Справа № 669/1202/16-а
Суддя: Сторчак В. Ю.
Дата ухвалення: 2017-02-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 669/1202/16-а

Головуючий у 1-й інстанції: Бараболя Н.С.

Суддя-доповідач: Сторчак В. Ю.

23 лютого 2017 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Сторчака В. Ю.

суддів: Ватаманюка Р.В. Мельник-Томенко Ж. М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Білогірського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Хмельницької області на постанову Білогірського районного суду Хмельницької області від 27 грудня 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Білогірського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Хмельницької області про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :
В листопаді 2016 року ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до Білогірського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Хмельницької області (далі Білогірське ОУПФУ) про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити дії.

Постановою Білогірського районного суду Хмельницької області від 27 грудня 2016 року позов задоволено.

Не погоджуючись з даною постановою суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального права просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити.

У відповідності до п.1 ч.1 ст.197 КАС України суд апеляційної інстанції розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що вона не підлягає задоволенню із наступних підстав.

Судом першої інстанцій встановлено, що ОСОБА_1 в період з 14 травня 1986 року по 03 червня 1986 року та з 15 червня 1986 року по 08 серпня 1986 року в складі військової частини НОМЕР_1 брав участь в роботах по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС з виїздом в населені пункти с. Буряківка та с.Городище. В липні 2016 року позивач звернувся до Білогірського ОУПФУ із заявою про призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку, відповідно до статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". Протоколом № 275 від 21.09.2016 року відповідач відмовив позивачу в призначенні пенсії в зв`язку з відсутністю підтверджуючих документів про роботу в зоні відчудження.

Вказана відмова слугувала підставою для звернення ОСОБА_1 до суду з вказаним позовом.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що позивачем надано достатньо документів для підтвердження факту його перебування в зоні відчуження по ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС та призначення йому пенсії на пільгових умовах.

Суд апеляційної інстанції погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Згідно ст.15 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 17.06.1993 року № 3284-12 (далі Закон № 3284-12) умови, норми та порядок пенсійного забезпечення громадян, які постраждали від Чорнобильської катастрофи, визначаються Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» або надається їм право на одержання пенсій на підставах, передбачених цим Законом.

Статтею 12 Закону № 3284-12 встановлено, що право на пенсію за віком мають: чоловіки-після досягнення 60 років і при стажі роботи не менше 25 років; жінки-після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 20 років.

Статтею 9 Закону України від 28.02.1991 року № 796-ХІІ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (далі Закон № 796-ХІІ) встановлено, що особами, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, є учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, тобто громадяни, які брали безпосередню участь у ліквідації аварії та її наслідків.

Відповідно до ст. 10 Закону № 796-12 учасниками ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС вважаються громадяни, які безпосередньо брали участь у будь-яких роботах, пов`язаних з усуненням самої аварії, її наслідків у зоні відчуження у 1986-1987 роках незалежно від кількості робочих днів, а у 1988-1990 роках - не менше 30 календарних днів, у тому числі проведенні евакуації людей і майна з цієї зони, а також тимчасово направлені або відряджені у зазначені строки для виконання робіт у зоні відчуження, включаючи військовослужбовців, працівники державних, громадських, інших підприємств, установ і організацій незалежно від їх відомчої підпорядкованості, а також ті, хто працював не менше 14 календарних днів у 1986 році на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або їх будівництві. Перелік цих пунктів визначається Кабінетом Міністрів України.

Статтею 55 Закону № 796-ХІІ визначено умови надання пенсій за віком особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення.

Учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали в зоні відчуження з моменту аварії 1988 році - не менше 30 календарних днів, на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або їх будівництві - не менше 14 календарних днів у 1986 році пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку 5 років.

Відповідно до частин 3 та 4 ст.65 Закону № 796-ХІІ посвідчення «Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС» та «Потерпілий від Чорнобильської катастрофи» є документами, що підтверджують статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи та надають право користування пільгами, встановленими цим Законом.

Видача посвідчень провадиться спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, державними адміністраціями областей, Київською і Севастопольською міськими державними адміністраціями за поданням районних державних адміністрацій; порядок видачі посвідчень встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Підпунктом 5 пункту 2.1 Розділу ІІ Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року №22-1 (далі Порядок № 22-1) встановлено, що документами, які засвідчують особливий статус особи є посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та довідка про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за формою, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 09 березня 1988 року № 122, або довідка військової частини, у складі якої особа брала участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, або довідка архівної установи, або інші первинні документи, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою виконувались роботи з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС; посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи та довідка про період (періоди) проживання (роботи) на територіях радіоактивного забруднення, видана органами місцевого самоврядування (підприємствами, установами, організаціями) (при призначенні пенсії за віком із застосуванням норм статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи").

Отже, відповідно до вказаного Порядку № 22-1, підставою для призначення пенсії, крім довідки про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за формою, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 09.03.88 № 122, можуть бути інші первинні документи, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою проводились роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

Згідно п.2 Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 січня 1997 р. N 51, посвідчення є документом, що підтверджує статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надає право користуватися пільгами й компенсаціями, встановленими Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", іншими актами законодавства.

Відповідно до п.3 цього Порядку учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали у зоні відчуження з моменту аварії до 1 липня 1986 р. - незалежно від кількості робочих днів, з 1 липня 1986 р. до 31 грудня 1986 р. - не менше 5, а у 1987 році - не менше 14 календарних днів, віднесеним до категорії 2, видаються посвідчення синього кольору, серія А. При цьому у посвідченні на правій стороні по діагоналі зліва направо ставиться штамп фарбою червоного кольору "Перереєстровано" і на вільному місці виконується запис про дату перереєстрації. Починаючи з 1 жовтня 1998 р. зазначене посвідчення без такого штампу вважається недійсним.

Так, відповідно до посвідчення Серія НОМЕР_2 від 20.02.1993 року ОСОБА_1 є учасником ліквідації наслідків на Чорнобильській АЕС 2 категорії.

Таким чином, з вищевказаного посвідчення вбачається, що позивач відноситься до кола осіб , які мають правно на пенсію зі зниженим пенсійним віком, відповідно до ст.55 Закону № 796-ХІІ

Слід зазначити, що тимчасовою комісією утвореною Хмельницької облдержадміністрацією, на виконання постанови Кабінету Міністрів України від 4 лютого 1997 р. N 135 "Про перевірку правильності видачі посвідчень "Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС" проводилась перевірка правомірності видачі посвідчення позивачу, і сумнівів щодо правильності його видачі у комісії не було, про що свідчать наявні на правій сторінці посвідчення штамп "Перереєстровано" та запис про дату перереєстрації за підписом керівника, який скріплений печаткою.

Також в якості доказу по справі, позивачем надано довідку Білогірського районного військового комісаріату №12 від 19 лютого 1993 року , відповідно до якої ОСОБА_1 проходив строкову військову службу в військовій частині НОМЕР_1 і в складі цієї частини з 14 травня 1986 року по 03 червня 1986 року брав участь в роботах по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС з виїздом населені пункти с. Буряківка і с. Городище.

Крім того, в матеріалах справи знаходиться витяг з персонального обліку громадян, потерпілих внаслідок аварії на ЧАЕС з якого вбачається, що позивач брав участь в ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС в складі військової частини НОМЕР_3 в період з 15.06.1986 року по 08.08.1986 року.

Щодо надання позивачем інших документів на підтвердження ним роботи в зоні відчудження то судом першої інстанції з довідки №4/10472 від 10.08.2016 року Центрального архіву архівної служби Збройних сил Міністерства оборони Республіки Білорусь, встановлено, що в документах архівного фонду «військова частина НОМЕР_1 (187 медико-санітарний батальйон)» наявні відомості, що книги алфавітного обліку особового складу частини за 1958-1990 роки, історична довідка за 1945-1990 роки були незаконно знищені при розформуванні частини, а накази командира військової частини НОМЕР_1 за період з 01 січня по 17 серпня 1986 року на зберігання в Центральному архіві Міністерства оборони республіки Білорусь відсутні та їх місцезнаходження архіву не відомо.

З огляду на зазначене, колегія суддів вважає вірним та обгрунтованим висновок суду першої інстанції про те, що при поданні заяви про призначення пенсії відповідно Закону № 796-ХІІ позивач надав Білогірському ОУПФУ всі необхідні документи, які засвідчують його статус учасника ліквідації наслідків, а відтак останній безпідставно прийняв рішення про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 , мотивуючи її відсутністю підтверджуючих документів про роботу в зоні відчудження.

Враховуюючи вищезазначене, апеляційний суд погоджується з судом першої інстанції про те, що позивач має право на дострокове призначення пенсії відповідно до ст.55 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Відповідно до ст.200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову -без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :
апеляційну скаргу Білогірського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Хмельницької області залишити без задоволення, а постанову Білогірського районного суду Хмельницької області від 27 грудня 2016 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.

Головуючий Сторчак В. Ю.

Судді Ватаманюк Р.В. Мельник-Томенко Ж. М.