Справа № 520/1099/17
Суддя: Луняченко В. О.
Дата ухвалення: 2017-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 520/1099/17
Провадження № 2-а/520/392/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.02.2017 року

Суддя Київського районного суду м. Одеси Луняченко В.О. розглянувши в порядку скороченого провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Одеси про визнання протиправним рішення та зобов'язання здійснити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України у Київському районі м. Одеси про визнання протиправним рішення та зобов'язання здійснити певні дії, в якому просить визнати протиправним рішення управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Одеси № 831786 від 24 січня 2017 р. «Про відмову у перерахунку пенсій»; зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Одеси здійснити ОСОБА_1 розрахунок та виплату пенсії починаючи з дати її призначення у розмірі 84% з урахуванням суми матеріальної допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань згідно з довідкою про складові заробітної плати (за останні 24 календарні місяці роботи або за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією), що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу, виданої Державною податковою інспекцією у Київському районі м. Одеси Головного управління ДФС в Одеській області від 23.01.2017 р. № 783/05-021 без зміни базового місяця індексації пенсії наростаючим підсумком жовтень 2009 року; звернути постанову до негайного виконання в межах суми стягнення за один місяць; стягнути на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 640,00 гривень.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 24 січня 2017 року позивач звернулася до управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Одеси із заявою про приведення розміру її пенсії, обчисленої не в повному обсязі при її призначенні з 22.09.2008 року, у відповідність до законодавства України шляхом донарахування до розміру пенсії суми матеріальної допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань без зміни базового місяця індексації пенсії - жовтень 2009 року при цьому надала довідку про складові заробітної плати (за останні 24 календарні місяці роботи або за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією), що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу, виданої Державною податковою інспекцією у Київському районі м. Одеси Головного управління ДФС в Одеській області від 23.01.2017 р. № 783/05-021.

Ухвалою судді від 01.02.2017 року у даній справі відповідно до ст. 183-2 КАС України відкрито скорочене провадження.

21.02.2017 року до суду надійшли заперечення Управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Одеси, з яких вбачається, що відповідач просить відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 в повному обсязі. При цьому Управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Одеси посилається на те, що їх дії є правомірними та повністю відповідають вимогам чинного законодавства.

Також до суду надійшло клопотання Управління Пенсійного фонду України в Київському районі м.Одеси щодо призначення справи за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Одеси про визнання протиправним рішення та зобов'язання здійснити певні діїдо судового розгляду з посиланням на складність справи та з метою надання додаткових пояснень відповідача, однак останнє не приймається судом до уваги, оскільки відповідач скористався наданим законодавством правом з надання заперечень на позовну заяву, надав до суду відповідні заперечення, в яких мав можливість викласти всі пояснення щодо позову та надати відповідне правове обґрунтування.

Відповідно до п.2 ч.1, ч.3, ч.4 та п.4 ч.5ст.183-2 КАС України, скорочене провадження застосовується в адміністративних справах, зокрема, щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг. Про відкриття скороченого провадження суд виносить ухвалу. Відповідач у десятиденний строк з дня одержання такої ухвали та копій документів може подати заперечення проти позову та необхідні документи або заяву про визнання позову. Суддя розглядає справу в порядку скороченого провадження одноособово, без проведення судового засідання та виклику сторін, які беруть участь у справі. За результатами розгляду справи у скороченому провадженні суддя, оцінивши повідомлені позивачем, відповідачем обставини, за наявності достатніх підстав приймає законне та обґрунтоване рішення. Справа повинна бути розглянута у порядку скороченого провадження: не пізніше п'яти днів з дня подання відповідачем заперечення проти позову; не пізніше трьох днів з дня закінчення строку, передбаченого частиною третьою цієї статті, якщо до суду не було подано заперечення відповідача та за умови, що справа розглядається судом за місцезнаходженням відповідача.

Суддя, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Суддя, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Як встановлено судом, ОСОБА_1 22.09.2008 року призначено пенсію державного службовця за віком відповідно до Закону України «Про державну службу».

При обчисленні розміру пенсії державного службовця за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» позивачці було враховано - посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років та премія. Інші виплати, а саме - матеріальна допомога на оздоровлення та на вирішення соціально-побутових питань, на які нараховувались страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, в розрахунок обчислення пенсії не включено.

23 січня 2017 року Державною податковою інспекцією у Київському районі м. Одеси Головного управління ДФС в Одеській області за вих. № 783/05-021 надано ОСОБА_1 довідку про складові заробітної плати (за останні 24 календарні місяці роботи або за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією), що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» за займаною нею посадою заступника начальника управління - начальника відділу адміністрування податку на прибуток управління оподаткування юридичних осіб державної податкової інспекції у Київському районі м. Одеси. Однак Рішенням Управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Одеси від 24 січня 2017 р. № 831786 «Про відмову у перерахунку пенсій» ОСОБА_1 відмовлено у проведенні перерахунку пенсії.

При цьому відмова обґрунтовувалась тим, що згідно п.5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 № 213-УІІІ з 01.06.2015 скасовано норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначаються відповідно до Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 №3723- XII. У зв'язку з набрання чинності Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 № 889-VIII скасована зокрема статтю 37 Закону 3723-ХІІ (пункт 2 Прикінцеві та перехідні положення Закону 889- VIII). Крім цього постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 №1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» скасовано пункт 4 постанови Кабінету Міністрів України від 31.05.2000 № 865. яким визначався механізм перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону 3723-ХІІ. У зв'язку з викладеним та урахуванням вимог Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 № 889-VIII, який набрав чинності з 01.05.2016, пенсії в порядку та на умовах, визначених Законами України «Про державну службу» не призначаються, а раніше призначені пенсії не перераховуються.

Зазначене рішення позивачка вважає неправомірним, що стало причиною для звернення до суду з відповідним позовом.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 ст. 46 Конституції України закріплено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 37 Закону України «Про державну службу» в редакції, що діяла на час призначення позивачу пенсії пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі.

За кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на один відсоток заробітку, але не більше 90 відсотків посадового окладу з урахуванням надбавок, передбачених цим Законом, без обмеження граничного розміру пенсії.

Згідно із ч. 2 ст. 37-1 Закону України «Про державну службу» перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

Законом України від 28.12.2014 року № 76-VIII «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» внесено зміни до ст. 37-1 Закону України «Про державну службу» викладено у редакції: «Умови та порядок перерахунку призначених пенсій державним службовцям визначаються Кабінетом Міністрів України».

Отже, на час звернення позивача до відповідача із заявою про перерахунок внесено зміни до ст. 37-1 Закону України «Про державну службу», що регулює порядок і умови перерахунку пенсії державних службовців, які набрали чинності.

Крім того, Постановою Кабінету Міністрів України № 1013 від 09.12.2015 року Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів внесено зміни до Постанови № 865 від 31.05.2000 року, а саме: виключено пункт 4, яким передбачалось право на збільшення розміру пенсії у разі збільшення розміру заробітної плати державним службовцям; абзац 1 пункт 5 Постанови № 865 від 31.05.2000 року викладено в новій редакції: Форма довідки про заробітну плату, що подається для призначення пенсії державним службовцям, затверджується Управлінням Пенсійного фонду України за погодженням з Міністерством соціальної політики.

Згідно абзацу 2 пункту 5 Постанови № 865, у разі ліквідації державного органу довідку видає орган, який є правонаступником, а у разі його відсутності та перейменування (відсутності) посад довідка видається у порядку, встановленому Міністерством соціальної політики за погодженням з Головним управлінням державної служби.

Суд зазначає, що не можуть бути звужені гарантії чи скасовані під час прийняття нових законів і внесення змін до чинних, про що неодноразово було наголошено у правових позиціях Конституційного Суду України (зокрема, у рішеннях від 3 червня 2013 року №3-рп/2013, від 22 травня 2008 року №10-рп/2008, від 11 жовтня 2005 року №8-рп/2005.

Частиною 1 Закону України «Про оплату праці» встановлено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 Закону України «Про оплату праці» визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати.

Закон України «Про пенсійне забезпечення» відповідно до Конституції України гарантує всім непрацездатним громадянам України право на матеріальне забезпечення за рахунок суспільних фондів споживання шляхом надання трудових і соціальних пенсій.

Закон спрямований на те, щоб повніше враховувалася суспільно корисна праця як джерело зростання добробуту народу і кожної людини, встановлює єдність умов і норм пенсійного забезпечення робітників, членів колгоспів та інших категорій трудящих.

Закон гарантує соціальну захищеність пенсіонерів шляхом встановлення пенсій на рівні, орієнтованому на прожитковий мінімум, а також регулярного перегляду їх розмірів у зв'язку із збільшенням розміру мінімального споживчого бюджету і підвищенням ефективності економіки республіки.

Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України «Про пенсійне забезпечення», громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.

Статтею 10 названого закону передбачено, що пенсійне забезпечення відповідно до цього Закону здійснюється органами Пенсійного фонду України.

Положеннями ст. 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» врегульовані види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсій.

Згідно з ч. 2 ст. 33 Закону України «Про державну службу» заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

При цьому суд зазначає, що відповідно до ч. 2 ст. 46 «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає та виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком.

Тобто, оскільки у відповідача на момент призначення пенсії були всі відомості щодо отримуваних сум заробітної плати, з якої сплачувались страхові внески з урахуванням інших виплат, то розрахунок пенсії позивача був проведений не у повному обсязі з вини відповідача.

Суд не приймає заперечення відповідача щодо відсутності затвердженого порядку перерахунку пенсії, так як бездіяльність з боку Уряду України (Кабінету Міністрів України) у справі Суханов та Ільченко проти України (заяви № 68385/10 та 71378/10) від 26 вересня 2014 року з питання відмови в перерахунку пенсії через не встановлення певного порядку Урядом була кваліфікована Європейським судом з прав людини як порушення майнового інтересу заявника, що передбачено у статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (параграфи 51-56). Аналогічну правову позицію Європейського суду з прав людини викладено у справі Будченко проти України (заява № 38677/06) від 24 липня 2014 року). Суть цієї справи Європейського суду з прав людини полягала у тому, що Кабінет Міністрів України повинен був запровадити правові механізми, необхідні для реалізації прав громадян на соціальні пільги, у тому числі на які я маю право.

Відповідно до ч. 3 ст. 22 Конституції України при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Конституційний Суд України у Рішенні від 22 вересня 2005 року N 5-рп/2005 зазначив, що "загальновизнаним є правило, згідно з яким сутність змісту основного права в жодному разі не може бути порушена" (абзац четвертий підпункту 5.2 пункту 5 мотивувальної частини).

Отже, визнання Законом правових актів такими, що втратили чинність, зупинення їх дії, внесення до них змін і доповнень стосовно закріплених в них прав і свобод людини і громадянина Конституційний Суд України вважає скасуванням або обмеженням цих прав і свобод.

У п. 19 постанови Пленуму Верховного Суду України №8 від 13.06.2007 року "Про незалежність судової влади" зазначено, що відповідно до статті 8 та статті 22 Конституції України не підлягають застосуванню судами закони та інші нормативно-правові акти, якими скасовуються конституційні права і свободи людини і громадянина, а також нові закони, які звужують зміст та обсяг встановлених Конституцією України і чинними законами прав і свобод.

Згідно постанови Верховного Суду України від 10 грудня 2013 року у справі № 21-420а13 розуміння сутності соціальних гарантій працівників, зміст та обсяг досягнутих ними соціальних гарантій не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства, а правовідносини щодо їхнього пенсійного забезпечення виникають на момент звернення за призначенням пенсії. Така позиція Верховного Суду повністю кореспондується із статтею 58 Конституції України.

Заборона зворотної дії є однією з важливих складових принципу правової визначеності. Конституційний Суд України у своєму рішенні від 13.05.1997 року №1-зп вказав, що закріплення названого принципу на конституційному рівні є гарантією стабільності суспільних відносин, у тому числі відносин між державою і громадянами, породжуючи у громадян впевненість у тому, що їхнє існуюче становище не буде погіршене прийняттям більш пізнього закону чи іншого нормативного акту.

Як зазначив Європейський суд у справі Yvonne van Duyn v. Home Office, принцип правової визначеності означає, що зацікавлені особи повинні мати змогу покладатись на зобов'язання, взяті державою, навіть якщо такі зобов'язання містяться в законодавчому акті, який загалом не має автоматичної прямої дії. Така дія названого принципу пов'язана із іншим принципом - відповідальності держави, який полягає в тому, що держава не може посилатись на власне порушення зобов'язань для запобігання відповідальності.

Державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов'язків (Лелас проти Хорватії, п. 74).

Пунктом 5 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 1 листопада 1996 року «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя» передбачено, що якщо при розгляді справи буде встановлено, що нормативно-правовий акт, який підлягав застосуванню, не відповідає або суперечить законові, суд зобов'язаний застосувати закон, який регулює ці правовідносини.

Як зазначено в рішенні по справі Black Clawson Ltd. v. Papierwerke AG, (1975) AC 591 at 638, сприйняття верховенства права як конституційного принципу вимагає того, аби будь-який громадянин, перед тим, як вдатися до певних дій, мав змогу знати заздалегідь, які правові наслідки настануть.

Сутність принципу правової визначеності Європейський суд визначив як забезпечення передбачуваності ситуації та правовідносин у сферах, що регулюються, цей принцип не дозволяє державі посилатись на відсутність певного правового акта, який визначає механізм реалізації прав і свобод громадян, закріплених у конституційних та інших актах. На державні органи покладено обов'язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок (Лелас проти Хорватії і Тошкуце та інші проти Румунії) і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах (Онер'їлдіз проти Туреччини).

Відмова відповідача у проведенні правильного розрахунку пенсії ОСОБА_1 з урахуванням інших видів виплат (матеріальної допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально - побутових питань, фактично обмежує її право на реалізацію в подальшому конституційного права на соціальний захист, гарантованого статтею 46 Конституції України, яке згідно зі статтею 64 Основного Закону України не може бути обмежене, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Згідно з принципом верховенства права, закріпленому у ст. 8 Кодексу адміністративного судочинства України, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню.

Згідно зі ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм адміністративного процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 256 КАС України негайно виконуються постанови суду про присудження виплати пенсій, інших періодичних платежів з Державного бюджету України або позабюджетних фондів - у межах суми стягнення за один місяць.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, якщо стороною у страві виступала його посадова чи службова особа тому стягненню з відповідача на користь ОСОБА_1 підлягає судовий збір у розмірі 640 грн. 00 коп..

Керуючись ст.ст. 2, 4, 7-9, 11, 71, 94, 158-163, 256 КАС України, суд-

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати протиправним рішення управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Одеси № 831786 від 24 січня 2017 р. «Про відмову у перерахунку пенсій».

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Одеси здійснити ОСОБА_1 розрахунок та виплату пенсії починаючи з дати її призначення у розмірі 84% з урахуванням суми матеріальної допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань згідно з довідкою про складові заробітної плати (за останні 24 календарні місяці роботи або за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією), що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу», виданої Державною податковою інспекцією у Київському районі м. Одеси Головного управління ДФС в Одеській області від 23.01.2017 р. № 783/05-021 без зміни базового місяця індексації пенсії наростаючим підсумком - жовтень 2009 року.

Звернути постанову до негайного виконання у межах суми стягнення за один місяць.

Стягнути з Державного бюджету на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору у сумі 640(шістсот сорок) грн. 00 коп.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду шляхом подання до Київського районного суду м. Одеси апеляційної скарги протягом десяти днів з моменту отримання копії постанови.

Суддя Луняченко В. О.