Справа № 191/4648/16-а(2-а/191/68/16)
Суддя: Семененко Я.В.
Дата ухвалення: 2017-02-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

28 лютого 2017 рокусправа № 191/4648/16-а провадження №2-а/191/68/16

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Семененка Я.В.

суддів: Бишевської Н.А. Добродняк І.Ю

за участю секретаря судового засідання: Кязимової Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі апеляційну скаргу Синельниківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області

на постанову Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 07 листопада 2016 року по справі №191/4648/16-а (провадження №2-а/191/68/16) за позовом ОСОБА_1 до Синельниківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області про визнання протиправними дій, зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив:

визнати неправомірними дії Синельниківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області щодо відмови позивачу в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах і відмові включити до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, період роботи з 10.06.1981 року по 09.05.1984 року на посаді копрівника управління механізації будівництва №2 тресту «Дніпробудмеханізація»;

зобовязати Синельниківське об'єднане управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області включити позивачу період роботи з 10.06.1981 року по 09.05.1984 року на посаді копрівника управління механізації будівництва №2 тресту «Дніпробудмеханізація» до пільгового стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах в порядку ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та призначити і виплачувати пенсію за віком на пільгових умовах з моменту звернення, а саме з 11.05.2016 року.

В обґрунтування заявленого позову посилався на те, що за наявності загального стажу роботи понад 35 років, з яких 13 років 10 місяців складає стаж роботи на посадах, які дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, по досягненню 55-ти річного віку, звернувся з заявою до УПФУ про призначення пенсії за віком на пільгових умовах. На підставі трудової книжки, довідок і усіх поданих документів позивачу було призначено пенсію за віком на пільгових умовах в розмірі 3193,90 грн. 01.09.2016 року УПФУ повідомило позивача про те, що в нього відсутнє право на отримання пенсії у звязку з відсутністю необхідного трудового стажу у звязку з чим особовий рахунок позивача було закрито. 12.09.2016р. позивач звернувся до УПФУ із заявою про продовження виплати пенсії, однак відповідачем у задоволенні такої заяви було відмовлено, мотивуючи тим, що період роботи позивача з 10.06.1981 року по 09.05.1984 року на посаді копрівника було виключено з пільгового стажу, оскільки ця посада вперше була внесена у Списки Постановою КМУ №162 від 11.03.1994р. Вказуючи на протиправність таких дій УПФУ, позивач звернувся до суду з позовом.

Постановою Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 07 листопада 2016 року адміністративний позов задоволено повністю.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, Синельниківське об'єднане управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просило постанову суду скасувати та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог. Апеляційна скарга

фактично обґрунтовані тими обставинами, які стали підставою для припинення виплати позивачу пенсії.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційних скарг, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, правову оцінку досліджених судом доказів по справі, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги з наступних підстав.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 11.05.2016 року, у звязку з досягненням 55-ти річного віку, ОСОБА_1 звернувся до Синельниківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах (а.с.15).

На підставі трудової книжки, і поданих документів УПФУ призначило позивачу пенсію за віком на пільгових умовах.

01.09.2016 року розпорядженням УПФУ припинено виплату пенсії та закрито особовий рахунок ОСОБА_1, у звязку з відсутністю необхідного трудового стажу (а.с.16).

На звернення ОСОБА_1 від 08.09.2016р. Синельниківське об'єднане управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області Листом від 12.09.2016р. повідомило позивача про відсутність підстав для виплати пенсії, у звязку з недостатністю пільгового стажу, оскільки період роботи позивача з 10.06.1981 року по 09.05.1984 року на посаді копрівника було виключено з пільгового стажу, так як ця посада вперше була внесена у Списки Постановою КМУ №162 від 11.03.1994р. (а.с.8-9).

Вказані обставини стали підставою для звернення позивача з відповідним позовом до суду.

Вирішуючи спірні правовідносини між сторонами та задовольняючи позов, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що період роботи позивача з 10.06.1981 року по 09.05.1984 року на посаді копрівника повинен бути зарахований до пільгового стажу, який дає право на призначення пільгової пенсії на підставі п. «б» ч.1 ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», з огляду на положення пункту 3 Порядку застосування Списків №1 і 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні пенсії за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005р. №383, якими передбачено, що до пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.92р. та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.92р.

З висновками суду першої інстанції щодо наявності правових підстав для зарахування періоду роботи позивача з 10.06.1981 року по 09.05.1984 року на посаді копрівника до пільгового стажу, який дає право на призначення пільгової пенсії на підставі п. «б» ч.1 ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», колегія суддів не погоджується з наступних підстав.

Відповідно до п. б ч.1 ст.13 Закону України Про пенсійне забезпечення (в редакції чинній на час звернення із заявою про призначення пенсії) право на пенсію за віком на пільгових умовах мають працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах.

Позиція позивача у спірних правовідносинах полягає у тому, що на час звернення з заявою про призначення пенсії він досяг 55 річного віку, мав загальний стаж роботи понад 30 років, з них більше 13 років на роботах, які віднесені до Списку №2.

Відповідно записів трудової книжки та пільгової довідки позивач працював в періоди з 10.06.1981 по 09.05.1984 на посаді копрівника та з 10.05.1984 по 09.10.1995 на посаді машиніста копра.

Відповідачем не заперечується досягнення позивачем 55 річного віку та наявність у нього загального стажу роботи понад 30 років. Спірним питанням є наявність у позивача пільгового стажу не менше 12 років 6 місяців. При цьому, заперечуючи наявність у позивача такого стажу, відповідач вказує на неможливість зарахування до пільгового стажу періоду роботи з 10.06.1981 по 09.05.1984 на посаді копрівника, оскільки на час роботи позивача вказана посада не була віднесена до Списку №2.

Встановлені обставини справи свідчать про те, що позивач працював на посаді копрівника в період, коли виконання робіт за нею не відносилось за Списком № 2, затвердженим постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956р. № 1173, до таких, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Вперше вказана посада була внесена в Список № 2 , який затверджено постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26.01.1991р. № 10.

Конституційний Суд України в пункті 2 мотивувальної частини Рішення від 9 лютого 1999 року № 1-рп/99 (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів) вказав, що загальновизнаний принцип права про дію нормативно-правових актів у часі закріплено в частині першій статті 58 Конституції України. Закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії у часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи. При цьому Конституційний Суд України роз'яснив, що положення частини першої статті 58 Основного Закону України про дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що "вона починається з моменту набрання актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце".

Наведене дає підстави для висновку про те, що дія нормативно-правового акта - Списка № 2, затвердженого постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26.01.1991р. № 10, яким вперше віднесено до посад та робіт, які дають право на призначення працівникам пенсії за віком на пільгових умовах, професію шліфувальником скловиробів, які зайняті шліфуванням скловиробів вручну, не може поширюватися на правовідносини, пов'язані з виконанням трудових функцій на цій посаді позивачем, які мали місце до набрання цим Списком чинності.

Оскільки на час роботи позивача чинні були Списки, які не передбачали зазначену вище посаду, а позивач припинив роботу на цій посаді до віднесення її до Списку № 2, то суд апеляційної інстанції приходить до висновку про відсутність правових підстав для зарахування до пільгового стажу періоду роботи позивача з 10.06.1981 по 09.05.1984 на посаді копрівника.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України в постанові від 07.05.2012р. (справа № 21-429а11).

Посилання суду першої інстанції на положення 3 Порядку застосування Списків №1 і 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні пенсії за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005р. №383, якими передбачено, що до пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.92р. та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.92р., колегія суддів вважає необґрунтованим з наступних підстав.

Так, дійсно в пункті 3 вказаного Порядку передбачено право особи на зарахування до пільгового стажу всього періоду роботи на відповідних посадах незалежно від дати їх внесення до Списків, однак в першому реченні цього пункту зазначено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи.

В період роботи позивача чинний був Список № 2, затверджений постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956р. № 1173, вперше посада позивача внесена до Списку № 2 постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26.01.1991р. № 10, тобто після того як позивач припинив роботу за вищевказаною посадою.

З огляду на встановлені обставини справи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про необґрунтованість висновків суду першої інстанції щодо наявності правових підстав для зарахування періоду роботи позивача з 10.06.1981 року по 09.05.1984 року на посаді копрівника до пільгового стажу, який дає право на призначення пільгової пенсії на підставі п. «б» ч.1 ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», і як наслідок, про необґрунтованість рішення суду щодо зобовязання відповідача призначити позивачу пільгову пенсію, оскільки, з огляду на відсутність у позивача необхідного пільгового стажу він не набув право на призначення пенсії на підставі п. «б» ч.1 ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що судом першої інстанції ухвалено рішення з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи і є підставою для скасування постанови з прийняттям нової про відмову у задоволенні позову.

На підставі викладеного, керуючись п.3 ч.1 ст.198, ст.202, 205, 207 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Синельниківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області задовольнити.

Постанову Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 07 листопада 2016 року по справі №191/4648/16-а (провадження №2-а/191/68/16) скасувати та прийняти нову постанову.

У задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку, передбаченому статтею 212 Кодексу адміністративного судочинства України.

(Повний текст постанови виготовлено 01.03.2017р.)

Головуючий: Я.В. Семененко

Суддя: Н.А. Бишевська

Суддя: І.Ю. Добродняк