Справа № 826/25099/15
Суддя: Троян Н.М.
Дата ухвалення: 2017-02-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя-доповідач: Троян Н.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 лютого 2017 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Троян Н.М.,

суддів - Бужак Н.П., Твердохліб В.А.,

за участю секретаря - Рейтаровської О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві, апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 28 грудня 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Комунального підприємства «Центр ідентифікації тварин» виконавчого органу Київського міської ради (Київська міська державна адміністрація), треті особи: ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання неправомірними дій та зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И Л А :

У листопаді 2015 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив:

1) визнати неправомірними дії Комунального підприємства «Центр ідентифікації тварин» виконавчого органу Київського міської ради (Київська міська державна адміністрація) щодо реєстрації собак за адресою: АДРЕСА_3;

2) зобов'язати Комунальне підприємство «Центр ідентифікації тварин» виконавчого органу Київського міської ради (Київська міська державна адміністрація) скасувати реєстрацію собак за адресою: АДРЕСА_3;

3) зобов'язати Комунальне підприємство «Центр ідентифікації тварин» виконавчого органу Київського міської ради (Київська міська державна адміністрація) перереєструвати усіх собак, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_3 за юридичною адресою реєстрації розподільника собак «ІНФОРМАЦІЯ_2», а саме: АДРЕСА_1.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 28 грудня 2016 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Позивач, не погоджуючись із зазначеною постановою, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить суд скасувати постанову та прийняти нову, якою адміністративний позов задовольнити повністю.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та апеляційну скаргу, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_2 є власником нерухомого майна, що знаходиться з адресою: АДРЕСА_4

ОСОБА_4 та ОСОБА_5 є членами Всеукраїнського громадського об'єднання «Кінологічна спілка України», на ім'я яких зареєстровано розплідник собак «ІНФОРМАЦІЯ_2» за адресою: АДРЕСА_1.

Також встановлено, що за адресою: АДРЕСА_5, яка належить на праві приватної власності ОСОБА_5 на ОСОБА_4 зареєстровані 13 дорослих собак, породи Шнауцер (Різеншнауцер), що підтверджується копіями паспортів: від 25.09.2013 №072551-С, №072550-С, №054332-С від 05.08.2008, №054333-С від 05.08.2008, №060102-С від 09.11.2010, №060101-С від 09.11.2010, №054326-С від 05.08.2008, №054327-С від 05.08.2008, №054329-С від 05.08.2008, №054328-С від 05.08.2008, №054330-С від 05.08.2008, №054331-С від 05.08.2010, №060103-С від 09.11.2010 (а.с. 18-21).

Згідно вказаних паспортів, ОСОБА_4 є власником тварин.

Позивач вважає, що реєстрація собак за адресою: АДРЕСА_3 є неправомірною, оскільки земельна ділянка за зазначеною адресою відведена для садівництва, що є, на його думку порушенням норм п. 3.1 Правил утримання домашніх собак та котів у м. Києві, затвердженими рішенням Київради від 25.10.2007 №1079/3912, яким передбачено, що власникам собак і котів дозволяється утримувати цих тварин лише на території присадибної земельної ділянки за умови, якщо огорожа цієї ділянки забезпечує ізоляцію тварин на цій території та наявна попереджувальна табличка про існування тварини.

Вважаючи порушенням своїх прав з боку відповідача та з метою їх відновлення позивач звернувся за захистом до суду.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки Правилами утримання домашніх собак та котів в м Києві передбачено заявницький принцип реєстрації тварин їх власниками та такі правила не містять в собі підстав для відмови в такій реєстрації, перереєстрації за ініціативи відповідача чи інших осіб та контрольних повноважень КП «Центр ідентифікації тварин» виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) по забезпеченню виконання фізичними та юридичними особами вимог вищевказаних Правил, тому позовні вимоги про визнання неправомірними дій відповідача щодо реєстрації собак, та зобов'язання його скасувати таку реєстрацію та перереєструвати їх за іншою адресою задоволеними бути не можуть. Крім того, позивачем оскаржуються дії відповідача, які стосуються реєстрації собак на садибній земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_3, при цьому позивач не зазначає які порушені його права діями відповідача, а вказує на використання земельної ділянки не за цільовим призначенням, що встановлено рішенням Подільського районного суду м. Києва від 30.05.2013 у справі №2607/14962/12, тому позовні вимоги є необгрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Колегія суддів не може погодитись з висновком суду першої інстанції, з огляду на наступні обставини.

Як свідчать матеріали справи, 28 вересня 2015 року позивач звернувся до Комунального підприємства «Центр ідентифікації тварин» виконавчого органу Київського міської ради (Київська міська державна адміністрація) з заявою щодо перереєстрації собак, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_3 за місцем фактичної реєстрації розплідника собак «ІНФОРМАЦІЯ_2», а саме: АДРЕСА_1 або за місцем реєстрації (прописки) одного із співвласників розплідника (а.с. 9).

Листом від 21.10.2015 №308 відповідачем повідомлено, що згідно п.4.9 Правил утримання домашніх собак та котів в м Києві для проведення процесу реєстрації або перереєстрації тварин власник собаки/кота має особисто звернутись до Комунального підприємства «Центр ідентифікації тварин» виконавчого органу Київського міської ради (Київська міська державна адміністрація). При цьому, зважаючи на організаційно-правові заходи з припинення діяльності відповідача, запропоновано звернутись до суду з метою вирішення питання перереєстрації тварин (а.с. 10).

Обгрунтовуючи свої апеляційні вимоги, ОСОБА_2 виходив з того, що відповідач при реєстрації тварин не перевірив, де саме будуть утримуватись тварини, чи відповідатиме місце утримання тварин п.3.1 Правил утримання домашніх собак та котів у м. Києві.

Крім того, в апеляційній скарзі посилається на п.5 частини першої статті 1 Закону України «Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення», яким визначено безпечні умови для людини - стан середовища життєдіяльності, при якому відсутня небезпека шкідливого впливу його факторів на людину.

Зазначає також, що частиною другою статті 288 ЦК України передбачено, що забороняються будь-які форми фізичного чи психологічного тиску на особу, вчинення інших дій, що порушують право на свободу, оскільки свобода - це відсутність утисків, в тому числі психологічних обмежень, можливість діяти на власний розсуд.

В апеляційній скарзі також вказує, що рішенням Подільського районного суду міста Києва по справі №2607/14962/12 від 30.05.2013, суд зобов'язав ОСОБА_5 використовувати земельну ділянку за цільовим призначенням.

Крім того, Київський апеляційний адміністративний суд у постанові №826/3386/14 від 28.07.2014 дійшов правового висновку, що одночасне використання боржником (ОСОБА_5.) ділянки за цільовим призначенням (для ведення садівництва), а також і не за цільовим призначенням (для розведення тварин) - не вказує на законність дій боржника (ОСОБА_5.), навпаки, переконливо доводить, протиправність дій останнього щодо ігнорування вимог резолютивної частини рішення Подільського районного суду міста Києва по справі №2607/14962/12 від 30.05.2013.

Апелянт також вказав на ті обставини, що треті особи, без зміни цільового призначення земельної ділянки АДРЕСА_6, та без розроблення проекту землеустрою,продовжують займатися комерційною діяльністю по розведенню собак, та їх утримання на земельній ділянці для ведення садівництва в порушення норм земельного законодавства.

Так, у відповідності до Правил утримання собак та котів в м. Києві, затверджених рішення Київської міської ради «Про врегулювання питань утримання та поводження з собаками і котами в м. Києві» від 25 жовтня 2007 року №1079/3912 (надалі - Правила №1079/3912) Правила утримання домашніх собак та котів в м. Києві встановлюють порядок утримання, використання, визначення ступеня небезпечності (соціальної адаптованості) в умовах міста, визначають права та обов'язки власників собак і котів, а також контроль в цій сфері.

Згідно з Додатком №1 до Правил №1079/3912 собаки породи Різеншнауцер відносяться до порід собак, визнаних як потенційно небезпечні.

Як вбачається з протоколу проведення досліджень шумового навантаження та інфразвуку Подільської СЄС №784 від 22.11.2012 еквівалентний та максимальний рівень шуму від лаю собак при вигул їх на території будинку ділянці НОМЕР_2 в нічний час перевищує допустимі санітарні норми згідно СН 3077-84 Санитарные нормы допустимого шума в помещениях жилых и общественных зданий и на территории жилой застройки (а.с. 54).

Пунктом 3.1. Правил №1079/3912 власникам собак і котів дозволяється утримувати цих тварин, зокрема: на території присадибної земельної ділянки за умови, якщо огорожа цієї ділянки забезпечує ізоляцію тварини на цій території та наявна попереджувальна табличка про існування тварини.

За змістом пункту «г» частини першої статті 121 Земельного Кодексу України громадяни України мають право на безоплатну передачу їм присадибної земельної ділянки для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель із земель державної або комунальної власності.

Таким чином, присадибна земельна ділянка - це земельна ділянка на якій розміщені житловий будинок, господарські будівлі і споруди. За своїм правовим статусом відноситься для будівництва і обслуговування саме житлового будинку.

Як вже зазначалось раніше, власницею собак, згідно паспортів від 25.09.2013 №072551-С, №072550-С, №054332-С від 05.08.2008, №054333-С від 05.08.2008, №060102-С від 09.11.2010, №060101-С від 09.11.2010, №054326-С від 05.08.2008, №054327-С від 05.08.2008, №054329-С від 05.08.2008, №054328-С від 05.08.2008, №054330-С від 05.08.2008, №054331-С від 05.08.2010, №060103-С від 09.11.2010 є ОСОБА_4

З цих же паспортів вбачається, що вказані тварини зареєстровані в садовому товаристві АДРЕСА_7

Згідно договору купівлі-продажу садового будинку від 26.07.2006, ОСОБА_5 придбала будинок в садовому товаристві АДРЕСА_8».

З Державного акту на право власності серії НОМЕР_1 від 13.03.2007, виданого на ім'я ОСОБА_5 вбачається, що цільове призначення земельної ділянки, розташованої на АДРЕСА_9

Матеріалами справи підтверджується та не заперечується сторонами, що ОСОБА_4 зареєстрована в АДРЕСА_10 Їй також на праві власності належить АДРЕСА_2, що підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо суб'єкта.

Відповідно до частини першої статті 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11.12.2003 №1382-IV (в редакції, на момент виникнення спірних правовідносин) місце проживання - житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає постійно або тимчасово; реєстрація - внесення інформації до Єдиного державного демографічного реєстру та до паспортного документа про місце проживання або місце перебування особи із зазначенням адреси житла.

Колегією суддів встановлено, що собаки в кількості 13 тварин зареєстровані за місцем знаходження будинку, що є у власності ОСОБА_5 та розташований на земельній ділянці на АДРЕСА_11, цільове призначення якої для ведення садівництва, що протирічить Правилам №1079/3912.

Так, згідно з п. 4.1 Правил №1079/3912 реєстрація домашніх собак і котів проводиться з метою: єдиного обліку цих тварин у місті, у т. ч. для організації пошуку загублених тварин та повернення їх власникам; контролю за чисельністю безпритульних тварин; здійснення контролю за дотриманням ветеринарно-санітарних вимог; забезпечення епізоотичного благополуччя; вирішення проблемних питань і конфліктних ситуації, пов'язаних з утриманням домашніх собак та котів в м. Києві.

Реєстрація проводиться одноразово і вважається дійсною протягом усього життя тварини, крім випадків втрати або пошкодження жетону (п. 4.2 Правил №1079/3912).

Пунктами 4.3-4.4 Правил №1079/3912 встановлено, що обов'язкову реєстрацію здійснює комунальне підприємство «Центр ідентифікації тварин» як уповноважений орган Київської міської державної адміністрації.

Обов'язковій реєстрації підлягають собаки, що належать на правах власності або інших підставах фізичним або юридичним особам і перебувають на території м. Києва.

Власник собаки повинен зареєструвати тварину протягом 30 діб з моменту її відчуження іншою особою.

Особи, які проживають (зареєстровані) поза межами м. Києва, але перебувають на території м. Києва з собакою більше 30 діб, повинні зареєструвати тварину у встановленому порядку.

Згідно з п. 4.7 Правил №1079/3912 реєстрація або перереєстрація тварин здійснюється в комунальному підприємстві «Центр ідентифікації тварин», у т. ч. його районних представництвах, службових приміщеннях житлово-експлуатаційних організацій, у т. ч. ЖБК, ОСББ тощо (у відповідності до узгодженого графіка), за місцем проживання (реєстрації) власника.

В окремих випадках реєстрація або перереєстрація тварин може проводитись безпосередньо за місцем проживання (реєстрації) власника.

У відповідності до п. 4.9-4.11 Правил №1079/3912 для проведення реєстрації або перереєстрації власник тварини повинен обов'язково мати при собі паспорт, відповідний документ, що підтверджує наявність у нього пільг, та інші документи, що підтверджують проведення протиепізоотичних заходів (щеплень), походження, ідентифікації реєстрованої тварини.

Присутність реєстрованої тварини при проведенні реєстрації є обов'язковою.

Процедура реєстрації передбачає заповнення відповідної форми з відомостями щодо власника тварини (П. І. Б., дата народження, адреса, телефон), виду тварини, породи, клички, дати народження або відчуження, проведення протиепізоотичних заходів (щеплень) та інше із подальшим внесенням цієї інформації до загальної електронної бази даних непродуктивних тварин в м. Києві. Ця інформація є конфіденційною та надається лише у випадках, що передбачені чинним законодавством.

Центр зобов'язаний у 15-денний термін з моменту реєстрації або перереєстрації видати власнику зареєстрованої тварини реєстраційне посвідчення та номерний індивідуальний знак (жетон) тварини, друковане видання «Правила утримання домашніх собак та котів в м. Києві», а також ознайомити власника тварини з ветеринарно-санітарними вимогами щодо її утримання. Факт ознайомлення з документами підтверджується підписом власника тварини.

Власник тварини може отримати вищезазначені документи та інформаційні матеріали у Центрі або його районних представництвах на протязі 30 діб з кінцевого терміну дати видачі. Не витребувані у встановлений термін документи передаються у встановленому порядку до житлово-експлуатаційних організацій, у т. ч. ЖБК, ОСББ тощо, для подальшої їх передачі власнику тварини.

З урахуванням встановлених обставин справи, колегія суддів приходить до висновку, що дії Комунального підприємства «Центр ідентифікації тварин» виконавчого органу Київського міської ради (Київська міська державна адміністрація) щодо реєстрації собак, які належать ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_3, є неправомірними та такими, що суперечать Правилам №1079/3912, відтак позовні вимоги про визнання неправомірними дій відповідача щодо реєстрації собак за адресою: АДРЕСА_3 та скасування такої реєстрації є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Разом з тим, позовні вимоги про зобов'язання відповідача перереєструвати усіх собак, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_3 за юридичною адресою реєстрації розподільника собак «ІНФОРМАЦІЯ_2», а саме: АДРЕСА_1 не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

При цьому необхідно звернути увагу на те, що згідно Рекомендацій Комітету Міністрів Ради Європи № R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11 березня 1980 року на 316-й нараді, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Адміністративний суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень на відповідність, закріпленим частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України критеріям, не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб'єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями. Завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання вимог права, інакше було б порушено принцип розподілу влади.

Як свідчать матеріали справи, у заяві від 28.09.2015 позивач просив перереєструвати собак за місцем фактичної реєстрації розплідника або за місцем реєстрації (прописки) одного із співвласників розплідника.

Оскільки реєстрація/перереєстрація тварин відноситься до дискреційних повноважень відповідача, тому суд позбавлений можливості задовольнити вимоги щодо реєстрації собак за юридичною адресою реєстрації розплідника собак «ІНФОРМАЦІЯ_2»: АДРЕСА_1.

З урахуванням викладеного, після детального з'ясування обставин справи та перевірки їх доказами, колегія суддів вважає помилковими висновки суду першої інстанції про відсутність порушення прав позивача Комунальним підприємством «Центр ідентифікації тварин» виконавчого органу Київського міської ради (Київська міська державна адміністрація) у зв'язку з реєстрацією собак на земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_3, цільове призначення якої є ведення садівництва, оскільки реєстрація собак породи Різеншнауцер, які є потенційно небезпечними, на вказаній земельній ділянці тягне за собою незаконне утримання тварин, яке згідно Правил №1079/3912 дозволяється тільки на території земельної ділянки, яка має статус присадибної земельної ділянки.

Колегія суддів також звертає увагу на ті обставини, що згідно п.3.1 Статуту Громадської організації «Садівниче товариство «Більшовик» основною метою цієї організації є об'єднання громадян для задоволення та захисту своїх законних соціальних, економічних, творчих, вікових та інших спільних інтересів в володінні, користуванні і розпоряджені своєю власністю.

Суд апеляційної інстанції не приймає до уваги посилання суду на ті обставини, що позивачем не зазначено, які саме його права порушені оскаржуваними діями відповідача, а натомість вказує на порушення норм земельного законодавства України в частині використання земельної ділянки по АДРЕСА_12 не за цільовим призначенням, оскільки вважає, що дії відповідача щодо реєстрації тварин за вищевказаною адресою мають безпосередній вплив на суб'єктивні права позивача, гарантовані Конституцією та Законами України, а саме: право на безпечне життя і здоров'я довкілля, право на позаміський відпочинок, право на природнє існування фізичної особи, право на свободу, оскільки вчинення дій щодо реєстрації великої кількості потенційно небезпечних собак, які створюють значний звуковий ефект в нічний час, та в подальшому їх утримання на земельній ділянці, що межує з земельною ділянкою позивача, для ведення садівництва, що є похідним від реєстрації, порушують права позивача, чим позбавляють його в повній мірі реалізовувати його права, свободи та інтереси.

Надані представником третіх осіб документи, а саме: лист кінологічної спілки України №28 від 14.02.2014, лист Головного управління ветеринарної медицини в м. Києві від 05.01.2013 №10, акт ветеринарно-санітарного обстеження від 20.06.2008, довідка «Садівничого товариства «Більшовик» №4 від 21.02.2017, довідка СТ «Більшовик» №555 від 27.11.2006, Акт від 14.03.2014, пояснювальна записка до проекту Закону «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» (щодо переведення садових і дачних будинків у жилі будинки та реєстрації у них місця проживання) не спростовують доводи позивача про порушення його прав.

Згідно частини першої ст. 159 Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення повинно бути законним та обґрунтованим.

Відповідно до статті 202 Кодексу адміністративного судочинства України, підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є: 1) неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання, а так само розгляд і вирішення справи неповноважним судом; участь в ухваленні постанови судді, якому було заявлено відвід на підставі обставин, які викликали сумнів у неупередженості судді, і заяву про його відвід визнано судом апеляційної інстанції обґрунтованою; ухвалення чи підписання постанови не тим суддею, який розглянув справу.

Оскільки, судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, в зв'язку з цим виникає необхідність у частковому задоволенні апеляційної скарги та відповідно у скасуванні постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 28 грудня 2016 року.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 28 грудня 2016 року - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою адміністративний позов ОСОБА_2 до Комунального підприємства «Центр ідентифікації тварин» виконавчого органу Київського міської ради (Київська міська державна адміністрація), треті особи: ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання неправомірними дій та зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії Комунального підприємства «Центр ідентифікації тварин» виконавчого органу Київського міської ради (Київська міська державна адміністрація) щодо реєстрації собак за адресою: АДРЕСА_3.

Зобов'язати Комунальне підприємство «Центр ідентифікації тварин» виконавчого органу Київського міської ради (Київська міська державна адміністрація) скасувати реєстрацію собак за адресою: АДРЕСА_3.

В решті позовних вимог - відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку та строки, передбачені ст. 212 КАС України.

Головуючий суддя: Н.М.Троян

Судді: Н.П.Бужак,

В.А. Твердохліб

Головуючий суддя Троян Н.М.

Судді: Бужак Н.П.

Твердохліб В.А.