повідомив позивача про склад вчиненого ним правопорушення, роз'яснив їй права. Крім того, встановлено, що позивач повідомляла про наявність в неї документів на авто та просила поліцейських в цьому пересвідчитись, та вказуючи про необхідність скористатись правовою допомогою адвоката.

Щодо реалізації прав, якими наділений позивач згідно статті 268 КУпАП, то за даною нормою позивач має право знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Всі наведені вище права, якими наділений позивач, в тому числі право подавати докази, заявляти клопотання, користуватися юридичною допомогою мають бути реалізовані особою одразу на місці вчинення правопорушення без намагання затягнути процес розгляду справи шляхом відтермінування або перенесення на інший день та без впливу на можливість працівником поліції прийняти постанову на місці вчинення правопорушення.

На відео зафіксовано, що позивачу не було надано права бути присутнім при розгляді справи про адміністративне правопорушення, та можливістю скористатись правовою допомогою, оскільки згідно пояснень працівників поліції, вони не мали намір затримуватись та чекати захисника. Позивачем доведено обґрунтування обмеження реалізації його прав, закріплених статтею 268 КУпАП.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

У відповідності до ч. 1 ст. 69 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 70 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Отже, враховуючи той факт, що на обґрунтування законності винесення оскаржуваної постанови відповідач по справі посилається на власні твердження та на фіксацію на його думку правопорушення боді камерою, з якої в свою чергу вбачається про видимість номерного знаку та придатність його до ідентифікації, а також те, що на місці скоєння правопорушення позивач зазначала про наявність в неї технічного паспорту на авто, що було й підтверджено самим відповідачем, то суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.6 ст.121, ч.1 ст.126 КУпАП не доведена, прийняте рішення про притягнення останньої до адміністративної відповідальності є необгрунтованим, за відсутності достатніх даних про вчинення правопорушення. Отже постанова серії АР №727577 від 12.12.2016 року підлягає скасуванню, а провадження у справі про адміністративне правопорушення - закриттю.

Керуючись ст.ст.18, 19, 105-106, 287-289 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора патрульної поліції роти №3 батальйону №4 Управління патрульної поліції у м. Запоріжжя Департаменту патрульної поліції України Денисова Олександра Володимировича про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності - задовольнити повністю.

Постанову поліцейського роти №3 батальйону №4 Управління патрульної поліції у м. Запоріжжя Департаменту патрульної поліції України Денисова Олександра Володимировича в справі про адміністративне правопорушення серія АР №727577 від 12.12.2016 року - скасувати.

Провадження по адміністративній справі відносно ОСОБА_1 про вчинення нею правопорушень, передбачених ч.6 ст.121, ч.1 ст.126 КУпАП- закрити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня отримання копії постанови суду шляхом подання апеляційної скарги через Шевченківський районний суд м.Запоріжжя, із одночасним надісланням особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя О.О. Наумов