Справа № 215/259/16-а (2-а/215/22/16)
Суддя: Чабаненко С.В.
Дата ухвалення: 2017-02-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

20 лютого 2017 рокусправа № 215/259/16-а (2-а/215/22/16)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Чабаненко С.В.

суддів: Прокопчук Т.С. Шлай А.В.

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпро апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Тернівського районного суду м.Кривого Рогу від 31 жовтня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Держави Україна в особі Тернівського відділу державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити певні дії та стягнення матеріальної та моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом до Держави Україна в особі Тернівського відділу Державної виконавчої служби міста ОСОБА_2 Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, в якому просила:

- визнати неправомірними дії Держави Україна, яка не додержалася і не виконала протягом довгого часу рішення Тернівського районого суду м.Кривого Рогу від 15.07.2014 року у справі № 215/3481/14-а;

- визнати дії Держави Україна такими, що порушили право позивача на виконання рішень суду;

- стягнути з відповідача витрати, які позивач понесла, і які повязані з витратами у звязку з провадженнями у національних судах та державних установах, включаючи витрати на копіювання, друк папір, поїздки та поштові послуги у сумі 100 грн.;

- стягнути за рахунок державного бюджету на користь позивача в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої діями Держави Україна, суму 74600 грн.;

- зобовязати Державу Україна в особі державного виконавця Стаднік О.В. та начальника відділу державної виконавчої служби Тернівського міського управління юстиції ОСОБА_3, дотримуватися конституційних принципів, викладених у ст. 1, 3, 8, 22, 124 Конституції України і ст.. 7 Закону України Про звернення громадян;

- зобовязати Державу України в особі начальника відділу державної виконавчої служби Тернівського міського управління юстиції ОСОБА_3 розглянути усі вимоги скарги від 25.12.2015 року та надати процесуальні рішення;

- зобовязати Державу Україна в особі начальника відділу державної виконавчої служби Тернівського міського управління юстиції ОСОБА_3 розглянути вимогу про скасування постанови ВП №49471316 від 25.11.2015 року та дисциплінарного стягнення державного виконавця Стаднік О.В.;

- зобовязати Державу Україна вжити системи заходів для попередження виникнення негативних суспільних наслідків, повязаних з невиконанням рішення суду від 15.07.2014 року у справі № 215/3481/14-а.

Постановою Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 31 жовтня 2016 року в задоволені позову відмовлено.

Не погодившись з винесеним рішенням, позивач звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржувану постанову та винести нову, якою задовольнити позовні вимоги.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, доводи апеляційної скарги, колегія приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено письмовими доказами, наявним в матеріалах справи, Тернівським районним судом м. Кривого Рогу видано виконавчий лист від 15.07.2014 року № 2-а/215/86/14, відповідно до якого зобовязано управління Пенсійного фонду України в Тернівському районі ОСОБА_2 Дніпропетровської області здійснити перерахунок та виплатити на користь ОСОБА_1 підвищення до пенсії у розмірі 30 % від розміру мінімальної пенсії за віком, згідно ст. 6 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» за період з 01 січня 2014 року 02 серпня 2014 року, з урахуванням виплачених сум.

Позивач неодноразово зверталася до відповідача із заявами про примусове виконання виконавчого листа від 15.07.2014 року № 2-а/215/86/14 та постановами державного виконавця Тернівського відділу державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції від 25.11.2015 року ВП № 49471316, від 11.01.2016 року ВП № 49772207, від 27.01.2016 року ВП № 49961102, від 10.03.2016 року ВП № 50431500, від 04.05.2016 року ВП № 51005867, на підставі п.4 ст.26 та ст.21 Закону України «Про виконавче провадження», відмовлено в прийнятті виконавчого документа та у відкритті виконавчого провадження з примусового виконання (а.с.57-61).

При цьому в зазначених постановах державним виконавцем розяснено позивачу, що виконавчий лист про зобовязання здійснити перерахунок та виплати Управління пенсійного фонду України в Тернівському районі м. Кривого Рогу підвідомчий виконанню Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області.

Вирішуючи спір суд першої інстанції дійшов висновку щодо відсутності передбачених законодавством підстав для визнання дій державного виконавця протиправними, а тому відсутні підстави для задоволення позову.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Згідно п.1 ч.2 ст.21 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин) на відділ примусового виконання рішень управлінь державної виконавчої служби Головного управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, головного управління юстиції в області, містах Києві та Севастополі покладається виконання рішень, за якими, зокрема, боржниками є територіальні підрозділи центральних органів виконавчої влади, місцеві суди, міські, районні або селищні ради чи районні державні адміністрації та їх структурні підрозділи, місцеві прокуратури, інші територіальні підрозділи органів державної влади та їх посадові особи.

Приписами ч.1 п.4 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження у разі пред'явлення виконавчого документа до органу державної виконавчої служби не за місцем або не за підвідомчістю виконання рішення.

Як вбачається з матеріалів справи, боржником за виконавчим листом є Управління Пенсійного фонду України в Тернівському районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, яке в свою чергу є територіальним підрозділом Пенсійного фонду України, як органу виконавчої влади в системі Кабінету Міністрів України.

Також в матеріалах справи наявні листи- відповіді ВДВС на скарги позивача, в яких відповідачем також надано розяснення щодо права ОСОБА_1 на звернення до відповідного виконавчого органу (а.с. 50-56).

Колегія суддів, враховуючи вищенаведене зазначає, що відповідачем правомірно було відмовлено ОСОБА_1 у відкритті виконавчого провадження та повернуто виконавчий лист стягувачу.

Доводи апелянта стосовно того, що за приписами ст. 7 Закону України «Про звернення громадян» відповідач, зясувавши, що вимоги громадянина не входять до їх повноважень, в термін не більше пяти днів пересилається за належністю відповідному органу чи посадовій особі, про що повідомляється громадянину, який подав звернення, колегія суддів розцінює критично з огляду на наступне.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 звернулася до Тернівського ВДВС з заявою щодо примусового виконання судового рішення в рамках Законом України «Про виконавче провадження», а тому застосування приписів Закону України «Про звернення громадян» до зазначених правовідносин є безпідставним.

Крім того, відповідно до приписів ст. 2 Закону України « Про державну виконавчу службу» правову основу діяльності державної виконавчої служби становлять Конституція України, цей Закон, інші закони та нормативно-правові акти, що прийняті на їх виконання.

Про виконавче провадження» державний виконавець у своїй діяльності керується

Отже, доводи апеляційної скарги не спростовують правового обґрунтування, покладеного в основу судового рішення, тому не можуть бути підставою для скасування постанови суду першої інстанції.

З огляду на викладене, колегія суддів доходить висновку, що постанова суду першої інстанції про відмову у задоволенні позову ґрунтуються на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні усіх обставин справи в їх сукупності. Судом вірно встановлено характер спірних взаємовідносин та обґрунтовано застосовано норми матеріального права до їх вирішення. Порушень норм матеріального закону, які б могли призвести до прийняття невірного рішення, не встановлено.

Відповідно до статті 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права

Керуючись статтями 195, 197, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 31 жовтня 2016 року у справі № 215/259/16-а(2-а/215/22/16) - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили відповідно до ст. 254 КАС України та може бути оскаржена відповідно до ст.212 КАС України.

Головуючий: С.В. Чабаненко

Суддя: Т.С. Прокопчук

Суддя: А.В. Шлай