Справа № 569/12797/16-а
Суддя: Першко О.О.
Дата ухвалення: 2017-03-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2017 року м.Рівне

Рiвненський мiський суд Рівненської області

в складі судді Першко О.О.

секретар судового засідання Корнійчук В.М.,

з участю позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в мiстi Рiвному спpаву за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора роти № 3 батальйону Управління патрульної поліції в м. Вінниці Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Управління патрульної поліції у м. Вінниці Департаменту патрульної поліції, про скасування постанови серії АР №057069 від 21 вересня 2016 року у справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із адміністративним позовом до інспектора роти №3 батальйону Управління патрульної поліції в м. Вінниці Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції ОСОБА_2, в якому просить постанову в справі про адміністративне правопорушення серії АР №057069 від 21 вересня 2016 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП, та накладення адміністративного стягнення в розмірі 255 грн. скасувати та закрити провадження у справі.

В обґрунтування позову посилається на те, що 29 вересня 2016 року на його адресу надійшла оскаржувана постанова, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП, у виді штрафу в розмірі 255 грн. Вважає дану постанову незаконною, оскільки 21 вересня 2016 року, о 09 год. 32 хв. керуючи автомобілем НОМЕР_1, рухався по вул. Київська, 136, в м. Вінниця, під час чого двигун автомобіля почав гудіти, в зв'язку з чим він був змушений зупинитись на зупинці громадського транспорту, при цьому включивши аварійну світлову сигналізацію, та вийти з автомобілю, щоб перевірити несправність транспортного засобу. Після цього до нього підійшов відповідач та попросив предявити документи. Як виявилося в подальшому такі його дії були розцінені відповідачем як порушення вимог ПДР, а саме: здійснення зупинки та стоянки у зоні дії заборонного знаку 3.34 ПДР (стоянка заборонена). Однак порушення ПДР він не допускав, оскільки здійснив вимушену зупинку при цьому виконав всі вимоги ПДР. Також, вказує, що не був присутнім при складанні оскаржуваної постанови, так як не знав про розгляд інспектором даної справи, та був позбавлений можливості в реалізації обєктивного і справедливого розгляду справи.

Ухвалою Рівненського міського суду від 26 січня 2017 року до участі в справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору залучено Управління патрульної поліції у м. Вінниці Департаменту патрульної поліції.

В судовому засіданні позивач підтримав заявлений позов з підстав наведених в позовній заяві, просив його задовольнити. Пояснив, що 21 вересня 2016 року, о 09 год. 32 хв. під час зупинки по вул. Київська, 136, в м. Вінниці відразу включив аварійну світлову сигналізацію та вийшов з машини, щоб встановити причини несправності власного автомобіля, однак до нього підійшов відповідач, запитав причину зупинки та попросив надати документи. Про те, що розглядалася справа про адміністративне правопорушення відносно нього і по ній винесено постанову, він дізнався лише коли отримав листа Управління патрульної поліції у м. Вінниці Департаменту патрульної поліції. Також вказав, що як було виявлено ним після зупинки автомобіль дійсно був несправний та потребував ремонту.

Свідок ОСОБА_3, син позивача, в судовому засіданні показав, що 21 вересня 2016 року о 09 год. 32 хв. знаходився разом з своїм батьком у його автомобілі. Під час руху по м. Вінниця відчули різкий удар по днищу вказаного транспортного засобу, після якого почули стукіт по мотору та змушені були зупинитися, щоб перевірити технічний стан автомобіля. Зупинившись його батько ОСОБА_1 відразу включив аварійну світлову сигналізацію, а він хотів вийти, щоб у багажнику взяти знак аварійної зупинки, однак до них підїхали працівники патрульної поліції та попросили надати документи. Перевіривши документи - поїхали. Разом з батьком вони встановили причину несправності автомобіля та власними силами здійснили ремонт.

Відповідач та представник третьої особи в судове засідання не зявилися, хоча були належним чином повідомлені про час, дату та місце розгляду справи, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень.

В запереченнях на позовну заяву представник Управління патрульної поліції у м. Вінниці Департаменту патрульної поліції ОСОБА_4 просив розгляд справи проводити без участі відповідача та представника третьої особи. По суті предявленого позову зазначив, що під час патрулювання 21 вересня 2016 року відповідачем близько 09 год. 32 хв. по вул. Київській біля будинку №136 в м. Вінниці виявлено автомобіль НОМЕР_2, який стояв з увімкненою аварійною сигналізацією в зоні дії знаку 3.34 «Зупинка заборонена», однак пунктом 9.10 ПДР України вказується, що разом з увімкненням аварійної світлової сигналізації слід установити знак аварійної зупинки. Таким чином, позивач порушив розділ 33 та п.9.10 ПДР. Після виявлення вказаного автомобіля відповідач підійшов до водія, пояснив причину зупинки, належним чином представився та попросив предявити документи, які зазначені у п.2.1. ПДР. Відповідач в свою чергу не зміг навести достатньо доказів, що у нього дійсно відбулася вимушена зупинка зумовлена несправністю автомобіля, що також і не зазначено в позові. Встановивши факт вчинення адміністративного правопорушення, яке передбачене ч.1 ст. 122 КУпАП, відповідачем складено постанову та надано позивачу для ознайомлення, при цьому розяснено його права, проте позивач відмовився розписуватися у постанові, і вона була надіслана йому поштою. Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені нормативно-правовими актами, постанова є обґрунтованою та законною.

Заслухавши пояснення позивача, допитавши свідка, дослідивши письмові докази по справі, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення.

Судом встановлено, що 21 вересня 2016 року інспектором роти № 3 батальйону Управління патрульної поліції в м. Вінниці Департаменту патрульної поліції лейтенантом поліції ОСОБА_2 була винесена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії АР №057069 відносно позивача ОСОБА_1

Як зазначено у вказаній постанові, 21 вересня 2016 року о 09 год. 32 хв. в м. Вінниця по вул. Київській, 136 водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом марки «Mersedes-Benz E 320 д.н.з. НОМЕР_3, порушив правила зупинки, а саме здійснив зупинку на зупинці громадського транспорту.

Згідно постанови, інспектор, враховуючи, що водій автомобіля скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП, постановив застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 255 гривень.

Частиною 1 ст.122 КУпАП, серед іншого, встановлена адміністративна відповідальність за порушення вимог дорожніх знаків.

Разом з тим, з висновком про порушення позивачем вимог Правил дорожнього руху суд погодитися не може, оскільки вважає його недоведеним та необґрунтованим.

Як вказано позивачем та слідує з показань свідка ОСОБА_3 позивач здійснив вимушену зупинку на дорозі, в зв'язку з несправністю транспортного засобу, при цьому ввімкнувши аварійну світлову сигналізацію, що також не заперечувалося представником третьої особи у поданих до суду запереченнях.

Положеннями п.1.10 ПДР визначено, що вимушена зупинка - це припинення руху транспортного засобу через його технічну несправність чи небезпеку, яка спричинена вантажем, який перевозиться, станом учасника дорожнього руху, появою перешкоди для руху.

Відповідно до п.15.14 ПДР у разі вимушеної зупинки в місці, де зупинку заборонено, водій повинен вжити всіх заходів, щоб прибрати транспортний засіб, а за неможливості це зробити - діяти згідно з вимогами пунктів 9.9-9.11 цих Правил. А саме необхідно включити аварійну світлову сигналізацію, а в місцях з обмеженою оглядовістю дороги хоча б в одному напрямку менше 100 м ще і встановити знак аварійної зупинки або миготливий червоний ліхтар (не ближче 20 м в населених пунктах, і 40 м за їх межами).

За таких обставин, судом встановлено, що позивач у звязку з технічною несправністю транспортного засобу вчинив вимушену зупинку транспортного засобу, вжив необхідних та можливих заходів, передбачених вимогами ПДР, а саме включив аварійну сигналізацію.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) під час розгляду справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують чи обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах по деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті", зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

В судовому засіданні судом встановлено, що позивач, здійснивши вимушену зупинку транспортного засобу, в місці де зупинку заборонено, дотримався вимог Правил дорожнього руху включивши аварійну світлову сигналізацію. Необхідності встановлювати знак аварійної зупинки судом встановлено не було.

Доказів на підтвердження правомірності своїх дій щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП відповідачем суду не надано, доводи позивача, якими він заперечує постанову, не спростовані.

Відповідно до ст. 3 Закону України "Про Національну поліцію", у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

Як вбачається з ч. 1 ст. 268 КУпАП, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Згідно зі ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом з дотриманням процесуальної форми її розгляду.

Частиною 2 ст. 71 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до п. 2 ч.1 ст. 162 КАС України, у разі задоволення адміністративного позову суд може, в тому числі, прийняти постанову про визнання протиправними дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень, про поворот виконання цього рішення чи окремих його положень із зазначенням способу його здійснення.

Таким чином, суд приходить до висновку, що постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії АР №057069 від 29 вересня 2016 року протиправна та нечинна, а тому підлягає скасуванню.

Що стосується позовної вимоги позивача про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, то суд вважає її необґрунтованою, виходячи з наступного.

Статтею 221 Глави 17 КУпАП «Підвідомчість справ про адміністративне правопорушення» закріплено вичерпний перелік справ про адміністративні правопорушення, які розглядають судді районних, районних у місті, міських чи міськрайонних судів, серед яких відсутня ч. 1 ст.121 КУпАП.

Системний аналіз норм КУпАП та КАС України щодо компетенції судів у справах про адміністративні правопорушення приводить суд до висновку, що право закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення належить лише органу, який розглядає таку справу або ж суду, у передбачених ст. 221 КУпАП випадках, та не відноситься до компетенції адміністративного суду, який перевіряє законність винесення суб'єктом владних повноважень постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

З урахуванням вищенаведеного суд приходить до висновку, що позовна вимога ОСОБА_1 про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 11, 17, 18, 71, 94, 160, 161, 162, 163, 171-2, 186 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 до інспектора роти № 3 батальйону Управління патрульної поліції в м. Вінниці Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Управління патрульної поліції у м. Вінниці Департаменту патрульної поліції, про скасування постанови серії АР №057069 від 21 вересня 2016 року у справі про адміністративне правопорушення - задовольнити частково.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії АР №057069 від 21 вересня 2016 року, винесену інспектором роти № 3 батальйону Управління патрульної поліції в м. Вінниці Департаменту патрульної поліції лейтенантом поліції ОСОБА_2 відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 122 КУпАП.

В задоволенні позовної вимоги ОСОБА_1 до інспектора роти № 3 батальйону Управління патрульної поліції в м. Вінниці Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Управління патрульної поліції у м. Вінниці Департаменту патрульної поліції, про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення - відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський міський суд з поданням в десятиденний строк апеляційної скарги. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Строк для подання апеляційної скарги стороною або іншою особою, яка брала участь у справі, обчислюється з моменту отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова суду не набрала законної сили.

Повний текст постанови виготовлено 03 березня 2017 року.

Суддя О.О. Першко