Справа № 813/591/17
Суддя: Братичак Уляна Володимирівна
Дата ухвалення: 2017-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

27 лютого 2017 року справа № 813/591/17
Львівський окружний адміністративний суд у складі:
головуючої судді Братичак У.В.,
секретаря судового засідання Бугари М.Р.,
представника позивача ОСОБА_2,
представника відповідача ОСОБА_3,
розглянувши у попередньому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Служби безпеки України у Львіській області про визнання протиправними дій, протиправними та скасування наказів, -
До суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Управління Служби безпеки України у Львіській області про (з урахуванням уточнень позовних вимог від 27.02.2017 р.):
-визнання протиправними дій начальника Старосамбірського МРВ Управління СБУ у Львівській області майора ОСОБА_4, пов`язаних із оголошенням на службовій нараді від 14.03.2016 р. щодо накладення на позивача дисциплінарного стягнення у вигляді догани;
- визнання протиправним та скасування Наказу №193-ос "Про накладення дисциплінарного стягнення" від 16.03.2016 р.;
- визнання протиправними дій посадових осіб Управління СБУ у Львівській області, пов`язаних із поданням на розірвання контракту, письмовим інформуванням Прокуратури Львівської області щодо опротестування в порядку ст. 287,289 Кодексу України про адміністративні правопорушення постанови Шевченківського районного суду м. Львова від 20.04.2016 р.;
- визнання протиправним та скасування Наказу №891/ДСК "Про призначення службової перевірки" від 30.12.2016 р.
- визнання протиправним та скасування Наказу №102-ос від 07.02.2017 р.;
-визнання протиправними дії заступника начальника Управління начальника ГВ БКОЗ Управління СБУ у Львівській області підполковника ОСОБА_5, повязаних із оголошенням особисто дисциплінарного стягнення у вигляді догани від 13.02.2017 р.;
-стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Управління СБУ у Львівській області на користь позивача кошти по відшкодуванню матеріальної шкоди в розмірі 14 000 грн. та моральної шкоди в розмірі 10 000 грн.
Позивачем у позовній заяві заявлено клопотання про поновлення строку звернення до суду, яке мотивоване тим, що пропущений строк звернення до суду з поважних причин, оскільки починаючи з березня 2016 р. по січень 2017 р. позивач намагався в досудовому порядку врегулювати спір, подаючи рапорти щодо перегляду керівництвом Управління СБУ у Львівській області рішень про накладення дисциплінарних стягнень та утримання від вчинення протиправних дій щодо позивача. 05.12.2016 р. ОСОБА_1 звернувся із відповідним зверненням-скаргою на адресу вищого командира Голові СБУ генералу армії ОСОБА_6 За результатами розгляду скарги 19.01.2017 р. отримав відповідь №3/3-142 від 12.01.2017 р. про те, що керівництво Управління СБУ у Львівській області діяло в межах чинного законодавства. Не погоджуючись з даним рішенням позивач подав позовну заяву до суду про оскарження рішень керівництва.
У судовому засіданні позивач та представник позивача дану заяву підтримали в повному обсязі, просили поновити пропущений строк.
Представник відповідача проти даного клопотання заперечила, просила залишити позовну заяву без розгляду, оскільки позивачем пропущено строк звернення до суду. Дане клопотання мотивоване наступним. Про накладене у березні 2016 р. дисциплінарне стягнення, а саме догану (яку оскаржує позивач) позивачу було відомо у день її оголошення 14.03.2016 р. У свою чергу із наказом №193-ос від 16.03.2016 р. щодо накладення дисциплінарного стягнення- попередження про неповну службову відповідність ОСОБА_1 стало відомо 21.03.2016 р., про що свідчить особистий підпис на звороті наказу. При цьому до листопада місяця 2016 р. позивач перед керівництвом регіонального органу не порушував питання щодо неправомірності накладення на нього дисциплінарних стягнень.Таким чином, вважає, що позовна заява подана за пропущенням терміну звернення до суду.
Ознайомившись з позовною заявою та доданими до неї матеріалами, суддя вважає, що позовну заяву в частині слід залишити без розгляду, з таких підстав.
Завданням адміністративного судочинства відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.
Відповідно до ч.1 ст.99 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України), адміністративний позов може бути подано до суду в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.
Правовий припис «в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого законом» означає, що позов має подаватися лише в тих межах часу, який встановлений законом. Крім того, можливість захисту прав та інтересів залежить від дотримання строків, встановлених на цей випадок законом.
Тобто, чинне законодавство обмежує право особи на звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів певним строком. Це, насамперед, обумовлено специфікою спорів, що розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.
Практика Європейського суду з прав людини також свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справа "Стаббігс на інші проти Великобританії", справа "Девеер проти Бельгії").
Згідно ч.2 ст.99 КАС України для звернення до адміністративного суду суб'єкта владних повноважень встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня виникнення підстав, що дають суб'єкту владних повноважень право на пред'явлення передбачених законом вимог. Цим Кодексом та іншими законами можуть також встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду суб'єкта владних повноважень.
Суд звертає увагу, що при визначенні початку цього строку передусім до уваги береться момент, коли особа фактично дізналася про наявність відповідного порушення. Йдеться не про те, коли особа з'ясувала для себе, що певні рішення, дії чи бездіяльність стосовно неї є порушенням, а про те, коли вона дізналася про ці рішення, дії чи бездіяльність.
Суд зазначає, що встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов'язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.
Статтею 100 КАС України передбачено можливість визнання судом причин пропуску строку звернення до суду поважними.
Зокрема, причина пропуску строку може вважатися поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: 1)це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; 2)це обставина, яка виникла об'єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3)ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.
При цьому, поважними причинами можуть визнаватися лише такі обставини, які є об'єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов'язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належним чином.
Закріплений у ч.1 ст.11 КАС України принцип змагальності сторін передбачає, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Судом встановлено, що дисциплінарне стягнення від 14.03.2016 р. ОСОБА_1 доведено до відома під особистий підпис 14.03.2016 р., даний факт відображено у рапорті начальника Старосамбірського МРВ Управління СБ України у Львівській області майора ОСОБА_4, копію якого долучено до матеріалів справи.
З Наказом Начальника Управління СБ України у Львівській області №193-ос "Про накладення дисциплінарного стягнення" від 16.03.2016 р. позивач ознайомився особисто, що свідчить підпис ОСОБА_1 на копії витягу з наказу.
Окрім того, 14.06.2016 р. за вих. №62/11/3-2492 керівництвом регіонального органу безпеки надана відповідь із розясненням зазначених у рапорті питань, в тому числі доведено до відома позивача про наміри регіонального органу безпеки інформувати органи прокуратури стосовно невідповідності фактів викладених у постанові Шевченківського районного суду м. Львова від 20.04.2016 р., відомостям зазначеним в акті медичного огляду від 07.03.2016 р. №94 з метою вжиття заходів прокурорського реагування.
Суд зазначає, що положення Дисциплінарного статуту Збройних Сил України передбачають можливість досудового врегулювання спору з питань правомірності накладення дисциплінарних стягнень.
Зокрема п. 88 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України визначає, що військовослужбовець, який вважає, що не вчинив правопорушення має право протягом місяця з часу накладення дисциплінарного стягнення подати скаргу старшому командирові або звернутися до суду у визначений законом строк.
Проте, позивач не надав суду жодних доказів щодо реалізації гарантованого права на оскарження накладених на нього дисциплінарних стягнень у межах строків, визначених у ст..88 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України та ст.99 КАС України, чим не довів поважності причин пропуску звернення до суду.
Згідно з ч.1 ст.100 КАС України адміністративний позов поданий після закінчена строків встановлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позов заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.
Частиною 2 ст.100 КАС України встановлено, що позовна заява може бути залишена без розгляду як на стадії вирішення питання про відкриття провадження в адміністративній справі без проведення судового засідання, так і в ході підготовчого провадження чи судового розгляду справи.
Беручи до уваги наведені вище обставини, суд вважає, що в даному випадку немає обґрунтованих підстав для визнання поважними причини пропуску позивачем місячного строку звернення до суду з вимогами в частині визнання протиправними дій начальника Старосамбірського МРВ Управління СБУ у Львівській області майора ОСОБА_4, пов`язаних із оголошенням на службовій нараді від 14.03.2016 р. щодо накладення на позивача дисциплінарного стягнення у вигляді догани; визнання протиправним та скасування Наказу №193-ос "Про накладення дисциплінарного стягнення" від 16.03.2016 р.; визнання протиправними дій посадових осіб Управління СБУ у Львівській області, пов`язаних із поданням на розірвання контракту, письмовим інформуванням Прокуратури Львівської області щодо опротестування в порядку ст. 287,289 Кодексу України про адміністративні правопорушення постанови Шевченківського районного суду м. Львова від 20.04.2016 р. відтак позовну заяву в цій частині слід залишити без розгляду.
Керуючись ст.ст. 99, 100, 160, 165 КАС України, суд,
1. В задоволенні заяви позивача про поновлення строку звернення до суду в частині позовних вимог - відмовити.
2. Клопотання представника відповідача про залишення позовної заяви без розгляду в частині позовних вимог задоволити.
3. Залишити без розгляду позовну заяву ОСОБА_1 до Управління Служби безпеки України у Львіській області в частині позовних вимог про:
- визнання протиправними дій начальника Старосамбірського МРВ Управління СБУ у Львівській області майора ОСОБА_4, пов`язаних із оголошенням на службовій нараді від 14.03.2016 р. щодо накладення на позивача дисциплінарного стягнення у вигляді догани;
- визнання протиправним та скасування Наказу №193-ос "Про накладення дисциплінарного стягнення" від 16.03.2016 р.;
- визнання протиправними дій посадових осіб Управління СБУ у Львівській області, пов`язаних із поданням на розірвання контракту, письмовим інформуванням Прокуратури Львівської області щодо опротестування в порядку ст. 287,289 Кодексу України про адміністративні правопорушення постанови Шевченківського районного суду м. Львова від 20.04.2016 р.
Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом пяти днів з дня проголошення ухвали. Якщо ухвалу було постановлено у письмовому провадженні або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.
Ухвала суду набирає законної сили в строк та в порядку, встановленому ст. 254 КАС України.

Повний текст ухвали складений та підписаний 06.03.2017 року.

Суддя Братичак У.В.