Справа № 808/2721/16
Суддя: Юрко І.В.
Дата ухвалення: 2017-02-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

"28" лютого 2017 р. справа № 808/2721/16

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді:ОСОБА_1, суддів: Гімона М.М., Чумака С. Ю.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Запорізькій області на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 28 листопада 2016 року у справі №808/2721/16 за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Національної поліції в Запорізькій області, Атестаційної комісії №8 Головного управління Національної поліції в Запорізькій області, третя особа - Запорізька обласна профспілкова організація атестованих працівників органів внутрішніх справ України, про визнання протиправними та скасування рішень субєктів владних повноважень, поновлення на публічній службі та стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач 15.09.2016 року звернувся до Запорізького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Запорізькій області (третя особа - Запорізька обласна профспілкова організація атестованих працівників органів внутрішніх справ України), в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати рішення (висновок) Атестаційної комісії №8 Головного управління Національної поліції в Запорізькій області, оформлене протоколом серії ОП від 03.08.2016 року № 15.00021133.0035684, а саме: « 4-займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність»;

- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Запорізькій області від 05.09.2016 № 307о/с «По особовому складу» в частині звільнення його зі служби в поліції;

- поновити його на посаді заступника начальника Василівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області;

- стягнути з Головного управління Національної поліції в Запорізькій області на його користь грошове забезпечення (середній заробіток) за час вимушеного прогулу за період з 06.09.2016 року по день ухвалення судом рішення у справі.

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 28 листопада 2016 року адміністративний позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано п.4 рішення (висновку) Атестаційної комісії №8 Головного управління Національної поліції в Запорізькій області, оформленого протоколом серії ОП від 03.08.2016 року № 15.00021133.0035684, в частині службової невідповідності підполковника поліції, заступника начальника Василівського відділу поліції ОСОБА_2 (М-113307) займаній посаді та звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність.

Визнано протиправним та скасовано наказ Головного управління Національної поліції в Запорізькій області від 05.09.2016 року № 307о/с «По особовому складу» в частині звільнення підполковника поліції, заступника начальника Василівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області ОСОБА_2 (М-113307) зі служби в поліції за п.5 ч.1 ст.77 Закону України від 02.07.2015 року № 580-VIII «Про Національну поліцію» (через службову невідповідність).

Поновлено підполковника поліції ОСОБА_2 (М-113307) на посаді заступника начальника Василівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області з 06.09.2016 року.

Стягнуто з Головного управління Національної поліції в Запорізькій області на користь підполковника поліції ОСОБА_2 (М-113307) грошове забезпечення (середній заробіток) за час вимушеного прогулу за період з 06.09.2016 року по 28.11.2016 року у розмірі 27350,99 грн..

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, відповідач - Головне управління Національної поліції в Запорізькій області, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову суду першої інстанції та постановити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Сторони у судове засідання апеляційної інстанції не прибули, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Відповідно до частини четвертої статті 196 Кодексу адміністративного судочинства України неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час та місце апеляційного розгляду, та явка яких у відповідності до статті 120 Кодексу адміністративного судочинства України не визнавалась судом обовязковою, не перешкоджає судовому розгляду справи.

За нормами пункту 2 частини першої статті 197 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, оскільки справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, так як не прибула жодна з осіб, які беруть участь у справі, у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Відповідно до частини першої статті 195 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції може вийти за межі доводів апеляційної скарги в разі встановлення під час апеляційного провадження порушень, допущених судом першої інстанції, які призвели до неправильного вирішення справи.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, встановила наступне.

Позивач - ОСОБА_2 з 17.04.2001 року по 06.11.2015 року проходив службу в органах внутрішніх справ. Наказом ГУМВС України в Запорізькій області від 05.11.2015 року № 459 о/с позивача звільнено зі служби в органах внутрішніх справ, що підтверджується записами в трудовій книжці (а.с.21-22 т.1).

Наказом ГУ Національної поліції в Запорізькій області від 07.11.2015 року №40о/с «По особовому складу» відповідно до п.п.9, 12 розділу ХІ Закону України «Про національну поліцію» призначений як прибувший з Міністерства внутрішніх справ з присвоєнням спеціального звання поліції в порядку переатестування з 07.11.2015 року ОСОБА_2 з 07.11.2015 року інспектором-черговим батальйону поліції особливого призначення ГУНП в Запорізькій області з присвоєннням спеціального звання - підполковник поліції (а.с.143 т.1).

Наказом ГУ Національної поліції в Запорізькій області від 03.12.2015 року № 80о/с «По особовому складу» позивача на підставі подання начальника Василівського ВП ГУНП в Запорізькій області, полковника міліції ОСОБА_3 від 01.12.2015 (а.с. 107) призначено підполковника поліції ОСОБА_2 на посаду заступника начальника Василівського відділу поліції, увільнивши його з посади інспектора-чергового батальйону поліції особливого призначення ГУНП (а.с. 142 т.1).

05.02.2016 року Національною поліцією України на виконання ст.57 Закону України від 02.07.2015 року №580-VIII видано доручення № 1273/01/12-2016 «Про організацію атестування поліцейських головних управлінь Національної поліції в Автономній Республіці Крим м. Севастополі та областях» (а.с. 103-104 т.1).

Наказом ГУ Національної поліції в Запорізькій області від 11.02.2016 року № 210 прийнято рішення про проведення атестації поліцейських Головного управління Національної поліції в Запорізькій області та підпорядкованих підрозділів (а.с.98-99 т.1).

Наказом ГУ Національної поліції в Запорізькій області від 29.07.2016 року № 1793 затверджено склад атестаційних комісій, у тому числі Атестаційної комісії №8 Головного управління Національної поліції в Запорізькій області (а.с. 105-108).

03.08.2016 року Атестаційною комісією №8 Головного управління Національної поліції в Запорізькій області проведено загальне та професійне атестування ОСОБА_2 на предмет службової відповідності. За результатами загального тестування позивач набрав 21 бал з 60 можливих, за результатами професійного тестування набрав 31 бал з 60 можливих (а.с. 127 - 129 т.1).

За результатами розгляду матеріалів, проведеної співбесіди та обговорення, Атестаційна комісія №8 Головного управління Національної поліції в Запорізькій області дійшла висновку, що ОСОБА_2 займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність, про що прийняв рішення, оформлене протоколом серії ОП від 03.08.2016 року № 15.00021133.0035684 (а.с. 125-126 т.1).

02.09.2016 року т.в.о. начальника Василівського ВП ГУНП в Запорізькій області підполковником поліції ОСОБА_4 складено та направлено т.в.о.ГУ Національної поліції в Запорізькій області ОСОБА_5 подання щодо звільнення позивача з поліції (а.с. 131-132 т.1).

Наказом ГУ Національної поліції в Запорізькій області від 05.09.2016 року № 307 о/с «По особовому складу» ОСОБА_2 звільнений зі служби в поліції за п.5 ч.1 ст.77 Закону України «Про Національну поліцію» через службову невідповідністю. Підставою звільнення в наказі зазначено рішення Атестаційної комісії №8 ГУ Національної поліції в Запорізькій області від 03.08.2016 року № 8 було (а.с. 36 т.1).

Не погодившись з вказаними рішеннями, ОСОБА_2 оскаржив їх до суду.

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив із того, що відповідачами не надано суду доказів на підтвердження наявності передбачених законом підстав для включення позивача до переліку осіб, які повинні пройти атестування, та його службової невідповідності, у звязку з чим рішення атестаційної комісії є неправомірним, а відтак, прийнятий на підставі такого рішення наказ про звільнення позивача зі служби в поліції, є незаконним.

При вирішення справи суд апеляційної інстанції виходить з наступного.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України, визначаються Законом України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 року №580-VIII, який згідно з п.1 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» набрав чинності з 07.11.2015 року.

Відповідно до пунктів 9, та 10 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №580 працівники міліції, які виявили бажання проходити службу в поліції, за умови відповідності вимогам до поліцейських, визначеним цим Законом, упродовж трьох місяців з дня опублікування цього Закону можуть бути прийняті на службу до поліції шляхом видання наказів про призначення за їх згодою чи проходження конкурсу на посади, що заміщуються поліцейськими, у будь-якому органі (закладі, установі) поліції. Посади, що пропонуються особам, зазначеним у цьому пункті, можуть бути рівнозначними, вищими або нижчими щодо посад, які ці особи обіймали під час проходження служби в міліції.

Отже, Законом України «Про Національну поліцію» передбачена альтернатива прийняття працівників міліції, які виявили бажання проходити службу в поліції, а саме: прийняття на службу за їх згодою або проходження конкурсу на посади, що заміщуються поліцейськими, у будь-якому органі (закладі, установі) поліції.

При цьому, вказаним Законом визначені умови прийняття працівників міліції на службу до поліції: 1) бажання проходити службу в поліції; 2) відповідність вимогам до поліцейських, визначених цим Законом.

Реалізація цих умов відбувається у визначений строк упродовж трьох місяців з дня опублікування цього Закону (тобто з 07.08.2015 року до 07.11.2015 року) та шляхом видання наказу про призначення за згодою особи або проходження конкурсу на посади, що заміщуються поліцейськими.

Таким чином, перевірка відповідності особи вимогам до поліцейських повинна бути проведена до видання відповідного наказу про призначення особи на посаду в Національній поліції України.

З матеріалів справи вбачається, що позивача, як прибулого з Міністерства внутрішніх справ, прийнято на службу до поліції на умовах, визначених пунктом 9 та 12 розділу XI Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про Національну поліцію» на підставі його заяви шляхом видання наказу про призначення за його згодою (а.с.143 т.1).

Вказаний наказ свідчить про те, що позивач відповідає вимогам до поліцейських, визначених Законом «Про Національну поліцію», та його призначення відбулось в порядку переатестування.

При цьому, зміст наказу ГУ Національної поліції в Дніпропетровській області від 07.11.2015 року № 1о/с не дозволяє здійснювати будь-яке подвійне трактування підстав для його прийняття. Пославшись на приписи пунктів 9 та 12 розділу XI Закону України «Про національну поліцію», видавник цього наказу прийняв на себе відповідальність за його достовірність, а саме, як було зазначено вище, за відповідність позивача вимогам до поліцейських та за його призначення в порядку переатестування, яке фактично не проводилось.

Порядок атестації поліцейського визначений статтею 57 Закону №580, відповідно до якої атестування поліцейських проводиться з метою оцінки їхніх ділових, професійних, особистих якостей, освітнього та кваліфікаційного рівнів, фізичної підготовки на підставі глибокого і всебічного вивчення, визначення відповідності посадам, а також перспектив їхньої службової карєри.

Атестування поліцейських проводиться:

1) при призначенні на вищу посаду, якщо заміщення цієї посади здійснюється без проведення конкурсу;

2) для вирішення питання про переміщення на нижчу посаду через службову невідповідність;

3) для вирішення питання про звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність.

Атестування проводиться атестаційними комісіями органів (закладів, установ) поліції, що створюються їх керівниками.

Рішення про проведення атестування приймає керівник поліції, керівники органів (закладів, установ) поліції стосовно осіб, які згідно із законом та іншими нормативно-правовими актами призначаються на посади їхніми наказами.

Порядок проведення атестування поліцейських затверджується Міністром внутрішніх справ України.

Аналогічні норми в частині підстав для атестування містить також Інструкція про порядок проведення атестування поліцейських, затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України від 17.11.2015 року №1465, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 18.11.2015 року за №1445/27890 (далі по тексту - Інструкція №1465), зокрема її пункт 3 розділу І.

Вказаний перелік підстав для проведення атестування поліцейських є вичерпним та розширеному тлумаченню не підлягає.

Згідно пункту 9 Розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №580 видання відповідного наказу є самостійною і достатньою підставою для призначення колишніх працівників міліції на посади, створені в структурі Національної поліції України. Вказаним пунктом не передбачено можливість проведення атестування колишніх працівників міліції на предмет відповідності вимогам до поліцейських після їх прийняття на посади в Національній поліції України без наявності підстав, передбачених статтею 57 Закону №580.

З огляду на вказане, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що після призначення певної особи, в тому числі, що прибула з МВС, на посаду в органах Національної поліції, атестування останньої може проводитись виключно з підстав, передбачених статтею 57 Закону України «Про Національну поліцію».

Колегія суддів зазначає, що проведення атестації поліцейських, в тому числі прибувших з МВС, може мати місце виключно у таких випадках: при призначенні на вищу посаду, якщо заміщення цієї посади здійснюється без проведення конкурсу; для вирішення питання про переміщення на нижчу посаду через службову невідповідність; для вирішення питання про звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність.

При цьому, передумовою прийняття рішення про проведення атестації особи має бути реальне настання обставин або встановлення фактів, що зумовлюють необхідність її проведення: у випадку призначення на вищу посаду за наявності ініціативи поліцейського або керівництва; для вирішення питання про переміщення на нижчу посаду або звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність за наслідком виявлення ознак невідповідності поліцейського займаній посаді, зокрема: в силу фізичного стану, хвороби, неналежної професійної підготовки, порушення порядку і правил несення служби тощо.

Таким чином, атестація працівника одразу ж після прийняття його на роботу (у тому числі на службу до поліції), безвідносно до вирішення питань карєри (призначення поліцейського на вищу посаду або переведення на нижчу посаду) або дисциплінарного провадження не відповідає меті та завданню атестування і суперечить вимогам Закону України «Про Національну поліцію».

Отже, до списку поліцейських, які підлягають атестуванню, підлягають включенню лише ті поліцейські, відносно яких наявні підстави для проведення атестації, що передбачені ч. 2 ст. 57 Закону №580. При цьому в наказі або в списках щодо кожної особи повинно бути наведено індивідуальні підстави для проведення його атестації.

Разом з тим, відповідачами, на яких покладено обовязок доказування, не доведено, що позивач підлягав атестації та, відповідно, включенню до списку поліцейських, які підлягають атестації, оскільки не наведено підстав для проведення атестації позивача, що передбачені частиною другою статті 57 Закону №580, та не надано відповідних доказів, які б підтверджували, що позивач мав бути призначений на вищу посаду чи переміщення на нижчу посаду, або щодо нього виявлено ознаки службової невідповідності. Водночас, правові наслідки для позивача може мати результат вчинених субєктом владних повноважень дій, а не сам процес вчинення дій.

Закріплену у частині 1 статті 57 Закону №580 мету атестування відповідач безпідставно прирівняв до самостійної і достатньої підстави для проведення атестування поліцейських, серед яких був і позивач, з ціллю визначення можливості їх звільнення через службову невідповідність, хоча наявності конкретних передумов (порушення порядку і правил несення служби тощо) для призначення атестування у такому контексті відповідач не довів.

Крім того, колегія суддів зазначає, що відповідно до частини першої статті 12 Закону України «Про професійний розвиток працівників» атестуванню не підлягають, зокрема, працівники, які відпрацювали на відповідній посаді менше одного року.

Положення статті 12 Закону України «Про професійний розвиток працівників» є загальними (базовими) щодо регулювання відносин із атестування працівників, не суперечать положенням Закону №580, а тому поширюються на відносини з атестування поліцейських.

З матеріалів справи вбачається, що позивач був призначений на посаду заступника начальника Василівського відділу поліції лише 03.12.2015 року (тобто на момент прийняття рішення про його атестування позивач відпрацював на посаді менше одного року), а тому у ГУ Національної поліції в Запорізькій області взагалі були відсутні передбачені законом підстави для включення позивача до переліку осіб, які повинні пройти атестацію згідно з наказом від 11.02.2016 року № 210 «Про організацію проведення атестації поліцейських ГУ Національної поліції в Запорізькій області».

Колегія суддів зазначає, що порушення відповідачем вимог діючого законодавства щодо проведення атестації поліцейського без наявності підстав, передбачених статтею 57 Закону №580 та врахування норм Закону України «Про професійний розвиток працівників», є самостійною і достатньою підставою для скасування рішення (висновку) такої атестації і виключає подальшу перевірку судом додержання законодавства при проведенні процедури самої атестації та правомірності висновків такої атестації по суті, оскільки останнє вже не може впливати на правове вирішення спору.

З огляду на вказане колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про скасування рішення Атестаційної комісії №8 ГУ НП в Запорізькій області від 03.08.2016 року щодо ОСОБА_2, яке зазначене в розділі VI «Результати атестування (висновок атестаційної комісії)» атестаційного листа.

З урахуванням вищевказаних обставин, а також те, що наказ ГУ Національної поліції в Запорізькій області від 05.09.2016 року № 307о/с «По особовому складу» виданий на підставі рішення Атестаційної комісії №8 ГУ НП в Запорізькій області від 03.08.2016 року, такий наказ в частині звільнення позивача також є протиправним та підлягає скасуванню.

Щодо позовних вимог про поновлення позивача на посаді заступника начальника Василівського відділу поліції ГУ Національної поліції в Запорізькій області, колегія суддів зазначає, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність субєкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду

Отже, з урахуванням встановлених вище обставин, з метою захисту прав, свобод та інтересів позивача, про захист яких він просить, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про необхідність поновлення позивача на посаді заступника начальника Василівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області з 06.09.2016 року, з чим погоджується колегія суддів.

Правові підстави стягнення з ГУ Національної поліції в Запорізькій області на користь позивача грошового забезпечення (середнього заробітку) за час вимушеного прогулу за період з 06.09.2016 року по 28.11.2016 року, порядок та розмір його нарахування апелянтом не оскаржується, а тому судом апеляційної інстанції рішення суду першої інстанції в цій частині не досліджується та не переглядається.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи та постанова прийнята з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування постанови суду відсутні.

Згідно частини першої статті 200 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, керуючись ст. 195, 196, 197, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Запорізькій області на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 28 листопада 2016 року у справі №808/2721/16 залишити без задоволення.

Постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 28 листопада 2016 року у справі №808/2721/16 залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції постановлена в порядку письмового провадження, набирає законної сили через пять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили.

Головуючий суддя: І.В. Юрко

Суддя: М.М.Гімон

Суддя: С.Ю. Чумак