Справа № 7148/10/2170
Суддя: Хом'якова В.В.
Дата ухвалення: 2011-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
____________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2011 р. Справа № 2-а-7148/10/2170

Херсонський окружний адміністративний суд

у складі: головуючого судді: Хом'якової В.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 - головного державного податкового ревізор-інспектора Державної податкової адміністрації у Херсонській області, ОСОБА_3 - головного державного податкового ревізор-інспектора Державної податкової адміністрації у Херсонській області, Державної податкової інспекції у Скадовському районі Херсонської області, Державної податкової адміністрації в Херсонській області про захист порушених конституційних прав,

встановив:

ОСОБА_1 (далі-позивач) звернулася до суду з адміністративним позовом, в якому просить суд захистити порушені конституційні права шляхом визнання дій по організації перевірки протиправними та заборони використання акту перевірки № 265/211923/НОМЕР_1 від 19.11.2010, визнання дій по складанню акту перевірки протиправними та зобов'язати вилучити з акту інформацію про проведення перевірки, скасувати рішення про застосування штрафних санкцій від 26.11.2010 № НОМЕР_2 та зобов'язати вилучити рішення з обліку у ДПІ у Скадовському районі.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що посадові особи ДПА у Херсонській області та ДПІ у Скадовському районі Херсонської області порушили права позивача, визначені статтями 30, 32, 41, 42, 55, 57 Конституції України, ст.ст. 4, 5, 7, 10, 20 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності", ст. 31 Закону України "Про інформацію", ст. 11-2 Закону України "Про державну податкову службу в Україні", ст. 7 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Перевірка діяльності позивача була проведена з порушенням вимог чинного законодавства, підприємця не було повідомлено за 10 днів про її проведення, не було вручено підприємцю направлення на перевірку та проведено дану перевірку за відсутності позивача. В ході проведеної перевірки посадовими особами ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було встановлено порушення позивачем п. 12 ст. 3 Закону України від 06.07.1995 № 265/95-ВР "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" (далі Закон № 265, Закон про РРО), що не відповідає дійсності, оскільки здійснення обліку товарів є обов'язком суб'єкта господарювання, а не продавця, який не має відношення до обліку товару. У ДПІ не було підстав для нарахування штрафної санкції за порушення п. 12 ст. 3 Закону № 265, оскільки перевірка відбулася без згоди та за відсутності самого приватного підприємця, який не уповноважував іншу особу на представництво його прав та обов'язків в сфері державного контролю, отже, є порушенням конституційних та законних прав ФОП ОСОБА_1 Позивача позбавлено права не допускати посадових осіб ДПА до проведення перевірки, надання своїх пояснень, зауважень та заперечень до акту перевірки. При прийнятті рішення про застосування адміністративно - господарських санкцій за висновками перевірки порушено право знати свої права та обов'язки, право на правову допомогу та право доступу до інформації про них, зібрану державним органом, заперечувати її правильність, повноту, доречність тощо. Рішення прийнято без участі позивача. Такі дії державних органів та посадових осіб, здійснені з порушенням прав особи, не можуть мати юридичних наслідків, відповідно до вимог ст. 62 Конституції України.

Позивач у позовній заяві просить суд розглянути справу за її відсутності.

Державна податкова інспекція у Скадовському районі Херсонської області надала суду заперечення проти позову, в яких зазначено про правомірність проведеної перевірки господарської діяльності підприємця ОСОБА_1 в магазині, що розташований за адресою: пр.Сосновий,1, с.Новомиколаївка, Скадовський район. Перевірка проводилась посадовими особами ДПА ОСОБА_2 та ОСОБА_3на підставі направлення на перевірку від 02.11.2010 № 921 та згідно графіку перевірок СПД на листопад 2010 року. За результатами перевірки складено акт від 19.11.2010 реєстраційний №265/211923/НОМЕР_1, в якому зафіксовано порушення підприємцем п. 12 ст. 3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг". Перевірка проведена з дотриманням норм діючого законодавства та за результатами перевірки ДПІ у Скадовському районі Херсонської області винесено рішення від 26.11.2010 № НОМЕР_2, яке є законним та обґрунтованим.

Згідно з актом відмови від підпису матеріалів перевірки від 19.11.2010 ОСОБА_1 відмовилась від їх підпису. Акт перевірки підприємцем не отримано у зв'язку з її відмовою. Відповідачі вважають законним винесене ДПІ у Скадовському районі Херсонської області рішення від 26.11.2010 № НОМЕР_2, а позовні вимоги ОСОБА_1 безпідставними та просять суд відмовити у їх задоволенні.

Відповідачі - Державна податкова інспекція у Скадовському районі Херсонської області, головні державні податкові ревізори - інспектори Бевзюк О.О. та Головатенко І.А. надали суду заяву з проханням розглянути справу у порядку письмового провадження. Представник відповідача Державної податкової адміністрації у Херсонській області до суду не прибув, заперечень проти позову не надав.

Відповідно до ч. 6 ст. 128 КАС України, суд вважає можливим розглянути справу у порядку письмового провадження на підставі наявних в матеріалах справи доказах.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд встановив наступне:

19.11.2010 посадовими особами ДПА у Херсонській області головними державними податковими ревізорами-інспекторами ОСОБА_2 та ОСОБА_3 згідно наказу від 29.10.2010 № 311, направлення на перевірку від 02.11.2010 № 921 та відповідно до графіку перевірок СПД на листопад 2010 року проведено перевірку щодо дотримання суб'єктами господарювання порядку проведення розрахунків за товари (послуги), вимог з регулювання обігу готівки, наявності торгових патентів та ліцензій - в магазині, що розташований за адресою: пр.Сосновий,1, с.Новомиколаївка, Скадовський район, в якому здійснює торгівельну діяльність позивач.

Перевірка здійснена на підставі статті 11 Закону України "Про державну податкову службу Україні" від 4 грудня 1990 року № 509-ХІІ, Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг від 06.07.1995 № 265/95-ВР , Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" від 19 грудня 1995 року № 481/95-ВР, Закону України "Про патентування деяких видів підприємницької діяльності" та інших нормативно-правових актів. За результатами перевірки було складено акт перевірки від 19.11.2010.

У вищезазначеному акті зазначено, що при перевірці була присутня фізична особа-підприємець ОСОБА_1, яка відмовилась від підписання акту, що підтверджується наданим актом про відмову від підпису матеріалів перевірки. Посадові особи ДПА під час перевірки виявили порушення позивачем порядку ведення обліку товарів за місцем їх реалізації, а саме за наявності накладних на загальну суму 1997 грн. 97 коп., які не містять обов'язкових реквізитів: печатки, коду, юридичної адреси постачальника.

Державною податковою інспекцією у Скадовському районі Херсонської області на підставі п. 11 ст.11 Закону України "Про державну податкову службу", ст. 17 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг", прийнято рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій від 26.11.2010 № НОМЕР_2 на суму 3 995 грн.94 коп. (1997 грн. 97 коп. * 2 = 3 995 грн.94 коп.) за порушення п. 12 ст. 3 Закону № 265. Рішення інспекції отримано позивачем під розписку 07.12.2010.

Суд вважає доводи позивача щодо неправомірності здійснення перевірки необґрунтованими належними доказами. Статтями 8, 9, 10 Закону України "Про державну податкову службу в Україні" визначено функції органів державної податкової служби, до яких, зокрема, належать здійснення контролю за додержанням порядку проведення готівкових розрахунків за товари (послуги) у встановленому порядку. Відповідно до п. 2 ст. 11 зазначеного Закону, органи державної податкової служби у випадках, в межах компетенції та у порядку, встановлених законами України, мають право здійснювати контроль за: додержанням порядку проведення готівкових розрахунків за товари (послуги) у встановленому законом порядку.

Згідно з преамбулою Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" цей Закон визначає правові засади застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг. У питаннях застосування РРО Закон про РРО є спеціальним, інші акти законодавства, у тому числі й Закон "Про державну податкову службу в Україні", застосовуються тільки в частині, не врегульованій Законом про РРО. Закон про РРО не регламентує детальний порядок проведення планової перевірки таких суб'єктів підприємницької діяльності, як позивач, зазначаючи, що планові або позапланові перевірки здійснюються у порядку, передбаченому законодавством України.

Контроль за додержанням суб'єктами підприємницької діяльності порядку проведення розрахунків за товари (послуги), інших вимог цього Закону здійснюють органи державної податкової служби України шляхом проведення планових або позапланових перевірок згідно із законодавством України (ст. 15 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг"). Перевірка щодо контролю за здійсненням розрахункових операцій у сфері готівкового та безготівкового обігу - сукупність заходів контролюючих органів, спрямованих на здійснення контролю за дотриманням суб'єктами підприємницької діяльності вимог Законів України "Про державну податкову службу в Україні", "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг", "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного, і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" та інших нормативно-правових актів, що визначають порядок проведення розрахункових операцій, обліку товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації та грошових коштів, а також контролю за додержанням суб'єктами підприємницької діяльності порядку здійснення операцій з купівлі продажу іноземної валюти.

У відповідності до сьомої частини статті 11-1 Закону України "Про державну податкову службу в Україні" позаплановими перевірками вважаються також перевірки в межах повноважень податкових органів, визначених Законами України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг", "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів", а в інших випадках - за рішенням суду. Частиною восьмою статті 11-1 встановлено, що позапланова виїзна перевірка здійснюється на підставі виникнення обставин, викладених у цій статті, за рішенням керівника податкового органу, яке оформляється наказом. У відповідності до положень статті 11-2 Закону посадові особи органу державної податкової служби вправі приступити до проведення планової або позапланової виїзної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим та іншими Законами України, та за умови надання платнику податків під розписку: направлення на перевірку, копії наказу керівника податкового органу про проведення позапланової виїзної перевірки, але положення цієї статті регулюють перевірки щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків та зборів, а не перевірку дотримання вимог Законів України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг", "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів", які не вимагають надсилання суб'єкту господарювання повідомлення про майбутню перевірку за 10 днів. При попередньому надісланні повідомлення про перевірку втрачався би сенс самої перевірки, отже, приватний підприємець був попереджений про прихід інспекторів. Відсутність приватного підприємця на час проведення перевірки не позбавляє податківців права проводити перевірку дотримання вимог Закону про РРО та інших законів, оскільки перевіряються дії саме осіб, які проводять розрахункові операції, а не дії самого приватного підприємця або податкові документи та звітність. Об'єкт торгівлі (магазин) у відсутність позивача працює, тому особи, які проводять розрахункові операції, повинні дотримуватись діючого в цій сфері законодавства, в тому числі Закону про РРО.

До матеріалів справи долучено копію направлення на перевірку, в якому зазначено про відмову позивача від його отримання. Виходячи з документів за результатами проведеної перевірки вбачається, що дану перевірку можливо вважати такою, що здійснюється на законних підставах.

Посилання позивача на норми Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" суд не приймає до уваги, оскільки згідно зі ст. 2 дія цього закону поширюється на відносини пов'язані у сфері господарської діяльності. Відповідно до п. 1 ст. 3 Господарського кодексу України під господарською діяльністю розуміється діяльність суб'єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. Суд вважає, що дія Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" не розповсюджується на відносини, які виникають при здійсненні контролю за дотриманням суб'єктом господарювання законодавства у сфері розрахункових операцій. В Законі України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" відсутні положення, які прямо виключають поширення дії зазначеного Закону на відносини, що виникають під час здійснення контролю за дотриманням податкового законодавства. Але, контролюючим органом є органи ДПС, статус яких її функції та правові основи діяльності визначаються Законом України "Про державну податкову службу в Україні". Отже, порядок здійснення органами ДПС своїх функцій, в тому числі щодо контролю за дотриманням закону про РРО, визначається, насамперед, Законом України "Про державну податкову службу в Україні". Відносини в процесі проведення перевірки РРО не належать до сфери господарської діяльності, а є відносинами, що виникають у сфері управління. Тому правове регулювання цих відносин здійснюється спеціальним законодавством, і зокрема, Законами України "Про РРО", "Про державну податкову службу в Україні".

Відповідно до вимог п. 12 Закону про РРО суб'єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг зобов'язані:

- вести у порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації, здійснювати продаж лише тих товарів, які відображені в такому обліку, за винятком продажу товарів особами, які відповідно до законодавства оподатковуються за правилами, що не передбачають ведення обліку обсягів реалізованих товарів (наданих послуг).

Статтею 21 Закону про РРО визначено, що до суб'єктів підприємницької діяльності, що не ведуть або ведуть з порушенням встановленого порядку облік товарів за місцем реалізації та зберігання, застосовується фінансова санкція у розмірі подвійної вартості не облікованих товарів за цінами реалізації, але не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно п. 17 Порядку провадження торговельної діяльності та правил торговельного обслуговування населення, затвердж. постановою КМ України від 15.06.2006 № 833, забороняється продаж товарів, що не мають відповідного маркування, належного товарного вигляду, на яких строк придатності не зазначено або зазначено з порушенням вимог нормативних документів, строк придатності яких минув, а також тих, що надійшли без документів, передбачених законодавством, зокрема які засвідчують їх якість та безпеку.

До документів, що є підставою для оприбуткування товару, як правило, належать накладні та товарно-транспортні накладні. Такі документи є підставою для складання товарних звітів матеріально відповідальних осіб, продавців, оскільки прибуткова частина товарного звіту заповнюється на підставі відповідних первинних документів: накладних, товарно-транспортних накладних, прибуткових накладних тощо, а витратна частина товарного звіту заповнюється на підставі документів, що містять інформацію про реалізацію товарів покупцям, Z звітів РРО, товарно-касових звітів тощо. Відсутність відповідних первинних документів, які підтверджують рух товарно-матеріальних цінностей, або їх неналежне складання є порушенням установленого порядку ведення бухгалтерського обліку. Оскільки перевіркою встановлено, що в накладні не відповідають ознакам первинних бухгалтерських документів, це є порушенням установленого порядку ведення обліку.

Судом визнається, що позивачем у позовній заяві не були наведені обставини, які б підтверджувались достатніми доказами, які б свідчили про порушення прав позивача, передбачених ст. ст. 30, 32, 41, 42, 55, 57, 59 Конституції України, ст. 31 Закону України "Про інформацію", ст. 11-2 Закону України "Про державну податкову службу в Україні", статтею 7 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. При не встановленні факту порушення прав позивача, в задоволенні позову відмовляється, адже судовому захисту підлягає тільки порушене право.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову ОСОБА_1 слід відмовити. Судові витрати відносяться на позивача.

Керуючись ст. 94, ч. 6 ст. 128, ст.ст. 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

постановив:

Відмовити ОСОБА_1 в задоволенні позовних вимог.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня її проголошення. В разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя Хом'якова В.В.

кат. 9.2.1