Справа № 804/536/17
Суддя: Сидоренко Дмитро Володимирович
Дата ухвалення: 2017-01-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

25 січня 2017 р. Справа №804/536/17

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Сидоренко Д.В., розглянувши матеріали позовної заяви Публічного акціонерного товариства «Банк «Київська Русь» до приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Ричка Юлії Олександрівни про визнання протиправним та скасування рішення, -

ВСТАНОВИВ

До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Публічного акціонерного товариства «Банк «Київська Русь» про:

- визнання протиправними дії приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Ричка Ю.О. щодо державної реєстрації прав та їх обтяжень індексний номер рішення: 31799278 від 10.10.2016р. та індексний номер рішення 31799198 від 10.10.2016р. щодо квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1;

- скасування державної реєстрації припинення іпотеки індексний номер рішення: 31799278 від 10.10.2016р. та та припинення обтяжень, індексний номер рішення 31799198 від 10.10.2016р. щодо об'єкту нерухомості - квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1;

- внесення до Державного реєстру прав на нерухоме майно запису про скасування державної реєстрації припинення іпотеки індексний номер рішення 31799278 від 10.10.2016р. та та припинення обтяжень, індексний номер рішення 31799198 від 10.10.2016р. щодо об'єкту нерухомості - квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1.

З матеріалів адміністративного позову вбачається, що Публічне акціонерне товариство «Банк «Київська Русь» є іпотекодержателем, а ОСОБА_2 є іпотекодавцем об'єкту нерухомого майна, яким забезпечувалися зобов'язання ТОВ «Резерв-Ойл» за кредитним договором на відкриття відновлювальної кредитної лінії в національній валюті №36239-20/10-1 від 25.08.2010р. Предметом іпотеки, яким забезпечувалось вказане зобов'язання, зазначено - квартира, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 (договір іпотеки від 27.08.2010р., посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Нікітюк Г.М., зареєстрований в реєстрі за №1519).

Як зазначає позивач, 10.10.2016р. ОСОБА_2 звернувся до приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Ричка Ю.О. з заявою про припинення іпотеки та припинення заборони відчуження мотивуючи це тим, що ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 19.07.2016р. №904/2820/15 було ліквідовано ТОВ «Резерв-Ойл», в зв'язку з чим, на його думку, припинився договір іпотеки.

Також позивач зазначає, що приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Ричка Ю.О. внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна запису про припинення іпотеки 16828544 на підставі індексного номеру рішення 31799278 та запису про припинення обтяження 16828464 на підставі індексного номеру рішення 31799198 було вчинено з грубим порушенням норм законодавства, які регулюють взаємини (правовідносини) щодо іпотек, оскільки договір іпотеки з ПАТ «Банк «Київська Русь» не припинив свою дію (чинність), відповідно права Банку, як іпотекодержателя (кредитора за основним зобов'язанням) на іпотечне майно є дійсними (чинними) в тому числі заборона на нерухоме майно.

При цьому вказує, що в даному випадку забезпечені іпотекою зобов'язання за кредитним договором №36239-20/10-1 від 25.08.2010р., як свідчать виписки з рахунків для обліку кредиту та процентів ТОВ «Резерв-Ойл» не виконані і відповідних судових рішень про визнання договору іпотеки припиненим не існує.

Розглянувши позовну заяву та додані до неї матеріали, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини другої статті 2 КАС України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.3 КАС України справа адміністративної юрисдикції (далі - адміністративна справа) - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно з ч.1, ч.2 ст.17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку з здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій, а також у зв'язку з публічним формуванням суб'єкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму.

Юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема: 1) спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності; 2) спори з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби; 3) спори між суб'єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень; 4) спори, що виникають з приводу укладання, виконання, припинення, скасування чи визнання нечинними адміністративних договорів; 5) спори за зверненням суб'єкта владних повноважень у випадках, встановлених Конституцією та законами України; 6) спори щодо правовідносин, пов'язаних з виборчим процесом чи процесом референдуму; 7) спори фізичних чи юридичних осіб із розпорядником публічної інформації щодо оскарження його рішень, дій чи бездіяльності у частині доступу до публічної інформації.

За змістом частини другої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Вирішуючи питання про віднесення норми до публічного права, а спору до публічно-правового, суди повинні враховувати загальнотеоретичні та законодавчі критерії. Зокрема, за змістом пункту 1 частини першої статті 3 КАС України у публічно-правовому спорі, як правило, хоча б однією стороною є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень (дана позиція узгоджується з позицією Вищого адміністративного суду України, викладеною у Постанові Пленуму Вищого адміністративного суду України №8 від 20.05.2013 року).

Суд приходить до висновку, що спірні правовідносини пов'язані із невиконанням, на думку позивача, умов цивільно-правової угоди.

За правилами пункту 1 частини першої статті 15 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК) суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо: захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

Враховуючи те, що у справі, яка розглядається, спірні правовідносини пов'язані із невиконанням умов цивільно-правової угоди суд дійшов висновку, що спір не є публічно-правовим, а випливає з договірних відносин і має вирішуватися судом загальної юрисдикції за правилами ЦПК.

Зазначена правова позиція викладена у рішенні колегії суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України від 14.06.2016 року у справі №826/4858/15 (http://www.reyestr.court.gov.ua/Review/59205451)

Відповідно до приписів ч.1 ст.244-2 КАС України висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 237 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.109 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до приписів ч.6 ст. 109 КАС України у разі відмови у відкритті провадження в адміністративній справі з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої цієї статті, суд повинен роз'яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд такої справи.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про відмову у відкритті провадження у адміністративній справі.

Суд зазначає, що позивачем разом із позовною заявою подано клопотання про забезпечення позову Публічного акціонерного товариства «Банк «Київська Русь» до приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Ричка Ю.О. в порядку ст.117 КАС України. Оскільки судом встановлено, що позовна заява Публічного акціонерного товариства «Банк «Київська Русь» до приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Ричка Ю.О. не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, а має бути розглянута за правилами ЦПК, клопотання Публічного акціонерного товариства «Банк «Київська Русь» про забезпечення позову також підлягає розгляду за правилами ЦПК.

Керуючись п.1 ч.1 ст.109 КАС України, суд -

УХВАЛИВ

Відмовити у відкритті провадження у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Банк «Київська Русь» до приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Ричка Юлії Олександрівни.

Роз'яснити позивачу, що для захисту своїх прав та законних інтересів він має право звернутись до відповідного суду загальної юрисдикції в порядку цивільного судочинства України. Повторне звернення до адміністративного суду з такими самими позовними вимогами, щодо яких постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

Копію ухвали надіслати Публічного акціонерного товариства «Банк «Київська Русь» разом доданими до неї документами.

Ухвала набирає законної сили протягом 5 днів з дня її проголошення. Якщо проголошено вступну та резолютивну частину ухвали, справу розглянуто у порядку письмового провадження або без виклику особи, яка її оскаржує, ухвала набирає законної сили через 5 днів з дня її отримання.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд протягом 5 днів з дня її проголошення. У разі розгляду справи у порядку письмового провадження або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 5 днів з дня отримання. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду.

Суддя Д.В. Сидоренко