Справа № 466/9409/16-а
Суддя: Глинська Д. Б.
Дата ухвалення: 2017-03-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 466/9409/16-а
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

«27» лютого 2017 року Шевченківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого - судді Глинської Д.Б.

при секретарі Гарасим'яку Р.І.

з участю: позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові

справу за адміністративним позовом ОСОБА_1, в інтересах якого діє ОСОБА_2, до Управління патрульної поліції у м. Львові про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

у с т а н о в и в :

у листопаді 2016 року ОСОБА_1, в інтересах якого діє ОСОБА_2, звернувся в суд із адміністративним позовом до Управління патрульної поліції у м. Львові про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

В обгрунтування своїх вимог зазначає, що постановою в справі про адміністративне правопорушення від 27.10.2016 року, винесеною інспектором патрульної служби Мартин Тетяною Олександрівною, притягнуто його, ОСОБА_1, до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП - за невиконання вимог дорожнього знаку 5.16 «рух прямо», здійснивши рух ліворуч.

Вважає, що вказана постанова є незаконною та винесена з порушенням норм чинного законодавства, а відтак підлягає скасуванню з наступних підстав.

Як вбачається із вказаної постанови, така винесена на місці зупинення транспортного засобу інспектором поліції, тобто на перехресті вулиць Шевченка-Левандівка у м. Львові, в тому числі така винесена без попередньо складеного протоколу, незважаючи на те, що він висловив свою незгоду щодо інкримінованого йому правопорушення, що є грубим порушенням вимог чинного законодавства.

Згідно з приписів ч. 2. ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції. В той же час вказана стаття містить вичерпний перелік підстав, за яких протокол про адміністративне правопорушення не складається, зокрема у випадку вчинення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Як видно з самої постанови від 27.10.2016 року серія АР № 357795 така зафіксована не в автоматичному режимі. Тобто, в даному випадку інспектор не мав права виносити постанову без складання відповідного протоколу, що останнім було повністю знехтувано, всупереч вищезазначеним вимогам ч.2 ст. 258 КУпАП.

Відтак працівник патрульної поліції не мав права притягати його до адміністративної відповідальності без доказів та без з'ясування усіх обставин справи. Отже, звинувачення не могло ґрунтуватися лише на припущеннях працівника поліції.

В оскаржуваній постанові взагалі відсутні посилання на показання технічних приладів та технічних засобів, якими здійснено фото або відеозапис, чим знову ж таки недотримано вимоги ч.3 ст.283 КУпАП, яка зобов'язує при складанні постанови про адміністративне порушення зазначати такі відомості. В тому числі у вказаній постанові не має жодних свідчень свідків.

Таким чином, ч.5 ст. 258 КУпАП знову ж таки, вимагає від працівника поліції під час складання постанови у випадку оскарження особою інкримінованого їй правопорушення, скласти протокол.

Враховуючи наведені вище факти, цілком очевидно що оскаржувана постанова базується лише на припущення працівника поліції та не містить абсолютно ніяких доказів, які б підтверджували його протиправні діяння.

Частина 3 ст. 258 КУпАП передбачає, що працівник патрульної служби може винести постанову на місці вчинення правопорушення, тобто на місці зупинки транспортного засобу. Однак постанова не може бути винесена без розгляду адміністративної справи. Відтак, постанова щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності виноситься за результатом розгляду справи. Вказана норма чітко зазначає, що працівник поліції повинен дотримуватись вимог ст. 283 КУпАП, яка означає, що постанова виноситься тільки за результатами розгляду справи.

Разом з тим ст. 276 КУпАП вказує, що справа про адміністративні правопорушення розглядається за місцем його вчинення, тобто за місцем знаходження органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення. В даному випадку за адресою: м. Львів, вул. Перфецького, 19, де знаходиться Управління патрульної поліції м. Львова.

Відтак, розглядаючи адміністративну справу на місці вчинення правопорушення, а не за місцем знаходження органу уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення, а саме в Управлінні патрульної поліції у м. Львові, інспектор поліції, порушила норми ст. 276 та 258 КУпАП, ототожнивши поняття «на місці вчинення правопорушення» та «за місцем його вчинення», чим допустила порушення наведених вище норм, викладених в редакції рішення Конституційного суду від 26.05.2015 року.

Одночасно, незаконно розглянувши справу на місці зупинки транспортного засобу інспектор поліції суттєво порушила його права, зокрема, позбавила можливості щодо неналежного захисту та ознайомлення з матеріалами, які слугували підставою для складання оскаржуваної постанови.

Крім того інспектор поліції проігнорувала вимоги ст. 33 КУпАП. Розгляд справи на дорозі, тобто на місці зупинки транспорту унеможливило виконання вимог ст. 245 КУпАП щодо своєчасного, всебічного, повного і об'єктивного з'ясування обставин справи.

Згідно з приписів ст. 279 КУпАП розгляд справи розпочинається оголошення складу колегіального органу або представлення посадової особи, яка розглядає дану справу. Головуючий на засіданні колегіального органу або посадова особа, що розглядає справу, оголошує, яка справа

підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов'язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення. На засіданні заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання.

Разом з тим після висунення звинувачень інспектор пішла до патрульного автомобіля, де і винесла постанову, при цьому будь-якої підготовки до справи не було, не було оголошення посадової особи, яка розглядає справу, особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не були вирішені клопотання, не були дослідженні докази, не були заслухані особи, які приймали участь у справі. Своїми діями інспектор Мартин Т.О. також порушила вимоги ст.ст. 278, 279 КУпАП.

З огляду на такі факти, просить винести рішення, яким скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення серії АР №357795 від 27 жовтня 2016 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позов підтримав, зіславшись на викладені в ньому обставини.

Представник Управління патрульної поліції у м. Львові в судове засідання, яке було призначено на 27 лютого 2017 року о 14.00 год., не з'явився, хоча належним чином повідомлявся про час та місце слухання справи.

Заслухавши пояснення позивача, з'ясувавши обставини справи, дослідивши зібрані в справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

У відповідності до ч.1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з приписами ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

В судовому засіданні встановлено, що 27 жовтня 2016 року інспектором патрульної поліції Мартин Тетяною Олександрівною було винесено оскаржувану постанову в справі про адміністративне правопорушення серія АР №357795, згідно з якою позивач ОСОБА_1 був визнаний винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП, та притягнутий до адміністративної відповідальності у виді штрафу в розмірі 255 грн. Згідно з вищевказаної постанови позивач ОСОБА_1, керуючи транспортним засобом марки «CHEVROLET Aveo», д.н.з. НОМЕР_1 на перехресті вулиць Шевченка - Левандівка у м. Львові не виконав вимог дорожнього знаку 5.16 «рух прямо», здійснив рух ліворуч з вул. Шевченка на вул. Левандівку, чим порушив п.8.4 «б» ПДР України.

Ці обставини підтверджуються долученою до справи копією постанови в справі про адміністративне правопорушення серія АР №357795 від 27 жовтня 2016 року.

Відповідно до ч.2 ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Згідно з ч.4 ст. 258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Положеннями ч.5 ст. 258 КУпАП якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі. Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення.

З постанови серії АР №357795 вбачається, що позивач ОСОБА_1 був не згідний з інкримінованим йому правопорушенням, про що зазначив у самій постанові від 27 жовтня 2016 року.

Положеннями ч. 2 ст. 71 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України та ч.3 ст.2 КАС України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 є обґрунтованим та підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 9, 10, 69, 70, 71, 158, 159, 160, 161, 162, 163, 167 КАС України, ст.ст. 9, 14-1, 247, 251, 254, 256, 268, 278,280, 287, 288, 289, 293 КУпАП, суд

п о с т а н о в и в :

позов задовольнити.

скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення серії АР №357795, яка винесена інспектором патрульної поліції у м. Львові Департаменту патрульної поліції Мартин Тетяною Олександрівною 27 жовтня 2016 року, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 255,00 грн. (двісті п'ятдесят п'ять гривень) за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП, та провадження в справі про адміністративне правопорушення - закрити.

Постанова може бути повністю або частково оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з моменту її проголошення через Шевченківський районний суд м. Львова.

Суддя Д. Б. Глинська