Справа № 727/7684/16-а
Суддя: Чебан В. М.
Дата ухвалення: 2017-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 727/7684/16-а
Провадження № 2-а/727/16/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 лютого 2017 року Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:

головуючого судді Чебан В.М.,

при секретарі Меренчук Р.Ю.

за участю представника позивача ОСОБА_1

за участю представника відповідача ОСОБА_2

за участю представника третьої особи ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернівці справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Глобус-2020» до Чернівецької міської ради, де третьою особою на стороні відповідача виступає Управління по фізичній культурі та спорту Чернівецької міської ради, про визнання протиправними та скасування рішень, -

В С Т А Н О В И В :

ТОВ «Глобус-2020» звернулося з вказаним позовом до Чернівецької міської ради, в якому просило визнати протиправними і скасувати пункт 2.1 рішення 32 сесії Чернівецької міської ради 5 скликання № 685 від 11.09.2008р. і пункт 1.2 рішення 49 сесії Чернівецької міської ради 5 скликання №1248 від 25.02.2010р. та зобовязати Чернівецьку міську раду розглянути питання та прийняти рішення щодо надання дозволу позивачу на складання проекту відведення в оренду земельної ділянки по вул. Рівненській, 7-А, як переможцю конкурсу, для проведення реконструкції частини незавершеного будівництва дитячої лікарні з поліклінікою під готельно-туристичний комплекс та будівництво групи житлових будинків.

У позові вказує, що п 1.3. рішення виконавчого комітету Чернівецької міської ради народних депутатів № 216/13 від 06.04.1991 року управлінню капітального будівництва Чернівецького облвиконкому було відведено під будівництво дитячої лікарні та поліклініки земельну ділянку площею 8 га по вул. Ровенській, 7 у м. Чернівці. Рішенням Чернівецької обласної ради №18-13/04 від 17.03.2004 року із змінами, внесеними рішенням №119-15/04 від 12.08.2004р. дано згоду на приватизацію незавершеного будівництва дитячої лікарні з поліклінікою по вул. Ровенській 7, встановлено спосіб приватизації - продаж за конкурсом та визначено обов'язкову умову приватизації: наявність програми (бізнес-плану) будівництва в рамках реалізації Програми розвитку туризму в Чернівецькій області на 2004-2010 роки готельно-туристичного комплексу.

У позові посилається на те, що ТОВ «Глобус-2020» стало переможцем конкурсу з приватизації незавершеного будівництва дитячої лікарні з поліклінікою, у звязку з чим між територіальними громадами сіл, селищ і міст Чернівецької області в особі Чернівецької обласної ради та ТОВ «Глобус-2020» укладено договір купівлі-продажу від 11.11.2004 року незавершеного будівництва по вул. Рівенській 7 в м. Чернівці, відповідно до п.1.2 якого придбаний обєкт незавершеного будівництва розташований на земельній ділянці розміром 8 га, яка відведена під будівництво дитячої лікарні з поліклінікою.

Посилається на те. що на Містобудівній раді позивача повідомили про необхідність оформлення права користування (оренди) земельної ділянки, у зв'язку з чим позивач неодноразово звертався до міської ради та міського голови. З керівництвом міської ради та Департаменту містобудівного комплексу і земельних відносин дійшли згоди передавати в оренду землю поступово, по мірі її забудови, і рішенням 3 сесії Чернівецької міської ради V скликання від 30.06.2006р. №49 було надано дозвіл на складання проекту відведення першої частини земельної ділянки площею 1,7 га, яка була достатньою для першого етапу проектування та будівництва.

Вказує, що рішенням 25 сесії Чернівецької міської ради V скликання від 28.02.2008р. №527 позивачу надано дозвіл на реконструкцію під готельно-туристичний комплекс частини незавершеного будівництва дитячої лікарні з поліклінікою та будівництво групи житлових будинків на земельній ділянці по вул. Рівненській, 7.

У позові посилається на те, що на засіданні комісії Чернівецької міської ради з розгляду земельних спорів з питання спірного суміжного землекористування по вул. Рівненській, №7-а та №7, яке відбулося 06.04.2016 року, позивач вперше дізнався про те, що частина земельної ділянки по вул. Рівненській, 7 площею 6,3113 га, яка повинна бути надана йому як переможцю конкурсу для проведення реконструкції частини незавершеного будівництва дитячої лікарні з поліклінікою під готельно-туристичний комплекс та будівництво групи житлових будинків, була виділена управлінню по фізичній культурі та спорту міської ради для будівництва спортивного комплексу, при цьому земельній ділянці було присвоєно іншу поштову адресу: вул. Рівненська, 7-А.

Позивач вважає оскаржувані рішення, якими спірна земельна ділянка передана управлінню по фізичній культурі та спорту міської ради, незаконними і такими, що порушують права позивача як переможця конкурсу і сторони договору купівлі-продажу об'єкта приватизації.

Вказує, що пунктами 5.4, 5.7 цього договору на позивача покладено цілий ряд обов'язків згідно з умовами приватизаційного конкурсу: будівництво в рамках Програми розвитку туризму області на 2004-2010 роки Туристично-готельного комплексу, що включає в себе: будівництво готельного комплексу, туристичного комплексу та житлового комплексу, а також створення на обєкті приватизації не менше 1250 робочих місць з безпечними та нешкідливими умовами праці.

Посилається на те, що відповідно до закону та Положення про управління по фізичній культурі та спорту міської ради, дане управління не має повноважень на отримання земельної ділянки з метою будівництва спортивного комплексу та здійснювати таке будівництво чи виконувати функцію його замовника.

Стверджує, що на замовлення Департаменту містобудівного комплексу і земельних відносин міської ради за кошти товариства було розроблено генплан забудови площі 38 га, на якому на земельній ділянці площею 8 га по вул. Рівненській, 7 запроектовано туристично- готельний комплекс, що підтверджується відміткою головного архітектора міста про внесення відповідних змін до генплану 01.10.2006р. Вказує, що підставою ухвалення оскаржуваних рішень є технічне копіювання спірної земельної ділянки з розробленого позивачем генплану, при якому частину туристично-готельного комплексу замінено на спортивний комплекс без внесення у належний спосіб змін до генерального плану.

У судовому засіданні представники позивача позов підтримали в повному обсязі та дали пояснення, аналогічні позовній заяві.

При цьому, представник позивача зауважив в судовому засіданні, що згідно акту прийомки-передачі межових знаків від 28.03.2014 року, наявного в матеріалах справи, підписів та печатки ТОВ «Глобус-2020» немає, при цьому візуально видно, що сама назва ТОВ «Глобус-2020» вписана в акт іншим почерком пізніше. Також, зауважив на тому, що фактично не скасувавши попереднє рішення щодо спірної земельної ділянки, відповідач надав цю ж земельну ділянку іншій юридичній особі, чим, відповідно, порушені права позивача, як переможця конкурсу.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, надавши суду письмові заперечення на позов. При цьому, представник відповідача зауважив, що управління по фізичній культурі та спорту міської ради є виконавчим органом міської ради та має статус юридичної особи, тому відповідно до чинного на момент виникнення спірних відносин законодавства дане управління мало право отримати земельну ділянку у постійне користування. Пояснив, що відповідно до покладених на управління законом та Положенням повноважень воно може здійснювати пошук інвесторів та організацію будівництва спортивного комплексу на спірній земельній ділянці.

Клопотав про залишення адміністративного позову без розгляду з огляду на те, що позивачу було відомо про оскаржувані рішення раніше, тому він пропустив встановлений законом строк на звернення до суду. Стверджував, що якщо б позивач належним чином виконував свої обов'язки за договором купівлі-продажу, то міг би дізнатися про оскаржувані рішення значно раніше.

Вказував, що позивач повинен був дізнатися про порушення своїх прав з акту приймання-передачі межових знаків на зберігання і погодження меж земельної ділянки від 28.03.2014р.

Представник третьої особи вважав позов безпідставним і просив суд відмовити у його задоволенні.

Суд, заслухавши пояснення сторін та дослідивши письмові докази, вважає, що адміністративний позов підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

За приписами пункту 7 частини першої статті 3 цього Кодексу суб'єктом владних повноважень є орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Земельним кодексом України, Законом України "Про місцеве самоврядування в Україні" та іншими нормативно-правовими актами Держава делегувала органам місцевого самоврядування та органам виконавчої влади розпорядження землями відповідних територіальних громад, землями комунальної чи державної власності, та делегувала їм вирішення у встановленому законом порядку інших питань в галузі земельних відносин.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 01.04.2010 N 10-рп/2010, положення частини 1 статті 143 Конституції України, згідно з якою органи місцевого самоврядування "вирішують інші питання місцевого значення, віднесені законом до їхньої компетенції", слід розуміти так, що при вирішенні цих питань органи місцевого самоврядування діють як суб'єкти владних повноважень. Органи місцевого самоврядування відповідно до Земельного кодексу України вирішують питання про розпорядження землями територіальних громад, передачі земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб, надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності, вилучення земельних ділянок із земель комунальної власності, та при вирішенні таких питань ці ради виступають як суб'єкти владних повноважень.

Отже, виходячи з приписів норм чинного законодавства та зазначеного рішення Конституційного Суду України, спір, який виник між сторонами у даній справі, є публічно-правовим, а тому підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Докази суду надають особи, які беруть участь у справі. Суд може запропонувати надати додаткові докази або витребувати додаткові докази за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, або з власної ініціативи.

Частиною 1 та ч.2 ст.70 КАС України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

У відповідності до положень ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів.

Судом встановлено, що пунктом 1.3 рішення виконавчого комітету Чернівецької міської ради народних депутатів № 216/13 від 04.06.1991 року управлінню капітального будівництва Чернівецького облвиконкому було відведено під будівництво дитячої лікарні та поліклініки земельну ділянку площею 8 га по вул. Ровенській, 7 в м. Чернівці за рахунок земель Придністровської дослідної станції садівництва, що розміщені в межах адміністративних границь міста Чернівців. Підставою вказаного рішення було рішення Чернівецького облвиконкому від 16.05.1990 року № III та лист Держагропрому УРСР від 22.08.1990 року № 34- 6-7/12.

Рішенням Чернівецької обласної ради №18-13/04 від 17.03.2004 року із змінами, внесеними рішенням №119-15/04 від 12.08.2004р., за клопотанням Чернівецької обласної державної адміністрації дано згоду на приватизацію незавершеного будівництва дитячої лікарні з поліклінікою по вул. Ровенській, 7. Цим рішенням встановлено спосіб приватизації: продаж за конкурсом та обовязкову умову приватизації: наявність програми (бізнес-плану) будівництва в рамках реалізації Програми розвитку туризму в Чернівецькій області на 2004- 2010 роки готельно-туристичного комплексу. Для проведення конкурсу даним рішенням створена конкурсна комісія, голові Чернівецької обласної ради доручено укласти з переможцем конкурсу договір купівлі-продажу.

Судом встановлено, що ТОВ «Глобус-2020» стало переможцем конкурсу з приватизації незавершеного будівництва дитячої лікарні з поліклінікою, у звязку з чим між позивачем і територіальними громадами сіл, селищ і міст Чернівецької області в особі Чернівецької обласної ради 11.11.2004р. було укладено договір купівлі-продажу незавершеного будівництва по вул. Рівненській, 7 в м. Чернівці. У пункті 1.2 договору купівлі-продажу зазначено, що придбаний позивачем обєкт незавершеного будівництва розташований на земельній ділянці площею 8 га, яка відведена під будівництво дитячої лікарні з поліклінікою на підставі п.1.3 рішення Чернівецької обласної ради №119-15/04 від 12.08.2004р.

Позивача як переможця конкурсу пунктом 5.7 договору купівлі-продажу від 11.11.2004р. зобов'язано виконати умови конкурсу, зокрема, здійснити будівництво в рамках Програми розвитку туризму області на 2004-2010 роки Туристично-готельного комплексу, що включає в себе: будівництво готельного комплекту, туристичного комплексу та житлового комплексу, а також створити на об'єкті приватизації не менше 1250 робочих місць з безпечними та нешкідливими умовами праці.

Пунктом 5.4 договору купівлі-продажу позивача зобовязано використовувати об'єкт приватизації за призначенням, визначеним рішенням 15 сесії Чернівецької обласної ради 4 скликання №119-15/04 від 12.08.2004р., пунктом 3.2 якого передбачено будівництво готелю та туристичного комплексу.

В статті 345 ЦК України закріплюється право фізичної або юридичної особи набувати право власності на майно в разі приватизації державного та комунального майна у порядку, встановленому законом.

Згідно із ст.8 Земельного кодексу України станом на момент укладення угоди про приватизацію об'єкта нерухомості (11.11.2004 року) до повноважень обласних рад у галузі земельних відносин на території області належить, зокрема, розпорядження землями, що знаходяться у спільній власності територіальних громад та вирішення інших питань у галузі земельних відносин відповідно до закону

Статтями 377 ЦКУ та 120 ЗКУ закріплюються одночасний перехід до набувача права власності на земельну ділянку і розташовану на ній нерухомість: до особи, яка придбала житловий будинок, будівлю або споруду, переходить право власності на земельну ділянку без зміни її цільового призначення у розмірах, встановлених договором.

Станом на 1991 рік згідно рішення № 216/13 п.1.3 земельна ділянка розміром 8 га була відведена (передана у користування та закріплена) управлінню капітального будівництва облвиконкому за рахунок земель Придністровської дослідної станції садівництва.

Отже, Відповідач своїм рішенням погодився, що для виконання завдань по будівництву та обслуговуванню обєкта незавершеного будівництва по вул. Рівненській, 7 необхідно 8,0 га території.

Судом встановлено, чого не заперечували сторони, що протягом усього часу дії вказаного рішення виконкому Чернівецької міської ради народних депутатів у нього (пункт 1.3.), на відміну від інших, жодні зміни не внесені.

При цьому, відповідачем не надано відповідного рішення Чернівецької міської ради про віднесення вказаної земельної ділянки до земель запасу міста.

Судом встановлено, що комісією з розгляду земельних спорів 06.04.2016р. винесено пропозиції погодити межу між земельними ділянками на вул. Рівненській, 7-А і 7 та винести на розгляд міської ради питання щодо надання Управлінню по фізичній культурі та спорту міської ради земельної ділянки на вул. Рівненській 7-А, площею 6,3113 га в постійне користування для будівництва спортивного комплексу.

Пунктом 2.1. рішення 32 сесії Чернівецької міської ради 5 скликання № 685 від 11.09.2008 року надано дозвіл Управлінню по фізичній культурі га спорту Чернівецької міської ради виконати будівництво спортивного комплексу та складання проекту відведення земельної ділянки площею 3,0 га за рахунок земель запасу міста в постійне користування на вул. Рівненській, 7-А на підставі заяви Управління по фізичній культурі та спорту Чернівецької міської ради за № 6-3682 від 24.07.2008 року.

Пунктом 1.2 рішення 49 сесії Чернівецької міської ради 5 скликання №1248 від 25.02.2010 року були внесені зміни в рішення 32 сесії Чернівецької міської ради 5 скликання № 685 від 11.09.2008 року, а саме збільшено площу виділеної Управлінню по фізичній культурі та спорту Чернівецької міської ради земельної ділянки по вул. Рівненській, 7-А з 3,0 га до 7,0 га та прийнято рішення про надання містобудівних умов і обмежень забудови земельної ділянки.

При цьому, суд вважає за необхідне зауважити наступне.

Так, відповідно до ст.54 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» управління по фізичній культурі та спорту є виконавчим органом Чернівецької міської ради, тому згідно ст.19 Конституції України дане управління може діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст.32 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до повноважень управління по фізичній культурі та спорту міської ради як виконавчого органу міської ради не входить будівництво спортивних комплексів, в тому числі виконання функцій замовника такого будівництва та отримання з такою метою в постійне користування земельних ділянок.

Відповідно до Положення про управління по фізичній культурі та спорту міської ради до повноважень даного виконавчого органу міської ради не входить будівництво спортивних комплексів та отримання земельних ділянок у будь-який вид користування.

Крім того, пунктом 5 статті 116 Земельного кодексу України встановлено, що надання у користування земельної ділянки, що перебуває у власності або у користуванні, провадиться лише після вилучення (викупу) її в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Аналіз вказаних доказів та норм права, що регулюють спірні правовідносини, дає підстави дійти висновку про відсутність в управління по фізичній культурі та спорту міської ради повноважень на отримання у постійне користування спірної земельної ділянки, яка не була належним чином вилучена з користування інших осіб, з метою будівництва спортивного комплексу. Тому оскаржувані рішення органу місцевого самоврядування не відповідають закону.

Судом також встановлено, що Позивач в рамках реалізації укладеного договору розробив містобудівне обґрунтування забудови території південно-західної частини міста в межах вулиць Рівненська - Комарова. Як вбачається з погодженого головним архітектором міста Чернівців генплану вказаної території, на земельній ділянці площею 8 га по вул. Рівненській запроектовано готельно-туристичний комплекс та житловий квартал загальною житловою площею 62 тис. кв. м.

Підставою прийняття оскаржуваних рішень є землевпорядна документація, до складу якої входить викопіювання з генерального плану міста. На цьому викопіюванні на частині спірної земельної ділянки запроектовано спортивний комплекс, міститься штамп із погодженням головного архітектора міста від 01.10.2006р. Разом з тим, штамп з таким самим написом і датою міститься на розробленому значно раніше генплані площею 38 га, на якому на вказаній земельній ділянці запроектовано три блоки забудови: готельний, туристичний та житловий комплекси. Аналіз вказаних доказів дозволяє дійти висновку, що зміни генерального плану міста з проекту готельного, туристичного та житлового комплексів на проект спортивного комплексу не могли відбутися в той самий день, коли був затверджений проект готельного, туристичного та житлового комплексів.

Відповідно до вимог ст.17 ЗУ Про регулювання містобудівної діяльності та ст.12 ЗУ Про планування і забудову територій, Генеральний план населеного пункту - це містобудівна документація, що визначає принципові вирішення розвитку, планування, забудови та іншого використання території населеного пункту, черговість і пріоритетність забудови та іншого використання територій, загальний стан довкілля населеного пункту, основні фактори його формування, містобудівні заходи щодо поліпшення екологічного і санітарно-гігієнічного стану, інші вимоги, визначені державними будівельними нормами.

Статтею 53 ЗУ Про землеустрій визначено, що проекти землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів розробляються на певний період та поетапно згідно з генеральними планами населених пунктів і визначають: а) цільове призначення земель; б) землі, що знаходяться у власності, користуванні, в тому числі орендовані; в) організаційні, правові, фінансові та інші заходи щодо вдосконалення структури територій, освоєння земель, поліпшення їх якості, рекультивації, консервації; г) необхідність і обсяги економічного стимулювання раціонального використання та охорони земель; ґ) заходи для забезпечення режиму використання земель охоронних зон, зон санітарної охорони, санітарно-захисних зон і зон особливого режиму використання, а також відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам внаслідок встановлення цих зон; д) напрями природоохоронної діяльності.

Частиною 4 ст.123 ЗК України в редакції, чинній на момент ухвалення оскаржуваного рішення, передбачено, що до клопотання про відведення земельної ділянки додаються матеріали, передбачені частиною п'ятнадцятою статті 151 ЗКУ документи, що обґрунтовують її розмір, призначення та місце розташування. Частиною 15 ст. 151 ЗК України в редакції станом на час прийняття оскаржуваного рішення передбачено, що матеріали погодження місця розташування об'єкта повинні включати, зокрема, викопіювання з генерального плану.

Отже, суд приходить до висновку, що оскаржувані рішення прийняті на підставі неналежної землевпорядної документації.

Судом також встановлено, що з метою отримання в оренду вказаної земельної ділянки для реалізації своїх обов'язків переможця конкурсу позивач неодноразово звертався до Чернівецької міської ради та міського голови, що підтверджується поданими заявами та клопотанням. Рішенням 3 сесії Чернівецької міської ради V скликання від 30.06.2006р. №49 ТОВ «Глобус-2020» було надано дозвіл на складання проекту відведення в оренду земельної ділянки по вул. Рівненській, 7 площею 1,7 га., яка на той час була достатньою для першого етапу проектування та будівництва. Рішенням 12 сесії Чернівецької міської ради V скликання від 25.01.2007р. №220 було затверджено проект відведення даної земельної ділянки і надано її в оренду.

Рішенням 25 сесії Чернівецької міської ради V скликання від 28.02.2008р. №527 ТОВ «Глобус-2020» надано дозвіл на реконструкцію під готельно-туристичний комплекс частини незавершеного будівництва дитячої лікарні з поліклінікою та будівництво групи житлових будинків на земельній ділянці по вул. Рівненській, 7.

Рішення щодо решти частини земельної ділянки Відповідачем не приймалось.

Аналізуючи вищевикладене та надані докази у їх сукупності, а також враховуючи той факт, що Позивач вже неодноразово звертався до Відповідача з клопотанням про надання в оренду земельної ділянки по вул. Рівненській, 7 площею 8,0 га, суд вважає, що Відповідач належними чином клопотання Позивача не розглянув.

За приписами статей 142 - 145 Конституції України до матеріальної основи органів місцевого самоврядування, крім інших об'єктів, належить земля, управління якою здійснюють територіальні громади через органи самоврядування в межах їх повноважень шляхом прийняття рішень.

Відповідно статті 3 Земельного кодексу України земельні відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Статтею 12 Земельного кодексу України передбачено, що розпорядження землями територіальних громад, передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян і юридичних осіб, відноситься до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст.

У відповідності до статтею 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом.

Згідно з пунктом 34 частини 1 статті 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської Ради вирішуються відповідно до закону питання регулювання земельних відносин.

У відповідності до статті 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом.

Порядок надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування визначений статтею 123 Земельного кодексу України.

За приписами частини 1 статті 124 цього Кодексу передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування шляхом укладення договору оренди земельної ділянки.

Судом встановлено, що позивачем неодноразово надано відповідачу клопотання про надання в оренду земельної ділянки розміром 8.0 га однак, відповідачем рішення з приводу бажаного розміру земельної ділянки не приймалося.

Тобто, Чернівецька міська рада в порушення наведених законодавчих норм не розглянула в повному обсязі клопотання Позивача на сесії з подальшим прийняттям рішення відповідно до вимог чинного законодавства.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги по суті підлягають до задоволення частково. А саме, слід визнати протиправним та скасувати пункт 2.1 рішення 32 сесії Чернівецької міської ради 5 скликання № 685 від 11.09.2008 р. А також визнати протиправним та скасувати пункт 1.2 рішення 49 сесії Чернівецької міської ради 5 скликання №1248 від 25.02.2010 р.

Однак, щодо позовних вимог про зобов»язання відповідача прийняти конкретне рішення стосовно позивача, то такі позовні вимоги до задоволення не підлягають.

Разом з тим, виходячи з вищевикладених обставин, суд вважає за доцільне в даному випадку зобов'язати Чернівецьку міську раду винести на розгляд чергової сесії, що відбудеться після набрання постанови законної сили, питання щодо надання дозволу Товариству з обмеженою відповідальністю «Глобус-2020» на складання проекту відведення в оренду земельної ділянки по вул. Рівненській, 7-А площею 6,3 га, як переможцю конкурсу, для проведення реконструкції частини незавершеного будівництва дитячої лікарні з поліклінікою під готельно-туристичний комплекс та будівництво групи житлових будинків.

Приймаючи відповідне рішення, суд також виходить з вимог ч.2 ст.11 КАСУ, згідно якої суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Вирішуючи клопотання про залишення адміністративного позову без розгляду на підставі порушення ч.1 та ч.2 ст.99 КАС України суд вважає, що вказане клопотання не підлягає до задоволення виходячи із наступного.

Відповідно до ч.1 ст.99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Правова конструкція «в межах встановленого законом строку звернення до адміністративного суду» означає, що позов має подаватись лише в тих часових обмеженнях, які встановлені законом. Крім того, можливість захисту прав та інтересів залежить від дотримання строків, встановлених на цей випадок законом.

У ч.2 ст.99 КАС України визначено шестимісячний строк для звернення до адміністративного суду, що пов'язане із специфікою правовідносин.

Дана правова норма означає, що за загальним правилом перебіг строку на звернення до адміністративного суду починається від дня виникнення права на адміністративний позов, тобто коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

За приписами ст.100 КАС України, вказано, що адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється відповідна ухвала.

Так, судом встановлено, що 06.04.2016 року відбулося засідання комісії Чернівецької міської ради з розгляду земельних спорів з питання спірного суміжного землекористування по вул. Рівненській, №7- а та №7, на яке було запрошено представників ТОВ «Глобус-2020». Згідно показів допитаного судом свідка ОСОБА_4, ТОВ «Глобус-2020» було повідомлено про дату засідання комісії за кілька днів. Допитаний як свідок ОСОБА_5 пояснив в судовому засіданні, що вперше тоді дізнався про те, що частина земельної ділянки по вул. Рівненській, 7 площею 6,3113 га, яка, на його думку, повинна бути надана позивачу як переможцю конкурсу для проведення реконструкції частини незавершеного будівництва дитячої лікарні з поліклінікою під готельно-туристичний комплекс та будівництво групи житлових будинків, була виділена управлінню по фізичній культурі та спорту міської ради для будівництва спортивного комплексу, і цій частині земельної ділянки було присвоєно іншу поштову адресу: вул. Рівненська, 7-А.

Як вбачається із заяви ТОВ «Глобус-2020» на імя Чернівецького міського голови від 04.04.2016р. №40-04/16, позивач станом на день подання цієї заяви не був ознайомлений з оскаржуваними рішеннями.

В акті приймання-передачі межових знаків на зберігання і погодження зовнішніх меж земельної ділянки в натурі від 28.03.2014р. відсутнє погодження ТОВ «Глобус-2020» чи заперечення щодо його підписання, що спростовує доводи відповідача про те, що позивачу стало відомо про порушення його прав з дати складання цього акту.

Суд критично оцінює покази свідка ОСОБА_4, яка є посадовою особою відповідача, про те, що директор ТОВ «Глобус-2020» ознайомився з оскаржуваними рішеннями приблизно за два тижні до дня засідання комісії, оскільки такі покази суперечать іншим дослідженим доказам. На підтвердження своїх доводів про те, що позивачу було раніше відомо про оскаржувані рішення, відповідач як субєкт владних повноважень, що заперечує проти позову, не надав жодних письмових доказів, які є належним способом доказування вказаної обставини. Тому доводи відповідача про пропуск позивачем строку звернення до суду без поважних причин є необґрунтованими та суперечать матеріалам справи і дослідженим доказам.

Аналіз досліджених доказів у їх сукупності дає підстави для висновку про те, що позивач ознайомився з оскаржуваними рішеннями після їх отримання за поданою ним заявою від 04.04.2016р., а, отже, позивач пропустив строк звернення до адміністративного суду з поважних причин. У звязку з цим пропущений строк звернення до суду підлягає поновленню.

Вирішуючи спір по суті та скасовуючи оскаржувані рішення органу місцевого самоврядування, суд виходить з пріоритетності права на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. (ст. 13 Конвенції про захист прав людини та основоположних прав).

Рішеннями, що оскаржуються порушені права позивача як переможця конкурсу та сторони договору купівлі-продажу об'єкта приватизації від 11.11.2004 року, оскільки на підставі цього договору у позивача виникли права і обов'язки, у зв»язку з чим позивач вправі був звернутися до суду з даним адміністративним позовом.

Відповідно до ч.10 ст.59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», акти органів місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

Відповідно до п. г ч.3 ст.152 ЗК України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування.

Згідно ч.2 ст.162 КАС України, у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про визнання протиправними рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень, а також про зобов'язання відповідача вчинити певні дії.

На підставі викладеного та керуючись ст.19 Конституції України, ст.ст. 32, 54, ч.10 ст.59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», ст.ст. 99, 100, 162, 163 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати причини пропуску позивачем строків для звернення до суду з даним адміністративним позовом поважними.

Поновити Товариству з обмеженою відповідальністю «Глобус-2020» пропущений з поважних причин строк звернення до адміністративного суду.

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Глобус-2020» до Чернівецької міської ради, де третьою особою на стороні відповідача виступає Управління по фізичній культурі та спорту Чернівецької міської ради, про визнання протиправними та скасування рішень задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати пункт 2.1 рішення 32 сесії Чернівецької міської ради 5 скликання №685 від 11.09.2008 року.

Визнати протиправним та скасувати пункт 1.2 рішення 49 сесії Чернівецької міської ради 5 скликання №1248 від 25.02.2010 року.

Зобовязати Чернівецьку міську раду винести на розгляд чергової сесії, що відбудеться після набрання постановою суду законної сили, питання щодо надання дозволу Товариству з обмеженою відповідальністю «Глобус-2020» на складання проекту відведення в оренду земельної ділянки по вул.Рівненській, 7-А, площею 6,3 га, як переможцю конкурсу, для проведення реконструкції частини незавершеного будівництва дитячої лікарні з поліклінікою під готельно-туристичний комплекс та будівництво групи житлових будинків.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Апеляційна скарга може бути подана до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Шевченківський районний суд м. Чернівці з одночасним надісланням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції, протягом десяти днів з дня її проголошення, а особами які не були присутні при проголошенні постанови в той же строк з дня отримання копії постанови.

СУДДЯ: