Справа № 721/78/17
Суддя: Пилип'юк І. В.
Дата ухвалення: 2017-03-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 721/78/17
Провадження №2-а/713/42/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.03.2017 м. Вижниця

Суддя Вижницького районного суду Чернівецької області Пилипюк І.В., розглянувши в порядку скороченого провадження адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Путильському районі Чернівецької області, про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити певні дії,-

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до УПФ України в Путильському районі Чернівецької області про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити певні дії.

Просив визнати дії Управління Пенсійного Фонду України в Путильському районі Чернівецької області щодо неправильного призначення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі 80% заробітної плати без визначення загального стажу роботи на посаді судді, не врахування слідчого стажу - (10 років 7 місяців 24 дні), половини строку навчання у Київській вищій школі МВС СРСР ім. Ф. Дзержинського у період з 26.07.1985 року по 28.07.1988 року (1 рік 8 місяців 1 день) та календарного періоду проходження строкової військової служби в армії з 09.11.1976 року по 24.11.1978 року (2 роки 15 днів) - неправомірними.

Просив зобовязати Управління Пенсійного Фонду України в Путильському районі Чернівецької області зарахувати вказаний стаж, нараховувати і виплачувати щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці у розмірі 90% суддівської винагороди без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання починаючи з 05.10.2016 року.

Свої позовні вимоги обґрунтовував тим, що відповідно до Указу Президента України №1472/2003 від 20.12.2003 року його було призначено на посаду судді Путильського районного суду Чернівецької області. Постановою Верховної Ради України 1632-УІ від 08.10.2008 року обрано на посаду судді Путильського районного суду Чернівецької області безстроково.

22.09.2016 року Постановою Верховної Ради України №1600-УІІІ його звільнено з посади судді у звязку з поданням заяви про відставку. Наказом №11-к від 04.10.2016 року був відрахований зі штату Путильського районного суду Чернівецької області.

05.10.2016 року подав до УПФ України в Путильському районі Чернівецької області заяву про призначення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з пакетом документів у відповідності до Постанови Управління Пенсійного Фонду України №3-1 від 25.01.2008 року (із змінами).

Після отримання відповіді та документів на запит з УПФ України в Путильському районі, з протоколу від 29.11.2016 року №379 стало відомо, що йому встановлено 80% щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, однак не визначено загальний стаж роботи на посаді судді, не зараховано слідчого стажу, половину періоду навчання на денному відділенні юридичного закладу та календарний період проходження строкової військової служби.

Стверджував, що у протоколі від 29.11.2016 року №379 відповідач визначив тільки загальний стаж роботи, який ніякого відношення не має до призначення розміру відсотків щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

Зазначав, що у грудні 2013 року після десяти років стажу роботи на посаді судді із врахуванням слідчого стажу уже мав право на отримання 80% щомісячного довічного грошового утримання згідно із ЗУ «Про статус суддів» від 15.12.1992 року №2862-ХІІ та ЗУ «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010 року №2453-УІ, але продовжував працювати на посаді голови Путильського районного суду Чернівецької області до 22.09.2016 року.

Вважає, що його стаж роботи на посаді судді визначається згідно ЗУ «Про статус суддів» від 15.12.1992 року (із змінами та доповненнями станом на 20.03.2002 року) від 15.12.1992 року (із змінами та доповненнями станом на 20.03.2002 року) де в абзаці другому ч.4 ст.43 визначено, що до стажу роботи, який дає право на відставку судді та отримання щомісячного довічного грошового утримання зараховується також стаж на посадах…. прокурорів і слідчих, за умови наявності стажу роботи на посаді судді не менше 10 років», а ч.4 ст.43 цього Закону передбачає, що за кожний повний рік роботи понад 20 років на посаді судді розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не більше ніж 90% заробітку судді без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання.

Оскільки ЗУ «Про статус суддів» від 15.12.1992 року (із змінами та доповненнями станом на 20.03.2002 року) втратив чинність у звязку з прийняттям нового ЗУ «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010 року №2453-УІ, в пункті 11 Перехідних положень цього Закону визначено, що судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, яке діяло на день набрання чинності цим Законом.

Посилався на п.4 резолютивної частини рішення Конституційного Суду України від 08.06.2016 року №4-рп/2016 яким встановлено, що «Щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 80 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не може бути більшим ніж 90 відсотків заробітної плати судді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання».

Вважає, що станом на 20.12.2013 року у нього був наявний стаж роботи на посаді судді 20 років, який давав право на відставку та призначення щомісячного довічного грошового утримання у розмірі 80 відсотків, однак після здобуття цього права, продовжував працювати на посаді судді Путильського районного суду до 22.09.2016 року, тобто понад 20 років.

Також зазначає, що на підставі Постанови Кабінету Міністрів України від 03.09.2005 року №865 «Про оплату праці та щомісячне грошове утримання суддів» (із змінами від 11.08.2008 року №545), яким доповнено пункт 3-1 новим абзацом відповідно якого: «До стажу роботи, що дає судді право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, за умови роботи на посаді судді не менше 10 років, зараховується, крім стажу трудової діяльності, визначеної законом, половина строку навчання за денною формою у вищих юридичних навчальних закладах, на юридичних факультетах вищих навчальних закладів та календарний період проходження строкової військової служби».

Ухвалою судді від 08.02.2017 року відкрито скорочене провадження у відповідності до положень ст.183-2 КАС України.

Копію ухвали про відкриття скороченого провадження разом з копією позовної заяви і доданими до неї матеріалами представник відповідача отримав 14.02.2017 року.

На виконання ухвали у встановлений термін, 24.02.2017 року представник відповідача направив до суду заперечення на позов, в якому просив суд відмовити в задоволенні позову громадянину ОСОБА_2, а не позивачу ОСОБА_1 Крім того відповідач подав до суду клопотання про розгляд справи за загальними правилами КАСУ.

Передбачених ч.4 ст.183-2 КАС України підстав для проведення судового засідання за загальними правилами КАС України, судом не встановлено.

Відповідно до п.4 ч.5 ст.183-2 КАС України справа повинна бути розглянута у порядку скороченого провадження не пізніше п'яти днів з дня подання відповідачем заперечення проти позову.

Відповідно до ч.4 ст.183-2 КАС України суддя розглядає справу в порядку скороченого провадження без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі.

Суд, вивчивши письмові докази по справі, оцінивши повідомлені сторонами обставини своїх вимог та заперечень, на підставі аналізу встановлених фактичних обставин справи і відповідних їм правовідносин, вважає, що є достатньо підстав для прийняття законного судового рішення про задоволення вимог позивача, виходячи з такого.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Згідно ч.2 ст.2 КАС України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.72 цього Кодексу.

Даний спір за участю Управління пенсійного фонду України в Путильському районі, суб'єкта владних повноважень (п.7 ч.1 ст.3 КАС України) є публічно-правовим і його вирішення згідно п.1 ч.1 ст.17 КАС України, належить до компетенції адміністративних судів України, оскільки відповідач, суб'єкт владних повноважень реалізовував у спірних правовідносинах надані йому чинним законодавством управлінські функції щодо соціального захисту населення.

Відповідно до ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Судом установлено, що позивач ОСОБА_1 народився 01.05.1958 року, що підтверджується копією паспорта серія КТ 110641, виданого 10.09.2013 року Путильським РС УДМС України в Чернівецькій області.

20.12.2003 року Указом Президента України №1472/2003 ОСОБА_1 призначено на посаду судді Путильського районного суду Чернівецької області.

08.10.2009 року Постановою Верховної Ради України №1632-VІ ОСОБА_1 обрано на посаду судді Путильського районного суду Чернівецької області безстроково.

22.09.2016 року Постановою Верховної Ради України №1600-VІІІ ОСОБА_1 звільнено з посади судді у звязку з поданням ним заяви про відставку.

04.10.2016 року наказом голови Путильського районного суду Чернівецької області №11-к ОСОБА_1 відраховано зі штату Путильського районного суду Чернівецької області у звязку із звільненням за його заявою про відставку.

05.10.2016 року ОСОБА_1 подав до Управління Пенсійного фонду України в Путильському районі Чернівецької області заяву про призначення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

Згідно довідки ТУДСА України в Чернівецькій області №29 від 04.10.2016 року про заробітну плату для обчислення щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці; подання голови Путильського районного суду Чернівецької області №468 від 05.10.2016 року про встановлення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці; розрахунку стажу роботи судді, який дає право на відставку та на отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці №469, виданого 05.10.2016 року головою Путильського районного суду Чернівецької області; копії військового квитка ОСОБА_1 серія НК №3744513 від 09.11.1976 року; копії диплома серія РВ №640090 від 28.07.1988 року - загальний стаж роботи ОСОБА_1 станом на 04.10.2016 року становив 30 років 04 місяці 22 дні, у тому числі: 12 років 9 місяців 16 днів стажу роботи на посаді судді з 20.12.2003 року по 04.10.2016 року; 10 років 7 місяців 24 дні стаж роботи на посаді слідчого - з 01.10.1990 року по 24.05.2001 року; 1 рік 8 місяців 1 день - половина періоду навчання на денному відділенні у Київській вищій школі МВС СРСР ім. Ф. Дзержинського - з 26.07.1985 року по 28.07.1988 року; 2 роки 15 днів - календарний період проходження строкової військової служби в армії з 09.11.1976 року по 24.11.1978 року.

Рішенням №2437/0/15-16 від 19.09.2016 року «Про внесення подання до Верховної ради України про звільнення ОСОБА_1 з посади судді Путильського районного суду Чернівецької області у зв'язку з поданням заяви про відставку» Вища рада юстиції встановила, що ОСОБА_1 на час розгляду заяви має 12 років 8 місяців стажу роботи на посаді судді та 14 років 2 місяці стажу, який складається з проходження строкової військової служби в Збройних Силах СРСР з листопада 1976 року по листопад 1978 року, половини строку навчання в Київській вищій школі МВС ім. Ф.Е. Дзержинського з липня 1985 року по липень 1988 року, та роботи на посадах слідчого, старшого слідчого відділу внутрішніх справ Сторожинецького райвиконкому Чернівецької області з жовтня 1990 року по вересень 1993 року, заступника начальника відділу по слідству - начальника слідчого відділення Сторожинецького РВ УМВС України в Чернівецькій області з вересня 1993 року по лютий 2000 року, слідчого організаційно-методичної групи слідчого управління УМВС України в Чернівецькій області з лютого 2000 року по травень 2001 року. Загальний стаж роботи судді Дідуха Д.В. становить 26 років 10 місяців, що дає йому право на звільнення з посади судді у відставку.

Згідно протоколу УПФ України в Путильському районі №379 від 29.11.2016 року ОСОБА_1 до загального стажу 37 років 5 місяців 23 дні зараховано: стаж судді 12 років 9 місяців 16 днів; стаж слідчого 10 років 7 місяців 24 дні; військова служба 2 роки 16 днів; страховий стаж з 01.07.2000 року 13 років 8 місяців 6 днів; загальний стаж після 2004 року 12 років 9 місяців.

12.12.2016 року ОСОБА_1 звернувся до відповідача із заявою, в якій просив здійснити перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці згідно з чинним законодавством та надав довідку ТУДСА України в Чернівецькій області №45 від 07.12.2016 року.

Згідно довідки ТУ ДСА України в Чернівецькій області №45 від 07.12.2016 року про заробітну плату для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці заробітна плата, яка враховується при призначенні (перерахунку) щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці станом на 01.12.2016 року склала 28800,00 грн., у тому числі: оклад - 16000,00 грн.; надбавки доплати за вислугу років (70%) 11200,00 грн., доплата за перебування на адміністративній посаді 1600,00 грн.

Листом №9/Д-11 від 23.12.2016 року Управління пенсійного фонду України в Путильському районі відмовило позивачу у перерахунку пенсії, оскільки ЗУ «Про судоустрій та статус суддів» №2453-VІ від 07.07.2010 року втратив чинність 30.09.2016 року (крім окремих положень) у зв'язку з набуттям чинності ЗУ «Про судоустрій та статус суддів» №1402-VІІІ від 02.06.2016 року.

Таку ж відповідь надано УПФ України в Путильському районі листом №4015/02 від 27.12.2016 року на запит адвоката ОСОБА_3 №07/13-077вих.-16 від 22.12.2016 року.

Дії УПФ України в Путильському районі Чернівецької області щодо визначення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі 80% заробітної плати без визначення загального стажу роботи на посаді судді, не зарахування слідчого стажу, половини періоду навчання на денному відділенні юридичного закладу та календарного періоду проходження строкової військової служби позивач вважає неправомірними, що стало підставою звернення до суду.

Стаж роботи ОСОБА_1 на посаді судді визначається згідно Закону України «Про статус суддів» від 15.12.1992 року (із змінами та доповненнями станом на 20.03.2002 року).

У абзаці другому ч.4 ст.43 ЗУ «Про статус суддів» від 15.12.1992 року (із змінами та доповненнями станом на 20.03.2002 року) передбачено, що до стажу роботи, який дає право на відставку судді та отримання щомісячного довічного грошового утримання зараховується також стаж на посадах…. прокурорів і слідчих, за умови наявності стажу роботи на посаді судді не менше 10 років», а у абзаці першому ч.4 ст.43 цього ж Закону передбачено, що за кожний повний рік роботи понад 20 років на посаді судді розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не більше ніж 90 відсотків заробітку судді без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання.

Закон України «Про статус суддів» від 15.12.1992 року (із змінами та доповненнями станом на 20.03.2002 року) втратив чинність у звязку з прийняттям нового Закону України «Про судоустрій і статус суддів» №2453-VІ від 07.07.2010 року, в пункті 11 Перехідних положень якого було передбачено, що судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день набрання чинності цим Законом.

Окрім того в п.4 резолютивної частини рішення Конституційного Суду України від 08.06.2016 року №4-рп/2016 визначено, що «Щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 80 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не може бути більшим ніж 90 відсотків заробітної плати судді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання», а в п.6 резолютивної частини цього ж рішення передбачає, що «Рішення Конституційного Суду України є обовязковим до виконання на території України, остаточним і не може бути оскаржене».

Тому станом на 20.12.2013 року у ОСОБА_1 був наявний стаж роботи на посаді судді 20 років, який давав йому право на відставку та призначення щомісячного довічного грошового утримання у розмірі 80 відсотків, однак після здобуття цього права позивач продовжував працювати на посаді судді Путильського районного суду Чернівецької області до 22.09.2016 року, тобто понад 20 років.

Крім цього, до стажу судді Дідуха Д.В. необхідно зарахувати половину строку навчання у вищому юридичному закладі з 26.07.1985 року по 28.07.1988 року (1 рік 8 місяців) та календарний період проходження військової служби з 09.11.1976 року по 24.11.1978 рік (2 роки 15 днів) згідно з Постановою Кабінету Міністрів України від 03.09.2005 року №865 «Про оплату праці та щомісячне грошове утримання суддів» (із змінами від 11.06.2008 року №545), якої пункт 3-1 доповнено новим абзацом: «До стажу роботи, що дає судді право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, за умови роботи на посаді судді не менше 10 років, зараховується, крім стажу трудової діяльності, визначеної законом, половина строку навчання за денною формою у вищих юридичних навчальних закладах, на юридичних факультетах вищих навчальних закладів та календарний період проходження строкової військової служби».

Закон України «Про судоустрій та статус суддів» від 02.06.2016 року №1402-VІІІ 21.12.2016 року п.34 «Прикінцевих та перехідних положень» був доповнений новим четвертим абзацом такого змісту: «Судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день їх призначення (обрання)», що підтвердило правильність визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день їх призначення (обрання)».

З протоколу №379 від 29.11.2016 року і заперечень представника відповідача вбачається, що 80% щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці позивачу призначили, взявши до уваги тільки чистий суддівський стаж, який не давав права на відставку, а відповідно і на нарахування щомісячного довічного грошового утримання.

УПФ України в Путильському районі грубо порушив права ОСОБА_1 не зарахувавши до його стажу роботи на посаді судді: слідчий стаж (10 років 7 місяців 24 дні), половину періоду навчання на денному відділенні у Київській вищій школі МВС СРСР ім. Ф. Дзержинського у період з 26.07.1985 року по 28.07.1988 року (1 рік 8 місяців 1 день) та календарний період проходження строкової військової служби в армії з 09.11.1976 року по 24.11.1978 року (2 роки 15 днів).

Таким чином суд дійшов висновку, що загальний стаж роботи на посаді судді Дідуха Д.В. на момент подання заяви про відставку (із зарахуванням слідчого стажу, половини періоду навчання на денному відділенні у Київській вищій школі МВС СРСР та календарного періоду проходження строкової військової служби в армії) становить 26 років 10 місяців, що дає йому право на призначення 90% щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, а не 80%, як визначено в протоколі УПФ України в Путильському районі Чернівецької області від 29.11.2016 року №379.

Крім того, у постанові від 01.07.2014 року у справі №21-244/14а Верховний Суд України висловив правову позицію, відповідно до якої правовідносини щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсія призначається за спеціальними законами, виникають не в момент звернення за призначенням пенсії, а в момент виникнення права на її призначення.

За вказаних обставин, оцінивши наявні у матеріалах справи докази, Суд вважає, що заявлений адміністративний позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню, оскільки Судом установлено, що дії відповідача є неправомірними і такими, що порушують права позивача на пенсійне забезпечення, гарантовані у ст.ст.17, 22 Конституції України.

Питання судових витрат необхідно вирішити відповідно до вимог ст.94 КАС України.

Враховуючи те, що позивач заявив вимогу немайнового характеру, позов задоволено повністю, за рахунок бюджетних асигнувань Управління Пенсійного фонду України в Путильському районі Чернівецької області необхідно стягнути на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 640,00 грн. та судові витрати за оплату правової допомоги адвоката в сумі 4300,00 грн.

На підставі ст.267 КАС України, суд який ухвалив рішення в адміністративній справі, має право зобовязати субєкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Відповідно до ч.1 ст.267 КАС України суд вважає за необхідне зобовязати відповідача подати в місячний строк з дня набрання постановою законної сили, звіт про виконання судового рішення.

На підставі викладеного, ЗУ «Про статус суддів» від 15.12.1992 року (із змінами та доповненнями), ЗУ «Про судоустрій і статус суддів» №2453-УІ від 07.07.2010 року, Постанови Кабінету Міністрів України від 03.09.2005 року №865 «Про оплату праці та щомісячне грошове утримання суддів» (із змінами), рішення Конституційного Суду України №4-рп/2016 від 08.06.2016 року, п.34 «Прикінцеві та перехідні положення» ЗУ «Про судоустрій та статус суддів» №1402-УІІІ від 02.06.2016 року (із змінами від 21.12.2016 року), керуючись 6, 9, 11, 14, 17, 70, 71, 86, 94, 158-163, 183-2, 186, 254, 267 КАС України, Суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Путильському районі Чернівецької області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати дії Управління Пенсійного фонду України в Путильському районі Чернівецької області, якими ОСОБА_1 перерахований суддівський стаж на посаді судді та призначено довічне грошове утримання судді у відставці, в розмірі 80% заробітної плати працюючого на відповідній посаді судді - протиправними.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Путильському районі Чернівецької області зарахувати ОСОБА_1 до стажу роботи, що дає право на щомісячне грошове утримання судді у відставці: слідчий стаж - (10 років 7 місяців 24 дні), половину строку навчання за денною формою у Київській вищій школі МВС СРСР ім. Ф. Дзержинського у період з 26.07.1985 року по 28.07.1988 року (1 рік 8 місяців 1 день) та календарний період проходження строкової військової служби в армії з 09.11.1976 року по 24.11.1978 року (2 роки 15 днів).

Зобовязати Управління Пенсійного фонду України в Путильському районі Чернівецької області перерахувати та виплачувати судді у відставці ОСОБА_1 щомісячне довічне грошове утримання в розмірі 90 % заробітної плати працюючого на відповідній посаді судді, починаючи з 05 жовтня 2016 року, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання.

У разі зміни грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, здійснювати ОСОБА_1 перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання.

Зобовязати Управління Пенсійного Фонду України в Путильському районі Чернівецької області надати звіт про виконання судового рішення у місячний строк з дня набрання ним законної сили.

Стягнути з Управління Пенсійного Фонду України в Путильському районі Чернівецької області на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати: за сплату судового збору в сумі 640,00 грн. та судові витрати за оплату правової допомоги адвоката в сумі 4300,00 грн.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Постанова суду може бути оскаржена до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Вижницький районний суд Чернівецької області протягом 10-ти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя: І. В. Пилип'юк