Справа № 731/552/16-а
Суддя: Троян Н.М.
Дата ухвалення: 2017-02-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 731/552/16-а Головуючий у 1-й інстанції: Моцьор О.В.
Суддя-доповідач: Троян Н.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 лютого 2017 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Троян Н.М.,

суддів - Бужак Н.П., Твердохліб В.А.,

за участю секретаря - Рейтаровської О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві, без фіксації судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, апеляційну скаргу Варвинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Чернігівської області на постанову Варвинського районного суду Чернігівської області від 18 січня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Варвинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Чернігівської області про визнання неправомірними дій та зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И Л А :

У грудні 2016 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив: визнати дії Варвинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України щодо припинення виплати пенсії позивачу як інваліду третьої групи, з 13 січня 2016 року неправомірними та дискримінаційними, і зобов'язати Варвинське об'єднане управління Пенсійного фонду України поновити виплату пенсії позивачу як інваліду третьої групи, з 13 січня 2016 року в повному обсязі.

Постановою Варвинського районного суду Чернігівської області від 18 січня 2017 року адміністративний позов задоволено частково.

Визнано дії Варвинського об'єднаного управління Пенсійного фонду УкраїниЧернігівської області щодо невиплати пенсії ОСОБА_2 з 19 червня 2016 року неправомірними.

Зобов'язано Варвинське об'єднане управління Пенсійного фонду України Чернігівської області поновити нарахування та виплату пенсії ОСОБА_2 відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» як інваліду 3 групи з 19 червня 2016 року.

Позовні вимоги ОСОБА_2 до Варвинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Чернігівської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання поновити виплату пенсії по інвалідності за період з 13 січня 2016 року по 18 червня 2016 року залишено без розгляду.

Відповідач, не погоджуючись із зазначеною постановою, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить суд скасувати постанову та прийняти нову, якою у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Згідно до частини четвертої ст. 196 Кодексу адміністративного судочинства України, неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Відповідно до частини першої ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та апеляційну скаргу, колегія суддів вважає, що скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_2 з 13 січня 2016 року перебуває на обліку у Варвинському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України, та їй призначено пенсію як інваліду третьої групи інвалідності внаслідок загального захворювання відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (а.с. 11).

З 01 червня 2010 року по даний час позивач працює на посаді головного спеціаліста відділу бухгалтерського обліку та звітності в Управлінні соціального захисту населення Варвинської районної державної адміністрації, що підтверджується довідкою Управління соціального захисту населення Варвинської районної державної адміністрації №05-49/3266 від 19.12.2016 та копією трудової книжки (а.с. 14-18).

Однак, з 13 січня 2016 року Варвинським об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України Чернігівської області пенсія ОСОБА_2 по інвалідності не виплачується.

07 грудня 2016 року позивач звернувся до відповідача з заявою про відновлення йому виплати пенсії по інвалідності (а.с. 9).

Листом від 12.12.2016 №39/Б-2 відповідач повідомив, що згідно з частиною четвертою статті 37 Закону України «Про державну службу» тимчасово, по 31 грудня 2016 року, особам, які працюють на посадах та на умовах, передбачених Законом України «Про державну службу», пенсії, призначені відповідно до законодавства України, не виплачуються. Однак, після звільнення з роботи виплата пенсії поновлюється в повному обсязі (а.с. 10).

Вважаючи порушенням своїх прав з боку пенсійного органу та з метою їх відновлення пенсіонер звернувся за захистом до суду.

Задовольняючи позовні вимоги частково, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки з 01.06.2015 на позивача не поширюються встановлені частиною першої ст. 47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (в редакції Закону від 02.03.2015 №213-VIII) обмеження щодо виплати пенсії, адже з 01 червня 2015 року робота на займаній позивачем посаді не дає права на призначення пенсії або щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених спеціальними Законами, відтак з 19 червня 2016 року виплата пенсії, призначеної позивачу відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», підлягає відновленню у зв'язку з відсутністю підстав для її невиплати.

Колегія суддів не може погодитись з висновком суду першої інстанції, з огляду на наступні обставини.

У відповідності до частини четвертої ст.37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 №3723-XII (в редакції, що діяла до 01.04.2015) пенсія, призначена відповідно до цієї статті, в період роботи на посадах, які дають право на призначення пенсії в порядку і на умовах, передбачених цим Законом, законами України «Про статус народного депутата України», «Про прокуратуру», «Про наукову і науково-технічну діяльність», виплачується у розмірі, обчисленому відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», а після звільнення з таких посад - у розмірі, обчисленому відповідно до цього Закону. Максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

З 01 квітня 2015 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 №213-VIII (Закон №213-VIII), яким внесено зміни до ряду законів, зокрема до Закону України «Про державну службу».

Згідно з п. 5 Закону №213-VIII у статті 37 Закону України «Про державну службу» частину четверту замінено частинами такого змісту: «Тимчасово, у період з 1 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року: особам, на яких поширюється дія цього Закону (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»), у період роботи на посадах, які дають право на призначення пенсії/щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених цим Законом, законами України «Про статус народного депутата України», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», пенсії, призначені відповідно до цієї статті, не виплачуються. Після звільнення з роботи виплата пенсії відповідно до цього Закону поновлюється.

Крім того, Законом України від 24 грудня 2015 року №911-VІІІ вказану норму в частині строків викладено в іншій редакції: тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року: особам (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи, ветеранів військової служби та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»), які працюють на посадах та на умовах, передбачених цим Законом, законами України «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», призначені пенсії / щомісячне довічне грошове утримання не виплачуються.

Згідно п. 1 Прикінцевих положень Закону №911-VIII цей Закон набирає чинності з 01 січня 2016 року.

При цьому, пунктом 2 Прикінцевих положень Закону №213-VIII встановлено, що порядок виплати пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) працюючим пенсіонерам, встановлений цим Законом, поширюється на пенсіонерів (отримувачів щомісячного довічного грошового утримання) незалежно від часу призначення пенсії.

Разом з тим, позивач по даний час займає посаду державного службовця, яка в майбутньому (при наявності достатнього стажу) давала б йому на призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу», а тому на нього розповсюджується дія статті 47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» у чинній редакції і встановлені цією нормою обмеження.

Так, Законом №911-VIII абзаци 2 та 3 частини першої ст.47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV від 09.07.2003 викладений в такій редакції: «Тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року: особам (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»), які працюють на посадах та на умовах, передбачених законами України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», призначені пенсії / щомісячне довічне грошове утримання не виплачуються. Після звільнення з роботи виплата пенсії відповідно до цього Закону поновлюється».

Враховуючи те, що позивач обіймає посаду державного службовця, яка дає право на призначення пенсії на умовах, передбачених Законом України «Про державну службу», колегія суддів приходить до висновку, що відповідач з урахуванням приписів Закону №213-VIII та Закону №911-VIII правомірно не здійснює позивачу виплату пенсії з 13.01.2016.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалах Вищого адміністративного суду України від 23.06.2016 (справа №К/800/39865/15), від 16.06.2016 (справа №К/800/6768/16).

На вказані обставини суд першої інстанції уваги не звернув та помилково задовольнив позовні вимоги.

Крім того, посилання суду першої інстанції як на підставу відновлення з 01.06.2015 пенсії на п. 5 «Прикінцеві положення» Закону №213-VIII, відповідно до якого у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», «Про статус народного депутата України», «Про Кабінет Міністрів України», «Про судову експертизу», «Про Національний банк України», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про дипломатичну службу», Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України, колегією суддів не приймається до уваги, оскільки вказаний пункт не містить приписів щодо відновлення виплати всіх пенсій, у тому числі спеціальних.

Також висновки суду першої інстанції про те, що починаючи з 01 червня 2015 року посада, на якій працює позивач, не дає права на призначення пенсії в порядку та на умовах, передбачених Законом України «Про державну службу», а тому підстави для невиплати йому пенсії відсутні, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки положення частини четвертої ст.37 Закону України «Про державну службу» чітко визначає, що підставою для тимчасової невиплати пенсії є період роботи на посадах та на умовах, передбачених Законом України «Про державну службу», а не право на призначення пенсії.

Згідно частини першої ст. 159 Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення повинно бути законним та обґрунтованим.

Відповідно до статті 202 Кодексу адміністративного судочинства України, підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є: 1) неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання, а так само розгляд і вирішення справи неповноважним судом; участь в ухваленні постанови судді, якому було заявлено відвід на підставі обставин, які викликали сумнів у неупередженості судді, і заяву про його відвід визнано судом апеляційної інстанції обґрунтованою; ухвалення чи підписання постанови не тим суддею, який розглянув справу.

Оскільки, судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, в зв'язку з цим виникає необхідність у частковому задоволенні апеляційної скарги та відповідно у скасуванні постанови Варвинського районного суду Чернігівської області від 18 січня 2017 року в частині задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 41, 160, 167, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Варвинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Чернігівської області - задовольнити частково.

Постанову Варвинського районного суду Чернігівської області від 18 січня 2017 року - скасувати в частині задоволення позовних вимог.

Прийняти нову постанову, якою у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 до Варвинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Чернігівської області про визнання неправомірними дій та зобов'язання вчинити певні дії - відмовити в частині задоволення позовних вимог.

В решті постанову Варвинського районного суду Чернігівської області від 18 січня 2017 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку та строки, передбачені ст. 212 КАС України.

Головуючий суддя: Н.М.Троян

Судді: Н.П.Бужак,

В.А. Твердохліб

Головуючий суддя Троян Н.М.

Судді: Бужак Н.П.

Твердохліб В.А.