Справа № 826/15734/16
Суддя: Аблов Є.В.
Дата ухвалення: 2017-02-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі: головуючого судді Аблова Є.В., розглянувши в порядку скороченого провадження справу за адміністративним позовом Стрийської об’єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області до Державного підприємства «Укроборонресурси» про стягнення коштів платника податків з рахунків у банках,-

В С Т А Н О В И В:

З позовом до Окружного адміністративного суду міста Києва звернулась Стрийська об’єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Львівській області (далі – позивач) до Державного підприємства «Укроборонресурси» (далі – відповідач, ДП «Укроборонресурси») про стягнення коштів платника податків з рахунків у банках, що обслуговують такого платника на суму податкового боргу в розмірі 477 520,63 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що за відповідачем обліковується податковий борг, який виник у зв’язку з несплатою самостійно задекларованих податкових зобов’язань по земельному податку у встановлений законодавством термін.

Відповідачем подано письмові заперечення проти позову, в яких заперечує проти позовних вимог та просить відмовити у їх задоволенні.

Відповідно до ч. 4 ст. 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України, справа розглядається в порядку скороченого провадження без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі, на підставі наявних у справі доказів.

Розглянувши подані документи і матеріали, судом встановлено наступне.

ДП «Укроборонресурси» подано до контролюючого органу податкові декларації з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності):

Відповідачем самостійно визначені податкові зобов’язання з земельного податку не сплачені в установленому порядку, що призвело до виникнення у відповідача податкового боргу, про що свідчить розрахунок податкового боргу.

Окрім того, за несвоєчасну сплату податкових зобов’язань відповідачу нараховано пеню в порядку п.п.129.1.1 ст.129 Податкового кодексу України в розмірі 147 503,75 грн.

Надаючи правову оцінку правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.67 Конституції України кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Згідно з п.п. 16.1.4. п. 16.1 ст. 16 Податкового кодексу України, платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Відповідно до п.п. 14.1.72 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України земельний податок - обов'язковий платіж, що справляється з власників земельних ділянок та земельних часток (паїв), а також постійних землекористувачів.

Пунктом 54.1 ст. 54 Податкового кодексу України визначено, що крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.

Пунктом 57.1 ст. 57 Податкового кодексу України визначено, що платник податків зобов’язаний самостійно сплатити суму податкового зобов’язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В силу вимог п.п. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України, сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання є податковим боргом.

Враховуючи те, що податкові зобов'язання, самостійно визначені відповідачем в поданих деклараціях з плати за землю є узгодженими з моменту їх подання, але не сплачені в повному обсязі у строк, визначений податковим законодавством, суд приходить до висновку про визнання таких податкових зобов'язань податковим боргом.

Статтею 59 Податкового кодексу України передбачено, що у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Згідно п.59.4, п.59.5 цієї статті, податкова вимога надсилається (вручається) також платникам податків, які самостійно подали податкові декларації, але не погасили суми податкових зобов'язань у встановлені цим Кодексом строки, без попереднього надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

У разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.

У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

На виконання зазначеної норми позивачем надіслано на адресу відповідача податкову вимогу форми «Ю» від 12.09.2011 № 321 рекомендованим листом з повідомленням про вручення, яка отримана відповідачем 16.09.2011.

Станом на час розгляду справи відповідачем доказів про сплату податкових зобов’язань з земельного податку не надано, як і не надано доказів щодо оскарження податкової вимоги.

Суд не бере до уваги твердження відповідача щодо неналежної податкової вимоги, яка на його думку не стосується податкового боргу, оскільки відповідачем сума податкового боргу після виставлення йому податкової вимоги повністю не погашалась, підстав для винесення нової податкової вимоги не виникало, однак процедура стягнення такого боргу позивачем вважається дотриманою.

Також, у своїх письмових запереченнях відповідач вказує на те, що дана позовна заява має розцінюватись судом як подання та розглядатись в порядку статті 183-3 КАС України.

Суд критично відноситься до вказаних тверджень платника податків виходячи з наступного.

Контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини (пп. 20.1.34 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України).

Відповідно до п. 95.2 статті 95 Податкового кодексу України, стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в органі, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини (п. 95.3 ст. 95 Податкового кодексу України).

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 183-3 КАС України, провадження у справах за зверненням органів доходів і зборів при здійсненні ними передбачених законом повноважень здійснюється на підставі подання таких органів щодо стягнення коштів за податковим боргом.

При цьому, відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 183-2 КАС України, скорочене провадження застосовується в адміністративних справах щодо стягнення грошових сум, які ґрунтуються на рішеннях суб'єкта владних повноважень, щодо яких завершився встановлений цим Кодексом строк оскарження.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що положення чинного законодавства встановлюють імперативні умови звернення податкового органу виключно в порядку статті 183-3 КАС України із поданням про стягнення податкового боргу, однак при цьому надають можливість органам ДФС звертатися до суду з позовом про стягнення податкового боргу у порядку, передбаченому статтею 183-2 КАС України.

Враховуючи викладене, за відповідачем обліковується сума узгоджених та несплачених податкових зобов'язань по земельному податку з юридичних осіб у загальному розмірі 477 520,63 грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи належними та допустимими доказами.

При вирішенні даної справи, суд також враховує те, що відповідач, заперечуючи проти позовних вимог, не спростував доводи позивача про наявність у нього податкового боргу за вказаними вище грошовими зобов'язаннями.

Згідно з п.п. 20.1.34 п.20.1 ст.20 Податкового кодексу України, контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Статтею 95 Податкового кодексу України передбачено, що контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу.

Враховуючи те, що сума податкового зобов’язання відповідача узгоджена та у встановлені законом строки ним не сплачена, доказів погашення зазначеного боргу не надано, суд вважає, що подані позивачем докази та повідомлені ним обставини є достатніми для прийняття рішення по справі в порядку скороченого провадження про задоволення адміністративного позову.

Виходячи викладене, суд дійшов висновку про обґрунтованість адміністративного позову та наявність підстав для його задоволення.

Згідно ч. 4 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

Керуючись ст.ст. 9, 71, 94, 159, 163, 183-2 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Стрийської об’єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області задовольнити повністю.

Стягнути коштів з рахунків Державного підприємства «Укроборонресурси» (код ЄДРПОУ 24967600) в рахунок погашення податкового боргу в сумі 477 520,63 грн.

Постанову звернути до негайного виконання.

Постанова набирає законної сили в порядку передбаченому ст. 254 КАС України та може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 КАС України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя Є.В. Аблов