Справа № 826/7065/16
Суддя: Мазур А.С.
Дата ухвалення: 2017-02-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

28 лютого 2017 року № 826/7065/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі колегії суддів: головуючого судді Мазур А.С., суддів - Балась Т.П., Літвінової А.В., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу

за позовомОСОБА_1
доДепартаменту патрульної поліції Національної поліції України, Начальника Департаменту патрульної поліції Національної поліції України Жукова Євгенія Олександровича
провизнання протиправними та скасування рішень, поновлення на роботі,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, Начальника Департаменту патрульної поліції Національної поліції України Жукова Євгенія Олександровича, в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати наказ начальника Департаменту патрульної поліції Національної поліції України від 18.03.2016 року №367 в частині притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1;

- визнати протиправним та скасувати наказ начальника Департаменту патрульної поліції Національної поліції України від 07.04.2016 року №67о/с про звільнення зі служби в поліції ОСОБА_1;

- поновити ОСОБА_1 на посаді інспектора роти №9 батальйону №3 Управління патрульної поліції у місті Києві Департаменту патрульної поліції Національної поліції України.

Позовні вимоги мотивовані протиправним звільненням позивача з посади.

У судовому засіданні представник позивача підтримав позов та просив його задовольнити з викладених в ньому підстав.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позовних вимог заперечив, надав суду письмові заперечення, у яких просив відмовити у задоволенні адміністративного позову повністю.

У судовому засіданні 18.02.2017 року суд, заслухавши думку представників сторін, ухвалив перейти до розгляду справи в порядку письмового провадження.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення справи по суті, суд встановив наступне.

На підставі п.9 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв'язку з прийняттям Закону України «Про Національну поліцію», ст.2, ст.5, ст.7, п.4, п.8 ст.12, ст.13, ст.14 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України від 22.06.2006 року №3460-ІV (далі - Закон №3460-ІV), п.4 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про Національну поліцію України» та на підставі висновку службового розслідування від 11.03.2016 року, Департаментом патрульної поліції Національної поліції України видано наказ №637 від 18.03.2016 року, яким за вчинення дисциплінарного проступку, що виразився у порушенні вимог ст. 7, п.1, 2, 3 ч.1 ст.18, ст.29, ч.7 ст.42 Закону України «Про Національну поліцію», Присяги працівника поліції, ст.1, п.п.1, 2, 3, 4 ч. 1 ст.7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, п.п.1.2, 3.2 розд.ІІІ Наказу МВС України від 22.02.2012 року №155 «Про затвердження Правил поведінки та професійної етики осіб рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ України», положень Етичного кодексу працівника ОВС, інспектора роти №9 батальйону №3 Управління патрульної поліції у місті Києві Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції ОСОБА_1 звільнення зі служби в поліції.

07.04.2016 року Департаментом патрульної поліції Національної поліції України видано наказ №67о/с «По особовому складу», яким відповідно до п. 6 (у зв'язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України) ч.1 ст.77 Закону України «Про Національну поліцію» звільнено зі служби в поліції молодшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 (М-242992), інспектора роти №9 батальйону №3 Управління патрульної поліції у місті Києві з 07.04.2016 року, з виплатою грошової компенсації за 8 діб невикористаної чергової відпустки за фактично відпрацьований час у 2016 році.

Незгода позивача із вказаними наказами зумовила його звернення до суду з даним позовом, при вирішенні якого суд виходить з наступного.

Частиною 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого: суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України; суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

Закон України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 року №580-VIII (надалі - Закон №580-VIII) визначає правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України.

Відповідно до ч.1 ст.1 Закону №580-VIII Національна поліція України (далі - поліція) - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

Згідно п.6 ч.1 ст.77 Закону №580-VIII поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у зв'язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Відповідно до ч.2 ст.77 Закону №580-VIII днем звільнення зі служби в поліції вважається день видання наказу про звільнення або дата, зазначена в наказі про звільнення.

Згідно з п.9 розділу ІІ Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв'язку з прийняттям Закону України «Про Національну поліцію» від 23.12.2015 року №901-VIII до набрання чинності Законом України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції» поширити на поліцейських дію Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України «Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України» (надалі - Статут).

Відповідно до ст.2 Статуту дисциплінарний проступок - невиконання чи неналежне виконання особою рядового або начальницького складу службової дисципліни.

У ст.1 Статуту зазначено, що службова дисципліна - дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів та Присяги працівника органів внутрішніх справ України.

Службова дисципліна в органах внутрішніх справ досягається: створенням належних умов проходження служби особами рядового і начальницького складу; набуттям високого рівня професіоналізму; забезпеченням гласності та об'єктивності під час проведення оцінки результатів службової діяльності; дотриманням законності і статутного порядку; повсякденною вимогливістю начальників до підлеглих, постійною турботою про них, виявленням поваги до їх особистої гідності; вихованням в осіб рядового і начальницького складу високих моральних і ділових якостей; забезпеченням соціальної справедливості та високого рівня соціально-правового захисту; умілим поєднанням і правильним застосуванням заходів переконання, примусу, дисциплінарного та громадського впливу; належним виконанням умов контракту про проходження служби.

Відповідно до ст.7 Статуту службова дисципліна базується на високій свідомості та зобов'язує кожну особу рядового і начальницького складу: дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги працівника органів внутрішніх справ України, статутів і наказів начальників; захищати і охороняти від протиправних посягань життя, здоров'я, права та свободи громадян, власність, довкілля, інтереси суспільства і держави; поважати людську гідність, виявляти турботу про громадян і бути готовим у будь-який час надати їм допомогу; дотримуватися норм професійної та службової етики; берегти державну таємницю; у службовій діяльності бути чесною, об'єктивною і незалежною від будь-якого впливу громадян, їх об'єднань та інших юридичних осіб; стійко переносити всі труднощі та обмеження, пов'язані зі службою; постійно підвищувати свій професійний та культурний рівень; сприяти начальникам у зміцненні службової дисципліни, забезпеченні законності та статутного порядку; виявляти повагу до колег по службі та інших громадян, бути ввічливим, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку, носіння встановленої форми одягу, вітання та етикету; з гідністю і честю поводитися в позаслужбовий час, бути прикладом у дотриманні громадського порядку, припиняти протиправні дії осіб, які їх учиняють; берегти та підтримувати в належному стані передані їй в користування вогнепальну зброю, спеціальні засоби, майно і техніку.

Відповідно до п.8 ст.12 Статуту на осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ за порушення службової дисципліни можуть накладатися такі види дисциплінарних стягнень як звільнення з органів внутрішніх справ.

Згідно вимог ст.14 Статуту з метою з'ясування всіх обставин дисциплінарного проступку, учиненого особою рядового або начальницького складу, начальник призначає службове розслідування.

Службове розслідування має бути завершене протягом одного місяця з дня його призначення начальником. У разі необхідності цей термін може бути продовжено начальником, який призначив службове розслідування, або старшим прямим начальником, але не більш як на один місяць.

Забороняється проводити службове розслідування особам, які є підлеглими порушника, а також особам - співучасникам проступку або зацікавленим у наслідках розслідування. Розслідування проводиться за участю безпосереднього начальника порушника.

Порядок проведення службового розслідування встановлюється міністром внутрішніх справ України.

Перед накладенням дисциплінарного стягнення начальник або особа, яка проводить службове розслідування, повинні зажадати від порушника надання письмового пояснення. Небажання порушника надавати пояснення не перешкоджає накладенню дисциплінарного стягнення.

Про накладення дисциплінарного стягнення видається наказ, зміст якого оголошується особовому складу органу внутрішніх справ.

Оголошувати дисциплінарне стягнення особі начальницького складу в присутності його підлеглих заборонено.

Зміст наказу доводиться до відома особи рядового або начальницького складу, яку притягнуто до дисциплінарної відповідальності, під підпис. У разі звільнення з посади або звільнення з органів внутрішніх справ особі рядового або начальницького складу видається витяг з наказу.

За кожне порушення службової дисципліни накладається лише одне дисциплінарне стягнення. У разі порушення службової дисципліни кількома особами дисциплінарне стягнення накладається на кожного окремо.

При визначенні виду дисциплінарного стягнення мають враховуватися тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов'язків, рівень кваліфікації тощо.

Звільнення осіб рядового і начальницького складу з органів внутрішніх справ як вид стягнення є крайнім заходом дисциплінарного впливу.

Відповідно до п.п.1.2 п.1 Правил поведінки та професійної етики осіб рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ України, затверджених наказом Міністерства органів внутрішніх справ України від 22.02.2012 року №155 (в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) (надалі - Правила №155) вищим моральним змістом службової діяльності працівника є захист людини, її життя і здоров'я, честі та особистої гідності, невід'ємних прав і свобод.

Відповідно до п.п.3.2 п.3 Правил №155 службова діяльність працівника органів внутрішніх справ здійснюється відповідно до таких моральних принципів: гуманізму, який проголошує людину, її життя і здоров'я вищими цінностями, захист яких становить сенс і моральний зміст правоохоронної діяльності; законності, визнання працівником верховенства права, а також його обов'язкового виконання у службовій діяльності; об'єктивності, що виражається в неупередженості при прийнятті службових рішень; справедливості, що означає відповідність міри покарання характеру і тяжкості проступку чи правопорушення; колективізму і товариства, що виявляються у відносинах, заснованих на дружніх стосунках, взаємній допомозі та підтримці; лояльності, що передбачає вірність державі, МВС, повазі і коректному ставленні до державних та громадських інститутів, державних службовців; нейтральності, що означає рівне, неупереджене ставлення до всіх політичних партій і рухів, що передбачає відмову працівника від участі в їх діяльності в будь-яких формах; толерантності, що полягає в поважному, неконфліктному ставленні до людей з урахуванням соціально-історичних, релігійних, етнічних традицій і звичаїв.

З матеріалів справи вбачається, що 05.02.2016 року до Департаменту патрульної поліції надійшов лист з Прокуратури міста Києва із проханням провести службове розслідування за фактом можливого перевищення влади або службових повноважень інспекторами роти №9 батальйону №3 Управління патрульної поліції у місті Києві Департаменту патрульної поліції лейтенантом поліції ОСОБА_1 та лейтенантом поліції ОСОБА_4

14.01.2016 року о 03:30 до чергової частини Головного управління Національної поліції у місті Києві по спец лінії « 102» надійшло повідомлення лікаря про те, що до відділення політравми Київської міської клінічної лікарні №17 з підозрою на перелом 6-ї, 7-ї, 8-ї пари ребер, лівобічним пневмоторанком госпіталізовано гр. ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який пояснив лікарям, що був побитий працівниками поліції за керування автомобілем у стані алкогольного сп'яніння. Відповідно до медичної довідки №113 від 14.01.2016 року, виданої Київською міською клінічною лікарнею №17, ОСОБА_3 постановлено діагноз: переломи 9-го та 10-го ребра зліва, забій грудної клітини та алкогольне сп'яніння.

По даному факту третім слідчим відділом Прокуратури міста Києва проводиться досудове слідство у кримінальному провадженні №00024, за ознаками злочину передбаченого ч.2 ст.365 Кримінального кодексу України щодо можливого перевищення влади або службових повноважень інспекторами роти №9 батальйону №3 Управління патрульної поліції у місті Києві Департаменту патрульної поліції лейтенантом поліції ОСОБА_1 та лейтенантом поліції ОСОБА_4

Так в результаті перевірки встановлено, що 13.01.2016 року близько 23:40, перебуваючи у складі екіпажу Форт-0906, інспектором роти №9 батальйону №3 Управління патрульної поліції у місті Києві Департаменту патрульної поліції лейтенантом поліції ОСОБА_1 та лейтенантом поліції ОСОБА_4, неподалік Жулянського шляхопроводу у місті Києві було помічено транспортний засіб ВАЗ-2103, який рухався по дорозі з одностороннім рухом проти дозволеного напряму руху чим створював аварійні обстановки. Підставою для зупинки транспортного засобу, відповідно до п.1 ч.1 ст.35 Закону України «Про національну поліцію», було порушення Правил дорожнього руху, а саме, не виконання дорожнього знаку 3.21 (в'їзд заборонено). Невдовзі, за допомогою світлових маячків червоного кольору, інспектори патрульної поліції зупинили даний автомобіль. За кермом автомобіля виявився гр. ОСОБА_3, який мав ознаки алкогольного сп'яніння. На вимогу інспекторів патрульної поліції, водій надав документи на право керування транспортним засобом. Під час оформлення матеріалів у справі про адміністративне правопорушення, ОСОБА_3 спробував проникнути до службового автомобіля. На заваді цьому став спочатку інспектор патрульної поліції ОСОБА_4, а згодом інспектор патрульної поліції ОСОБА_1, які спробували затримати правопорушника. Інспекторами патрульної поліції був застосований фізичний вплив (сила) на підставі ст.44 Закону №580-VIII. Згодом гр. ОСОБА_3 було затримано та доправлено до Солом'янського управління поліції Головного управління Національної поліції України у місті Києві для складання адміністративних протоколів. Після виходу з приміщення Солом'янського управління поліції Головного управління Національної поліції України у місті Києві, лікарями швидкої медичної допомоги, яка прибула на виклик, було надано медичну допомогу, а згодом поставлено діагноз: переломи 9-го та 10-го ребра зліва, забій грудної клітини та алкогольне сп'яніння.

На підставі вказаного Департаментом патрульної поліції було видано наказ від 18.02.2016 року №135 «Про призначення службового розслідування».

Відповідно до п.п.1, п.п.2, п.п.3 ч.1 ст.18 Закону №580-VIII поліцейський зобов'язаний: неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов'язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов'язків, наказів керівництва; поважати і не порушувати прав і свобод людини.

Згідно ч.1 ст.7 Закону №580-VIII під час виконання своїх завдань поліція забезпечує дотримання прав і свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, а також міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, і сприяє їх реалізації.

Відповідно до ч.1 ст.3 Закону №580-VIII у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

Згідно п.4 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №580-VIII до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом акти законодавства застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону.

Відповідно до ч.1 ст.43 Закону №580-VIII поліцейський зобов'язаний заздалегідь попередити особу про застосування фізичної сили, спеціальних засобів і вогнепальної зброї і надати їй достатньо часу для виконання законної вимоги поліцейського, крім випадку, коли зволікання може спричинити посягання на життя і здоров'я особи чи та/або поліцейського або інші тяжкі наслідки, або в ситуації, що склалася, таке попередження є невиправданим або неможливим.

Як вбачається з матеріалів справи, вищезазначеного попередження не було під час застосування сили інспектором патрульної поліції ОСОБА_1 до гр. ОСОБА_3

Згідно ч.1 ст.44 Закону №580-VIII поліцейський може застосовувати фізичну силу, у тому числі спеціальні прийоми боротьби (рукопашного бою), для забезпечення особистої безпеки або/та безпеки інших осіб, припинення правопорушення, затримання особи, яка вчинила правопорушення, якщо застосування інших поліцейських заходів не забезпечує виконання поліцейським повноважень, покладених на нього законом. Однак підчас перевірки будь-якої загрози безпеці громадян чи поліцейських не встановлено.

Статтею 19 Закону №580-VIII у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.

Наведене в сукупності свідчить, що при визначенні виду дисциплінарного стягнення інспектора роти №9 батальйону №3 Управління патрульної поліції у місті Києві Департаменту патрульної поліції лейтенантом поліції ОСОБА_1 було враховано тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка осіб та визнання ними своєї вини, їх ставлення до виконання службових обов'язків, рівень кваліфікації.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що до позивача правомірно та співрозмірно застосовано заходи дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції, а відтак підстави для скасування наказу №367 від 18.03.2016 року відсутні.

Зважаючи, що решта позовних вимог є похідними від вимоги, підстав для задоволення якої судом не вбачається, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову повністю.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Частиною 2 ст.71 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи наведене в сукупності та виходячи із встановлених судом обставин, оцінивши надані позивачем докази в контексті наведених вище вимог законодавства, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Враховуючи викладене і керуючись ст.ст.69-71, 94, ч.6 ст.128, 158-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити повністю.

Постанова відповідно до ч. 1 ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня отримання копії постанови особою, яка оскаржує постанову, за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України

Головуючий суддя А.С. Мазур

Судді Т.П. Балась

А.В. Літвінова