Справа № 420/2093/16-а
Суддя: Чебанов Олександр Олегович
Дата ухвалення: 2017-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Тарасов Д.С.
Суддя-доповідач - Чебанов О.О.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2017 року справа № 420/2093/16-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ, вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд колегією суддів у складі: головуючого судді Чебанова О.О., суддів Сіваченка І.В., Шишова О.О., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління соціального захисту населення Новопсковської районної державної адміністрації на постанову Новопсковського районного суду Луганської області від 20 січня 2017 року у справі № 420/2093/16-а (головуючий І інстанції Тарасов Д.С.) за позовом ОСОБА_3 до Управління соціального захисту населення Новопсковської районної державної адміністрації, Управління Державної казначейської служби України у Новопсковському районі Луганської області про визнання протиправною бездіяльності та стягнення компенсації за несвоєчасну виплату грошових коштів,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернулася до Новопсковського районного суду з позовом до відповідачів, в якому просила: визнати протиправною бездіяльність відповідача Управління соціального захисту населення Новопсковської районної державної адміністрації щодо невиплати їй компенсації втрати частини допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за вересень 2014 року - грудень 2014 року, виплаченої їй з порушенням встановлених строків цих виплат більш ніж на один календарний місяць; стягнути з відповідача Управління соціального захисту населення Новопсковської районної державної адміністрації на її користь компенсацію втрати частини допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за вересень 2014 року - грудень 2014 року у сумі 2152,88 грн.; зобов'язати відповідача Управління Державної казначейської служби України у Новопсковському районі Луганської області стягнути з розрахункових рахунків відповідача Управління соціального захисту населення Новопсковської районної державної адміністрації (код ЕДРПОУ 03196995, юридична адреса: вул. Українська, 65, смт. Новопсков, Луганська область, 92303) на її користь (іпн. НОМЕР_1, , МФО 305299, № рахунку НОМЕР_2, номер банківської карти 164481 ПАТ КБ «Приватбанк») компенсацію за несвоєчасну виплату допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за вересень 2014 року - грудень 2014 року у розмірі 2152,88 грн. (а.с. 2-12).

Постановою Новопсковського районного суду Луганської області від 20 січня 2017 року позовні вимоги було задоволено частково, внаслідок чого: визнано протиправною бездіяльність Управління соціального захисту населення Новопсковської районної державної адміністрації щодо невиплати компенсації частини втрачених доходів - допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за вересень 2014 року - грудень 2014 року; зобов'язано Управління соціального захисту населення Новопсковської районної державної адміністрації нарахувати та виплатити ОСОБА_3 компенсацію частини втрачених доходів - допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за вересень 2014 року - грудень 2014 рок; в задоволенні решти вимог відмовлено (а.с. 59-61).

Відповідач - Управління соціального захисту населення Новопсковської районної державної адміністрації, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подало апеляційну скаргу, просило скасувати постанову суду першої інстанції та постановити нове рішення, яким відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог. Обґрунтовано апеляційну скаргу тим, що вказана постанова винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права. Окрім того, вважає, що судом першої інстанції неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи (а.с. 67-69).

Всі особи, які беруть участь у справі, у судове засідання не прибули, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, тому відповідно до п.2 ч.1 ст. 197 КАС України суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, здійснюючи апеляційний перегляд у межах апеляційної скарги відповідно до частини 1 статті 195 Кодексу адміністративного судочинства України, встановила наступне.

Позивач є матір'ю дитини - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Матеріалами справи встановлено, що позивач, перебуваючи у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з 18.06.2012 року по 30.05.2013 року та з 01.06.2013 року по 31.08.2014 року знаходилася на обліку в Ленінському управлінні соціального захисту населення Департаменту з питань праці та соціального захисту населення Луганської обласної ради та отримувала допомогу при народженні першої дитини протягом двох років та допомогу по догляду за дитиною до досягнення трьох років відповідно до Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми», в редакції Закону до 01.07.2014 року.

В зв'язку зі зміною місця проживання в вересні 2014 року позивач стала на облік в Управління соціального захисту населення Новопсковської районної державної адміністрації, де перебувала до 25.01.2015 року і їй була призначена та виплачена допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку у розмірі 130 грн. щомісяця, відповідно до п. 13 Порядку призначення і виплати державної допомоги сім'ям з дітьми затвердженого постановою КМУ № 1751 від 27.12.2001 року зі змінами відповідно до постанови КМУ № 208 від 25.06.2014 року.

Не погодившись з розміром призначеної відповідачем допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку позивач звернулася до Новопсковського районного суду з позовом до відповідача Управління соціального захисту населення Новопсковської районної державної адміністрації про визнання неправомірними дії відповідача щодо перерахунку та виплати допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку; зобов'язання відповідача здійснити донарахування та виплату їй допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, виходячи з розміру прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років на відповідний період, з моменту перебування на обліку у відповідача по 25.01.2015 рік з урахуванням проведених виплат.

Постановою Новопсковського районного суду від 31.03.2015 року вимоги позивача було задоволено частково. Судом визнано неправомірними дії відповідача щодо відмови в перерахунку та виплаті позивачу ОСОБА_3 допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Зобов'язано відповідача здійснити донарахування та виплату позивачу допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, виходячи з прожиткового мінімуму встановленого законом на відповідний період з 01 вересня 2014 року по 31 грудня 2014 року з урахуванням проведених виплат. В решті частини позовних вимог відмовлено. Ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 21.07.2015 року постанова Новопсковського районного суду залишена без змін.

Матеріалами справи встановлено, що відповідачем, на виконання постанови Новопсковського районного суду від 31.03.2015 року прийнято рішення № 74 від 04.08.2016 року про проведення позивачу перерахунку допомоги до досягнення дитиною трирічного віку за період з 01.09.2014 року по 31.12.2014 року з урахуванням прожиткового мінімуму для дитини віком до 6 років та сума у розмірі 3845 грн. була перерахована позивачу на картковий рахунок 25.08.2016 року.

Колегією суддів було встановлено, що 06.08.2016 та 09.09.2016 позивач зверталася до відповідача з заявою про виплату компенсації втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати, але її звернення відповідачем було проігноровано (а.с. 17-19).

Питання, пов'язані зі здійсненням компенсації громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, врегульовані Законом України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати» та Порядком проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати, затверджений постановою КМУ від 21.02.2001 р. № 159 (надалі - Порядок № 159).

Відповідно до ст. 1,2 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати» підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи), така компенсація провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії, соціальні виплати, стипендії, заробітна плата (грошове забезпечення) та інші.

Із наведеного вбачається, що дія зазначених нормативних актів поширюється на підприємства, установи та організації всіх форм власності і господарювання та застосовується у всіх випадках порушення встановлених термінів виплати грошових доходів, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи), та стосується усіх доходів, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру (пенсії, соціальні виплати, стипендія, заробітна плата).

Основною умовою для виплати громадянину передбаченої ст.2 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати» та Порядком № 159 компенсації є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів (у тому числі соціальних виплат). При цьому компенсація за порушення строків виплати такого доходу проводиться незалежно від порядку і підстав його нарахування: самим підприємством, установою чи організацією (у цій справі - управлінням соціального захисту) добровільно чи на виконання судового рішення.

Зазначені висновки узгоджуються з практикою Верховного Суду України, зокрема, викладеної в постановах від 30 березня 2016 року у справі № 6-58цс16 та від 18 листопада 2014 року у справі № 21-518а14 щодо неоднакового застосування судом касаційної інстанції ст.2 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати» при вирішенні питання щодо наявності підстав для відшкодування особі втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати у випадку донарахування та стягнення таких доходів за рішенням суду.

Відповідно до пункту 2 Порядку № 159 компенсації підлягають такі грошові доходи разом із сумою індексації, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру. Сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов'язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100. Індекс споживчих цін для визначення суми компенсації обчислюється шляхом множення місячних індексів споживчих цін за період невиплати грошового доходу. При цьому індекс споживчих цін у місяці, за який виплачується дохід, до розрахунку не включається. Щомісячні індекси споживчих цін публікуються Держкомстатом (пункт 4 Порядку № 159).

Сума компенсації виплачується громадянам у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць (пункт 5 Порядку № 159).

Аналіз наведених положень законодавства показав, що кошти, які підлягають нарахуванню в порядку компенсації громадянину частини доходу, в тому числі пенсії, у зв'язку з порушенням строків її виплати, мають компенсаторний характер.

При цьому, дія зазначених нормативних актів поширюється на підприємства, установи та організації всіх форм власності і господарювання та застосовується у всіх випадках порушення встановлених термінів виплати грошових доходів, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи), та стосується усіх доходів, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру (зокрема, пенсії).

Компенсація за порушення строків виплати такого доходу проводиться незалежно від порядку і підстав його нарахування, тобто, чи самим підприємством, установою чи організацією добровільно або на виконання судового рішення.

Встановлено, що позивачу була нарахована допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за період з 01 вересня 2014 року по 31 грудня 2014 року за минулі періоди, тобто мало місце порушення строків виплати, однак компенсація втрати частини доходу у зв'язку з порушенням строків їх виплати нарахована відповідачем не була.

Несвоєчасне нарахування цих сум відбулось у зв'язку із неправомірною відмовою Управління, що встановлено судовим рішенням в іншій справі, у призначені позивачу допомоги, тобто з вини органу, що призначає і виплачує допомогу.

Враховуючи викладене, оскільки нараховані та виплачені суми допомоги за минулий час є тим доходом, що не був отриманий позивачем з вини відповідача, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність підстав для компенсації втрати частини доходу та цей висновок у повній мірі відповідає правилам законодавства, що регулює спірні правовідносини.

Доводи апеляційної скарги спростовуються встановленими судом обставинами, наявними в матеріалах справи доказами та нормами права, зазначеними в мотивувальній частині оскаржуваного рішення суду.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що постанова суду першої інстанції ухвалена з дотриманням норм матеріального та процесуального права, з повним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи, у зв'язку з чим підстави для скасування або зміни постанови суду першої інстанції відсутні.

Керуючись статтями 184, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління соціального захисту населення Новопсковської районної державної адміністрації на постанову Новопсковського районного суду Луганської області від 20 січня 2017 року у справі № 420/2093/16-а - залишити без задоволення.

Постанову Новопсковського районного суду Луганської області від 20 січня 2017 року у справі № 420/2093/16-а - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили.

Головуючий суддя О.О. Чебанов

Судді І.В. Сіваченко

О.О. Шишов