Справа № 461/7597/16-а,2-а/461/645/16
Суддя: Шинкар Тетяна Ігорівна
Дата ухвалення: 2017-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2017 року № 876/250/17

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого Шинкар Т.І.,

суддів Пліша М.А.,

Ільчишин Н.В.,

секретаря судового засідання Малетич М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційні скарги Комунального підприємства «Адміністративно-технічне управління» Львівської міської ради та Галицької районної адміністрації Львівської міської ради на постанову Галицького районного суду м. Львова від 16 грудня 2016 року у справі №461/7597/16-а за позовом ОСОБА_2 до Галицької районної адміністрації Львівської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Комунальне підприємство «Адміністративно-технічне управління» Львівської міської ради про скасування постанови та закриття провадження у справі,-

В С Т А Н О В И В:

23.11.2016 ОСОБА_2 звернулась в суд з позовом до Галицької районної адміністрації Львівської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Комунальне підприємство «Адміністративно-технічне управління» Львівської міської ради, просила скасувати постанову адміністративної комісії при Галицькій районній адміністрації Львівської міської ради №226 від 03.11.2016 та справу про притягнення позивача до адміністративної відповідальності закрити.

Постановою Галицького районного суду м.Львова від 16.12.2016 позов задоволено частково: скасовано постанову адміністративної комісії Галицької районної адміністрації Львівської міської ради №226 від 03.11.2016 у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 про накладення адміністративного стягнення за ст.152 КУпАП; в решті частини позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, Комунальне підприємство «Адміністративно-технічне управління» Львівської міської ради та Галицька районна адміністрація Львівської міської ради подали апеляційні скарги, просять скасувати постанову Галицького районного суду м.Львова від 16.12.2016 та прийняти нову, якою в задоволенні позову відмовити.

Комунальне підприємство «Адміністративно-технічне управління» Львівської міської ради апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що у протоколі №4-104б від 12.10.2016 зазначено, що ОСОБА_2 здійснила адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст.152 КУпАП, а саме за адресою пр.Чорновола,101 здійснила забруднення території вулиць, що викликане самовільним виконанням будівельних, ремонтно-будівельних робіт (без отримання дозволу районної адміністрації), що є порушенням Правил благоустрою м.Львова розділ 20 п.1.23. У зв'язку з тим, що позивач на вказане правопорушення не відреагував та для участі в спільному обстеженні не прибув, інженером КП «Адміністративно-технічне управління» складено протокол №4-104б від 12.10.2016. У фотосвітлинах, які є в матеріалах справи, територія на якій проводилось розриття ґрунту виходить за межі земельної ділянки на якій встановлювався МАФ. Станом на день складення протоколу правопорушення усунуто не було. Апелянт вказує, що судом першої інстанції не взято до уваги лист Шевченківської районної адміністрації №3606вих-823 від 28.10.2016, який скеровувався на адресу позивача в якому зазначено, що у зв'язку з численними зверненнями мешканців щодо самовільного захоплення території біля будинку №103 на пр.Чорновола Шевченківською районною адміністрацією тимчасово скасовується дозвіл №82 від 15.09.2016 на тимчасове порушення благоустрою для розміщення тимчасової споруди. Дозвіл, який долучив позивач до позовної заяви, видавався на розміщення тимчасової споруди МАФ.

Галицька районна адміністрація Львівської міської ради апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що позивач мав дозвіл на встановлення тимчасової споруди, а не на виконання будівельних, ремонтно-будівельних робіт, які призвели до забруднення території. Пунктом 14.2.3 Правил благоустрою м.Львова визначено порядок отримання дозволу на порушення благоустрою при виконанні робіт із прокладання, реконструкції та планового ремонту інженерних мереж, а п.14.2.4 визначено порядок отримання дозволу на порушення благоустрою при виконанні робіт із встановлення МАФ, а тому це різні дозвільні документи і наявність одного не виключає необхідності другого при виконанні відповідного роду робіт, що судом першої інстанції до уваги не було взято.

В судовому засіданні представник відповідача та представник третьої особи апеляційні скарги підтримали, позивач повноважного представника в судове засідання не забезпечив належним чином повідомлений про місце та час розгляду справи, що відповідно до ч.4 ст.196 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) не перешкоджає судовому розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши наявні в справі матеріали, доводи апеляційної скарги та пояснення представників апелянтів в їх сукупності суд апеляційної інстанції доходить переконання, що апеляційні скарги слід задовольнити частково, а рішення суду першої інстанції скасувати з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги частково, суд першої інстанції виходив з того, що в матеріалах справи наявний дозвіл №82 Шевченківської районної адміністрації на порушення об'єктів благоустрою для встановлення малої архітектурної форми. Водночас, в матеріалах справ відсутні докази, які б підтверджували, що позивачем проводились роботи, на які необхідний був дозвіл районної адміністрації на тимчасове порушення благоустрою при виконанні робіт з прокладання, реконструкції та планового ремонту інженерних мереж. Окрім того, судом першої інстанції вказано, що в протоколі №4-104б від 12.10.2016 про адміністративне правопорушення не зазначено суті адміністративного правопорушення, як цього вимагає законодавство, а саме відсутні фактичні дані, які б дали можливість суду встановити, які саме роботи виконувались позивачем, та який саме дозвільний документ районної адміністрації необхідний для виконання цих робіт не був отриманий позивачем.

Суд апеляційної інстанції з таким висновком суду першої інстанції не погоджується з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 3 статті 2 КАС України законодавцем визначено критерії для оцінювання рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, які одночасно є принципами адміністративної процедури, що вироблені у практиці європейських країн.

З матеріалів справи судом першої інстанції встановлено, що при обстеженні території м.Львова працівниками КП «Адміністративно-технічне управління» Львівської міської ради виявлено порушення п.20.1.23 Правил благоустрою м.Львова, а саме забруднення територій, вулиць тощо, викликане самовільним виконанням будівельних, ремонтно-будівельних робіт (без отримання дозволу районної адміністрації) за адресою проспект Чорновола,101.

В зв'язку з виявленим правопорушенням, інженером КП «Адміністративно-технічне управління» Львівської міської ради на адресу ТОВ «Західуніверсал-Плюс» (вул.В.Великого,22, м.Львів) скеровано запрошення №1.16-0995 від 05.10.2016 прибути в Управління для з'ясування обставин та проведення спільного обстеження у тексті якого зазначено, що у випадку неявки, з'ясування ситуації з виявленим правопорушення буде здійснено без участі позивача (а.с.24).

Відповідно до Акта про неявку для участі в спільному обстежені від 12.10.2016 керівник ТОВ «Західуніверсал-Плюс» ОСОБА_2 для спільного обстеження не з'явилась (а.с.25).

12.10.2016 інженером КП «Адміністративно-технічне управління» Львівської міської ради за участю двох свідків складено Протокол №4-104б про адміністративне правопорушення відповідно до якого ОСОБА_2, яка працює керівником ТОВ «Західуніверсал-Плюс» здійснено адміністративне порушення, відповідальність за яке передбачена ст.152 Кодексу України про адміністративні правопорушення: а саме забруднення території викликане самовільним виконанням будівельних робіт без отримання дозволу районної адміністрації за адресом проспект Чорновола, 101, що є порушенням Правил благоустрою м.Львова розділ 20 п.1.23 (а.с.5).

Екземпляр протоколу скеровано рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу ОСОБА_2 (АДРЕСА_1) (а.с.26).

03 листопада 2016 року адміністративна комісія Галицької районної адміністрації м. Львова на підставі протоколу № 4-104б від 12.10.2016 винесла постанову №226 про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_2, керівника ТОВ «Західуніверсал-Плюс» (вул.В.Великого,22, м.Львів), у виді штрафу у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - 1700,00 грн. (а.с.6).

Вважаючи вказану постанову безпідставною, протиправною та такою, що підлягає скасуванню, ОСОБА_2 звернулась із позовом до суду.

Перевіряючи законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції виходить з наступного.

Відповідно до ст.152 КУпАП порушення державних стандартів, норм і правил у сфері благоустрою населених пунктів, правил благоустрою територій населених пунктів - тягнуть за собою накладення штрафу на громадян від двадцяти до вісімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб, громадян - суб'єктів підприємницької діяльності - від п'ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з статтею 1 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» від 06.09.2005 №2807-IV (далі - Закон №2807-IV) благоустрій населених пунктів - комплекс робіт з інженерного захисту, розчищення, осушення та озеленення території, а також соціально-економічних, організаційно-правових та екологічних заходів з покращання мікроклімату, санітарного очищення, зниження рівня шуму та інше, що здійснюються на території населеного пункту з метою її раціонального використання, належного утримання та охорони, створення умов щодо захисту і відновлення сприятливого для життєдіяльності людини довкілля;

Відповідно до ч.1 ст.26-1 Закону №2807-IV порушення об'єктів благоустрою, пов'язане з виконанням суб'єктами господарювання земляних та ремонтних робіт, здійснюється на підставі дозволу на порушення об'єктів благоустрою виконавчого органу сільської, селищної, міської ради (далі - дозвіл), крім випадків, встановлених абзацами другим - четвертим частини першої цієї статті.

Частиною 2 ст.26-1 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» перелік земляних та ремонтних робіт, для виконання яких необхідно отримати дозвіл, встановлюється у Типовому порядку щодо видачі дозволів на порушення об'єктів благоустрою або відмови в їх видачі, переоформлення, видачі дублікатів, анулювання дозволів (далі - Типовий порядок), який затверджується Кабінетом Міністрів України.

Як встановлено судом першої інстанції та не заперечується позивачем на час складення протоколу №4-104б про адміністративне правопорушення від 12.10.2016 ТОВ «Західуніверсал-Плюс», керівником якого є ОСОБА_2, виконувались ремонтно-будівельні роботи з влаштування будівельного майданчика на проспекті Чорновола,101. Вказане підтверджено також наявними в матеріалах справи фотознімками (а.с.24, 25зворот, 39).

Водночас, на підтвердження правомірності проведення вказаних робіт, позивач покликається на наявність Дозволу Шевченківської районної адміністрації №82 на виконання будівельних робіт з порушення об'єктів благоустрою влаштування будівельного майданчика, розміщення тимчасової споруди (МАФ) на проспекті Чорновола, 101. Термін виконання: початок 15.09.2016, кінець 30.10.2016 (а.с.9).

Щодо вказаного, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно з п. 14 ч.2 ст.10 Закону №2807-IV до повноважень виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належить: видача дозволу на порушення об'єктів благоустрою у випадках та порядку, передбачених цим Законом.

Порядок видачі дозволів або відмови в їх видачі, переоформлення, видачі дублікатів, анулювання дозволів затверджується рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради на підставі Типового порядку, затвердженого Кабінетом Міністрів України.

Типовий порядок видачі дозволів на порушення об'єктів благоустрою або відмови в їх видачі, переоформлення, видачі дублікатів, анулювання дозволів затверджено Постановою Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2013 року №870, та його дія поширюється на юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, що здійснюють порушення об'єктів благоустрою, пов'язане з проведенням земляних та/або ремонтних робіт.

Відповідно до п.4 вказаного Порядку дозвіл видається виконавчим органом сільської, селищної, міської ради за місцем проведення робіт на підставі письмової заяви, що подається відповідною юридичною особою чи фізичною особою - підприємцем (або їх уповноваженим представником).

Згідно з п.6 Порядку дозвіл видається на проведення робіт, перелік яких наведено у додатку 3, яким передбачено, зокрема, земляні або монтажні роботи, не пов'язані з прокладенням, перекладенням, ремонтом інженерних мереж і споруд; земляні або монтажні роботи, пов'язані з розриттям дорожнього покриття вулиць, доріг, майданів, площ.

Ухвалою Львівської міської ради №376 від 21.04.2011 затверджені Правила благоустрою м.Львова (далі - Правила), які є нормативно-правовим актом, який встановлює порядок благоустрою та утримання об'єктів благоустрою м.Львова, визначає правові, економічні, екологічні, соціальні та організаційні засади благоустрою міста, які спрямовані на створення умов, сприятливих для життєдіяльності людини.

Вказані Правила є обов'язковими для виконання на території м.Львова всіма органами державної влади, підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності та підпорядкування, органами самоорганізації населення, посадовими особами міської ради, об'єднаннями громадян, а також громадянами, у тому числі іноземцями та особами без громадянства.

Розділ 14 Правил благоустрою м. Львова, визначаючи порядок отримання дозволів на порушення благоустрою, їх призупинення, продовження і закриття, передбачає отримання двох окремих дозволів на тимчасове порушення благоустрою при виконанні робіт зі встановлення МАФ (пп.14.2.4.) та на тимчасове порушення благоустрою при виконанні робіт з прокладання, реконструкції та планового ремонту інженерних мереж (пп.14.2.3). Наявність одного дозволу не виключає необхідність отримання іншого при виконанні відповідного виду робіт.

При цьому, суд апеляційної інстанції зауважує, що відповідно до п.1.10 розділу 1 «Загальні положення», мала архітектурна форма для провадження підприємницької діяльності - невелика споруда для здійснення підприємницької діяльності торговельно-побутового призначення, що виконується з полегшених конструкцій і встановлюється тимчасово без влаштування заглиблених у ґрунт фундаментів з розмірами, визначеними діючими нормативними документами.

Згідно з договором оренди землі від 15.12.2015 укладеним між Львівською міської ради (Орендодавець) та ТОВ «Західуніверсал плюс» (Орендар), Орендодавець надає, а Орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку, яка знаходиться на пр.Чорновола, 101 у м.Львові для розміщення тимчасової споруди. В оренду надається земельна ділянка загальною площею 0,0056 га. Земельна ділянка передається в оренду для розміщення тимчасової споруди. Цільове призначення земельної ділянки: землі житлової та громадської забудови; категорія земельної ділянки за функціональним використанням - землі комерційного використання (а.с.10-11).

Пунктом 20.1 Правил благоустрою м.Львова встановлено, що відповідно до п.44 ст.26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» накладаються стягнення, передбачені ст.ст.82, 152 КУпАП за порушення вимог цих Правил, а саме за: п.20.1.23. Забруднення територій, вулиць тощо, викликане самовільним виконанням будівельних, ремонтно-будівельних робіт (без отримання дозволу районної адміністрації).

Зі змісту оскаржуваної постанови встановлено, що на позивача накладено адміністративне стягнення у виді штрафу як на керівника ТОВ «Західуніверсал плюс», відповідно до санкції ст.152 КУпАП за забруднення території вулиць, викликане самовільним виконанням будівельних, ремонтно-будівельних робіт.

На підставі системного аналізу нормативних актів та обставин у справі суд апеляційної приходить до переконання, що отриманий позивачем Дозвіл №82 закріплює право на виконання будівельних робіт з порушення об'єктів благоустрою влаштування будівельного майданчика, розміщення тимчасової споруди (МАФ), без влаштування заглиблених у ґрунт фундаментів, та не надає право на проведення ремонтно-будівельних робіт пов'язаних із розриттям ґрунту за межами земельної ділянки, яку передано під розміщення МАФу.

Не заслуговують на увагу покликання позивача на те, порядок притягнення до адміністративної відповідальності, в частині поінформованості позивача, був порушений, оскільки позивач письмово запрошувалась до Комунального підприємства «Адміністративно-технічне управління» для з'ясування обставин та попереджалась, що в разі неявки з'ясування ситуації з виявленими правопорушеннями буде здійснено без її участі. (а.с.24, 41). Уповноваженими особами 12.10.2016р. був складений акт про неявку в спільному обстеженні (а.с.25). Протокол про адміністративне правопорушення був складений у присутності двох свідків та надісланий поштовою кореспонденцією, про що свідчить письмові докази, долучені до справи (а.с.26).

Окрім того, наданими представником відповідача копіями повістки №3 від 28.10.2016, Списку повісток відправлених рекомендованою кореспонденцією 28.10.2016, Списку згрупованих поштових відправлень листів рекомендованих №5537 поданих в ВАЗ-8, відправник ЛМР підтверджено поінформованість позивача про необхідність з'явитись на засідання адміністративної комісії для розгляду протоколу, який надійшов від КП «Адміністративно-технічне управління».

Як встановлено судом апеляційної інстанції з даних офіційного сайту Публічного акціонерного товариства «Укрпошта» «Відстеження пересилання поштових відправлень» повістку №3 від 28.10.2016 вручено адресату особисто (ОСОБА_2) 30.10.2016.

Підсумовуючи вказане, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що постанова Галицької районної адміністрації Львівської міської ради від 03.11.2016 №226 винесена відповідачем обґрунтовано та правомірно, в межах законодавчо наданої компетенції, з дотриманням вимог ст.268 КУпАП.

Водночас, щодо вимоги позивача про закриття провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності, суд апеляційної інстанції зауважує наступне.

Відповідно до пункту 1 частини першої ст.17 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

До правових актів індивідуальної дії належать також рішення (постанови) про притягнення фізичних осіб до адміністративної відповідальності, які прийняті суб'єктами владних повноважень (крім суду).

Відповідно до положень ст.218 КУпАП адміністративні комісії при виконавчих органах міських рад розглядають справи про адміністративні правопорушення, передбачені, зокрема, ст.152 КУпАП.

Пунктом 1 частини 1 ст.288 КУпАП встановлено, що постанову адміністративної комісії може бути оскаржено у виконавчий комітет відповідної ради або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України з особливостями, встановленими цим Кодексом

Згідно з ч.1 ст.293 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень: 1) залишає постанову без зміни, а скаргу без задоволення; 2) скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд; 3) скасовує постанову і закриває справу; 4) змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Аналіз норм КУпАП та КАС України щодо компетенції судів у справах про адміністративні правопорушення дозволяє суду апеляційної інстанції дійти висновку, що право закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення належить лише до повноважень органу, який розглядає таку справу або ж суду, у передбачених ст.221 КУпАП випадках, та не відноситься до компетенції адміністративного суду, який перевіряє законність та обґрунтованість постанови у справі про адміністративне правопорушення, а тому така вимога не є вимогою, яка підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, що є наслідком провадження у цій частині вимог закрити у відповідності до п.1.ч.1.ст.157 КАС України.

Відповідно до ч.1 ст.86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Відповідно до ст.159 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст.202 КАС України підставою для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Враховуючи вищевикладене суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що рішення суду першої інстанції прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, що є підставою для скасування постанови суду першої інстанції та ухвалення нового рішення.

Щодо судових витрат, то такі в силу приписів ст.94 КАС України та відмови в позові зі сторін спору не стягуються.

Керуючись статтями 94, 160, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційні скарги Комунального підприємства «Адміністративно-технічне управління» Львівської міської ради та Галицької районної адміністрації Львівської міської ради задовольнити частково.

Постанову Галицького районного суду м. Львова від 16 грудня 2016 року у справі №461/7597/16-а скасувати.

Провадження у справі в частині позовної вимоги про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення за ст.152 КУпАП щодо ОСОБА_2 - закрити.

В задоволені решти позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складання у повному обсязі шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя Т.І. Шинкар

Судді М.А. Пліш

Н.В. Ільчишин

Повний текст Постанови складено 03.03.2017р.