Справа № 823/1510/16
Суддя: В.І. Орленко
Дата ухвалення: 2017-02-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2017 року справа № 823/1510/16

м. Черкаси

14 год. 15 хв.

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Орленко В.І.,

за участю секретаря Дудки Г.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси адміністративну справу за позовом приватного підприємства Колос Чигиринщини до Чигиринського районного управління юстиції Черкаської області, ОСОБА_1 районної державної адміністрації Черкаської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - товариство з обмеженою відповідальністю сільськогосподарське підприємство Нібулон, про визнання протиправним та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

До Черкаського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом звернулося приватне підприємство Колос Чигиринщини, в якому просить: визнати протиправним та скасувати рішення Чигиринського районного управління юстиції Черкаської області від 24 березня 2016 року №28905131 про державну реєстрацію права оренди земельної ділянки площею 3,7771 га, кадастровий номер :01:002:0700, розміщеної в адмінмежах Топилівської сільської ради Чигиринського району Черкаської області, що належить ОСОБА_2, за товариством з обмеженою відповідальністю сільськогосподарське підприємство Нібулон на підставі Договору оренди землі серія та номер: б/н від 24 березня 2010 р.

Позовні вимоги мотивовані тим, що рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно реєстраційної служби Чигиринського районного управління юстиції Черкаської області ОСОБА_3 від 24.03.2016 №28905131 неправомірно проведено державну реєстрацію права оренди ТОВ СП Нібулон.

Враховуючи те, що договір оренди землі №67 між ПП «Колос Чигиринщини» та ОСОБА_2 укладено 26.05.2011, таке право оренди було зареєстровано у встановленому законом порядку, то відповідно підстав для проведення державної реєстрації права оренди на спірну земельну ділянку за ТОВ СП «Нібулон» не було.

Договір оренди землі, укладений 24.03.2010 між ТОВ СП «Нібулон» та ОСОБА_2А, припинився 24 березня 2015 року, відтак, станом на момент прийняття державним реєстратором рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №28905131 від 24.03.2016 право оренди спірної земельної ділянки ТОВ СП «Нібулон» вже припинено.

Позивач належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду справи, в судове засідання не зявився, до суду надіслав клопотання про розгляд справи без участі представника позивача.

Відповідач ОСОБА_1 районна державна адміністрація Черкаської області, належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду справи, в судове засідання не зявився, до суду надіслав клопотання про розгляд справи без участі представника відповідача та письмові заперечення. Відповідно до письмових заперечень відповідача, ОСОБА_1 районна державна адміністрація не має жодного відношення до рішення Чигиринського районного управління юстиції від 24.03.2016 №28905131 про державну реєстрацію права оренди земельної ділянки площею 3,7771 га, кадастровий номер :01:002:0700, розміщеної в адмінмежах Топилівської сільської ради Чигиринського району Черкаської області, що належить ОСОБА_2, за товариством з обмеженою відповідальністю сільськогосподарське підприємство Нібулон на підставі Договору оренди землі серія та номер: б/н від 24 березня 2010 р.

Треті особи належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду справи, в судове засідання не зявилися, про причини неявки не повідомили.

Відповідно до ч. 1 статті 41 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 є власником земельної ділянки площею 3,7771 га, кадастровий номер :01:002:0700, що розташована в адмінмежах Топилівської сільської ради Чигиринського району Черкаської області (державний акт на право власності на земельну ділянку серія ЯИ №622834, виданий 04.02.2010 ОСОБА_1 районною державною адміністрацією).

26 травня 2011 року між ОСОБА_2 (Орендодавець) та приватним підприємством Колос Чигиринщини (Орендар) укладено договір оренди землі №67, згідно з яким Орендодавець надає, а Орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку площею 3,7771 га, кадастровий номер :01:002:0700, яка знаходиться в межах Топилівської сільської ради Чигиринського району Черкаської області (за межами населеного пункту), для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Договір зареєстрований у відділі Держкомзему у Чигиринському районі Черкаської області 04.08.2011.

27 липня 2015 року Сторонами укладено Додатковий договір до договору оренди землі №67 від 26.05.2011, за яким змінено розмір орендної плати, та продовжено строк дії Договору на 10 років. Зокрема, сторонами погоджено, що строк, визначений в цьому пункті Додаткового договору починає свій перебіг з моменту набрання чинності цим Додатковим договором та спливає через 10 років від дня його початку, тобто 27 липня 2025 року (останній день строку).

З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна №81099465 від 23.02.2017 вбачається:

- 09 березня 2016 року зареєстроване право приватної власності ОСОБА_2 на земельну ділянку, кадастровий номер :01:002:0700, підстава: держаний акт на право власності на земельну ділянку ЯИ №622834, виданий 04.02.2010 ОСОБА_1 районною державною адміністрацією;

- 09 березня 2016 року зареєстроване право оренди земельної ділянки, кадастровий номер №:01:002:0700, за приватним підприємством «Колос Чигиринщини», підстава внесення запису: рішення приватного нотаріуса Черкаського міського нотаріального округу ОСОБА_4 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №28955505 від 26.03.2016; підстава виникнення іншого речового права: договір оренди землі №67 від 26.05.2011;

- 03 лютого 2017 року зареєстроване право оренди земельної ділянки, кадастровий номер №:01:002:0700, за приватним підприємством «Колос Чигиринщини», підстава внесення запису: рішення приватного нотаріуса Черкаського міського нотаріального округу ОСОБА_5 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №33744229 від 07.02.2017; підстава виникнення іншого речового права: договір оренди землі б/н від 27.05.2016.

24 березня 2016 року державним реєстратором Чигиринського районного управління юстиції ОСОБА_3 прийнято рішення №28905131 про реєстрацію права оренди на спірну земельну ділянку за товариством з обмеженою відповідальністю сільськогосподарським підприємством «Нібулон»; підстава виникнення іншого речового права: договір оренди землі б/н від 24.03.2010, укладений між ТОВ СП «Нібулон» та ОСОБА_2

17 березня 2016 року до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесено запис №13842443 про реєстрацію права оренди земельної ділянки за товариством з обмеженою відповідальністю сільськогосподарським підприємством «Нібулон».

Вважаючи державну реєстрацію права оренди земельної ділянки за ТОВ СП «Нібулон» неправомірною, позивач оскаржує відповідне рішення до суду.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 4 ст. 124 Земельного кодексу України, передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем.

Статтею 125 Земельного кодексу України передбачено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Статтею 126 Земельного кодексу України передбачає, що право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Закон України від 01.07.2004 № 1952-IV "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" (далі - Закон № 1952) регулює відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, і спрямований на забезпечення визнання та захисту державою таких прав.

Відповідно до ст. 2 Закону № 1952 (в редакції Закону України від 26.11.2015 №834-VIII) державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Згідно з п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 4 Закону №1952 державній реєстрації прав підлягають, зокрема: право власності; речові права, похідні від права власності: право користування (сервітут); право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис); право забудови земельної ділянки (суперфіцій); право господарського відання; право оперативного управління; право постійного користування та право оренди (суборенди) земельної ділянки; право користування (найму, оренди) будівлею або іншою капітальною спорудою (їх окремою частиною), що виникає на підставі договору найму (оренди) будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини), укладеного на строк не менш як три роки; іпотека; право довірчої власності; інші речові права відповідно до закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону № 1952 організаційну систему державної реєстрації прав становлять: 1) Міністерство юстиції України та його територіальні органи; 2) суб'єкти державної реєстрації прав: виконавчі органи сільських, селищних та міських рад, Київська, Севастопольська міські, районні, районні у містах Києві та Севастополі державні адміністрації; акредитовані суб'єкти; 3) державні реєстратори прав на нерухоме майно (далі - державні реєстратори).

Зі змісту ч. 3 ст. 10 Закону №1952 вбачається, що державний реєстратор: 1) встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема: відповідність обов'язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення у випадках, передбачених законом; відповідність повноважень особи, яка подає документи для державної реєстрації прав; відповідність відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що містяться у Державному реєстрі прав, відомостям, що містяться у поданих документах; наявність обтяжень прав на нерухоме майно; наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин пов'язує можливість виникнення, переходу, припинення речового права, що підлягає державній реєстрації; 2) перевіряє документи на наявність підстав для зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення; 3) під час проведення державної реєстрації прав, що виникли в установленому законодавством порядку до 1 січня 2013 року, запитує від органів влади, підприємств, установ та організацій, які відповідно до законодавства проводили оформлення та/або реєстрацію прав, інформацію (довідки, копії документів тощо), необхідну для такої реєстрації, у разі відсутності доступу до відповідних інформаційних систем, документів та/або у разі, якщо відповідні документи не були подані заявником; 4) під час проведення державної реєстрації прав на земельні ділянки використовує відомості Державного земельного кадастру шляхом безпосереднього доступу до нього у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України; 5) відкриває та/або закриває розділи в Державному реєстрі прав, вносить до нього записи про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про об'єкти та суб'єктів таких прав; 6) присвоює за допомогою Державного реєстру прав реєстраційний номер об'єкту нерухомого майна під час проведення державної реєстрації прав; 7) виготовляє електронні копії документів та розміщує їх у реєстраційній справі в електронній формі у відповідному розділі Державного реєстру прав (у разі якщо такі копії не були виготовлені під час прийняття документів за заявами у сфері державної реєстрації прав); 8) формує документи за результатом розгляду заяв у сфері державної реєстрації прав; 9) формує та веде реєстраційні справи у паперовій формі; 10) здійснює інші повноваження, передбачені цим Законом.

Відповідно до ст. 18 Закон № 1952 державна реєстрація прав проводиться в такому порядку: 1) формування та реєстрація заяви в базі даних заяв; 2) прийняття документів, що подаються разом із заявою про державну реєстрацію прав, виготовлення їх електронних копій шляхом сканування (у разі подання документів у паперовій формі) та розміщення їх у Державному реєстрі прав; 3) встановлення черговості розгляду заяв про державну реєстрацію прав, що надійшли на розгляд; 4) перевірка документів на наявність підстав для зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав, зупинення державної реєстрації прав та прийняття відповідних рішень; 5) прийняття рішення про державну реєстрацію прав або про відмову в такій реєстрації; 6) відкриття (закриття) розділу в Державному реєстрі прав та/або внесення до Державного реєстру прав відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про об'єкти та суб'єктів цих прав; 7) формування інформації з Державного реєстру прав для подальшого використання заявником; 8) видача документів за результатом розгляду заяв у сфері державної реєстрації прав.

Згідно з ч. 2 ст. 18 Закону №1952 перелік документів, необхідних для державної реєстрації прав, та порядок державної реєстрації прав визначаються Кабінетом Міністрів України у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Частина 1 статті 24 Закону №1952 встановлює перелік підстав для відмови у державній реєстрації речових прав на нерухоме майно.

Згідно з ч. 5 ст. 24 Закону №1952 відмова в державній реєстрації прав з підстав, не передбачених частиною першою цієї статті, заборонена.

Вирішуючи спір, з огляду на аргументацію позивача, судом встановлено, що в провадженні Миколаївського окружного адміністративного суду перебувала адміністративна справа № 2а-4126/11/1470 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю сільськогосподарське підприємство "Нібулон" до відділу Держкомзему у Чигиринському районі Черкаської області про визнання протиправною бездіяльність та зобовязання вчинити певні дії.

Постановою Миколаївського окружного адміністративного суду від 06.06.2011 у справі № 2а-4126/11/1470 позов задоволено в повному обсязі: визнано протиправною бездіяльність відділу Держкомзему в Чигиринському районі Черкаської області, що полягає в не скасуванні державної реєстрації договорів оренди землі, зокрема, договору №331 від 30.08.2006 щодо земельної ділянки з кадастровим №:01:002:0700; зобовязано відділ Держкомзему в Чигиринському районі Черкаської області скасувати державну реєстрацію договорів оренди землі, в т.ч.: договору №331 від 30.08.2006 щодо земельної ділянки з кадастровим №:01:002:0700; визнано протиправною бездіяльність відділу Держкомзему в Чигиринському районі Черкаської області, що полягає в нездійсненні державної реєстрації договорів оренди землі, в т.ч.: від 24.03.2010 щодо земельної ділянки з кадастровим №:01:002:0700, який уклали ТОВ СП "НІБУЛОН" і власник земельної ділянки - ОСОБА_2; зобовязано відділ Держкомзему в Чигиринському районі Черкаської області здійснити державну реєстрацію договорів оренди землі: в т.ч. договір від 24.03.2010 щодо земельної ділянки з кадастровим №:01:002:0700, який уклали ТОВ СП "НІБУЛОН" і власник земельної ділянки - ОСОБА_2

На виконання вказаного рішення суду, державним реєстратором Чигиринського районного управління юстиції 24.03.2016 було здійснено державну реєстрацію права оренди на спірну земельну ділянку за товариством з обмеженою відповідальністю сільськогосподарським підприємством Нібулон.

З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна №81099465 від 23.02.2017 вбачається: 03 лютого 2017 року припинено право оренди ТОВ СП «Нібулон», підстава: договір про розірвання договору оренди землі б/н від 18.03.2016, укладений сторонами. Відомості внесено до реєстру 07.02.2017 на підставі рішення приватного нотаріуса Черкаського міського нотаріального округу ОСОБА_5 №33741614.

Кодексом адміністративного судочинства України (частина третя статті 2) передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Вирішуючи спір, суд враховує, що судовому захисту підлягають лише порушене право або інтерес особи, при чому такі порушення мають полягати у відповідних правових наслідках у вигляді зміни стану прав та обов'язків позивача або створення об'єктивних перешкод у реалізації законного інтересу відповідної особи, що унеможливлюють одержання особою того, на що вона вправі розраховувати в разі належної поведінки зобов'язаної особи. Лише в такому разі позовні вимоги можуть бути задоволені.

Враховуючи встановлені обставини справи, з огляду на те, що на момент розгляду справи судом фактично відсутній предмет спору у зв'язку з припиненням права оренди ТОВ СП «Нібулон» на спірну земельну ділянку, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні адміністративного позову.

На підставі викладеного, керуючись статтями 159-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана до Київського апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня проголошення постанови. У разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя В.І. Орленко

Повний текст постанови виготовлений 28.02.2017.