Справа № 409/417/17
Суддя: Третяк О. Г.
Дата ухвалення: 2017-03-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №409/417/17
Пров.№2-а/409/18/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 березня 2017 року смт.Білокуракине

Суддя Білокуракинського районного суду Луганської області Третяк О.Г., розглянувши відповідно до ст. 183-2 КАС України в порядку скороченого провадження адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Білокуракинському районі Луганської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання здійснити нарахування та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з адміністративним позовом, посилаючись на ту обставину, що вона працювала на посаді судді Слов`яносербського районного суду Луганської області з червня 1982 року по квітень 2015 року, з квітня 2015 року по 07 лютого 2017 року суддею Білокуракинського районного суду Луганської області.

На підставі поданої нею заяви рішенням Вищої ради правосуддя України від 24.01.2017 року №19/0/15-17 «Про звільнення ОСОБА_1 з посади судді Білокуракинського районного суду Луганської області у відставку» вона звільнена з посади судді у відставку і 07.02.2017 року відрахована зі штату Білокуракинського районного суду Луганської області.

Згідно довідки Територіального управління Державної судової адміністрації України в Луганській області № 259/17 вих. від 07.02.2017 року заробітна плата позивачки, яка враховується при призначенні (перерахунку) щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці, становить 28800 грн., в тому числі: оклад - 16000 грн., доплата за вислугу років 80 % - 12800 грн..

Стаж роботи на посаді судді на момент звільнення складає 34 роки 07 місяців 17 днів.

Позивачка посилається на те, що крім стажу роботи на посаді судді, вона працювала в органах державної служби, а саме: у Слов'яносербському райвідділі соціального забезпечення Слов'яносербської районної ради, з 06.08.1973 року по 20.06.1982 року, що підтверджується записами в трудовій книжці.

17.02.2017 року позивачка звернулася до Управління Пенсійного фонду України в Білокуракинському районі Луганської області щодо призначення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

23.02.2017 року вона отримала відповідь, зі змісту якої вбачається, що довідка про заробітну плату для обчислення довічного грошового утримання судді у відставці, видана не вірно, а саме: не вірно визначена сума доплати за вислугу років у розмірі 80%. Згідно розрахунку стажу судді, який дає право на відставку на отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, виданого Білокуракинським районним судом ОСОБА_1, значиться 34 роки 7 місяців 17 днів стажу роботи за фахом. Згідно зі ст. 133 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів» суддям виплачується щомісячна доплата за вислугу років у розмірі: за наявності стажу роботи більше 30 років - 70% посадового окладу, більше 35 років 80%. Пунктом 11 розділу 13 Перехідних положень ЗУ «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010 № 2453-VI було встановлено, що судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день набрання чинності законом. Зазначене положення викладено і у Рішенні Ради суддів України №42 від 16.04.2015р.. Тому Управління Пенсійного фонду України у Білокуракинському районі Луганської області при вирішенні питання про призначення довічного утримання судді у відставці позивачці враховує доплату за вислугу років у розмірі 70 % від посадового окладу та призначило щомісячне довічне грошове утримання, виходячи із розрахунку доплати за вислугу років у розмірі 70%.

З вищезазначеним позивачка не згодна, вважає неправомірними дії відповідача щодо визначення розміру щомісячного довічного грошового утримання з врахуванням доплати за вислугу років у розмірі 70% посадового окладу, без врахування стажу на посадах державного службовця, просить визнати такі дії управління Пенсійного фонду України в Білокуракинському районі Луганської області неправомірними, та зобовязати управління Пенсійного фонду України в Білокуракинському районі Луганської області призначити, нарахувати та виплатити їй щомісячне довічне грошове утримання згідно довідки про заробітну плату для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, виданої Територіальним управлінням Державної судової адміністрації в Луганській області №259/17 вих. від 07.02.2017 року, із заробітної плати 28800 грн., в тому числі: оклад - 16000 грн., доплата за вислугу років 80% - 12800 грн., у розмірі 90 % без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання з 17 лютого 2017 року за вирахуванням виплачених сум грошового утримання.

Відповідач позов не визнав, надіслав до суду заперечення на позов і просив у задоволенні адміністративного позову відмовити з підстав, викладених у запереченні, посилаючись на те, що довідка про заробітну плату для обчислення довічного грошового утримання судді у відставці видана невірно, а саме: невірно визначена доплата за вислугу років у розмірі 80%. Так, згідно зі ст. 133 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів» суддям виплачується щомісячна доплата за вислугу років у розмірі: за наявності стажу роботи більше 25 років - 60% посадового окладу, більше 30 років 70 %, більше 35 років 80%. Пунктом 11 розділу 13 Перехідних положень ЗУ «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010 № 2453-VI було встановлено, що судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день набрання чинності законом. Зазначене положення викладено і у Рішенні Ради суддів України №42 від 16.04.2015 року. А згідно ст.. 43 Закону України «Про статус суддів» від 15.12.1992 року, на яку посилається Державна судова адміністрація у своєму листі №10-18321/13 від 30.11.2015 року, до стажу роботи, що дає право на відставку судді та отримання щомісячного довічного грошового утримання, крім роботи

на посадах суддів судів України, державних арбітрів, арбітрів

відомчих арбітражів України, зараховується також час роботи на

посадах суддів і арбітрів у судах та державному і відомчому

арбітражі колишнього СРСР та республік, що раніше входили до

складу СРСР, час роботи на посадах, безпосередньо пов'язаних з

керівництвом та контролем за діяльністю судів у Верховному Суді

України, в обласних судах, Київському і Севастопольському міських

судах, Міністерстві юстиції України та підвідомчих йому органах

на місцях, за діяльністю арбітражів у Державному арбітражі

України, Вищому арбітражному суді України, а також на посадах

прокурорів і слідчих за умови наявності у всіх зазначених осіб

стажу роботи на посаді судді не менше 10 років. Будь-який інший стаж роботи, що дає право на відставку та обчислення доплати за вислугу років зазначеною статтею не передбачений. Тому відділ з призначення, перерахунку та виплати пенсій здійснив призначення щомісячного довічного грошового утримання з розрахунку доплати за вислугу років у розмірі 70%.

Вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що адміністративний позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

17.02.2017 року позивач звернулася до Управління Пенсійного фонду України в Білокуракинському районі Луганської області для призначення їй довічного грошового утримання судді у відставці, 23.02.2017 року вона отримала листа, зі змісту якого вбачається, що довідка про заробітну плату для обчислення довічного грошового утримання судді у відставці видана не вірно, а саме: не вірно визначена доплата за вислугу років у розмірі 80 відсотків. Згідно розрахунку стажу судді, який дає право на відставку на отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, виданого Білокуракинським районним судом ОСОБА_1, значиться 34 роки 7 місяців 17 днів стажу роботи за фахом. Згідно зі ст. 133 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів» суддям виплачується щомісячна доплата за вислугу років у розмірі: за наявності стажу роботи більше 30 років - 70% посадового окладу. Тому Управління Пенсійного фонду України у Білокуракинському районі Луганської області вважає, що при вирішенні питання про призначення довічного утримання судді у відставці їй встановлюється надбавка за вислугу років у розмірі 70 % від посадового окладу, з врахуванням саме такого розміру їй призначено щомісячне довічне грошове утримання.

Вирішуючи питання про призначення позивачу довічного утримання, відповідач виходив з того, що щомісячна доплата за вислугу років є складовою частиною суддівської винагороди, розмір якої визначається відповідно до стажу роботи на посаді судді.

Зазначена позиція Управління Пенсійного фонду України в Білокуракинському районі Луганської області є помилковою та невірною з огляду на наступні обставини.

Згідно довідки Територіального управлінням Державної судової адміністрації в Луганській області №259/17 вих. від 07.02.2017 року, виданої ОСОБА_1, її заробітна плата, яка враховується при призначенні (перерахунку) щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці, становить 28800 грн., в тому числі: оклад - 16000 грн., доплата за вислугу років 80 % - 12800 грн..

Згідно ст..25 Розділу XII Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 № 1402-VIII «право на отримання щомісячного довічного грошового утримання у розмірі, визначеному цим Законом, має суддя, який за результатами кваліфікаційного оцінювання підтвердив відповідність займаній посаді (здатність здійснювати правосуддя у відповідному суді) або призначений на посаду судді за результатами конкурсу, проведеного після набрання чинності цим Законом, та працював на посаді судді щонайменше три роки з дня прийняття щодо нього відповідного рішення за результатами такого кваліфікаційного оцінювання або конкурсу.

В інших випадках, коли суддя іде у відставку після набрання чинності цим Законом, розмір щомісячного довічного грошового утримання становить 80 відсотків суддівської винагороди, обчисленої відповідно до положень Закону України "Про судоустрій і статус суддів" (Відомості Верховної Ради України, 2010 р., №№ 41-45, ст. 529; 2015 р., №№ 18-20, ст. 132 із наступними змінами). За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді, але не може бути більшим ніж 90 відсотків суддівської винагороди судді, обчисленої відповідно до зазначеного Закону.»

Відповідно до ст.. 34 Перехідних положень судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день їх призначення (обрання).

Відповідно до положень статті 138 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" у редакції Закону №2856-УІ від 23.12.2010 року, якою визначено, що судді, який вийшов у відставку, при досягненні пенсійного віку виплачується пенсія на умовах, передбачених статтею 37 Закону України "Про державну службу" або, за його вибором, щомісячне довічне грошове утримання. Щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 80 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не більше ніж 90 відсотків заробітної плати судді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання. Пенсія або щомісячне довічне грошове утримання судді виплачується незалежно від заробітку (прибутку), одержуваного суддею після виходу у відставку. Довічне грошове утримання суддям загальної юрисдикції виплачується органами Пенсійного фонду України за рахунок коштів державного бюджету, за винятком суддів Конституційного Суду України, Верховного Суду України та вищих спеціалізованих судів, яким грошове утримання виплачується цими судами.

Приписами ст.129 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», в редакції, яка діяла до 28.03.2015 року, було встановлено, що суддівська винагорода регулюється цим Законом, Законом України "Про Конституційний Суд України". Суддівська винагорода складається з посадового окладу та доплат за: вислугу років; перебування на адміністративній посаді в суді; науковий ступінь; роботу, яка передбачає доступ до державної таємниці. Суддям виплачується щомісячна доплата за вислугу років у розмірі: за наявності стажу роботи до 5 років - 15 відсотків, більше 5 років - 20 відсотків, більше 10 років - 30 відсотків, більше 15 років - 40 відсотків, більше 20 років - 50 відсотків, більше 25 років - 60 відсотків, більше 30 років - 70 відсотків, більше 35 років - 80 відсотків посадового окладу.

При цьому, п.11 Перехідних положень Закону України «Про судоустрій та статус суддів», в редакції, яка діяла до 28.03.2015 року, було визначено, що судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день набрання чинності цим Законом.

Положеннями ч.6 ст.44 Закону України «Про статус суддів» №2862-XII від 15.12.1992 року, який передував зазначеному закону, було визначено, що для суддів загальної юрисдикції до стажу роботи, що дає право на одержання надбавки до посадового окладу за вислугу років та додаткової відпустки, крім часу роботи на посадах суддів, зараховується час роботи на посадах слідчих, прокурорських працівників, а також інших працівників, яким законом передбачені такі пільги. Згідно ст.133 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» у редакції від 28.03.2015 року встановлено, що суддівська винагорода складається з посадового окладу та доплат за: вислугу років, перебування на адміністративній посаді в суді; науковий ступінь; роботу, що передбачає доступ до державної таємниці. Суддям виплачується щомісячна доплата за вислугу років у розмірі: за наявності стажу роботи більше 3 років - 15 відсотків, більше 5 років - 20 відсотків, більше 10 років - 30 відсотків, більше 15 років - 40 відсотків, більше 20 років - 50 відсотків, більше 25 років - 60 відсотків, більше 30 років - 70 відсотків, більше 35 років - 80 відсотків посадового окладу.

Згідно зі ст.135 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» у зазначеній редакції, до стажу роботи на посаді судді зараховується робота на посаді: судді судів України, арбітра (судді) арбітражних судів України, державного арбітра колишнього Державного арбітражу України, арбітра відомчих арбітражів України; члена Вищої ради юстиції, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України;судді у судах та арбітрів у державному і відомчому арбітражах колишнього СРСР та республік, що входили до його складу.

Зі змісту зазначених правових норм вбачається, що до стажу роботи судді, який був призначений на посаду до набрання чинності Закону України «Про судоустрій та статус суддів», також зараховується стаж роботи на посадах слідчих, прокурорських працівників, а також інших працівників, яким законом передбачені такі пільги. Але зазначені зміни стосуються обчислення суддівського стажу для визначення саме розміру довічного грошового утримання, а не доплати за вислугу років.

Позивач працювала народним суддею, суддею Слов`яносербського районного суду Луганської області з 21 червня 1982 року по 20 квітня 2015 року. З 21.04.2015 року переведена до Білокуракинського районного суду Луганської області з Слов`яносербського районного суду Луганської області відповідно до Указу Президента України від 07.04.2015 року №203/2015.

Отже, виходячи з дати призначення її на посаду судді Слов`яносербського районного суду, на неї розповсюджувалася дія ч.6 ст.44 Закону України «Про статус суддів» №2862-XII від 15.12.1992 року, яка надавала можливість на зарахування до стажу роботи на отримання доплати до посадового окладу за вислугу років та додаткової відпустки також стажу роботи на попередніх посадах, яким законом були передбачені такі пільги, в т.ч. стаж роботи на державній службі, за який також нараховувалася відповідна доплата. Відповідно до п.2 Постанови Кабінету міністрів України від 03.05.1994 року №283 «Про обчислення стажу державної служби» було установлено, що надбавка за вислугу років обчислюється за фактично відпрацьований час виходячи із посадового окладу з

урахуванням доплати за ранг і залежно від стажу державної служби,

визначеного відповідно до затвердженого цією постановою Порядку. Відповідно до пункту 2 Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого зазначеною постановою КМ України від 03.05.1994 року до стажу державної служби зараховується робота (служба): на посадах державних службовців у державних органах, передбачених у статті 25 Закону України "Про державну службу" ( 3723-12 ), а також на посадах, віднесених Кабінетом Міністрів

України до відповідної категорії посад державних службовців. Тому відповідно до вищезазначених нормативних актів до стажу роботи судді, який був призначений на посаду судді до внесення змін до Закону України «Про судоустрій та статус суддів», зберігається визначення стажу роботи для визначення розміру доплати за вислугу років. Яке діяло на час його призначення.

Як вбачається з розрахунку стажу роботи, складеного Білокуракинським районним судом Луганської області станом на 07.02.2017 року стаж роботи позивача на посаді судді складав 34 роки 7 місяців 17 днів, до якого були зараховані: період роботи на посаді народного судді, судді Слов`яносербського районного суду Луганської області 32 роки 9 місяців 29 днів, суддею Білокуракинського районного суду Луганської області 1 рік 09 місяців 18 днів.

Посилаючись на Закон України «Про забезпечення права на справедливий суд» та внесення змін до Закону України «Про судоустрій та статус суддів», відповідач вважає, що довідка про заробітну плату для обчислення довічного грошового утримання судді у відставці видана невірно, а саме: невірно визначена доплата за вислугу років у розмірі 80%..

Дослідивши зміст спірних правовідносин, суд вважає зазначену позицію відповідача хибною з огляду на наступні обставини.

Відповідно до ст.ст. 124, 126 Конституції України правосуддя в Україні здійснюється виключно судами. Незалежність і недоторканність суддів гарантуються Конституцією і законами України.

Приписами ст.48 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» встановлено, що суддя у своїй діяльності щодо здійснення правосуддя є незалежним від будь-якого незаконного впливу, тиску або втручання. Суддя здійснює правосуддя на основі Конституції і законів України, керуючись при цьому принципом верховенства права. Втручання в діяльність судді щодо здійснення правосуддя забороняється і тягне за собою відповідальність, установлену законом. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу визначених Конституцією України гарантій незалежності судді.

Також, Конституційний суд України у рішенні від 11.10.2005 року по справі №1-21/2005 зазначив, що незалежність суддів є невід'ємною складовою їхнього статусу, конституційним принципом організації та функціонування судів і професійної діяльності суддів.

Визначені Конституцією та законами України гарантії незалежності суддів, як необхідні умови здійснення правосуддя неупередженим, безстороннім і справедливим судом, мають бути реально забезпечені. Не допускається зниження рівня гарантій незалежності і недоторканності суддів у разі прийняття нових законів або внесення змін до чинних законів. Будь-яке зниження рівня гарантій незалежності суддів суперечить конституційній вимозі неухильного забезпечення незалежного правосуддя і права громадян на захист прав і свобод незалежним судом.

Зі змісту зазначених норм вбачається, що професійний суддя, через якого в Україні реалізовується судова влада, має встановлені законом гарантії досягнутого рівня незалежності, у тому числі у сфері правового захисту та матеріального і соціального забезпечення, які не можуть бути скасовані або звужені при прийнятті нових законів та інших нормативних актів.

Відмовляючи позивачці у призначенні довічного грошового утримання з врахуванням фактично отримуваної нею доплати за вислугу років в розмірі 80%, відповідач звужує право позивача на отримання належного довічного грошового утримання, що в свою чергу свідчить про порушення відповідачем встановленої приписами чинного законодавства гарантії незалежності суддів.

Серед основних завдань і функцій Пенсійного фонду України та його органів на місцях є призначення щомісячного грошового утримання суддям у відставці та підготовка документів для їх виплати, згідно Постанови правління Пенсійного фонду України від 30.04.2002 р. № 8-2 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 25.02.2008 р. № 5-5). Відповідно до даної Постанови Заява про призначення щомісячного довічного грошового

утримання судді у відставці подається до управлінь Пенсійного фонду України у районах, містах, районах у містах, а також у містах та районах (далі - органи, що призначають щомісячне довічне утримання)за місцем проживання (реєстрації) судді через уповноважену особу суду

за останнім місцем роботи (далі - уповноважена особа).

До заяви про призначення щомісячного довічного утримання судді у відставці додаються такі документи:

копія акта Верховної Ради України або Президента України про

звільнення судді у зв'язку з поданням заяви про відставку;

наказ про відрахування судді зі штату суду та припинення

виплати щомісячного грошового утримання працюючому судді;

відомості про місце проживання (реєстрації) судді у відставці;

документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 N 637

( 637-93-п ).

довідку про заробітну плату для обчислення щомісячного

довічного грошового утримання судді у відставці (додаток 2).

Додатком № 2 до Порядку надання документів для призначення і виплати щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці органами Пенсійного фонду України, затвердженого постановою правління Пенсійного Фонду України від 25.01.2008 р. № 3-1, встановлена форма довідки про заробітну плату для обчислення щомісячного грошового утримання судді у відставці, в якій зазначаються відомості про заробітну плату судді, яка враховується при призначенні (перерахунку) щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

Відповідно до п. 5.4 Порядку подання документів для призначення і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям

у відставці органами Пенсійного фонду України, не пізніше 10 днів після надходження заяви з потрібними для призначення щомісячного довічного утримання документами орган,

що призначає щомісячне довічне утримання, розглядає подані

документи та приймає рішення про призначення щомісячного довічного

утримання або відмову в його призначенні.

Враховуючи те, що розмір щомісячного грошового утримання судді у відставці залежить від суми грошового утримання судді, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне страхування, та виходячи з принципу єдності статусу судді, вимоги відповідача щодо невідповідності наданої позивачем довідки про заробітну плату для призначення довічного утримання є безпідставними, виходячи з наступного.

По-перше, довідка про заробітну плату видана відповідно до Додатку № 2 до Порядку надання документів для призначення і виплати щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, на підставі фактично отримуваної суми грошового утримання позивачкою. На цю суму нараховувався внесок на загальнообов`язкове державне страхування. То ж твердження відповідача про те, що довідка про заробітну плату для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді, яка видана Територіальним управлінням Державної судової адміністрації в Луганській області, є не правильною, є безпідставним.

Окрім того, ч.6 ст.44 Закону України «Про статус суддів» №2862-XII від 15.12.1992 року, який діяв на час призначення позивачки на посаду судді, було визначено, що для суддів загальної юрисдикції до стажу роботи, що дає право на отримання надбавки до посадового окладу за вислугу років та додаткової відпустки, крім часу роботи на посадах суддів, зараховується час роботи на посадах працівників, яким законом передбачені такі пільги. Зазначене передбачено саме ч.6 ст. 44 Закону України «Про статус суддів» №2862-XII від 15.12.1992 року, а не ст.. 43 Закону, на яку посилається відповідач в запереченнях проти позову.

Отже, для визначення стажу роботи на посаді судді для одержання доплати за вислугу років враховується стаж роботи позивачки на посадах на державній службі, де також виплачувалася надбавка за вислугу років, а саме:

з 06.08.1973 року по 20.06.1982 року інспектором, старшим інспектором, зам. завідуючого Слов`яносербськоим районним відділом соціального забезпечення, тобто 8 років 10 місяців 15 днів.

Загальний стаж державної служби, який враховується при визначенні стажу судді для доплати за вислугу років, складає 8 років 10 міс. 15 дн., а загальний стаж стажу судді для визначення доплати за вислугу років складає 43 роки 6 міс. 2 дні. Виходячи з цієї тривалості суддівського стажу позивачці нараховувалася та сплачувалася доплата за вислугу років в розмірі 80%, що і зазначено в довідці для призначення довічного утримання.

Враховуючи вищезазначене, суд крім того приймає до уваги те, що відповідно до ст.58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Отже, дії відповідача при розгляді заяви позивачки щодо призначення щомісячного довічного грошового утримання суперечать його обовязкам та повноваженням, суперечать чинному законодавству в частині правомірності оцінки наданої довідки Територіального управління ДСА України в Луганській області №259/17 вих. від 07.02.2017 року, що в свою чергу свідчить про його протиправність.

Статтею 2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних та юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень, у тому числі органів державної влади.

Положеннями статті 26 Конституції України закріплені основоположні принципи здійснення правосуддя в Україні - незалежність і недоторканість суддів.

В пункті 7 Рішення Конституційного Суду України від 11.10.2005 року №8-рп/2005 зазначено, що право судді, який перебуває у відставці на пенсійне та щомісячне довічне грошове утримання є гарантією незалежності працюючих суддів.

Щомісячне довічне грошове утримання - це особлива форма соціального забезпечення суддів, зміст якої полягає у гарантованій державою щомісячній, звільненій від сплати податків грошовій виплаті, що слугує забезпеченню їх належного матеріального утримання, в тому числі після звільнення від виконання обов'язків судді.

Також у цьому рішенні Конституційний Суд України вказав, що надання судді матеріального захисту є гарантією забезпечення його незалежності. Разом з тим, будь-яке зниження рівня гарантій незалежності суддів суперечить конституційній вимозі неухильного забезпечення незалежного правосуддя. Щомісячне довічне грошове утримання судді у встановленому розмірі спрямоване на забезпечення гідного його статусу життєвого рівня, оскільки суддя обмежений у праві заробляти додаткові матеріальні блага.

В рішенні Конституційного Суду України від 18.06.2007 року №4-рп/2007 зазначено, що довічне грошове утримання судді - це особлива форма забезпечення суддів, яка виражається у гарантованій державою щомісячній, звільненій від сплати податків грошовій виплаті, що забезпечує їх належним грошовим матеріальним утриманням. Не можуть бути скасовані чи звужені іншими нормативними актами гарантії незалежності суддів, в тому числі гарантії їх матеріального та соціального забезпечення. Це положення узгоджується з частиною 3 статті 22 Конституції України.

Щомісячне довічне грошове утримання є не тільки соціальною виплатою (пенсією), але й конституційною гарантією незалежності судді у відставці, є складовою його правового статусу як діючого судді з урахуванням правомірних (законних) очікуваних на майбутнє щодо захищеного соціального статусу при видаленні його з посади (відставки), яке у своєму розмірі має бути максимально наближене до грошового утримання судді, який перебуває на відповідній посаді.

Із змісту Закону України «Про судоустрій і статус суддів» вбачається, що єдиним видом грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, є суддівська винагорода, яка, в свою чергу, складається з посадового окладу та доплат за вислугу років, перебування на адміністративній посаді в суді, науковий ступінь, роботу, яка передбачає доступ до державної таємниці.

З урахуванням ст.22 Конституції України, згідно якої конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані, а при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод, суд дійшов висновку, що позивач має право на отримання щомісячного довічного грошового утримання в розмірі 90% грошового утримання судді з врахуванням доплати за вислугу років в розмірі 80% відповідно до довідки, виданої Державною судовою адміністрацією у Луганській області №259/17 вих. від 07.02.2017 року.

Керуючись ст.ст.9, 10, 11, 70, 71, 159, 161-163183-2 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Білокуракинському районі Луганської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання здійснити нарахування щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці - задовольнити в повному обсязі.

Зобовязати управління Пенсійного фонду України в Білокуракинському районі Луганської області призначити, нарахувати та виплатити судді у відставці ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка народилася в с. Бутово Старобільського району Луганської області, ІПП НОМЕР_1, місце реєстрації смт. Слов`яносербськ вул.. Горького, 72 Луганської області, щомісячне довічне грошове утримання згідно довідки про заробітну плату для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді, виданої Територіальним управлінням Державної судової адміністрації в Луганській області за №259/17 вих. від 07.02.2017 року, із заробітної плати 28800 грн., в т.ч. оклад 16000 грн., доплата за вислугу років - 12800 грн., в розмірі 90 % заробітної плати без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання з 17 лютого 2017 року за вирахуванням виплачених сум..

На підставі ст. 256 КАС України присудження довічного грошового утримання в межах суми стягнення за один місяць підлягає негайному виконанню.

Стягнути з держави на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір в сумі 640 грн. 00 коп. (шістсот сорок грн.. 00 коп.).

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається до Донецького апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у скороченому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя Білокуракинського

районного суду Луганської області ОСОБА_2