Справа № 286/419/17
Суддя: Кулініч Я. В.
Дата ухвалення: 2017-03-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Овруцький районний суд Житомирської області
Справа № 286/419/17
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2017 року

Овруцький районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді Кулініча Я. В.

з секретарем Креденець О. А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Овручі справу за позовом управління праці та соціального захисту населення Овруцької районної державної адміністрації Житомирської області до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області про визнання незаконними дій державного виконавця , -

В С Т А Н О В И В:

10.02.2017 року УПСЗН Овруцької РДА звернулося з позовом до суду та просить визнати дії державного виконавця незаконними. Скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження від 24.01.2017 року, винесеної на підставі виконавчого листа №286/491/15а, виданого 14.07.2015 року Овруцьким районним судом в частині стягнення з управління праці на користь держави виконавчого збору в розмірі 12800,00 грн., мотивуючи тим, що постановою про відкриття виконавчого провадження від 24.01.2017 року яка винесена на підставі виконавчого листа по справі №286/491/14а, виданого 14.07.2015 року Овруцьким районним судом Житомирської області, одним із пунктів якої постановлено стягнути з управління на користь держави виконавчий збір в розмірі 12800 грн.. Вважає, що постанова в частині стягнення з управління виконавчого збору винесена із порушенням норм матеріального та процесуального права.

Позивач просить справу розглядати без участі свого представника.

Відповідач надав заперечення в якому просить відмовити в задоволенні позову повністю, а справу розглядати без участі свого представника.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав.

24.01.2017 року державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області ОСОБА_1 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження за виконавчим листом №286/491/15-а виданого 14.07.2015 року Овруцьким районним судом Житомирської області про зобовязати управління праці та соціального захисту населення Овруцької районної державної адміністрації Житомирської області прийняли, зареєструвати, опублікувати розрахунковий лист, поданий підприємством споживчої кооперації «Словечанська хлібопекарня» Овруцької райспоживспілки та подати органам Державного казначейства платіжні документи для здійснення видатків, вказаних у розрахунковому листі відповідно до постанови Овруцького районного суду Житомирської області №286/4804/14-а від 01.10.2014 року доплату до заробітної плати за ст. 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Частиною 3 вказаної постанови стягнуто з боржника виконавчий збір у розмірі 12800 грн..

Даючи правову оцінку обставинам вказаної справи, суд зазначає наступне.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначає Закон України від 02.06.2016 № 1404-19 «Про виконавче провадження» (далі - Закон № 1404-19).

Відповідно до частини першої статті 1 Закону №1404-19 виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) це - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з частиною першою ст. 18 Закону №1404-19 виконавець, ефективно, своєчасно і в повному обсязі повинен вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 26 Закону №1404-19 виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Частинами п'ятою та шостою ст. 26 Закону №1404-19 визначено, що виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов'язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

За рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню).

Так, відповідно до статті 27 Закону №1404-19 виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.

За примусове виконання рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - фізичної особи і в розмірі чотирьох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - юридичної особи.

Виконавчий збір перераховується до Державного бюджету України протягом трьох робочих днів з дня надходження на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби.

З наведених вище вимог Закону України «Про виконавче провадження» слідує, що при відкритті виконавчого провадження стягнення виконавчого збору є обов'язковим.

Так, ч. 5 ст. 27 Закону №1404-19 встановлено, що виконавчий збір не стягується:

1) за виконавчими документами про конфіскацію майна, стягнення періодичних платежів, накладення арешту на майно для забезпечення позовних вимог, за виконавчими документами, що підлягають негайному виконанню;

2) у разі виконання рішень Європейського суду з прав людини;

3) якщо виконання рішення здійснюється за рахунок коштів, передбачених бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду в порядку, встановленому Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень";

4) за виконавчими документами про стягнення виконавчого збору, стягнення витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених виконавцем відповідно до вимог цього Закону;

5) у разі виконання рішення приватним виконавцем.

Відповідно до ст. 2 ЗУ «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» держава гарантує виконання рішення суду про стягнення коштів та зобовязання вчинити певні дії щодо майна, боржником за яким є: державний орган; державні підприємство, установа, організація (далі - державне підприємство); юридична особа, примусова реалізація майна якої забороняється відповідно до законодавства (далі - юридична особа).

Відповідно до Порядку погашення заборгованості за рішеннями суду, виконання яких гарантується державою, затвердженого постановою КМУ від 03.09.2014 року №440 виконанню підлягають рішення виконавчі документи за рішеннями суду про стягнення коштів або рішення суду, що набрали законної сили, боржниками за якими є визначені частиною першою ст. 2 ЗУ «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» суб»єкти, які видані або ухвалені до 1 січня 2013 року.

Як вбачається з постанови про відкриття виконавчого провадження від 24.01.2017 року рішення Овруцького районного суду Житомирської області ухвалене у 2015 році, а вступило у законну силу 10.06.2015 року. То в даному випадку положення вище вказаного Закону до спірних правовідносин не застосовується.

Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставах, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За змістом частини 1 статті 11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

У відповідності до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

В даному випадку відповідачем доведено правомірність своїх дій.

Враховуючи встановлені обставини справи, суд дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог і відсутність підстав для їх задоволення.

Позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п. 19 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір».

Керуючись ЗУ «Про виконавче провадження», ст. 14, 94, 159-163 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Суддя: ОСОБА_2