Справа № 214/6437/16-а
Суддя: Хомініч С. В.
Дата ухвалення: 2017-02-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 214/6437/16-а
П О С Т А Н О В А

Іменем України

24 лютого 2017 року м. Кривий Ріг

Суддя Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1, розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Управління патрульної поліції в місті ОСОБА_3 на постанову серії АР №068520 від 11.10.2016 про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП, суд,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просить суд скасувати постанову серії АР № 068520 від 11.10.2016 про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 425 грн. по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, складену інспектором роти №1 батальйону №1 УПП лейтенантом поліції ОСОБА_4 відносно ОСОБА_2

В обґрунтування своїх вимог зазначив, що 11.10.2016 він керував автомобілем «Тойота Солара» номерний знак НОМЕР_1, та рухаючись вулицею ОСОБА_5, був зупинений інспектором 1 роти 1 батальйону УПП у місті ОСОБА_3, лейтенантом поліції ОСОБА_4 Причина зупинки порушення правил рядності, а саме: рух крайньою лівою смугою руху без наміру здійснити поворот (розворот) в той час, коли інші смуги були вільні. Рухаючись правою смугою автодороги з вдома смугами в одному напрямку, він, маючи намір здійснити поворот ліворуч, змінив смугу руху з правої на ліву тоді, коли мав право та вважав за необхідне вчинити подібну дію, враховуючи безпечність цього маневру для інших учасників руху. Рухаючись лівою смугою для здійснення повороту, та ще не виконавши маневр, він був зупинений автоінспектором. Останній, не приймаючи до уваги його пояснень, виніс оскаржувану постанову. Його було звинувачено в порушенні п. 11.2 ПДР України. Натомість, в даному пункті не передбачена пряма заборона рухатись у лівій полосі руху. Дана норма носить лише рекомендаційний характер. Поняття «заздалегідь» не визначене Правилами, таким чином відстань до майбутнього повороту та момент зміни смуги руху, визначається водієм особисто. Вважає, що змінивши смугу руху для повороту ліворуч заздалегідь він діяв в межах правил дорожнього руху, тому для притягнення його до відповідальності відсутні будь-які правові підстави. Вважає постанову, що оскаржує незаконною і накладення стягнення неправомірним, оскільки працівник поліції не прийняв до уваги його заперечення щодо належного виконання Правил дорожнього руху. При винесенні постанови інспектор поліції не дав належної оцінки і не вжив всіх заходів для всебічного, повного і обєктивного зясування обставин справи. У звязку з чим просив скасувати зазначену постанову.

До судового засідання позивач не зявився надав заяву про розгляд справи за його відсутності та підтриманням позовних вимоги.

Представник відповідача в судове засідання викликався належним чином, надав письмові заперечення проти позову, в яких зазначив таке. Під час патрулювання 11.10.2016 приблизно о 01 год. 25 хв. у м. Кривому Розі по вул. Дніпропетровське шосе був помічений транспортний засіб «Тойота Солара» з державним номерним знаком АЕ3412ЕС під керуванням позивача, який рухався у тому ж напрямку, що й їхній патрульний автомобіль, але у крайній лівій смузі. Даний автомобіль продовжував рух доки патрульні подали звуковий сигнал зупинитися, при цьому проїхавши як найменше 5 перехресть. При цьому їх автомобіль майже увесь час рухався у правій смузі, що підтверджує те, що смуга, по якій вони рухалися була вільна та була можливість по цій смузі рухатися . Даними діями позивач порушив вимоги п. 11.2 ПДР та п. 11.5 ПДР.

Суд прийшов до висновку про можливість та доцільність розгляду справи по суті за відсутністю відповідача в письмовому провадженні.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 КАС України, кожна особа має право в порядку встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю субєкта владних повноважень порушено її права, свободи та інтереси.

Положення ст. 6 КАС України є реалізацією ч. 1 ст. 55 Конституції України, що, визначає, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб, у разі, якщо його права чи свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та свобод.

Судом встановлено, що постановою серії АР № 068520 від 11.10.2016 про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 425 грн. по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, складену інспектором 1 роти 1 батальйону УПП лейтенантом поліції ОСОБА_6 відносно ОСОБА_2

Як вбачається з позову, ОСОБА_2 вказує на безпідставність накладення на нього адміністративного стягнення та порушення відповідачем порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення, оскільки він перестроївся перед поворотом ліворуч, тому заздалегідь змінив смугу руху. Ще не виконавши маневр зупинений працівниками патрульної поліції.

За приписами статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати, у тому числі, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, особа, яка уповноважена розглядати справу про адміністративне правопорушення зобов'язана по-перше, встановити склад правопорушення, яким згідно статті 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність, по-друге, дослідити докази та оцінити їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (стаття 252 КУпАП).

При відтворенні відеофіксації здійсненої відповідачем під час фіксування адміністративного правопорушення, за яке на позивача накладено адміністративне стягнення за ч. 2 статті 122 КУпАП, не вбачається факту, що в м. Кривий Ріг по вул. Едуарда Фукса, позивач рухався по крайній лівій смузі, не маючи наміру здійснити поворот (розворот) в той час, коли праві такі смуги були не зайняті. На відеозапису зафіксовано лише факт зупинки транспортного засобу та момент оформлення адміністративного протоколу. Рух автомобіля «Тойота Солара» по лівій смузі не зафіксовано (а.с. 26).

Як вбачається з матеріалів справи, жодних доказів на підтвердження обставини скоєння позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП (порушення вимог дорожніх знаків) відповідачем суду не надано.

Статтею 71 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, суд вважає, що знайшли своє підтвердження доводи позивача про протиправність постанови відповідача, доказів протилежного відповідачем суду не надано, всі доводи викладені в запереченні відповідача є голослівними і нічим не підтверджені, при цьому доданий до заперечення диск з відеозаписом вчинення адміністративного правопорушення не є таким доказом, оскільки при його відтворенні підтвердилися покази позивача.

Враховуючи викладене суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_2 підлягають задоволенню і постанова відповідача підлягає скасуванню.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 251, 252, 280 КУпАП, ст.ст. 2, 71, 128, 160, 163 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_2 до Управління патрульної поліції в місті ОСОБА_3 на постанову серії АР №068520 від 11.10.2016 про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП задовольнити.

Постанову серії АР № 068520 від 11 жовтня 2016 року відносно ОСОБА_2 про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 425 грн. за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП скасувати.

Провадження у адміністративній справі по відношенню ОСОБА_2 закрити.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Постанова набирає законної сили у порядку встановленому ст. 254 КАС України.

Суддя: Хомініч С.В.