Справа № 461/3158/16-а
Суддя: Старунський Дмитро Миколайович
Дата ухвалення: 2017-02-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

23 лютого 2017 року№ 876/7953/16

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Старунського Д.М.,

суддів Багрія В.М., Рибачука А.І.,

за участю секретаря судового засідання Лемцьо І.В.,

позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові заяву Рівненського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області про розяснення постанови Львівського апеляційного адміністративного суду від 01 грудня 2016 року у справі за апеляційною скаргою Рівненського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області на постанову Галицького районного суду м. Львова від 15 вересня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Рівненського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 10.05.2016 звернувся в суд з адміністративним позовом до Рівненського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області, в якому просив визнати протиправними дії відповідача щодо відмови позивачу в перерахунку пенсії за вислугу років та зобовязати відповідача провести перерахунок пенсії на підставі довідки прокуратури Рівненської області №221/10 від 07.04.2016 відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру», в редакції від 09.08.2003, чинній на час виходу на пенсію, виходячи з розрахунку 90 відсотків від середнього заробітку, починаючи з 01 грудня 2015 року та здійснити відповідні виплати; стягнути з відповідача завдану моральну шкоду в розмірі 20000 грн.

Постановою Галицького районного суду м. Львова від 15 вересня 2016 року адміністративний позов задоволено частково.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу.

Постановою судді Львівського апеляційного адміністративного суду від 01 грудня 2016 року апеляційну скаргу Рівненського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області задоволено частково. Постанову Галицького районного суду м. Львова від 15 вересня 2016 року у справі №461/3158/16-а скасовано та прийнято нову, якою адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково; визнано протиправними дії Рівненського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області щодо відмови в перерахунку пенсії ОСОБА_1 за вислугу років відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» з розрахунку 90% із середнього заробітку; зобовязано Рівненське об'єднане управління Пенсійного фонду України Рівненської області провести перерахунок пенсії відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру», в редакції від 09.08.2003, чинній на час виходу на пенсію, виходячи з розрахунку 90 відсотків від середнього заробітку, починаючи з 01 грудня 2015 року та здійснити відповідні виплати; в задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

10.01.2017 Управлінням подано заяву про розяснення постанови Львівського апеляційного адміністративного суду від 01 грудня 2016 року. Заяву мотивовано тим, що в Управління виникли труднощі, які полягають у відсутності в резолютивній частині конкретних зобовязань щодо відомостей про заробітну плату, яка повинна застосовуватись при проведенні перерахунку, а саме не вказано довідку або суму, що підлягає врахуванню Пенсійним фондом.

У судовому засіданні позивач не заперечив щодо заявленого клопотання і пояснив, що рішення суду для нього є зрозумілим .

Відповідач в судове засідання не прибув, про дату, час і місце апеляційного розгляду був повідомлений належним чином, тому колегія суддів, у відповідності до ч. 4 ст. 196 КАС України, вважає за можливе розглядати справу за його відсутності.

Відповідно до ч. 3 ст.170 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України) неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені, не перешкоджає розглядові заяви про роз'яснення рішення.

Заслухавши суддю-доповідача, позивача, дослідивши наявні в справі матеріали та доводи заяви про розяснення судового рішення у їх сукупності, колегія суддів приходить до переконання, що в задоволенні заяви слід відмовити.

Згідно ч.1 ст.170 КАС України якщо судове рішення є незрозумілим, суд, який його ухвалив, за заявою осіб, які беруть участь у справі, або державного виконавця ухвалою розяснює своє рішення, не змінюючи при цьому його змісту.

Виходячи із системного тлумачення даної норми, роз'яснено може бути постанову чи ухвалу суду у разі, якщо без такого роз'яснення її тяжко виконати, оскільки високою є ймовірність неправильного виконання внаслідок неясності резолютивної частини рішення.

Зокрема, мотивувальна частина рішення має відповідати його резолютивній частині. Невизначеність судового рішення означає, що таке рішення містить положення, які викликають суперечки щодо його розуміння та під час виконання. Недотримання цих вимог може ускладнити або взагалі унеможливити виконання постанови чи ухвали суду.

Згідно п. 19 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України №7 від 20.05.2013 року «Про судове рішення в адміністративній справі», за правилами статті 170 КАС України роз'яснення судового рішення можливе тоді, коли воно є незрозумілим. В ухвалі про роз'яснення судового рішення суд викладає більш повно та зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не змінюючи при цьому суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду.

Таким чином, роз'яснення судового рішення є за своєю суттю одним із способів усунення його недоліків, але без виправлення і постановлення додаткового рішення цим же судом. В ухвалі про роз'яснення судового рішення суд викладає більш повно та зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не змінюючи при цьому суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду.

Колегія суддів вважає, що як мотивувальна так і резолютивна частини постанови Львівського апеляційного адміністративного суду від 01 грудня 2016 року є повністю зрозумілими, зокрема в мотивувальній частині постанови судом апеляційної інстанції з покликанням на норми матеріального права чітко вказано, та зроблено висновок, що оскільки відмова відповідача у здійсненні ОСОБА_1 перерахунку пенсії була обґрунтована виключно відсутністю права на такий перерахунок, що відповідач фактично не здійснював жодних дій щодо перерахунку пенсії позивачу на підставі його звернення від 05 квітня 2016 року, не оцінював надану позивачем довідку про розмір заробітної плати, не визначав нового розміру пенсії, не змінював відсотки середнього заробітку, з яких обраховувалася раніше призначена позивача пенсія, та не обмежував максимального розміру пенсії, яка має йому виплачуватися, то доказуванню підлягають виключно обставини, з якими повязана відмова позивачу у здійсненні такого перерахунку.

Таким чином, є підстави для висновку, що позовні вимоги в частині зобов'язання відповідача вчинити дії із зазначенням конкретного відсотку середнього заробітку, на підставі довідки є безпідставними, оскільки щодо згаданих вимог відповідач на час звернення позивача до суду та розгляду справи судом ніяких протиправних дій чи бездіяльності не допускав та жодного рішення не приймав. Рішення суду не може ґрунтуватися на припущеннях і домислах, а також тих фактичних обставинах, які на момент його ухвалення хронологічно ще не відбулися, проте ймовірно можуть мати місце у майбутньому. Задоволення таких вимог може призвести до втручання суду в дискреційні повноваження органу Пенсійного фонду щодо вчинення дій з перерахунку пенсії, що судом першої інстанції враховано не було.

Дана постанова містить виклад встановлених судом обставин та мотивів, з яких суд виходив при її прийнятті, а також посилання на положення закону, якими він керувався.

Цілком зрозумілою є й резолютивна частина даної постанови, в якій чітко зазначено дії, які відповідач зобов'язаний вчинити, а саме: провести перерахунок пенсії відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру», в редакції від 09.08.2003, чинній на час виходу на пенсію, виходячи з розрахунку 90 відсотків від середнього заробітку, починаючи з 01 грудня 2015 року та здійснити відповідні виплати.

За таких обставин колегія суддів не погоджується з доводами заявника, що в свою чергу дає підстави вважати, що останнім не надано суду переконливих доказів того, що постанова Львівського апеляційного адміністративного суду від 01 грудня 2016 року в даній адміністративній справі є незрозумілою, її виконання є утрудненим чи неможливим та є підстави для її розяснення.

Колегія суддів, враховуючи наведене, вважає, що в задоволенні заяви Рівненського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області про розяснення судового рішення відмовлено обгрунтовано.

Керуючись статтями 160, 165, 170, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

у х в а л и в:

У задоволенні заяви Рівненського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області про розяснення постанови Львівського апеляційного адміністративного суду від 01 грудня 2016 року відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

На ухвалу може бути подано касаційну скаргу безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання нею законної сили.

Головуючий суддя Д.М. Старунський

Судді В.М. Багрій

ОСОБА_2

Ухвала у повному обсязі складена 28.02.2017 року