Справа № 22-а/0690/3649/11
Суддя: Товянська О. В.
Дата ухвалення: 2011-06-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Апеляційний суд Житомирської області
ПОСТАНОВА

Іменем України

29 червня 2011 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого : Товянської О.В.

суддів : Микитюк О.Ю., Гансецької І.А.

розглянувши в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Житомирської районної державної адміністрації Житомирської області про визнання неправомірними дій, стягнення заборгованості

за апеляційною скаргою Управління праці та соціального захисту населення Житомирської районної державної адміністрації

на постанову Житомирського окружного адміністративного суду від 28 серпня 2009 року,

встановила :

25 вересня 2008р. позивачка звернулася до суду із позовною заявою, в якій просила визнати протиправними дії відповідачів щодо невиплати їй допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за 2007р. у розмірі, передбаченому Законами України „Про державну допомогу сімям з дітьми та ст.43 Закону України „Про загальнообовязкове державне соціальне страхування у звязку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням і похованням, та стягнути таку допомогу в розмірі 3264,24грн.

Постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 28 серпня 2009 року позов задоволено частково. Стягнуто з Управління праці та соціального захисту населення Житомирської районної державної адміністрації Житомирської області на користь позивачки допомогу по догляду за дітьми до досягнення ними трирічного віку з 09.07.2007р. по 31.12.2007р. у загальній сумі 2077,50грн. Дії щодо відмови у виплаті цих коштів визнані неправомірними.

В апеляційній скарзі відповідач просить скасувати постанову і ухвалити нову постанову про відмову в позові. Апелянт посилається на те, що Державним бюджетом України не передбачена виплата цих коштів у такому розмірі.

Апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

Встановлено, що позивачка є матірю ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1. В 2007 році вона отримувала допомогу на дитину в розмірі меншому, ніж прожитковий мінімум.

Відповідно до ст.43 Закону України „Про загальнообовязкове державне соціальне страхування у звязку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається застрахованій особі у розмірі не менше розміру прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Рішенням Конституційного Суду України від 09.07.2007 року були визнані неконституційними положення п.7 ст.71 Закону України „Про Державний бюджет України на 2007 рік, які обмежили розмір вказаних виплат.

Прожитковий мінімум з жовтня 2007 року становив 470 грн. на місяць для дітей віком до 6 років.

За таких обставин суд зробив правильний висновок, що відповідач неправомірно недоплатив позивачці допомогу на дитину за період з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року.

Проте, матеріалами справи доведено, що позивачка 25 вересня 2008р. звернулась до суду із позовом про стягнення коштів за 2007р.

Задовольнивши позовні вимоги за вказаний період, суд першої інстанції в порушення ч.1 ст.100 КАС України в редакції, яка діяла на час розгляду справи, безпідставно поновив строк звернення до суду. Позивачка знала про порушення свого права з часу отримання такої допомоги. Питання про поновлення строку звернення до суду не заявляла.

Постанова в частині стягнення коштів за період із 09 липня 2007р. по 24 вересня 2007р. ухвалена із порушенням норм процесуального права, а тому її належить скасувати і ухвалити нову постанову про відмову в позові про стягнення коштів за цей період за пропуском строку звернення до суду.

Крім того, задовольняючи вимогу про стягнення коштів за період з 25.09.2007 року по 31.12.2007 року, суд першої інстанції помилився у визначенні способу захисту порушеного права. Оскільки вказані грошові суми не були нараховані позивачу, а суд не наділений компетенцію виконувати функцію органу, який уповноважений нараховувати кошти, позов в цій частині слід задовольнити частково, зобовязавши відповідача нарахувати кошти та забезпечити їх виплату.

За таких обставин постанову в частині задоволення позову належить скасувати і прийняти нову постанову.

Керуючись ст.ст. 195,197,198,202,205,207,212 КАС України, колегія суддів

постановила:

Апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Житомирської районної державної адміністрації задовольнити частково.

Скасувати постанову Житомирського окружного адміністративного суду від 28 серпня 2009р. у частині стягнення коштів за період із 09 липня 2007р. по 24 вересня 2007р. та ухвалити нову постанову про відмову у позові за пропуском строку звернення до суду.

Скасувати постанову Житомирського окружного адміністративного суду від 28 серпня 2009р. у частині стягнення коштів за період із 25 вересня 2007р. по 31 грудня 2007р. та ухвалити нову постанову. Зобовязати управління праці та соціального захисту населення Житомирської районної державної адміністрації Житомирської області нарахувати ОСОБА_1 допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з 25.09.2007 року по 31.12.2007 року, виходячи з розміру прожиткового мінімуму та забезпечити її виплату із врахуванням отриманих коштів.

В решті постанову залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного Суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий: Судді: