Справа № 806/1772/16
Суддя: Майор Г.І.
Дата ухвалення: 2017-02-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Семенюк М.М.
Суддя-доповідач:Майор Г.І.
УХВАЛА

"28" лютого 2017 р. Справа № 806/1772/16

Суддя Житомирського апеляційного адміністративного суду Майор Г.І., розглянувши клопотання про поновлення строку подання апеляційної скарги Державної фіскальної служби України на постанову Житомирського окружного адміністративного суду від "24" жовтня 2016 р. у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Сас-буд" до Державної фіскальної служби України про визнання протиправною бездіяльність та зобов'язання вчинити дії , -

ВСТАНОВИВ:

Державною фіскальною службою України подано апеляційну скаргу на постанову Житомирського окружного адміністративного суду від 24.10.2016.

Разом з апеляційною скаргою відповідачем подано клопотання про поновлення строку, яке обґрунтоване тим, що останнім вже подавалась апеляційна скарга на це ж рішення, однак ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 20.12.2016 апеляційна скарга залишена без руху, у зв'язку з несплатою судового збору, в подальшому ухвалою суду від 01.02.2017 апеляційну скаргу повернуто заявнику. 03.02.2017 ДФС здійснено оплату судового збору. Вказує, що сплата судового збору була здійснена після відкриття асигнувань відповідно до обсягів, затверджених Тимчасовим кошторисом ДФС на 2017 рік.

Розглянувши клопотання, перевіривши підстави для поновлення строку, які зазначено особою, яка подала апеляційну скаргу, суд приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

За приписами ст.102 КАС України пропущений з поважних причин процесуальний строк, встановлений законом, може бути поновлений за клопотанням особи, яка бере участь у справі.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини (у справах "Осман проти Сполученого королівства" від 28.10.1998 р. та "Креуз проти Польщі" від 19.06.2001 р.) виходить з того, що реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух, а право на право на доступ до суду, закріплене у 6 § 1 Конвенції, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання. Держави-учасниці користуються у цьому питанні певною свободою розсуду.

Однак Суд повинен прийняти в останній інстанції рішення щодо дотримання вимог Конвенції; він повинен переконатись у тому, що право доступу до суду не обмежується таким чином чи такою мірою, що сама суть права буде зведена нанівець. Крім того, подібне обмеження не буде відповідати ст. 6 § 1, якщо воно не переслідує легітимної мети та не існує розумної пропорційності між використаними засобами та поставленою метою (див. Prince Hans-Adam II of Liechtenstein v. Germany).

Як убачається з матеріалів справи, скаржником пропущено строк на апеляційне оскарження з поважних причин, а тому клопотання є обґрунтованим, а строк на апеляційне оскарження підлягає поновленню.

Керуючись ст. ст. 102, 186, 197 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання Державній фіскальній службі України задовольнити.

Поновити Державній фіскальній службі України пропущений строк на апеляційне оскарження на постанову Житомирського окружного адміністративного суду від "24" жовтня 2016 р.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Г.І. Майор

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2- відповідачу/відповідачам: Державна фіскальна служба України Львівська площа,8,м.Київ,04655

- ,