Справа № 807/81/17
Суддя: Шешеня О.М.
Дата ухвалення: 2017-03-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

про залишення позовної заяви без розгляду

02 березня 2017 рокум. Ужгород№ 807/81/17

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Шешеня О.М.

при секретарі Стенавській А.М.

за участю:

позивача: ОСОБА_1, представник ОСОБА_2;

відповідача: Головне управління Національної поліції у Закарпатській області, представник ОСОБА_3М,

розглянувши у попередньому судовому засіданні адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Закарпатській області про визнання дій протиправними, визнання протиправним та скасування рішення, скасування наказу, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі-позивач) звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції у Закарпатській області (далі-відповідач) про визнання протиправними дій щодо проведення атестування позивача, визнання протиправним та скасування рішення (висновку) від 11.07.2016 року відносно позивача поліцейського сектору реагування № 1 патрульної поліції Дубівського ВП Тячівського ВП Головного управління Національної поліції в Закарпатській області, визнання протиправним та скасування наказу № 170 о/с від 06.10.2016 року щодо звільнення зі служби, поновлення на займаній посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та поновлення строку звернення до суду.

Позовні вимоги мотивовано тим, що позивач проходив службу в органах внутрішніх справ з 2006 року по 2016 рік. Наказом УМВС України в Закарпатській області № 260о/с від 06.11.2015 року відповідно до п. 64 «з» Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ (у звязку з переходом у встановленому порядку на роботу (службу) в інші міністерства, центральні органи виконавчої влади (установи, організації) позивача було звільнено. Наказом відповідача № 5 о/с від 07.11.2015 року позивача було призначено поліцейським взводу роти дорожньо-патрульної служби (з обслуговування доріг державного значення) Управління превентивної діяльності Головного управління Національної поліції в Закарпатській області. У звязку з проведенням атестаційного тестування, позивача було відряджено 11.09.2016 року до м. Ужгорода для проходження атестування. Так, за результатами атестування, атестаційною комісією прийнято рішення про те, що позивач займаній посаді не відповідає та підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність. Наказом Головного управління Національної поліції № 170 о/с від 06.10.2016р. позивача було звільнено зі служби в поліції, згідно з ч. 1 ст. 77 Закону України «Про національну поліцію» за п. 5 (через службову невідповідність).

Однак, позивач вважає висновок атестаційної комісії незаконним та таким, що підлягає скасуванню.

Водночас, в поданій позовній заяві позивач просив поновити процесуальний строк у звязку з тим, що ним раніше було подано позовну заяву, однак оскільки її було повернуто це не позбавляє його права повторного звернення до суду.

09.02.2017 року, від відповідача до суду надійшло заперечення на адміністративний позов (а.с.28-31), згідно з яким відповідач просив позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Закарпатській області про визнання дій протиправними, визнання протиправним та скасування рішення, скасування наказу, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу залишити без розгляду.

В судовому засіданні позивач та його представник проти задоволення клопотання щодо залишення позовної заяви без розгляду заперечили.

В судовому засіданні представник відповідача просив задовольнити клопотання про залишення позовної заяви без розгляду.

Розглянувши подані сторонами документи та матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, всебічно та повно зясувавши всі фактичні обставини справи на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про залишення позовної заяви без розгляду, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач звернувся до суду із позовною заявою від 04.10.2016 року до Національної поліції України, ГУ Національної поліції в Закарпатській області про визнання протиправним рішення, визнання дій протиправними, поновлення на посаді.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 06.10.2016 року (головуючий суддя Луцович М.М., а.с.16) позовну заяву ОСОБА_1 до Національної поліції України, ГУ Національної поліції в Закарпатській області про визнання протиправним рішення, визнання дій протиправними, поновлення на посаді було залишено без руху та надано строк для усунення недоліків до 11 листопада 2016 року.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 22 листопада 2016 року (головуючий суддя Луцович М.М., а.с.17) у звязку з не усуненням позивачем недоліків, позовну заяву ОСОБА_1 до Національної поліції України, ГУ Національної поліції в Закарпатській області про визнання протиправним рішення, визнання дій протиправними, поновлення на посаді було повернуто позивачу, ухвала набрала законної сили.

В подальшому, позивач звернувся до суду з позовною заявою від 19.12.2016 року про визнання протиправними дій Головного управління Національної поліції в Закарпатській області щодо проведення атестування позивача ОСОБА_1, поліцейського сектору реагування № 1 патрульної поліції Дубівського ВП Тячівського ВП Головного управління Національної поліції в Закарпатській області; визнання протиправним та скасування рішення (висновку) атестаційної комісії Національної поліції України від 11.07.2016 року стосовно позивача ОСОБА_1, поліцейського сектору реагування № 1 патрульної поліції Дубівського ВП Тячівського ВП Головного управління Національної поліції в Закарпатській області; визнання протиправним та скасування наказу Головного управління Національної поліції в Закарпатській області № 170 о/с від 06.10.2016 року щодо звільнення зі служби в поліції та поновлення позивача ОСОБА_1, поліцейського сектору реагування № 1 патрульної поліції Дубівського ВП Тячівського ВП Головного управління Національної поліції в Закарпатській області, на займаній посаді; поновлення позивача ОСОБА_1, поліцейського сектору реагування № 1 патрульної поліції Дубівського ВП Тячівського ВП Головного управління Національної поліції в Закарпатській області на займаній посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 04.01.2017 року по адміністративній справі № 807/2246/16 (головуючий суддя Гаврилко С.Є., а.с.18-20), позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Закарпатській області про визнання протиправними дій, визнання протиправним та скасування рішення (висновку) атестаційної комісії та наказу про звільнення зі служби в поліції, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу було залишено без розгляду, зокрема, у звязку з пропуском встановленого законом строку звернення до адміністративного суду.

Згідно з ч. 3 ст. 99 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України): для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України: обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Ухвала Закарпатського окружного адміністративного суду від 04.01.2017р. по адміністративній справі № 807/2246/16 набула законної сили 18.01.2017р., про що свідчить відмітка про набуття ухвалою законної сили (а.с.39).

Як вбачається з позовної заяви, позивач просить визнати протиправним та скасувати Наказ Головного управління Національної поліції в Закарпатській області № 170 о/с від 06.10.2016 року щодо звільнення зі служби в поліції.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме з судового рішення від 04.01.2017р. (а.с.19), позивач із наказом про звільнення від 06.10.2016р. був ознайомлений під розпис ще 10 жовтня 2016 року, про що свідчить його підпис на даному наказі. Зокрема, це також вбачається із наказу від 06.10.2016р. (а.с.40) та з розписки про отримання трудової книжки та військового квитка (а.с.47).

Окрім цього, з висновком атестаційної комісії від 11.07.2016 року, позивач був ознайомлений ще 23 вересня 2016 року, що також встановлено судовим рішенням від 04.01.2017р. (а.с.19).

По даній адміністративній справі, позивач звернувся до суду 18.01.2017 року, тобто також з пропуском встановленого законом строку звернення до адміністративного суду, а саме зі спорів, що стосуються звільнення громадян з публічної служби (ч. 3 ст. 99 КАС України).

Отже, позивачем пропущено місячний строк для звернення до адміністративного суду з позовною заявою, встановлений ч. 3 ст. 99 КАС України.

Водночас, в позовній заяві позивач просив поновити процесуальний строк у звязку з тим, що ним раніше було подано позовну заяву, однак оскільки її було повернуто це не позбавляє його права повторного звернення до суду.

Однак, з твердженнями позивача щодо поновлення процесуального строку суд не погоджується, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 102 КАС України: пропущений з поважних причин процесуальний строк, встановлений законом, може бути поновлений, а процесуальний строк, встановлений судом, - продовжений судом за клопотанням особи, яка бере участь у справі.

Згідно з ч. 2 ст. 102 КАС України: питання про поновлення чи продовження пропущеного строку суд вирішує в порядку письмового провадження чи в судовому засіданні на розсуд суду. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені, не перешкоджає розгляду клопотання.

Разом з тим, в силу ч. 4 ст. 102 КАС України: правила даної статті не поширюються на строки звернення до адміністративного суду.

Тобто, строк звернення до суду, встановлений ст. 99 КАС України, не є процесуальним строком. Ці поняття законодавчо розмежовуються КАС України.

Відповідно до ст. 100 КАС України: адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Позовна заява може бути залишена без розгляду як на стадії вирішення питання про відкриття провадження в адміністративній справі без проведення судового засідання, так і в ході підготовчого провадження чи судового розгляду справи.

Згідно з ч. 3 ст. 162 КАС України: якщо в ході судового розгляду справи суд встановить, що провадження у справі відкрито за позовною заявою, поданою з пропущенням установленого законом строку звернення до адміністративного суду, або викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними був передчасним, і суд не знайде інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, позовна заява залишається без розгляду.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) передбачено, що кожен має право на розгляд його справи судом.

Так, Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32 Конвенції), наголошує, що позовна давність це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Застосування строків позовної давності має кілька важливих цілей, а саме : забезпечувати юридичну визначеність і остаточність, захищати потенційних відповідачів від прострочених позовів, та запобігати несправедливості, яка може статися в разі, якщо суди будуть змушені вирішувати справи про події, що мали місце у далекому минулому, спираючись на докази, які вже, можливо, втратили достовірність і повноту із плином часу (пункт 51 рішення від 22 жовтня 1996 року у справі «Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства», пункт 570 рішення від 20 вересня 2011 року у справі «ВАТ Нафтова компанія «Юкос» проти Росії»).

У відповідності до п. 9 ч. 1 ст. 155 КАС України: суд своєю ухвалою залишає позовну заяву без розгляду, якщо позовну заяву подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до адміністративного суду і суд не знайшов підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними.

Приймаючи рішення щодо наявності або відсутності підстав для визнання причин строку звернення до суду поважними, судом враховано, що поважними причинами визнаються лише ті обставини, які є обєктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, повязані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного звернення до суду та підтверджені належними доказами.

Суд також звертає увагу, що положення ч. 1 ст. 100 КАС України за своєю суттю носять імперативний характер у формулюванні норми про залишення позовної заяви без розгляду, якщо на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів, суд не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, і, за жодних обставин, не встановлюють для суду обов'язок витребовувати додатково докази причин пропуску строку звернення до суду та не передбачають вчинення судом інших дій, окрім залишення позовної заяви без розгляду.

Вказані вище положення ч. 1 ст. 100 КАС України та наслідок їх застосування у вигляді залишення позову без розгляду жодним чином не можуть тлумачитись як такі, що обмежують доступ сторін до правосуддя, оскільки, відповідно до положень ч. 3 ст. 155 КАС України, особа, позовна заява якої залишена без розгляду, після усунення підстав, з яких заява була залишена без розгляду, має право повторно звернутись до адміністративного суду в загальному порядку.

Оскільки судом, на підставі позовної заяви, не знайдено підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, то суд проходить до висновку, що позовну заяву необхідно залишити без розгляду.

Згідно з ч. 2 ст. 155 КАС України: про залишення позовної заяви без розгляду суд постановляє ухвалу.

Керуючись статтями 100, 121, 155, 160, 165 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В:

1.Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Закарпатській області про визнання протиправними дій щодо проведення атестування позивача, визнання протиправним та скасування рішення (висновку) від 11.07.2016 року відносно позивача - поліцейського сектору реагування №1 патрульної поліції Дубівського ВП Тячівського ВП Головного управління Національної поліції в Закарпатській області, визнання протиправним та скасування наказу №170 о/с від 06.10.2016 року щодо звільнення зі служби, поновлення на займаній посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу залишити без розгляду.

2.Особа, позовна заява якої залишена без розгляду, після усунення підстав, з яких заява була залишена без розгляду, має право звернутися до адміністративного суду в загальному порядку.

3.Ухвала суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Закарпатський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали. У разі якщо ухвалу було постановлено в письмовому провадженні або згідно з ч. 3 ст. 160 КАС України, або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили у порядку та строки, визначені ст. 254 КАС України.

СуддяОСОБА_4

Відповідно до статті 160 КАС України 02 березня 2017 року було проголошено вступну та резолютивну частини ухвали. Повний текст ухвали виготовлено та підписано 07 березня 2017 року.