Справа № 823/1852/16
Суддя: В.І. Орленко
Дата ухвалення: 2017-03-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2017 року справа № 823/1852/16

м. Черкаси

12 год. 30 хв.

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Орленко В.І.,

за участю секретаря Дудки Г.О.,

представника позивача ОСОБА_1 за довіреністю,

представника відповідача ОСОБА_2 за посадою,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси адміністративну справу за позовом Державної служби України з безпеки на транспорті до товариства з обмеженою відповідальністю СТМ-24 про стягнення плати за проїзд автомобільними дорогами,

ВСТАНОВИВ:

До Черкаського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом звернулася Державна служба України з безпеки на транспорті, в якому просить: стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю СТМ-24 плату за проїзд у розмірі 3784,18 грн.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, обґрунтовуючи їх тим, що за наслідками габаритно-вагового контролю вантажного автомобіля марки SKANIA, модель R164, що належить ТОВ «СТМ-24», встановлено перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів, зокрема, фактична повна маса автомобіля склала 42,52 т, що на 10,08 % перевищує нормативно допустиму. Вказані порушення зафіксовані в акті №0000226 від 28.05.2016 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів, квитанції зважування та розрахунку плати за проїзд великовагових транспортних засобів.

У звязку з тим, що відповідачем у встановлений законом строк добровільно не внесено плату за проїзд, позивач просить стягнути вказані кошти в судовому порядку.

Представник позивача також зазначає, що габаритно-ваговий контроль транспортного засобу ТОВ «СТМ-24» здійснювався технічними засобами, що пройшли повірку, згідно свідоцтва про повірку робочого засобу вимірювальної техніки від 31.08.2015 №34-00/4667.

Представник відповідача заперечував проти задоволення позову, мотивуючи це тим, що ТОВ «СТМ-24» як перевізник, завжди контролює, щоб завантаження транспортного засобу деревиною здійснювалась в межах нормативно допустимих параметрів, що перевіряється за допомогою відповідних датчиків на автомобілі. Габаритно-ваговий контроль вантажного автомобіля марки SKANIA, модель R164, що належить ТОВ «СТМ-24», з тим же вантажем (деревиною) здійснювався напередодні в м. Умані; жодних порушень вагових параметрів не було виявлено.

При здійсненні габаритно-вагового контролю на пересувних автомобільних вагах, вимога водія ТЗ про надання документів про державну метрологічну атестацію зазначеного вимірювального приладу та документу про проведення перевірки вимірювального приладу, свідоцтва про державну метрологічну атестацію, була проігнорована працівниками відповідача. Крім того, не був наданий протокол, свідоцтво про метрологічну атестацію в ДП «Укрметртестстандарт» на предмет відповідності технічних характеристик ваг вимогам технічної документації виробника. Також водію не було повідомлено назву вагового комплексу, на якому здійснювався габаритно-ваговий контроль, хоча перевіряючими зроблені висновки про перевантаження транспортного засобу на 2,52т.

Представник відповідача зазначає, що пересувний вимірювальний прилад при проведенні габаритно-вагового контролю транспортного засобу знаходився на нерівній ділянці дороги зі значним кутом, тобто стан дорожнього полотна не відповідав технічним вимогам щодо його облаштування. Проведення ГВК у таких належним чином не облаштованих умовах є порушенням з боку посадових осіб управління Укртрансбезпеки вимог по облаштуванню місця ППГВК, що призвело до значного спотворення результатів проведення габаритно-вагового контролю.

Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 28 травня 2016 року посадовими особами Укртрансбезпеки в Одеській області на ділянці автодороги М05 ОСОБА_1 Київ км 450 + 500 проведено габаритно-ваговий контроль вантажного автомобіля марки SKANIA, модель R164, р.н. НОМЕР_1, із причепом марки ZORZI, моделі 37S136, р.н. НОМЕР_2, що належить ТОВ «СТМ-24».

За результатами зважування вказаного транспортного засобу посадовою особою відповідача складено:

- акт №0000226 від 28.05.2016 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів, де зазначено фактична повна маса 42,52 т, фактичне осьове навантаження 5,82 т, 14,52 т, 22,18 т.

- розрахунок плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування до акту від 28.05.2016 №0000226, в якому зазначається: пройдена відстань 450 км, загальна маса 42,52 т (перевищено на 2,52 т (10,08 %)), плата за проїзд за перевищення нормативних параметрів 135,00 євро;

- квитанція зважування від 28.05.2016.

У звязку з тим, що відповідачем у встановлений законом строк добровільно не внесено плату за проїзд, позивач просить стягнути вказані кошти в судовому порядку.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 29 Закону України Про дорожній рух, до участі у дорожньому русі допускаються транспорті засоби, конструкція і технічний стан яких відповідають вимогам діючих в Україні правил, нормативів і стандартів, що мають сертифікат на відповідність цим вимогам, укомплектовані у встановленому порядку, а у разі, якщо транспортний засіб згідно з цим Законом підлягає обов'язковому технічному контролю, пройшов такий контроль.

Згідно із ст. 33 Закону України Про автомобільні дороги, рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку визначеному Кабінетом Міністрів України.

Частиною 4 ст. 48 Закону України Про автомобільний транспорт встановлено, що у разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов'язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше семи відсотків.

Механізм здійснення габаритно-вагового контролю великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, що використовуються на автомобільних дорогах загального користування, визначений Порядком здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2007 № 879 (далі - Порядок № 879).

Відповідно до п. 2 Порядку № 879, терміни, що вживаються у цьому Порядку, мають таке значення:

- вимірювання (зважування) - процес визначення за допомогою вимірювального (зважувального) обладнання габаритно-вагових параметрів фактичної маси та навантаження на вісь (осі) транспортного засобу, що проводяться згідно з методикою, затвердженою спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері метрології;

- великовагові та великогабаритні транспорті засоби - транспорті засоби, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні навантаження на вісь (осі) та загальна маса або габарити яких перевищують один з параметрів, що зазначені у пункті 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306. При цьому транспортний засіб не може вважатися великоваговим та/або великогабаритним, якщо його параметри не перевищують нормативи більш як на 2 відсотки;

- габаритно-ваговий контроль - контроль за проїздом великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, який включає перевірку відповідності габаритно-вагових параметрів таких транспортних засобів установленим законодавством параметрам і нормам, наявності дозволу на рух за визначеними маршрутами, а також дотримання визначених у дозволі умов та режиму руху транспортних засобів;

- дозвіл на рух - єдиний уніфікований документ, що видається уповноваженим органом відповідно до Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2001 №30 Про проїзд великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, після внесення в установлених порядку і розмірі плати за проїзд таких транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, в якому визначаються умови експлуатації транспортних засобів протягом певного часу за встановленим маршрутом і який дає право на проїзд за таких умов.

Відповідно до п. 16 Порядку № 879, габаритно-ваговий контроль на стаціонарних пунктах включає документальний, попередній та/або точний контроль, на пересувних - документальний, точний контроль.

Пунктом 18 Порядку № 879 встановлено, що за результатами точного габаритно-вагового контролю на стаціонарному або пересувному пункті водієві транспортного засобу видається довідка результатів здійснення контролю із зазначенням часу і місця його проведення, а на запит водія - міжнародний сертифікат зважування вантажних транспортних засобів, якщо пункт габаритно-вагового контролю уповноважений видавати такі сертифікати.

Відповідно до п. 21 Порядку № 879 у разі виявлення факту перевищення хоча б одного вагового та/або габаритного нормативного параметра більш як на 2 відсотки подальший рух транспортного засобу забороняється до внесення плати за його проїзд автомобільними дорогами загального користування (далі - плата за проїзд). Плата за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу, що рухався без відповідного дозволу, здійснюється у подвійному розмірі за пройдену частину маршруту по території України.

Пунктом 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, встановлено, що за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Пунктом 27 Порядку № 879 передбачено, що плата за проїзд автомобільними дорогами загального користування справляється з транспортних засобів вітчизняних та іноземних власників, у тому числі тих, що визначені у статті 5 Закону України Про єдиний збір, який справляється у пунктах пропуску через державний кордон України, справляється у разі виявлення факту перевищення їх фактичних параметрів над параметрами, які враховувалися під час встановлення розміру єдиного збору в пунктах пропуску через державний кордон, де відсутні вагові комплекси, та з транспортних засобів, які виїжджають за межі України і на які в установленому порядку не отримано дозвіл на рух або не внесено плату за проїзд.

Плата за проїзд справляється в національній валюті за офіційним курсом гривні, встановленим Національним банком на день проведення розрахунку.

Плата за проїзд автомобільними дорогами загального користування великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу вноситься перевізником за затвердженими ставками, виходячи з вагових та/або габаритних параметрів транспортного засобу, протяжності маршруту, кількості перевезень (абз. 1 п. 28 Порядку № 879).

Відповідно до п. 30 Порядку № 879, плата за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу справляється за встановленими ставками залежно від маси такого транспортного засобу, навантаження на вісь (осі), габаритів та протяжності маршруту за формулою П = (Рзм + Рнв + Рг) х В, де П - розмір плати за проїзд; Рзм - розмір плати за перевищення загальної маси транспортного засобу за 1 кілометр проїзду; Рнв - розмір плати за перевищення навантаження на вісь (осі) (за одиничну + за здвоєну + за строєну) транспортного засобу за 1 кілометр проїзду; Рг - розмір плати за перевищення габаритів (за висоту + за ширину + за довжину) транспортного засобу за 1 кілометр проїзду; В - відстань перевезення, кілометрів.

У разі перевищення кількох нормативів вагових або габаритних параметрів плата за проїзд визначається, виходячи з параметру з найбільшим перевищенням.

Перевізник зобов'язаний протягом 30 календарних днів з моменту визначення плати внести її та повідомити про це відповідний територіальний орган Укртрансбезпеки.

Вирішуючи спір, з огляду на аргументацію позивача, суд враховує, що згідно з п. 12 Порядку № 879 вимірювальне і зважувальне обладнання для здійснення габаритно-вагового контролю повинне утримуватись у робочому стані; періодично проводиться повірка (метрологічна атестація) такого обладнання з подальшим клеймуванням (пломбуванням) та видачею відповідного свідоцтва спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері метрології.

Пунктом 13 Порядку № 879 визначено, що під час здійснення габаритно-вагового контролю не допускається використання вимірювального і зважувального обладнання, періодична повірка (метрологічна атестація) якого не проведена, а також обладнання, що перебуває у несправному стані.

Тобто, виходячи зі змісту вказаних положень, габаритно-ваговий контроль може здійснюватися на вимірювальному та зважувальному обладнанні, яке повинно перебувати у робочому стані, а також в установленому порядку пройшло метрологічну атестацію з його подальшим клеймуванням та повинно мати відповідний сертифікат.

Проте, за поясненнями відповідача, при здійсненні габаритно-вагового контролю на пересувних автомобільних вагах, вимога водія ТЗ про надання документів про державну метрологічну атестацію зазначеного вимірювального приладу та документу про проведення перевірки вимірювального приладу, свідоцтва про державну метрологічну атестацію, була проігнорована працівниками відповідача. Крім того, не був представлений протокол, свідоцтво про метрологічну атестацію в ДП «Укрметртестстандарт» на предмет відповідності технічних характеристик ваг вимогам технічної документації виробника саме у режимі зважування у русі. А це є порушення пунктів 12 і 13 Порядку № 879.

Також водію не було повідомлено назву вагового комплексу, на якому здійснювалося габаритно-ваговий контроль, хоча перевіряючими зроблені висновки про перевантаження транспортного засобу на 2,52 т.

При цьому, надане позивачем до суду свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки від 31.08.2015 №34-00/4667 не є доказом того, що габаритно-ваговий контроль транспортного засобу ТОВ «СТМ-24» здійснювався саме цим ваговим комплексом.

Таким чином, під час судового розгляду справи позивачем не доведено, що габаритно-ваговий контроль вантажного автомобіля марки SKANIA, модель R164, (із причепом марки ZORZI, моделі 37S136), що належить ТОВ «СТМ-24», здійснювався технічними засобами, що пройшли повірку, мають відповідне свідоцтво та є придатними до застосування.

Порядок № 879 закріплює термін «пересувний пункт габаритно-вагового контролю», яким визначає спеціальний транспортний засіб, обладнаний вимірювальною, зважувальною технікою для здійснення контролю. Ділянка дороги на відстані 100 метрів до пересувного пункту, 50 метрів за пересувним пунктом та узбіччя дороги за напрямком руху, де розташовано пункт, вважаються його межами. Місце здійснення габаритно-вагового контролю позначається відповідними тимчасовими дорожніми знаками (пп. 9) (п. 2 Порядку № 879).

Відповідно до пояснень відповідача пересувний вимірювальний прилад при проведенні габаритно-вагового контролю транспортного засобу знаходився на нерівній ділянці дороги зі значним кутом, тобто стан дорожнього полотна не відповідав технічним вимогам щодо його облаштування. Проведення ГВК у таких належним чином не облаштованих умовах є порушенням з боку посадових осіб управління Укртрансбезпеки вимог по облаштуванню місця ППГВК, що призвело до значного спотворення результатів проведення габаритно-вагового контролю.

Встановленими у судовому засіданні обставинами підтверджується, що позивачем не підтверджено належними доказами перевищення транспортним засобом ТОВ «СТМ-24» нормативних вагових параметрів, відтак позовні вимоги про стягнення плати за проїзд великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування є необґрунтованими і такими, що не підлягають до задоволення.

На підставі викладеного, керуючись статтями 159-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана до Київського апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня проголошення постанови. У разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя В.І. Орленко

Повний текст постанови виготовлений 03.03.2017.