Справа № 205/9032/16-а
Суддя: Шавула В. С.
Дата ухвалення: 2017-02-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

13.02.2017 Єдиний унікальний номер 205/9032/16-а
Провадження №2а/205/58/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2017 року м. Дніпро

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючої судді Шавули В.С.

за участю секретаря Романової А.О.

розглянувши у письмовому провадженні в м. Дніпропетровську адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора 1-ї роти 3-го батальйону Управління патрульної поліції в м. Запоріжжя Департаменту патрульної поліції Національної поліції України лейтенанта поліції ОСОБА_2 про визнання дій протиправними, скасування постанови про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач 02 грудня 2017 року звернувся до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська із даним адміністративним позовом (а.с.1-4).

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 19 листопада 2016 року інспектором поліції ОСОБА_2 винесено постанову серії АР № 159724 про накладення на нього адміністративного стягнення, передбаченого ч. 2 ст.122 КУпАП, у вигляд штрафу в сумі 425 грн.

У вказаній постанові зазначено, що позивач керуючи транспортним засобом «Voikswagen Tiguan», д/н НОМЕР_1, 19.11.2016 року о 12-50 год. В м. Запоріжжя по вул. Хортицьке шосе, 12, не подав сигнал світловими покажчиками повороту відповідного напрямку перед перестроюванням, чим порушив п.9.2 (б) ПДР України.

Позивач вважає вищезазначену постанову необґрунтованою та такою, що не відповідає нормам КУпАП, а дії інспектора неправомірними, у звязку з чим,вимушений був звернутись до суду з даним позовом, в якому просить визнати неправомірними дії інспектора 1-ї роти 3-го батальйону Управління патрульної поліції в м. Запоріжжя Департаменту патрульної поліції Національної поліції України лейтенанта поліції ОСОБА_2 щодо складання постанови серії АР № 159724 від 19.11.2016 року про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 425 грн. за порушення ч.2 ст. 122 КУпАП незаконними; постанову серії АР № 159724 від 19.11.2016 року про накладення адміністративного стягнення винесену інспектором 1-ї роти 3-го батальйону Управління патрульної поліції в м. Запоріжжя Департаменту патрульної поліції Національної поліції України лейтенанта поліції ОСОБА_2 скасувати, а провадження по справі про адміністративне правопорушення закрити.

Позивач в судове засідання не зявився. Про день, час та місце судового засідання повідомлявся у встановленому законом порядку. До суду надав письмову заяву, в якій просив справу розглядати без своєї присутності. Позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

Відповідач інспектор 1-ї роти 3-го батальйону Управління патрульної поліції в м. Запоріжжя ДПП Національної поліції України лейтенант поліції ОСОБА_2, в судове засідання не зявився. Про день, час та місце судового засідання повідомлявся у встановленому законом порядку, про що свідчить поштове повідомлення з відміткою про вручення адресату (а.с.13). Про причини своєї неявки не повідомив. Письмових заяв про розгляд справи без своєї присутності до суду не надавав.

Відповідно до ч.1 ст. 41 КАС України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Суд, вважає за можливе, у відповідності до частини 4 статті 128 КАС України, вирішити справу у відсутність осіб, що не зявились у судове засідання.

У відповідності до ч.2 ст. 19 Конституції України, державні органи та їх посадові особи діють у спосіб, в межах повноважень та на підставах, передбачених Конституцією України та Законами України.

Згідно п.1 ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження, зокрема, рішень субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони на підставі, в межах та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до ст. 11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

В ході судового розгляду встановлено, що постановою серії АР № 159724 від 19 листопада 2016 року інспектором 1-ї роти 3-го батальйону Управління патрульної поліції в м. Запоріжжя Департаменту патрульної поліції Національної поліції України лейтенанта поліції ОСОБА_2 на позивача накладено адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу в сумі 425,00 грн. (а. с.6).

Відповідно до зазначеної постанови, позивач 19 листопада 2016 року о 12 годині 50 хвилин в м. Запоріжжя по вул. Хортицьке шосе, 12, не подав сигнал світловим покажчиком повороту відповідного напрямку перед перестроюванням, чим порушив вимоги п.9.2. (б) ПДР України, за що передбачена відповідальність згідно ч.2 ст. 122КУпАП.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч. 2 ст.122 КУпАП передбачена відповідальність за порушення водіями транспортних засобів правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз'їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх пере обладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування водієм під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Статтею 7 КУпАП України встановлено, що провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязана зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні; чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують або обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При цьому ст. 251 КУпАП дано визначення поняття доказів, якими є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставин, що мають значення для правильного вирішення справи. Зі змісту наведеної правової норми випливає, що вказані дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показанням технічних приладів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

У відповідності до п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005р. №14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП. Зокрема, необхідно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник.

В силу ч.2 ст.71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачу було запропоновано надати суду всі докази правомірності своїх дій, однак останнім з цього приводу не було надано жодних доказів того, що його дії про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності є правомірними.

Враховуючи вищевикладене та аналізуючи здобуті по справі докази, суд приходить до висновку, що дії посадової особи, при розгляді справи про адміністративне правопорушення слід визнати неправомірними, а постанову серії АР № 159724 від 19.11.2016 року про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч. 2 ст.122 КУпАП, слід скасувати, а провадження по справі закрити.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 19,55 Конституції України, постановою Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005р. №14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті", ст.ст. 9, 10, 11, ч.2 ст.122, ст. 221 КУпАП, ст.ст.7, 8, 11, 17, 69, 71, 86, 104, 158, 159, 160-163, 167 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до інспектора 1-ї роти 3-го батальйону Управління патрульної поліції в м. Запоріжжя Департаменту патрульної поліції Національної поліції України лейтенанта поліції ОСОБА_2 про визнання дій протиправними, скасування постанови про адміністративне правопорушення, задовольнити.

Визнати неправомірними дії інспектора 1-ї роти 3-го батальйону Управління патрульної поліції в м. Запоріжжя Департаменту патрульної поліції Національної поліції України лейтенанта поліції ОСОБА_2 щодо винесення 19.11.2016 року постанови у справі про адміністративне правопорушення серії АР № 159724 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення в розмірі 425 гривень.

Постановуінспектора 1-ї роти 3-го батальйону Управління патрульної поліції в м. Запоріжжя Департаменту патрульної поліції Національної поліції України лейтенанта поліції ОСОБА_2 Юрійовичасерії АР № 159724від 19.11.2016 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП скасувати.

Провадження по адміністративній справі відносно ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП закрити.

В силу ч.2 ст. 171-2 КАС України, рішення місцевого загального суду як адміністративного суду у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності є остаточним і оскарженню не підлягає.

Суддя В.С. Шавула