Справа № 820/6400/16
Суддя: Нуруллаєв І.С.
Дата ухвалення: 2017-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Харків

27 лютого 2017 р. Справа № 820/6400/16

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Нуруллаєва І.С.,

при секретарі судового засідання - Мараєвій О.В.,

за участю: представника позивача - Козловича С.М.,

представника позивача - Недашковського В.М.,

представника відповідача - Іхненко Я.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ВЕЗА-УКРАИНА" до Центральної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області про скасування податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "ВЕЗА-УКРАИНА", звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Центральної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області, в якому просить суд скасувати податкове повідомлення-рішення від 08.11.2016 року № Центральної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області.

В обґрунтування позову позивачем зазначено, що податкове повідомлення - рішення Центральної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області № від 08.11.2016 року, яке винесене на підставі висновків акту №4007/20-30-12-02-10/31632410 від 20.10.2016 року, ґрунтується на помилкових судженнях суб'єкта владних повноважень, оскільки прийняте з порушенням норм діючого законодавства України, що є підставою для його скасування.

Представники позивача в судове засідання прибули, позовні вимоги підтримали та просили суд задовольнити позов.

Представник відповідача Центральної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області у судове засідання прибув, проти заявленого позову заперечував з підстав викладених у письмових запереченнях проти позову.

Суд, вивчивши доводи позову та заперечень проти нього, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, виходить з таких підстав.

Судом встановлено, що позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "ВЕЗА-УКРАИНА", код ЄДРПОУ - 31632410, зареєстровано у відповідності до норм діючого законодавства як суб'єкт господарювання 01.07.2003 року та перебуває на обліку у Центральної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області.

Під час судового розгляду справи судом було встановлено, що підприємством позивача до контролюючого органу Центральної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області подано податкову декларацію з податку на додану вартість за серпень 2016 року від 19.09.2016 року.

Фахівцями контролюючого органу відповідно до п.200.10 ст. 200 Податкового кодексу України в порядку статті 76 розділу ІІ Кодексу, проведено камеральну перевірку, за результатами якої складено акт від 20.10.2016 року №4007/20-30-12-02-10/31632410 "Про результати камеральної перевірки даних, задекларованих у податковій звітності з податку на додану вартість щодо суми бюджетного відшкодування (а.с. 8-20).

Відповідно до висновків акту перевірки від 20.10.2016 року №4007/20-30-12-02-10/31632410 при відображенні ТОВ «ВЕЗА-УКРАИНА» у декларації за серпень 2016 року (від 19.09.2016 № з додатками) бюджетного відшкодування ПДВ у сумі 1200000 грн. (рядок 20.2 декларації) встановлено наступні порушення:

- пункту 187.1 статті 187, підпункту 192.1.1, пункту 192.1 статті 192, пункту 192.1 статті 192, пункту 192.3 статті 192, пункту 201.10 статті 201 Кодексу та пункту 11 підрозділу 2 розділу ХХ перехідних положень Кодексу, підпункту 8 пункту 3 розділу V «Порядку заповнення податкової декларації» Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 28.01.2016 р. № 21 із змінами і доповненнями, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 29 січня 2016 року за №159/28289, та пункту 3 Порядку ведення реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2010 р. №1246, в результаті чого занижено суму податкових зобов'язань з ПДВ (р.9 декларації) на загальну суму ПДВ у розмірі 21083 грн.,

- пункту 198.6 статті 198 розділу V Кодексу, в результаті чого завищено суму податкового кредиту з ПДВ на загальну суму ПДВ у розмірі 8,33 грн.,

- пункту 200.1. статті 200, пункту 200.4. статті 200 Кодексу та підпункту 4 пункту 5 розділу V Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 28.01.2016 р. № 21 із змінами і доповненнями, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 29 січня 2016 року за №159/28289, в результаті чого, завищено суму від'ємного значення ПДВ, яке підлягає бюджетному відшкодуванню (рядок 20.2 та 20.2.1 декларації з ПДВ за серпень 2016 року) на суму ПДВ у розмірі 198027 грн.

Як зазначено в акті від 20.10.2016 року №4007/20-30-12-02-10/31632410 вказані порушення призвели до заниження значення рядку 21 декларації з ПДВ за серпень 2016 року на суму ПДВ у розмірі 176936 грн.

На підставі висновків акту від 20.10.2016 року №4007/20-30-12-02-10/31632410 контролюючим органом винесено податкове повідомлення-рішення від 08.11.2016 року № у зв'язку з встановленням порушення підпункту б пункту 200.4 статті 200 Податкового кодексу України та зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість у розмірі 198027,00 та застосовано штрафні (фінансові) санкції 99013,50 грн (а.с. 21).

Суд зазначає, що положеннями пп. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20 Податкового Кодексу України визначено, що контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Відповідно до п. п. 75.1.1 п. 75.1, ст. 75 Податкового Кодексу України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Порядок проведення камеральної перевірки визначений ст. 76 Податкового кодексу України, зокрема, відповідно до п.76.1 ст.76 ПК України камеральна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу без будь-якого спеціального рішення керівника його заступника або уповноваженої особи) такого органу або направлення на її проведення; камеральній перевірці підлягає вся податкова звітність суцільним порядком; згода платника податків на перевірку та його присутність під час проведення камеральної перевірки не обов'язкова.

Під час судового розгляду справи судом встановлено, що ТОВ "ВЕЗА-УКРАИНА" в податковій декларації з ПДВ за серпень 2016 задекларовано до відшкодування на рахунок платника у банку (рядок 20.2.1 декларації) суму ПДВ у розмірі 1200000 грн., яку, згідно з таблицею 2 додатку 3 «Розрахунок суми бюджетного відшкодування (Д3)» до декларації з ПДВ за серпень 2016, сформовано за рахунок від'ємного значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту звітного (податкового) періоду липень 2016 на суму ПДВ у розмірі 598987,00 грн. та серпень 2016 на суму ПДВ у розмірі 601013 грн (а.с. 88-89).

Також платником до рядку 16.1 податкової декларації за серпень 2016 року, згідно вимог частини 7 підпункту 4 пункту 5 розділу V «Порядку заповнення податкової декларації» порядку заповнення і подання податкової звітності з ПДВ, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 28.01.2016 року №21 зі змінами і доповненнями, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 29.01.2016 №159/28289, перенесено значення рядка 21 («сума від'ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (рядок 19.1 + рядок 20.3 декларації 0110) (рядок 19 декларації 0121-0123, 0130) (переноситься до рядка 16.1 декларації наступного звітного періоду)») податкової декларації з ПДВ за липень 2016 у сумі 401131,00 грн.

За наявними в матеріалах справи доказами встановлено, що підприємством позивача при заповненні додатку 2 до податкової декларації з ПДВ за липень 2016 «Довідка про суму від'ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду (Д2)», від'ємне значення (рядок 21) сформовано за рахунок: від'ємного значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту за липень 2016 на суму ПДВ у розмірі 400960 грн.; залишку суми помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань з ПДВ станом на 01 липня 2015, яке відповідно до підпункту 3 пункту 34 підрозділу 2 розділу XX ПК України було збільшено значення реєстраційної суми, визначеної п. 2001.3 ст. 2001 розділу V Кодексу, та на яке було збільшено суму від'ємного значення, сформованого за результатами звітного періоду за липень 2015 року/III квартал 2015 року на суму ПДВ у розмірі 171 грн., яке в податковій декларації за серпень 2016 року залишається у відповідному полі додатку 2 до декларації.

При цьому ТОВ "ВЕЗА-УКРАИНА" у Таблиці 2 Додатку 3 «Розрахунок суми бюджетного відшкодування (ДЗ)» до податкової декларації за серпень 2016 задекларувало від'ємне значення з періодом виникнення липень 2016, яке підлягає бюджетному відшкодуванню, на суму ПДВ 598987,00 грн.

З наданих представником відповідача під час судового розгляду справи пояснень судом встановлено, що сума фактичного залишку від'ємного значення ПДВ у ТОВ "ВЕЗА-УКРАИНА" з періодом виникнення липень 2016, що зараховано до складу податкового кредиту звітного періоду (р. 16.1 декларації) за серпень 2016, становить 400960 грн., а отже різниця складає суму завищення бюджетного відшкодування 198027 грн. У зв'язку з встановленням зазначених обставин зменшено суми ПДВ, яка підлягає бюджетному відшкодуванню за серпень 2016 року на суму 198027 грн.

Крім того, представником позивача було надано пояснення під час судового розгляду справи та вказано, що дійсно під час заповнення Таблиці 2 додатку 3 до декларації з ПДВ за серпень 2016 року було допущено помилок.

Суд зазначає, що відповідно до п. 200.1 ст. 200 Податкового кодексу України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Згідно з п. 200.4. ст. 200 Податкового кодексу України при від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума:

а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу -

б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації,

в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Підпунктом 4 пункту 5 розділу V Порядку заповнення і подання податкової звітності з ПДВ, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 28.01.2016 №21 зі змінами і доповненнями, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 29.01.2016 №159/28289 визначено, що «Сума від'ємного значення (рядок 20 у декларації):

- зараховується у зменшення суми податкового боргу, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до Кодексу), в частині, що не перевищує суми, обчисленої відповідно до пункту 200 1.3 статті 200 1 розділу V Кодексу на момент подання податкової декларації (відображається у рядку 20.1);

- підлягає бюджетному відшкодуванню (відображається у рядку 20.2): на рахунок платника у банку (відображається у рядку 20.2.1) та/або у рахунок сплати грошових зобов'язань або погашення податкового боргу з інших платежів, що сплачуються до Державного бюджету України (відображається у рядку 20.2.2).

Платники податку, які відповідно до статті 200 розділу V Кодексу мають право на бюджетне відшкодування податку на додану вартість, здійснюють розрахунок бюджетного відшкодування та додають до декларації 0110 (Д3) (додаток 3) та (Д4) (додаток 4).

Розрахунок суми бюджетного відшкодування здійснюється в межах суми, обчисленої відповідно до пункту 200 1.3 статті 200 1 розділу V Кодексу на момент подання податкової декларації, за вирахуванням від'ємного значення поточного звітного (податкового) періоду, зарахованого у зменшення суми податкового боргу з податку на додану вартість.

Значення рядка 3 таблиці 1 (Д3) (додаток 3) переноситься до рядка 20.2 декларації 0110; зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

При заповненні рядка 20.2 обов'язковим є подання (Д3) (додаток 3) та (Д4) (додаток 4).

Залишок від'ємного значення після вирахування суми податкового боргу та суми бюджетного відшкодування (рядок 20 - рядок 20.1 - рядок 20.2) відображається у рядку 20.3.

З врахуванням вище зазначених норм та з врахуванням обставин справи суд приходить до висновку про відсутність у діях відповідача під час складення акту перевірки та винесення оскаржуваного податкового повідомлення-рішення порушень вимог чинного законодавства, на які посилається позивач.

Отже, з врахуванням встановлених під час судового розгляду справи обставин, суд приходить до висновку про правомірність винесеного контролюючим органом податкового повідомлення-рішення від 08.11.2016 року №, а отже позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Згідно з ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 3 статті 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Розподіл судових витрат здійснити в порядку ст. 94 КАС України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.159-163, 167, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд ,-

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю "ВЕЗА-УКРАИНА" до Центральної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області про скасування податкового повідомлення-рішення - відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови виготовлено 06 березня 2017 року.

Суддя Нуруллаєв І.С.