Справа № 176/1701/16-а (2-а/190/3/17)
Суддя: Шальєва В.А.
Дата ухвалення: 2017-03-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

01 березня 2017 рокусправа № 176/1701/16-а (2-а/190/3/17)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Шальєвої В.А.

суддів: Білак С.В. Олефіренко Н.А.

секретар судового засідання: Лащенко Р.В.

за участі представника відповідача Мартіросяна Г.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у м. Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на постанову П'ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 18.01.2017 р. в справі № 176/1701/16-а за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити певні дії, відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (далі - ГУ ПФУ) про визнання протиправними дій щодо припинення виплати пенсії; зобов'язання відновити виплату пенсії, призначеної відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», починаючи з 01.01.2016 р.; стягнення моральної шкоди в розмірі 10000 грн.

Заявою від 18.11.2016 р. позивачем збільшено позовні вимоги в частині відшкодування моральної шкоди в розмірі 19420 грн.

Ухвалою Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 25.11.2016 р. справа передана на розгляд П'ятихатського районного суду Дніпропетровської області.

Постановою П'ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 18.01.2017 р. позов задоволено частково, визнано протиправними дії ГУ ПФУ щодо припинення з 01.01.2016 р. виплати ОСОБА_2 пенсії за Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»; зобов'язано ГУ ПФУ поновити з 01.01.2016 р. виплату ОСОБА_2 пенсії за Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» в редакції, що діяла до 01.01.2016 р.; в задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі відповідач просить скасувати постанову через порушення норм матеріального та процесуального права, прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позову. Апелянтом зазначено про неврахування судом першої інстанції приписів ст. 54 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», якими прямо передбачено, що особам, яким призначено пенсію за цим законом та які працюють на посадах та на умовах, передбачених Законом України «Про державну службу», пенсії не виплачуються. Оскільки позивач працює на посаді, яка відноситься до державної служби, йому обґрунтовано припинено виплату пенсії.

В судовому засіданні представник відповідача апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити.

Позивач до судового засідання не з'явився, про дату, час та місце апеляційного розгляду справи повідомлений належним чином, у зв'язку з чим колегія суддів визнала за можливе здійснити апеляційний перегляд справи за відсутністю позивача.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника відповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги матеріалами справи, приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач працює на посаді судового розпорядника Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області, перебуває на обліку в ГУ ПФУ як отримувач пенсії за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». З 01.04.2015 р. припинено виплату пенсію позивачу.

Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, положення статті 54 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» щодо припинення виплати пенсії певним категоріям осіб визнано неконституційними, у зв'язку з чим дійшов висновку про наявність правових підстав для відновлення виплати пенсії позивачу з 01.01.2016 р.

При цьому судом не досліджено, чи приймалось відповідачем рішення про поновлення виплати позивачу.

Колегія суддів, здійснюючи апеляційний перегляд справи у межах апеляційного оскарження, вважає такий висновок не обґрунтованим, з огляду на наступне.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що позивач працює на посаді судового розпорядника Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області, з 01.01.2007 р. отримував пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». З 01.04.2015 р. позивачу припинено виплату пенсії.

Рішенням ГУ ПФУ від 03.01.2017 р. поновлено виплату пенсії позивачу з 20.12.2016 р., зроблено перерахунок пенсії за період з 20.12.2016 р. по 31.12.2016 р.

Вирішуючи питання правомірності припинення виплати пенсії позивачу, колегія суддів виходить з такого.

Як встановлено ч. 1 ст. 54 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» в редакції Закону від 24.12.2015 р. № 911-VIII, який набрав чинності з 01.01.2016 р., тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, особам (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи, ветеранів військової служби та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"), які працюють на посадах та на умовах, передбачених законами України "Про державну службу", "Про прокуратуру", "Про судоустрій і статус суддів", призначені пенсії/щомісячне довічне грошове утримання не виплачуються. Після звільнення з роботи виплата пенсії відповідно до цього Закону поновлюється.

Оскільки позивач працює на посаді судового розпорядника Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області, є державним службовцем відповідно до Закону України «Про державну службу», позивачу правомірно припинено виплату пенсії за вислугу років з 01.01.2016 р.

Рішенням Конституційного Суду України № 7-рп/2016 від 20 грудня 2016 р. у справі № 1-38/2016 за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень другого речення частини сьомої статті 43, першого речення частини першої статті 54 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 9 квітня 1992 року № 2262-XII зі змінами, а саме першого речення частини першої статті 54, відповідно до яких тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, особам (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи, ветеранів військової служби та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"), які працюють на посадах та на умовах, передбачених законами України "Про державну службу", "Про прокуратуру", "Про судоустрій і статус суддів", призначені пенсії/щомісячне довічне грошове утримання не виплачуються.

Положення першого речення частини першої статті 54 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 9 квітня 1992 року № 2262-XII зі змінами, визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Відтак, положення Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» щодо невиплати у 2016 році пенсії особам (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи, ветеранів військової служби та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"), які працюють на посадах та на умовах, передбачених законами України "Про державну службу", "Про прокуратуру", "Про судоустрій і статус суддів", втратили чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього рішення, тобто з 20 грудня 2016 р., тобто саме з 20.12.2016 р. позивач має право на відновлення виплати пенсії.

Як зазначено вище, судом апеляційної інстанції встановлено, що відповідачем відновлено виплату пенсії позивача у зв'язку з визнанням неконституційними положень Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» щодо невиплати у 2016 році пенсії зазначеної категорії осіб, в тому числу позивачу; відповідачем здійснено перерахунок пенсії позивачу за період з 20.12.2016 р. по 31.12.2016 р., а також здійснена виплата пенсії за цей період у січні 2017 р.

Судом першої інстанції не з'ясована вказана обставина, а також не враховано, що норми закону, які визнані неконституційними, втрачають чинність з дня прийняття Конституційним Судом України відповідного рішенням, що призвело до помилкового задоволення позовних вимог, відповідно постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню з постановленням нового рішення про відмову у задоволенні позову.

Щодо позовних вимог про відшкодування моральної шкоди, колегія суддів вважає їх необґрунтованими.

Позивачем не обґрунтовано, в чому саме полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується, а тому судова колегія відмовляє у задоволенні позову в цій частині.

З урахуванням викладеного колегія суддів прийшла до висновку, що судом першої інстанції постанова прийнята з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, що є підставою для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення.

Керуючись ст. ст. 8, 9, 10, 11, 159, 160, 195, 198, 202, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на постанову П'ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 18.01.2017 р. в справі № 176/1701/16-а задовольнити частково.

Постанову П'ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 18.01.2017 р. в справі № 176/1701/16-а за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити певні дії, відшкодування моральної шкоди скасувати.

Постановити в справі № 176/1701/16-а нову постанову.

В задоволенні позову ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити певні дії, відшкодування моральної шкоди відмовити.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровський області на користь ОСОБА_2 судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 15 (п'ятнадцять) грн. 30 коп.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складання в повному обсязі.

Повний текст постанови складений 02.03.2017 р.

Головуючий: В.А. Шальєва

Суддя: С.В. Білак

Суддя: Н.А. Олефіренко