Справа № 803/1818/16
Суддя: Валюх Віктор Миколайович
Дата ухвалення: 2017-02-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2017 року Справа № 803/1818/16

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Валюха В.М.,

при секретарі судового засідання Столярчук А.В.,

за участю представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку адміністративну справу за позовом Луцької обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області до фізичної особи підприємця ОСОБА_3 про арешт коштів на рахунках платника податків,

ВСТАНОВИВ:

Луцька обєднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Волинській області (далі Луцька ОДПІ, позивач) звернулася з адміністративним позовом до фізичної особи підприємця ОСОБА_3 (далі ФОП ОСОБА_3, відповідач) про арешт коштів на рахунках платника податків.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що посадовими особами Рожищенського відділення Луцької ОДПІ, на підставі наказу від 14.11.2016 № 1244 «Про проведення планової виїзної документальної перевірки», направлень на перевірку від 28.11.2016 № 1200, № 1201, неодноразово було здійснено виходи за місцем проживання ФОП ОСОБА_3 та за адресою місця провадження торгівлі підакцизними товарами (бар «Пузатий двір»), проте було встановлено відсутність відповідача з невідомих причин, що необхідно вважати як недопуск до проведення планової виїзної документальної перевірки ФОП ОСОБА_3, та у звязку із чим були складені відповідні акти недопуску до проведення перевірки.

12.12.2016 заступник начальника начальник Рожищенського відділення Луцької ОДПІ прийняв рішення про застосування умовного адміністративного арешту майна платника податків ФОП ОСОБА_3

Відповідно до підпункту 94.6.2 пункту 94.6 статті 94 Податкового кодексу України (далі ПК України) арешт коштів на рахунку платника податків здійснюється виключно на підставі рішення суду шляхом звернення контролюючого органу до суду.

Позивач просить накласти арешт коштів на рахунках ФОП ОСОБА_3

В поданих до суду письмових запереченнях проти позову від 11.01.2017 (т. 1, а. с. 48-49) представник відповідача адміністративний позов не визнав та просить відмовити у його задоволенні з мотивів відсутності у позивача підстав здійснювати планову виїзну документальну перевірку ФОП ОСОБА_3

В судових засіданнях, проведених у цій справі, представники позивача ОСОБА_1, ОСОБА_4 адміністративний позов підтримали з підстав, викладених у позовній заяві, просять позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 та його представники ОСОБА_2, ОСОБА_5, ОСОБА_6 у тих же судових засіданнях адміністративний позов не визнали та просять відмовити у його задоволенні.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, показання свідка, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що в задоволенні адміністративного позову необхідно відмовити з таких мотивів та підстав.

Судом встановлено, що відповідно до плану-графіку проведення документальних перевірок на 4 квартал 2016 року (т. 1, а. с. 249), 14.11.2016 Луцька ОДПІ прийняла наказ № 1244 «Про проведення планової виїзної документальної перевірки», згідно з яким Рожищенському відділенню Луцької ОДПІ доручено організувати проведення планової виїзної документальної перевірки ФОП ОСОБА_3 з питань дотримання вимог податкового та іншого законодавства за період з 22.01.2014 по 31.12.2015, терміном 10 робочих днів з 28.11.2016 (т. 1, а. с. 64).

14.11.2016 Рожищенське відділення Луцької ОДПІ направило на адресу ФОП ОСОБА_3 повідомлення про проведення планової виїзної документальної перевірки з 28.11.2016 (т. 1, а. с. 65), яке було вручене відповідачу 18.11.2016, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення (т. 1, а. с. 66).

22.11.2016 за вих. № 10/016 ФОП ОСОБА_3 скерував до Луцької ОДПІ лист-звернення про відсутність правових підстав для проведення зазначеної перевірки, який надійшов на адресу Рожищенського відділення Луцької ОДПІ 24.11.2016 за вх. № 475 (т. 1, а. с. 75).

ОСОБА_6 від 06.12.2016 № 1266/ФОП/03-13-10 позивач повідомив ФОП ОСОБА_3 про те, що обмеження щодо проведення перевірок, визначені законодавством, не поширюються на відповідача (т. 1, а. с. 76).

Як вбачається із матеріалів справи, посадовими особами Рожищенського відділення Луцької ОДПІ, на підставі наказу від 14.11.2016 № 1244 «Про проведення планової виїзної документальної перевірки», направлень на перевірку від 28.11.2016 № 1200, № 1201 (т. 1, а. с. 67-68), неодноразово було здійснено виходи за місцем проживання ФОП ОСОБА_3 (м. Рожище, вул. Куліша, 1а) та за адресою місця провадження торгівлі підакцизними товарами (бар «Пузатий двір», м. Рожище, вул. Шевченка, 1а), за результатами чого були складені акти про невстановлення місця знаходження субєкта підприємницької діяльності ОСОБА_3 від 28.11.2016 № 1208/17-07/НОМЕР_1 (т. 1, а. с. 74) та від 29.11.2016 № 1211/17-07/НОМЕР_1 (т. 1, а. с. 73), про недопуск та відмову до проведення документальної планової виїзної перевірки СГД ОСОБА_3 за період з 22.01.2014 по 31.12.2015 від 06.12.2016 № 1268/10/03-13-13-01 (т. 1, а. с. 72), від 07.12.2016 № 1269/10/03-13-13-01 (т. 1, а. с. 71), від 08.12.2016 № 1283/10/03-13-13-01 (т. 1, а. с. 70), про недопуск до проведення документальної планової виїзної перевірки СГД ОСОБА_3 за період з 22.01.2014 по 31.12.2015 (т. 1, а. с. 69). У вказаних актах зазначено, що ФОП ОСОБА_3 відсутній за місцем проживання та на роботі, на телефонні дзвінки не відповідає, інформація щодо його місцезнаходження не відома, тому у службових осіб не має можливості здійснювати перевірку внаслідок відмови та недопуску.

12.12.2016 заступник начальника начальник Рожищенського відділення Луцької ОДПІ прийняв рішення про застосування умовного адміністративного арешту майна платника податків ФОП ОСОБА_3 (т. 1, а. с. 82).

Згідно із пунктом 5 частини другої статті 17 Кодексу адміністративного судочинства (далі - КАС України) юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема: спори за зверненням суб'єкта владних повноважень у випадках, встановлених Конституцією та законами України.

Підпунктом 94.6.2 пункту 94.6 статті 94 ПК України передбачено, що арешт коштів на рахунку платника податків здійснюється виключно на підставі рішення суду шляхом звернення контролюючого органу до суду.

Відповідно до частини першої статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

На думку суду, позивач не довів наявності підстав для накладення арешту коштів на рахунках відповідача, з огляду на таке.

Згідно із пунктом 94.1 статті 94 ПК України адміністративний арешт майна платника податків (далі - арешт майна) є винятковим способом забезпечення виконання платником податків його обов'язків, визначених законом.

Відповідно до підпункту 94.2.3 пункту 94.2 статті 94 ПК України арешт майна може бути застосовано, якщо з'ясовується одна з таких обставин: платник податків відмовляється від проведення документальної або фактичної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб контролюючого органу.

Як передбачено підпунктом 94.2.4 пункту 94.2 статті 94 ПК України, арешт може бути накладено контролюючим органом на будь-яке майно платника податків, крім майна, на яке не може бути звернено стягнення відповідно до закону, та коштів на рахунку платника податків.

Підпунктом 94.6.2 пункту 94.6 статті 94 ПК України передбачено, що арешт коштів на рахунку платника податків здійснюється виключно на підставі рішення суду шляхом звернення контролюючого органу до суду.

Згідно із пунктом 7.1 розділу VII Порядку застосування адміністративного арешту майна платників податків, затвердженого наказом Міністерства доходів і зборів України від 10.10.2013 № 568 (зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 31.10.2013 за № 1839/24371), арешт коштів на рахунку платника податків здійснюється виключно на підставі рішення суду шляхом звернення органу доходів і зборів до суду.

Системний аналіз вказаних положень чинного законодавства України дає підстави дійти висновку про те, що арешт коштів на рахунку платника податків може бути здійснений виключно на підставі постанови адміністративного суду, в тому числі, якщо платник податків відмовляється від проведення документальної або фактичної перевірки або від допуску посадових осіб контролюючого органу, але за умови наявності законних підстав для її проведення.

Як вбачається із тексту позовної заяви, позивач просить накласти арешт коштів на рахунку платника податків на підставі підпункту 94.2.3 пункту 94.2 статті 94 ПК України, у звязку із відмовою платника податків від проведення документальної перевірки, призначеної наказом Луцької ОДПІ від 14.11.2016 № 1244 «Про проведення планової виїзної документальної перевірки», за наявності законних підстав для її проведення та від допуску посадових осіб контролюючого органу.

З тексту наказу Луцької ОДПІ від 14.11.2016 № 1244 «Про проведення планової виїзної документальної перевірки» вбачається, що перевірка призначена у відповідності до підпунктів 77.1, 77.4 статті 77 ПК України та плану-графіка проведення документальних перевірок субєктів підприємницької діяльності на IV квартал 2016 року.

Відповідно до пункту 77.1 статті 77 ПК України (в редакції, чинній на момент прийняття наказу Луцької ОДПІ від 14.11.2016 № 1244) документальна планова перевірка повинна бути передбачена у плані-графіку проведення планових документальних перевірок.

Згідно із пунктом 77.4 статті 77 ПК України (у тій же редакції) про проведення документальної планової перевірки керівником контролюючого органу приймається рішення, яке оформлюється наказом. Право на проведення документальної планової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому не пізніше ніж за 10 календарних днів до дня проведення зазначеної перевірки вручено під розписку або надіслано рекомендованим листом з повідомленням про вручення копію наказу про проведення документальної планової перевірки та письмове повідомлення із зазначенням дати початку проведення такої перевірки.

Разом з тим, згідно із пунктом 3 розділу ІІ (Прикінцеві положення) Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» від 28.12.2014 № 71-VIII (далі Закон № 71-VIII) установлено, що у 2015 та 2016 роках перевірки підприємств, установ та організацій, фізичних осіб - підприємців з обсягом доходу до 20 мільйонів гривень за попередній календарний рік контролюючими органами здійснюються виключно з дозволу Кабінету Міністрів України, за заявкою суб'єкта господарювання щодо його перевірки, згідно з рішенням суду або згідно з вимогами Кримінального процесуального кодексу України. Зазначене обмеження не поширюється:

з 1 січня 2015 року на перевірки суб'єктів господарювання, що ввозять на митну територію України та/або виробляють та/або реалізують підакцизні товари, на перевірки дотримання норм законодавства з питань наявності ліцензій, повноти нарахування та сплати податку на доходи фізичних осіб, єдиного соціального внеску, відшкодування податку на додану вартість;

з 1 липня 2015 року на перевірки платників єдиного податку другої і третьої (фізичні особи - підприємці) груп, крім тих, які здійснюють діяльність на ринках, продаж товарів у дрібнороздрібній торговельній мережі через засоби пересувної мережі, за винятком платників єдиного податку, визначених пунктом 27 підрозділу 10 розділу XX "Перехідні положення" Податкового кодексу України, з питань дотримання порядку застосування реєстраторів розрахункових операцій.

Як вбачається із матеріалів справи, Луцька ОДПІ згідно із наказом від 14.11.2016 № 1244 призначила планову виїзну документальну перевірку ФОП ОСОБА_3, оскільки обмеження, встановлені пунктом 3 розділу ІІ (Прикінцеві положення) Закону № 71-VIII, на нього не поширюються, враховуючи здійснення ним реалізації підакцизних товарів.

Судом встановлено, що ФОП ОСОБА_3 дійсно здійснює підприємницьку діяльність, повязану із реалізацією підакцизних товарів (зокрема, продаж алкогольних напоїв, згідно з ліцензією, в барі «Пузатий двір» за адресою: м. Рожище, вул. Шевченка, 1а), що підтверджується поясненнями відповідача та його представників, показаннями свідка ОСОБА_7, копією декларації акцизного податку (т. 1, а. с. 101), зворотнім боком облікової картки платника податків (т. 1, а. с. 102-106).

Отже, суд погоджується з доводами представників позивача, що на здійснення перевірки ФОП ОСОБА_3 згідно із наказом від 14.11.2016 № 1244 обмеження, встановлені пунктом 3 розділу ІІ (Прикінцеві положення) Закону № 71-VIII, не поширюються.

Пунктом 77.6 статті 77 ПК України передбачено, що допуск посадових осіб контролюючих органі до проведення документальної планової виїзної перевірки здійснюється згідно із статтею 81 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 81.1 статті 81 ПК України посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред'явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів: направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб'єкта (прізвище, ім'я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об'єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника контролюючого органу або його заступника, що скріплений печаткою контролюючого органу; копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб'єкта (прізвище, ім'я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об'єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника контролюючого органу або його заступника та скріплення печаткою контролюючого органу; службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Непред'явлення або ненадіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред'явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.

Відмова платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) від допуску до перевірки на інших підставах, ніж визначені в абзаці п'ятому цього пункту, не дозволяється.

При пред'явленні направлення платнику податків та/або посадовим (службовим) особам платника податків (його представникам або особам, які фактично проводять розрахункові операції) такі особи розписуються у направленні із зазначенням свого прізвища, імені, по батькові, посади, дати і часу ознайомлення.

У разі відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) розписатися у направленні на перевірку посадовими (службовими) особами контролюючого органу складається акт, який засвідчує факт відмови. У такому випадку акт про відмову від підпису у направленні на перевірку є підставою для початку проведення такої перевірки.

Згідно із пунктом 81.2 статті 81 ПК України у разі відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) у допуску посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення перевірки складається акт, який засвідчує факт відмови.

Як вбачається із матеріалів справи, посадовими особами Рожищенського відділення Луцької ОДПІ були складені акти про невстановлення місця знаходження субєкта підприємницької діяльності ОСОБА_3 від 28.11.2016 № 1208/17-07/НОМЕР_1 (т. 1, а. с. 74) та від 29.11.2016 № 1211/17-07/НОМЕР_1 (т. 1, а. с. 73), про недопуск та відмову до проведення документальної планової виїзної перевірки СГД ОСОБА_3 за період з 22.01.2014 по 31.12.2015 від 06.12.2016 № 1268/10/03-13-13-01 (т. 1, а. с. 72), від 07.12.2016 № 1269/10/03-13-13-01 (т. 1, а. с. 71), від 08.12.2016 № 1283/10/03-13-13-01 (т. 1, а. с. 70), про недопуск до проведення документальної планової виїзної перевірки СГД ОСОБА_3 за період з 22.01.2014 по 31.12.2015 (т. 1, а. с. 69), у яких зафіксовано відсутність ФОП ОСОБА_3 за місцем проживання та здійснення господарської діяльності, тому даний факт розцінено як відмова та недопуск відповідача до проведення перевірки.

Разом з тим, як встановлено судом, ФОП ОСОБА_3 дійсно у період складання вказаних вище актів був відсутній за місцем проживання у звязку із лікуванням за межами області, що підтверджується поясненнями ОСОБА_3, показаннями свідка ОСОБА_7, консультативним оглядом лікаря медичного центру «Східниця» від 30.11.2016 (т. 1, а. с. 157), консультативним висновком лікаря кардіолога медичного центру «Благомед» (т. 1, а. с. 112-119), квитком на автобус (т. 1, а. с. 111).

При цьому, суд не бере до уваги доводи представників позивача про те, що податковому органу не було відомо про факт перебування відповідача на лікуванні, оскільки це спростовується показаннями свідка ОСОБА_7 (яка показала суду, що повідомляла податковим інспекторам про відсутність ОСОБА_3 у звязку із лікуванням), а також рапортом старшого оперуповноваженого з ОВС оперативного управління Головного управління ДФС у Волинській області ОСОБА_8 від 09.12.2016 (т. 1, а. с. 89), який здійснював заходи що встановлення місцезнаходження ФОП ОСОБА_3 за запитом Рожищенського відділення Луцької ОДПІ від 29.11.2016 (т. 1, а. с. 91), та якому ОСОБА_7 повідомляла про знаходження відповідача за межами області на лікуванні.

Таким чином, суд приходить до висновку про поважність причин відсутності ФОП ОСОБА_3 за місцем проживання та здійснення господарської діяльності у період, протягом якого була призначена перевірка згідно із наказом Луцької ОДПІ від 14.11.2016 № 1244 «Про проведення планової виїзної документальної перевірки», та про обізнаність із цим фактом посадових осіб позивача.

Крім того, в судовому засіданні свідок ОСОБА_7 показала суду, що є представником ФОП ОСОБА_3 згідно із нотаріально посвідченою довіреністю від 10.03.2016 (т. 2, а. с. 22), та враховуючи його стан здоровя та статус студента, веде його бухгалтерську та податкову документацію, вправі здійснювати представництво його інтересів в податкових інспекціях, і про цей факт також повідомляла податковим інспекторам Рожищенського відділення Луцької ОДПІ, які виходили на перевірку згідно із наказом від 14.11.2016 № 1244 «Про проведення планової виїзної документальної перевірки», проте їй направлення на проведення перевірки не предявляли.

На думку суду, зміст нотаріально посвідченої довіреності від 10.03.2016 (т. 2, а. с. 22) дає підстави стверджувати, що ОСОБА_7 є повноважним представником ФОП ОСОБА_3 у відносинах з органами державної фіскальної служби, відтак, за її участю можливо було провести перевірку ФОП ОСОБА_3 згідно із наказом від 14.11.2016 № 1244 «Про проведення планової виїзної документальної перевірки».

Разом з тим, у зазначених вище актах про недопуск до проведення документальної планової виїзної перевірки ФОП ОСОБА_3 та у направленнях на перевірку відсутні будь-які записи про те, що уповноваженому представнику відповідача ОСОБА_7 були предявлені службові посвідчення, направлення на перевірку, при цьому, позивачем не надано акту про відмову вказаної уповноваженої особи платника податків розписатися у зазначених направленнях на перевірку.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позивачем не надано належних та допустимих доказів того, що посадовими особами Рожищенського відділення Луцької ОДПІ було дотримано передбачений статтею 81 ПК України порядок проведення перевірки в частині предявлення уповноваженому представнику відповідача ОСОБА_7 службових посвідчень та направлення на перевірку, як і не надано належних та допустимих доказів на підтвердження тих обставин, що уповноважена особа відповідача відмовилася розписатися у направленнях на перевірку та відмовилася від проведення перевірки.

Крім того, судом також встановлено, що у відповідача відсутня заборгованість зі сплати податків, зборів та єдиного соціального внеску, що підтверджується довідкою Рожищенського відділення Луцької ОДПІ від 19.01.2017 № 169/10/03-13-07-17 (т. 1, а. с. 85).

Суд погоджується із доводами представників позивача про те, що сама по собі відсутність податкового боргу не є перешкодою для застосування арешту коштів на рахунку платника податків в порядку статті 94 ПК України.

Поряд з цим, на думку суду, оскільки адміністративний арешт майна платника податків є винятковим способом забезпечення виконання платником податків його обов'язків (пункт 94.1 статті 94 ПК України), тому арешт коштів на рахунку платника податків може бути накладений у конкретному розмірі (а не на всю наявну на рахунках суму коштів) та на певний період. Враховуючи, що позивач просить накласти арешт на усі наявні на рахунках відповідача кошти без зазначення їх конкретного розміру та строку дії арешту, що у випадку задоволення позову може призвести до суттєвого ускладнення здійснення господарської діяльності відповідачем, при цьому, відповідач не допускає порушення податкового законодавства щодо своєчасної та повної сплати податкових зобовязань, тому накладення арешту на усі наявні кошти не відповідатиме меті застосування адміністративного арешту майна платника податків.

Таким чином, враховуючи, що ФОП ОСОБА_3 у період, коли мала бути проведена перевірка згідно із наказом від 14.11.2016 № 1244, був відсутній за місцем проживання та здійснення господарської діяльності з поважних причин, про що мало бути відомо позивачу та не позбавляло податковий орган видати новий наказ з іншими строками перевірки, враховуючи також те, що позивач не надав доказів на підтвердження тих обставин, що посадовими особами Рожищенського відділення Луцької ОДПІ були предявлені службові посвідчення та направлення на перевірку уповноваженому представнику відповідача ОСОБА_7 і що остання відмовилася розписатися у направленнях на перевірку та відмовилася від проведення перевірки, а накладення арешту на усі наявні кошти (без зазначення їх конкретного розміру та строку дії арешту) та за умови дотримання відповідачем податкового законодавства щодо своєчасної та повної сплати податкових зобовязань не відповідатиме меті застосування адміністративного арешту майна платника податків, тому суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог про накладення арешту коштів на рахунках ФОП ОСОБА_3

Керуючись статтями 160 - 163 КАС України, на підставі Податкового кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили в порядку та строки, визначені статтею 254 КАС України, та може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання її копії.

Суддя В.М.Валюх

Постанова складена у повному обсязі 06 березня 2017 року