Справа № 560/1225/16-а
Суддя: Оборонова І.В.
Дата ухвалення: 2017-02-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №560/1225/16-а
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 лютого 2017 року Дубровицький районний суд Рівненської області в складі

головуючого - судді: Оборонової І.В.,

за участю секретаря: Катюха К.В.,

позивача: ОСОБА_1,

представника позивача: ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дубровиця адміністративний позов ОСОБА_1 до Відділу превенції ГУНП в Рівненській області про оскарження постанови в справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Відділу превенції ГУНП в Рівненській області та просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення за порушення передбачене ч.1 ст.126 КУпАП винесену відносно нього інспектором з дорожнього нагляду відділу превенції в Рівненській області відділення ГУНП ст. лейтенантом поліції Козовітою Олегом Станіславовичем.

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що постановою інспектора з дорожнього нагляду відділу превенції в Рівненській області відділення ГУНП ст. лейтенантом поліції Козовіта Олегом Станіславовичем від 19 листопада 2016 року серії ПС2 № 505639 він підданий адміністративному стягненню у вигляді штрафу в розмірі 425 гривень на підставі ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Відповідно до вказаної постанови позивач визнаний винним в тому, що 19 листопада 2016 року біля 01-10 хв. ночі на 33 км. автодороги сполученням Городище-Рівне-Староконстянтинів він керував автомобілем НОМЕР_1, не пред'явивши посвідчення водія та реєстраційних документів на транспортний засіб, чим порушив п. 2.1. а,б Правил дорожнього руху, тобто скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Таку постанову, позивач вважає незаконною та необґрунтованою, винесену з грубим порушеннямпорядку розгляду справи про адміністративні правопорушення і такою, що не відповідає нормам КУпАП з тих мотивів, що він не вчиняв адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАЛ, про яке йдеться в оскаржуваній постанові, оскільки автомобілем в той момент він не керував, а керував його товариш ОСОБА_4, який має посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії. При розгляді даної справи не були з'ясовані і доведені обставини, які б свідчили про те, що саме позивач керував вищевказаним автомобілем, і що в його діях є ознаки проступку, за який законом встановлено адміністративну відповідальність.

В судовому засіданні позивач позов підтримав, а представник позивача додатково пояснив, що 19 листопада 2016 року біля першої години 10 хв позивач з друзями їхав вказаним автомобілем з м. Дубровиця Рівненської області додому в с. Берестя Дубровицького району Рівненської області, де за кермом знаходився ОСОБА_4, який мав при собі посвідчення водія, так як у позивача тоді боліла голова та який на той час знаходився на задньому пасажирському сидінні, а на передньому пасажирському сидінні знаходився ОСОБА_5 При виїзді з м. Дубровиця біля с. Берестя їх стали зупиняти працівники поліції. В цей час їм на зустріч їхав автомобіль з включеним дальнім світлом фар тому ОСОБА_4 проїхав ще невелику відстань дороги та зупинився на автозаправочній станцію «Окко», яка знаходиться при в'їзді у вищевказане село. Далі всі вони вийшли з автомобіля, після того до них приїхали працівники поліції, які безпричинно наділи позивачу на руки наручники та доставили в Дубровидьке відділення поліції. Інспектор поліції Козовіта О.С. запропонував позивачу показати посвідчення водія, а також реєстраційні документи на автомобіля, що він і зробив, але в руки вказані документипозивач не надав, оскільки боявся, що їх він у нього забере при тому, позивач пояснював інспектору, що автомобілем він не керував, а керував ним ОСОБА_4 Проте, незважаючи на усі пояснення позивача, працівник поліції склав відносно позивача протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 126 КУпАП та виніс оскаржувану постанову.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився. Причини неявки суду не повідомив, хоча про розгляд справи був повідомлений своєчасно та належним чином (а.с.23, 33).

Відповідно до ч.4 ст.128 КАС України, у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути розглянуто на підставі наявних у ній доказів. А тому суд приходить до висновку про розгляд справи без участі представника відповідача, на підставі наявних у ній доказів. Тому суд приходить до висновку про розгляд справи без участі представника відповідача, на підставі наявних у ній доказів.

Викликаний для дачі пояснень в судовому засіданні свідок ОСОБА_4 пояснив, що 19.11.2016 року він разом із ОСОБА_1 та ОСОБА_6 повертались з м.Дубровиця Рівненської області в с.Берестя Дубровицького району Рівненської області. За кермом автомобіля перебував він, маючи при собі посвідчення водія. На автозаправочній станції "Окко" до них під'їхав службовий автомобіль поліції. Коли поліцейські підійшли до них, то сказали, що за кермом їхав не ОСОБА_7, а ОСОБА_1 На усі пояснення, що автомобілем керував саме ОСОБА_4 вони уваги не звертали, після чого наділи на ОСОБА_1 наручники та посадили у службовий автомобіль.

Викликаний для дачі пояснень в судовому засіданні свідок ОСОБА_5 пояснив, що в ніч з 18 на 19.11.2016 року він разом із ОСОБА_4 та ОСОБА_1 їздили автомобілем в м.Дубровиця Рівненської області, при цьому за кермом автомобіля весь час знаходився ОСОБА_7, оскільки у власника автомобіля ОСОБА_1 того дня дуже боліла голова. Їдучи в с.Берестя Дубровицького району Рівненської області по дорозі біля в'їзду в с.Берестя вини помітили службовий автомобіль працівників поліції. Після цього вони заїхали на автозаправочну станцію "Окко". Туди ж також заїхав автомобіль поліцейських, які відразу заламали руки ОСОБА_1 і посадили його у службовий автомобіль та повезли у відділ поліції, де склали відносно нього протокол, хоча ОСОБА_1 пред'явив і посвідчення водія і документи.

Суд, заслухавши пояснення позивача та його представника, свідків, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, приходить до висновку, що позов слід задоволити з наступних підстав.

В судовому засіданні з постанови серії ПС2 №505639 від 19 листопада 2016 року, винесеної інспектором з дорожнього нагляду відділу превенції в Рівненській області відділення ГУНП ст. лейтенантом поліції Козовіта Олегом Станіславовичем, ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425,00 грн.(а.с.6). Відповідно до вказаної постанови 19 листопада 2016 року о 01-10 год. на 33 км. автодороги сполученням Городище - Рівне - Старокостянтинів, ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки "BMW 316" з реєстраційний номером НОМЕР_2, не пред'явив для перевірки посвідчення водія та реєстраційних документів на транспорний засіб, чим порушив вимоги пп. "а", "б" п.2.1 Правил Дорожнього руху.

Відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції України - органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Вирішуючи питання стосовно законності винесених постанов, суд виходить з того, що відповідно до ч.1 ст. 11 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч.1 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з ч.2 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Частиною ч. 1 ст. 126 КУпАП встановлена відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена картка»).

Відповідно до вимог пп. "а", "б" п.2.1 Правил Дорожнього руху, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: а) посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії; б) реєстраційний документ на транспортний засіб (для транспортних засобів Збройних Сил, Національної гвардії, Держприкордонслужби, Держспецтрансслужби, Держспецзв'язку, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - технічний талон).

Порядок оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції визначається Інструкцією з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.11.2015 року № 1376.

У відповідності до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

В силу ст.ст. 245, 280 КУпАП посадова особа, уповноважена розглядати адміністративну справу при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язана з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи з метою всебічного, повного і об'єктивного з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 293 КУпАП орган при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень: залишає постанову без зміни, а скаргу без задоволення; скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд; скасовує постанову і закриває справу; змінює захід стягнення.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Пунктом 24 постанови № 14 Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до ч. 1 ст. 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставах яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів. Відповідно до вимог процесуального закону, докази мають бути належними та допустимими. Допустимими є ті докази, які зібрані у відповідності до закону, компетентними органами та в установленому порядку, а належними - якщо вони підтверджують факт даного адміністративного проступку.

Як зазначено в ст.268 КУпАП особа, яка притягується до адміністративної відповідальності має право знайомитись із матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, при розгляді справи користуватись юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права і ін.

Крім того, відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 11.04.2013 року справа "Вєренцов проти України"(Заява N 20372/11), Європейський суд констатував: порушення прав заявника за п. 1 у поєднанні з підп. (b) п. 3 статті 6 Конвенції у зв'язку з тим, що з огляду на короткий проміжок часу між складанням протоколів про адміністративне правопорушення та розглядом справи щодо нього (кілька годин) заявнику не було надано достатньо часу та можливостей підготувати свій захист. Порушення права заявника, передбаченого п. 1 у поєднанні з підп. (c) п. 3 статті 6 Конвенції, з огляду на свавільну та незаконну відмову надати йому можливість скористатись послугами захисника, незважаючи на те, що національне законодавство гарантувало йому таке право та він прямо клопотав про надання йому захисника.

Однак, як вбачається з пояснень позивача, при розгляді протоколу про адміністративне правопорушення, він був позбавлений можливості скористатися послугами адвоката чи іншого фахівця в галузі права, тобто було порушено його право на захист.

Крім того, відповідно до п.9 розділу 4 Наказу МВС України від 06.11.2015 року № 1376 "Про затвердження Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції" бланк постанови по справі про адміністративне правопорушення заповнюється розбірливим почерком. Не допускаються закреслення чи виправлення відомостей, що заносяться до постанови, а також внесення додаткових записів після того, як постанова підписана особою, щодо якої вона винесена. У разі допущення порушень при оформленні такої постанови її заповнений бланк вважається зіпсованим.

Проте, як вбачається з оскаржуваної постанови у графі прізвище ім'я та по батькові особи, допущено виправлення імені зазначено ""ОСОБА_9, що в даному випадку є недопустимим при винесенні постанови та є однією з підстав для скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення.

Таким чином, оскільки позивач стверджував, що за кермом автомобіля під час його зупинки він не перебував, а відповідальність за ч.1 ст.126 КУпАП настає за непред'явленням для перевірки посвідчення водія відповідної категорії та реєстрційного документа на транспортний засіб собою, яка керує трансапортним засобом, при тому, що, як пояснив позивач він такі документи пред'явив, але не передавав особисто в руки працівнику поліції, тому з огляду на те, що представником відповідача, не було надано суду жодного доказу на підтвердження керування саме позивачем 19 листопада 2016 року о 01-10 хв. на 33 км. автодороги сполученням Городище - Рівне - Старокостянтинів автомобілем марки "BMW 316", відео фіксація правопорушення не проводилась. При тому, що відповідно до з ч.2 ст.71 КАС України такий обо'язок покладається саме на відповідача, суд приходить до висновку про те, що постанова по справі про адміністративне правопорушення серії ПС2 №505639 від 19.11.2016 року, складена відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.126 КУпАП, підлягає скасуванню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 2, 9-11, 12, 17, 69-71, 117-118, 158-163, 167, 171-2 КАС України, ст.ст. 122, 255, 268, 283-284 КУпАП, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Позов задоволити.

Скасувати постанову серії ПС2 №505639 від 19.11.2016 року про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в справі про адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.126 КУпАП відносно ОСОБА_1.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Дубровицький районний суд, шляхом подання апеляційної скарги в десятиденний строк, з дня отримання копії постанови у повному обсязі, оскільки рішенням Конституційного Суду України від 08.04.2015 року № 3-рп/2015 положення частини 2 статті 171-2 КАС України визнано неконституційними.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: підпис

З оригіналом згідно

Суддя Дубровицького

районного суду Оборонова І.В.