Справа № 803/84/17
Суддя: Денисюк Руслан Степанович
Дата ухвалення: 2017-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2017 року Справа № 803/84/17

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Денисюка Р.С.,

при секретарі судового засідання Шепталовій А.П.,

за участю представників позивачів ОСОБА_1, ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю фірма «Панхім» до Луцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від 23.08.2016,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю фірма «Панхім» (далі ТзОВ фірма «Панхім», позивач) звернулося з позовом до Луцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області (далі Луцька ОДПІ, відповідач) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 23.08.2016.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що за результатами перевірки, проведеної Луцькою ОДПІ, встановлено несвоєчасну реєстрацію позивачем акцизних накладних в Єдиному реєстрі акцизних накладних за квітень 2016 року. Позивач не погоджується із таким висновком податкового органу, оскільки несвоєчасна реєстрація накладних за квітень 2016 року є наслідком неналежного виконання контролюючого органу вимог пункту 9 підрозділу 5 розділу ХХ Податкового кодексу України, а саме: не відображення показників акта інвентаризації в СЕАРП. Так, 18.03.2016 позивачем було подано до Луцької ОДПІ акт інвентаризації обсягів залишку пального, який був прийнятий контролюючим органом, що підтверджується квитанцією № 2. Квитанцію про відмову у прийнятті акту позивачу надіслано не було.

Однак, відповідачем в порушення вимог пункту 9 підрозділу 5 розділу ХХ Податкового кодексу України не враховано у формулі, визначеній пунктом 232.2 статті 232 Податкового кодексу України обсяги залишку пального, що зазначені в акті інвентаризації обсягів залишку пального станом на початок дня 01.03.2016 ТзОВ фірма «Панхім», а саме: за кодом УКТЗД НОМЕР_2 в кількості 60 554,14 л, за кодом УКТЗД НОМЕР_3 в кількості 1523762,40 л, в результаті чого позивач був позбавлений можливості своєчасно зареєструвати в Єдиному реєстрі акцизних накладних, зазначені в акті перевірки акцизні накладні.

З наведених підстав, позивач просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 23.08.2016.

В поданих до суду письмових запереченнях проти позову (а.с.47-50) відповідач адміністративний позов не визнав та просив відмовити у його задоволенні, посилаючись на те, що відповідні інвентаризаційні залишки пального ТзОВ фірма «Панхім» підтверджено лише у червні 2016 року, тому вони не могли бути враховані на граничну дату реєстрації акцизних накладних у квітні-травні 2016 року. При цьому вказує на те, що усі податкові накладні могли бути зареєстровані позивачем вчасно, і без врахування акту інвентаризації обсягу залишків пального в період квітень-травень 2016 року за умови сплати позивачем до бюджету суми коштів у розмірі акцизного податку за відповідний обсяг реалізованого пального.

Відтак, відповідач вважає, що вказане рішення винесене відповідно до вимог чинного законодавства.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю, з підстав, викладених в позовній заяві та просив позов задовольнити. При цьому, додатково пояснив, що відповідач, прийняв оскаржуване податкове повідомлення-рішення не зясувавши причин, що призвели до невчасної реєстрації акцизних накладних, в звязку з чим безпідставно застосував до позивача штрафні санкції.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги заперечив, з підстав, викладених в письмовому запереченні, просив в задоволенні позову відмовити.

Заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що адміністративний позов необхідно задовольнити повністю, з таких підстав

Судом встановлено, 29.07.2016 Луцькою ОДПІ проведено камеральну перевірку термінів реєстрації акцизних накладних, розрахунків коригування до акцизних накладних в Єдиному реєстрі акцизних накладних ТзОВ фірма «Панхім», за результатами якої складено акт № 3519/40.1/30733394 (а.с.7-8).

Перевіркою встановлено порушення позивачем пункту 231.6 статті 231 Податкового Кодексу України, а саме: ТзОВ фірма «Панхім» несвоєчасно зареєстровано акцизні накладні в Єдиному реєстрі акцизних накладних за квітень 2016 року.

Позивачем 11.08.2016 за вих. №11/08-1 були подані заперечення на акт перевірки Луцької ОДПІ № 3519/40.1/30733394 від 029.07.2016 (а.с. 53-54), за результатами розгляду яких Луцька ОДПІ листом від 18.08.2016 № 11594/10/03-18-40-08 заперечення залишила без задоволення (55).

На підставі вказаного акту Луцькою ОДПІ прийнято податкове повідомлення-рішення від 23.08.2016 № НОМЕР_1, яким до позивача застосовано штрафні (фінансові) санкції на суму 15 597,06 грн. (а.с.6).

Не погодившись із прийнятим податковим повідомленням-рішенням позивач оскаржив його в адміністративному порядку. Проте, рішенням Головного управління ДФС у Волинській області від 08.11.2016 № 5681/10/03-2010-03-60 про результати розгляду первинної скарги від 09.09.2016 № 09/09-1, скаргу залишено без задоволення, а податкове повідомлення-рішення без змін (а.с.39-41). Також, рішенням ДФС України від 16.01.2017 № 873/6/99-99-11-03-01-25 про результати розгляду скарги від 21.11.2016 № 21/11-1 скаргу позивача залишено без задоволення, а податкове повідомлення-рішення та рішення, прийняте за результати розгляду первинної скарги без змін (а.с. 36-38).

Надаючи правову оцінку правовідносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту 232.1 статті 232 ПК України (далі ПК України, в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) облік обсягів пального в системі електронного адміністрування реалізації пального ведеться за кожним кодом товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД.

Ведення обліку обсягів пального у системі електронного адміністрування реалізації пального здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику.

Порядок електронного адміністрування реалізації пального встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Так, Постановою Кабінету Міністрів України від 24.02.2016 № 113 затверджено Порядок електронного адміністрування реалізації пального (далі Порядок № 113). Згідно з пунктом 1 Порядку № 113 Система електронного адміністрування реалізації пального (далі - СЕАРП) запроваджується з 1 березня 2016 року.

При цьому, пунктом 9 підрозділу 5 розділу ХХ ПК України та пунктом 31 Порядку № 113 визначено, що протягом 20 календарних днів, починаючи з 1 березня 2016 року, платник податку зобов'язаний подати контролюючому органу акт проведення інвентаризації обсягів залишку пального станом на початок дня 1 березня 2016 року із зазначенням адрес об'єктів, на яких зберігаються відповідні обсяги залишків пального, перелік резервуарів, в яких зберігаються обсяги залишку пального, їх технічних параметрів (фізична місткість, що відповідає технічним паспортам), правовстановлюючих документів на відповідні об'єкти та документів, що засвідчують правові підстави експлуатації таких об'єктів. Зазначені у такому акті інвентаризації обсяги залишку пального контролюючий орган враховує у формулі, визначеній пунктом 232.3 статті 232 цього Кодексу, як обсяг, на який платник податку має право зареєструвати акцизні накладні та/або розрахунки коригування в системі електронного адміністрування реалізації пального. Форма акта проведення інвентаризації затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної фінансової політики.

Дані акта проведення інвентаризації обсягів залишку пального можуть бути перевірені контролюючим органом у встановленому порядку протягом шести календарних місяців із дня його подання. При встановленні за результатами перевірки невідповідності обсягів пального, зазначених у акті інвентаризації, фактичним даним та/або даним бухгалтерського обліку підприємства контролюючий орган здійснює відповідні коригування в Єдиному реєстрі електронних акцизних накладних на підставі даних акта перевірки.

Із матеріалів справи вбачається, що позивачем на виконання вимог ПК України та Порядку № 113 подано до Луцької ОДПІ в електронному вигляді 18.03.2016 Акт інвентаризації обсягів залишку пального станом на початок дня 01.03.2016 року, який був прийнятий Луцькою ОДПІ 18.03.2016 та зареєстрований під номером НОМЕР_4, що підтверджується квитанцією № 2 (а.с.11).

При цьому, згідно акту про результати проведення перевірки акта інвентаризації обсягів залишку пального ТзОВ фірма «Панхім» від 22.06.2016 № 03/6/40-01/30733394 перевіркою підтверджено у позивача інвентаризаційні залишки пального станом на 01.03.2016 (а.с. 12-13).

Відповідно до пункту 231.1. статті 231 ПК України платник податку при реалізації пального зобов'язаний скласти в електронній формі акцизну накладну за кожним кодом товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД реалізованого пального та зареєструвати в Єдиному реєстрі акцизних накладних з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи.

Згідно з пунктом 231.5 статті 231 ПК України при реалізації пального особа, яка реалізує пальне, зобов'язана в установлені терміни скласти акцизну накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі акцизних накладних, така реєстрація вважається наданням акцизної накладної отримувачу пального. Акцизні накладні, які не надаються отримувачу пального, та акцизні накладні/розрахунки коригування, складені за операціями з реалізації пального суб'єктам господарювання та фізичним особам, які не є платниками акцизного податку, також підлягають реєстрації в Єдиному реєстрі акцизних накладних.

Пунктом 231.6. статті 231 ПК України визначено, що реєстрація акцизних накладних та/або розрахунків коригування у Єдиному реєстрі акцизних накладних здійснюється не пізніше п'ятнадцяти календарних днів, наступних за датою їх складання. Підтвердженням особі, що реалізує пальне, про прийняття її акцизної накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру акцизних накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня. Платник податку має право зареєструвати акцизну накладну та/або розрахунок коригування в Єдиному реєстрі акцизних накладних, в якій загальний обсяг реалізованого пального не перевищує обсяг, обчислений відповідно до пункту 232.3 статті 232 цього Кодексу.

Якщо обсяг, визначений відповідно до пункту 232.3 статті 232 цього Кодексу, є меншим за обсяг пального в акцизній накладній та/або розрахунку коригування, які платник податку повинен зареєструвати в Єдиному реєстрі акцизних накладних, то платник податку зобов'язаний перерахувати до бюджету суму коштів у розмірі акцизного податку за відповідний обсяг реалізованого пального, самостійно розрахованого за ставками, передбаченими підпунктом 215.3.4 пункту 215.3 статті 215 цього Кодексу, та зареєструвати заявку на поповнення обсягу залишку пального в системі електронного адміністрування реалізації пального.

Відповідно до пункту 232.3. статті 232 ПК України платник податку має право зареєструвати акцизні накладні та/або розрахунки коригування, а також коригування до заявок на поповнення обсягу залишку пального в Єдиному реєстрі акцизних накладних на обсяг реалізованого пального за кожним кодом товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД (еАНакл), обчислений за відповідною формулою.

Тобто, в даному випадку, визначений в акті інвентаризації обсяг залишків пального позивача мав бути врахований відповідачем у формулі, визначеній пунктом 232.3 статті 232 ПК України.

Відповідно до пункту 27 Порядку № 113 ДФС веде автоматичний облік за допомогою СЕАРП у розрізі платників податку обсягів залишків пального, на які платники податку мають право зареєструвати акцизні накладні та/або розрахунки коригування до акцизних накладних в Єдиному реєстрі акцизних накладних у розрізі кодів згідно з УКТЗЕД.

ДФС в СЕАРП автоматично відкриває платникам податку облікові картки, в яких автоматично обліковуються, зокрема, обсяги залишків пального за кожним кодом товарної підкатегорії згідно з УКТЗЕД, в межах яких платники податку мають право зареєструвати акцизні накладні та/або розрахунки коригування до акцизних накладних в Єдиному реєстрі акцизних накладних (пункт 29 цього Порядку).

Як вбачається з матеріалів справи, ТзОВ фірма «Панхім» складало акцизні накладні та вживало заходи з їх реєстрації в СЕАРП, але по результатах вказаних дій позивач отримував квитанції № 2-АН щодо не прийняття документа у звязку із тим, що «обсяг пального не може перевищувати залишок».

Так, акцизна накладна № 626 від 29.04.2016 була зареєстрована в Єдиному реєстрі акцизних накладних 18.05.2016. Відповідно до квитанції № 2-АН, накладна № 626 не прийнята в зв'язку з тим, що «обсяг пального за кодом «НОМЕР_5» товарної підкатегорії згідно з УКТЗЕД в документі (18.57) не може перевищувати залишок (18.56) продавця (а.с.26).

Акцизна накладна № 509 від 22.04.2016 була зареєстрована в Єдиному реєстрі акцизних накладних 13.05.2016. Відповідно до квитанції № 2-АН, накладна № 509 не прийнята в зв'язку з тим, що «обсяг пального за кодом «НОМЕР_2» товарної підкатегорії згідно з УКТЗЕД в документі (2852.89) не може перевищувати залишок (2417.82) продавця (а.с. 27).

Акцизна накладна № 491 від 21.04.2016 була зареєстрована в Єдиному реєстрі акцизних накладних 28.04.2016. Відповідно до квитанції № 2-АН, накладна № 491 не прийнята в зв'язку з тим, що «обсяг пального за кодом «НОМЕР_2» товарної підкатегорії згідно з УКТЗЕД в документі (1985.15) не може перевищувати залишок (66.72) продавця (а.с. 28).

Таким чином, в зв'язку з не відображенням контролюючим органом в Єдиному реєстрі акцизних накладних обсягів залишку пального ТзОВ «Панхім», визначених в акті інвентаризації від 18.03.2016 (за кодом УКТЗЕД НОМЕР_2 в кількості 60 554,14 л та за кодом УКТЗЕД НОМЕР_3 в кількості 1 523 762,40 л), позивач був позбавлений можливості своєчасно зареєструвати акцизні накладні за квітень 2016 року.

Відповідачем, відповідні залишки пального у позивача станом на 01.03.2016 були підтвердженні актом перевірки від 22.06.2016 № 03/6/40-01/30733394, які були зареєстровані лише у вересні 2016 року (а.с. 12-13).

Суд зазначає, що відповідно до вказаних норм чинного законодавства, складений платником акцизного податку акт інвентаризації залишків пального є підставою для контролюючого органу враховувати їх у формулі, визначеній пунктом 232.3 статті 232 ПК України, як обсяг, на який платник податку має право зареєструвати акцизні накладні та/або розрахунки коригування в системі електронного адміністрування реалізації.

Іншої альтернативи для податкового органу норми ПК України та Постанови № 113 не передбачають.

У даному випадку, Луцька ОДПІ, діючи всупереч статей 231, 232, пункту 9 підрозділу 5 розділу ХХ ПК України та пункту 31 Порядку № 113, зазначеного не здійснила, що в свою чергу позбавило платника податків своєчасно зареєструвати податкові накладні в реєстрі.

Суд не приймає до уваги твердження представника відповідача про те, що ПК України прямо передбачено необхідність здійснення контролюючим органом перевірки даних акту інвентаризації обсягів залишку пального і відповідно такі залишки не можуть бути враховані у формулі раніше, ніж такі залишки пального будуть підтверджені перевіркою контролюючого органу, враховуючи наступне.

Як вже зазначалося вище, нормами чинного законодавства передбачено чіткий алгоритм дій щодо відображення залишків пального і відображення їх у реєстрі, що в подальшому дає право на реєстрацію акцизних накладних.

У даному випадку, складання платником податку акту інвентаризації залишків пального є обовязковою умовою для врахування їх у формулі, визначеній пунктом 232.3 статті 232 ПК України, що дає право платнику податків зареєструвати акцизні накладні.

Іншого порядку нормами чинного законодавства не передбачено.

Таке відображення залишків не повязане із необхідністю контролюючого органу підтверджувати в кожному конкретному випадку ці залишки актом перевірки, що є на думку податкового органу підставою для врахування їх у відповідній формулі, оскільки абзацом 3 пункту 9 підрозділу 5 розділу ХХ ПК України чітко визначено, що дані акта проведення інвентаризації обсягів залишку пального можуть бути перевірені контролюючим органом у встановленому порядку протягом шести календарних місяців із дня його подання.

Тобто, вказаною нормою встановлено не обовязок контролюючого орану на перевірку акту інвентаризації платника податків, а його право.

Крім того, зазначеним пунктом ПК України передбачено право контролюючого органу на коригування в Єдиному реєстрі електронних акцизних накладних на підставі акту перевірки, що в свою чергу підтверджує безпідставність тверджень представника позивача в судовому засіданні, про необхідність проведення такої перевірки для відображення обсягів залишку пального.

Щодо твердження представника відповідача про встановлений шестимісячний строк на проведення перевірки з дня подання акту інвентаризації обсягу пального, в який Луцькою ОДПІ проведено перевірку, то суд їх не приймає до уваги, з огляду на таке.

Відповідно пункту 9 підрозділу 5 розділу ХХ ПК України, абзацу 3 пункту 31 Порядку № 113 дані акта проведення інвентаризації обсягів залишку пального можуть бути перевірені контролюючим органом у встановленому порядку протягом шести календарних місяців із дати його подання.

Тобто, дані норми носять диспозитивний (необовязковий) характер щодо проведення перевірки акта інвентаризації обсягів залишку пального.

Таким чином, контролюючий орган має право провести таку перевірку, але дана обставина не впливає на своєчасність відображення даних поданого акту інвентаризації в електронній базі даних, до якої доступ коригування має виключно контролюючий орган, та не повинно бути перешкодою для платника податків зареєструвати акцизні накладні в реєстрі.

Крім того, суд не приймає до уваги твердження представника відповідача про те, що обсяги залишків пального, які були відображені в акті інвентаризації від 18.03.2016 були враховані в СЕАРП 12.09.2016, у формулі, визначеній пунктом 232.3 статті 232 ПК України до спливу шести місяців від дня його подання, оскільки врахування інформації, зазначеної в акті інвентаризації залишків пального в СЕАРП відбувається на основі програмних алгоритмів, і ці дані мають бути враховані до проведення перевірки.

При цьому, суд не приймає до уваги твердження представника відповідача про те, що ТзОВ фірма «Панхім» могло вчасно зареєструвати акцизні накладні за квітень 2016 року, і без врахування акту інвентаризації обсягів залишку пального за умови сплати до бюджету суми коштів у розмірі акцизного податку за відповідний обсяг реалізованого пального, оскільки позивачем було подано 18.03.2016 акт інвентаризації обсягу пального, на підставі якого позивач мав право зареєструвати акцизні накладні без додаткової сплати до бюджету суми коштів у розмірі акцизного податку. Норми підпункту 9 пункту 231.6 статті 231 ПК України стосуються лише того випадку, коли у платника податків обсяг пального, визначений відповідно до пункту 232.3 статті 232 ПК України, є меншим за обсяг пального, зазначеного в акцизній накладній, чого в даному випадку не було.

Отже, підсумовуючи вищевикладене суд зазначає, що підставою для несвоєчасної реєстрації акцизних накладних позивачем в даному випадку є протиправна бездіяльність Луцької ОДПІ щодо не збільшення показника у формулі, визначеній пунктом 232.3 статті 232 ПК України, обсягів залишку пального, зазначених в Акті інвентаризації від 18.03.2016, що в свою чергу позбавило можливості своєчасно зареєструвати акцизні накладні за квітень в 2016 року.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з пунктом 120-2.1. статті 120-2 ПК України порушення платниками акцизного податку граничних термінів реєстрації акцизних накладних / розрахунків коригування до акцизних накладних в Єдиному реєстрі акцизних накладних, встановлених статтею 231 цього Кодексу, тягне за собою накладення штрафу в розмірі, зокрема, 2 відсотків від суми акцизного податку з відповідних обсягів пального, зазначених у таких акцизних накладних / розрахунках коригування, - у разі порушення терміну реєстрації до 15 календарних днів; 10 відсотків суми акцизного податку з відповідних обсягів пального, зазначених у таких акцизних накладних / розрахунках коригування, - у разі порушення терміну реєстрації від 16 до 30 календарних днів.

Згідно з пунктом 109.1. статті 109 ПК України податковими правопорушеннями є протиправні діяння (дія чи бездіяльність) платників податків, податкових агентів, та/або їх посадових осіб, а також посадових осіб контролюючих органів, що призвели до невиконання або неналежного виконання вимог, установлених цим Кодексом та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Відтак, оскільки ТзОВ фірма «Панхім» не допускало порушень закону, належно та своєчасно вживало всіх заходів щодо визначення обсягів залишку пального та реєстрації акцизних накладних, а бездіяльність контролюючого органу щодо невідображення показників акта інвентаризації в СЕАРП не залежать від дій позивача, тому у контролюючого органу були відсутні правові підстави для застосування до позивача штрафу в розмірі 15597,06 грн.

Крім того, згідно із частиною другою статті 8 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

В рішенні Європейського суду з прав людини по справі «Компанія «Вестберґа таксі Актіеболаґ» та Вуліч проти Швеції» (Заява № 36985/97) суд в пункті 110 нагадує, що «… адміністративні суди, які розглядають скарги заявників стосовно рішень податкового управління, мають повну юрисдикцію у цих справах та повноваження скасувати оскаржені рішення. Справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення податкових штрафів має саме податкове управління…»

З врахуванням зазначеного, суд не може визнати обґрунтованими доводи відповідача про наявність в діях позивача порушень чинного законодавства, зокрема статті 120-2 ПК України і відповідно правомірності винесення оскаржуваного податкового повідомлення рішення, оскільки такі порушення допущені позивачем з вини контролюючого органу, що виключає в його діях наявність протиправного діяння.

Саме допущена протиправна бездіяльність податкового органу є в прямому причинному звязку, що призвело до порушення позивачем вказаної норми чинного законодавства, а саме: невчасна реєстрація акцизних накладних, за яку і до позивача застосовано штрафну санкцію.

Відповідно до частини третьої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

При вирішенні даного спору судом перевірялося рішення, прийняте відповідачем як субєктом владних повноважень, на відповідність вимогам частини третьої статті 2 КАС України.

Відповідно до частини першої статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. Згідно з частиною другою вказаної статті КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Проаналізувавши вищенаведене суд зазначає, що податкове повідомлення-рішення Луцької ОДПІ від 23.08.2016 № НОМЕР_1 не відповідає вимогам пункту 3 частини третьої статті 2 КАС України, оскільки винесене відповідачем без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, а саме всупереч вимогам статті 19 Конституції України, статей 109, 120-2, 231, 232, пункту 9 підрозділу 5 розділу ХХ ПК України та абзацу 3 пункту 31 Порядку № 113.

Суд вважає, що Луцькою ОДПІ не доведено правомірності прийнятого рішення про застосування фінансових санкцій від 23.08.2016 № НОМЕР_1, а відтак воно є протиправним та підлягає скасуванню.

Інші доводи представника відповідача не спростовують висновків суду, зроблених в судовому засіданні.

Згідно із частиною першою статті 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, за рахунок бюджетних асигнувань Луцької ОДПІ на користь позивача слід присудити судовий збір в розмірі 1600,00 грн., сплачений відповідно до платіжного доручення № 90 від 01.02.2017 (а. с. 2).

Керуючись статтями 158, 160 ч.3, 162, 163, 186 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Податкового кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Луцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області від 23 серпня 2016 року № НОМЕР_1.

Присудити на користь Товариства з обмеженою відповідальністю фірма «Панхім» (45606, Волинська область, Луцький район, село Рованці, вулиця Промислова, будинок 17, 4) за рахунок бюджетних асигнувань Луцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області судовий збір в сумі 1600,00 грн. (одна тисяча шістсот гривень 00 копійок).

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 КАС України. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови, яка буде складена у повному обсязі до 06 березня 2017 року. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Головуючий Р.С. Денисюк