Справа № 812/1439/16
Суддя: С.В. Борзаниця
Дата ухвалення: 2017-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

06 березня 2017 рокуСєвєродонецькСправа № 812/1439/16

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Борзаниця С.В., розглянувши в порядку письмового провадження справу № 812/1439/16 за адміністративним позовом Державної податкової інспекції у м.Лисичанську Головного управління ДФС у Луганській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу з податку на доходи фізичних осіб в розмірі 18362,86 грн,-

ВСТАНОВИВ:

До Луганського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Державної податкової інспекції у м. Лисичанську Головного управління ДФС у Луганській області (далі - Позивач, ДПІ у м. Лисичанську) до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (далі - Відповідача, ФОП ОСОБА_1) про стягнення податкового боргу з податку на доходи фізичних осіб в розмірі 18362,86 грн.

В обґрунтування позову зазначено, що фізична особа підприємець ОСОБА_1 зареєстрований у якості СПД Лисичанською міською радою Луганської області та видане свідоцтво про державну реєстрацію СПД і внесено в Єдиний державний реєстр підприємств та організацій України. Відповідач перебуває на обліку у ДПІ у м. Лисичанську 12.05.2006.

Станом на 15.11.2016 Відповідач має податкову заборгованість з податку на доходи фізичних осіб у сумі 18362,86 грн.

ДПІ у м. Лисичанську було сформовано податкову вимогу від 07.04.2016 №335-17, яка 12.05.2016 одержана Відповідачем, борг платником не сплачено добровільно.

Просив стягнути кошти з ФОП ОСОБА_1 в рахунок погашення податкової заборгованості у сумі 18362,86 грн.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, надіслав клопотання про розгляд справи без участі представника, позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Відповідач у судове засідання не прибув, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. На адресу суду повернувся конверт з відміткою пошти: «через не запит» (а.с.67).

Відповідно до положень ч.11 ст.35 КАС України, у разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином. З огляду на вищезазначене, суд вжив всі залежні від нього заходи для повідомлення відповідача належним чином для реалізації ним права судового захисту своїх прав та інтересів.

Заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не подав. Правом надати заперечення не скористався.

Відповідно до ч. 6 ст. 128 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Оскільки представник позивача, представник відповідача про час, дату та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, відсутні потреби заслухати свідка чи експерта, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження на підставі наявних у справі доказів.

Розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наявних у матеріалах справи доказів, оцінивши докази відповідно до вимог ст.ст. 69-72 Кодексу адміністративного судочинства України, суд прийшов до такого.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Стаття 67 Конституції України передбачає, що кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

У відповідності із статтею 14 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI:

- грошове зобов'язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов'язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності;

- податкове зобов'язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк);

- пеня - сума коштів у вигляді відсотків, нарахованих на суми грошових зобов'язань, не сплачених у встановлені законодавством строки;

- податковий борг - сума грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Відповідно до статті 20 Податкового кодексу України визначено, що контролюючі органи мають право, зокрема, застосовувати до платників податків передбачені законом фінансові (штрафні) санкції (штрафи) за порушення податкового чи іншого законодавства, контроль за додержанням якого покладено на контролюючі органи; стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми грошових зобов'язань та/або податкового боргу у випадках, порядку та розмірі, встановлених цим Кодексом та іншими законами України.

Судом встановлено, що суб'єкт підприємницької діяльності - фізична ОСОБА_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_1) зареєстрований у якості СПД Лисичанською міською радою Луганської області та видане свідоцтво про державну реєстрацію СПД, внесено в Єдиний державний реєстр підприємств та організацій України (а.с. 8-9). ФОП ОСОБА_1 перебуває на обліку у ДПІ у м. Лисичанську 12.05.2006 (а.с.7).

Підпунктом 4.1.1. пункту 4.1 статті 4 Податкового кодексу України (далі-ПКУ) визначено, що кожна особа зобов'язана сплачувати встановлені цим Кодексом, законами з питань митної справи податки та збори, платником яких вона є згідно з положеннями цього Кодексу.

Підпунктом 4.1.3. пункту 4.1 статті 4 ПКУ встановлено невідворотність настання визначеної законом відповідальності у разі порушення податкового законодавства.

Згідно положень п.п.16.1.4 п.16.1 ст.16 ПКУ платники податків зобов'язані сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Згідно п.36.1, п.36.2 ст.36 ПКУ податковим обов'язком визнається обов'язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи. Податковий обов'язок виникає у платника за коленим податком та збором.

Пунктом 38.1 статті 38 ПКУ визначено, що виконанням податкового обов'язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов'язань у встановлений податковим законодавством строк.

Пунктом 14.1.175 ст.14 ПКУ визначено, що податковий борг - сума грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Відповідно до вимог п.49.16 ст. 49 ПКУ платник податків зобов'язаний сплатити додаткове зобов'язання, яке самостійно визначене ним у такій податковій декларації, протягом строків, установлених ПКУ.

Розділ IV ПКУ регулює правовідносини щодо податку на доходи фізичних осіб.

179.1. Платник податку зобов'язаний подавати річну декларацію про майновий стан і доходи (податкову декларацію) відповідно до цього Кодексу.

179.7. Фізична особа зобов'язана самостійно до 1 серпня року, що настає за звітним, сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену в поданій нею податковій декларації.

Матеріалами справи підтверджується, що Відповідач має податкову заборгованість за 2013-2015 роки, станом на 15.11.2016 податковий борг складає 18362,86 грн.

Відповідачем подано до ДПІ у м. Лисичанську наступні декларації:

1. Податкова декларація про майновий стан і доходи за 2013 рік № від 21.10.2014 року в розмірі 3 566,21грн. (залишок несплаченої суми складає 3 376,81грн.) (а.с.10-11);

2. Розрахунок податкових зобов'язань з податку на доходи фізичних осіб, отриманих фізичною - особою підприємцем від провадження господарської діяльності за 2013 рік № від 21.10.2014 в розмірі квартальних авансових платежів, що підлягають оплаті до бюджету у наступному за звітним році складає 1 500,00 грн., за кожний квартал 2014 року (а.с.12);

3. Податкова декларація про майновий стан і доходи за 2014 рік № від 15.02.2016 з відповідним розрахунком податкових зобов'язань з податку на доходи фізичних осіб та військового збору, отриманих самозайнятою особою за 2014 рік в розмірі 3362,50 грн. (а.с.13);

4. Податкова декларація про майновий стан і доходи за 2015 рік № від 09.02.2016 відповідним розрахунком податкових зобов'язань з податку на доходи фізичних осіб та військового збору, отриманих самозайнятою особою за 2015 рік в розмірі 5623,55грн. (а.с.15)

ДПІ у м. Лисичанську було сформовано податкову вимогу від 07.04.2016 №335-17, яка 12.05.2016 одержана Відповідачем та не оскаржена у встановленому порядку (а.с.17).

Відповідно до п.87.2 ст. 87 Податкового кодексу України джерелами погашення податкового боргу платника податків є будь-яке майно такого платника податків з урахуванням обмежень, визначених цим Кодексом, а також іншими законодавчими актами.

Згідно з п.95.1 ст. 95 Податкового кодексу України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Відповідно до п.95.2 ст. 95 Податкового кодексу України стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Оскільки судом встановлено, що за відповідачем рахується податковий борг з податку на доходи фізичних осіб в розмірі 18362,86 грн. за період з 21.10.2014 по 19.02.2016, який до теперішнього часу в добровільному порядку не сплачено, сума податкового боргу є узгодженою, податковим органом дотримано порядок звернення до суду з позовом, підстави для відмови у задоволенні позову відсутні, тому адміністративний позов підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що податковий борг, який виник у зв'язку із несплатою Відповідачем податку на доходи фізичних осіб, підтверджений документально, а тому повинен бути стягнутий, у звязку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до частин другої, четвертої статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, судові витрати позивача з відповідача не стягуються.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 17, 87, 94, 98, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Державної податкової інспекції у м.Лисичанську Головного управління ДФС у Луганській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу з податку на доходи фізичних осіб в розмірі 18362,86 грн - задовольнити.

Стягнути фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (код НОМЕР_1, 93120, АДРЕСА_1) суму податкового боргу з податку на доходи фізичних осіб в розмірі 18 362,86 грн. (вісімнадцять тисяч триста шістсот дві гривні 86 коп.)

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Донецького апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга подається до Донецького апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 КАС України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова суду не набрала законної сили.

Суддя ОСОБА_2