Справа № 366/2396/16-а
Суддя: Карпушова О.В.
Дата ухвалення: 2017-03-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 366/2396/16-а Головуючий у 1-й інстанції: Слободян Н.П. Суддя-доповідач: Карпушова О.В.
У Х В А Л А

Іменем України

01 березня 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Карпушової О.В., суддів: Епель О.В., Кобаля М.І., секретар судового засідання Тищенко Н.В., за участі представника позивача ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу Іванківського районного суду Київської області від 19 серпня 2016 р. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Феневицької сільської ради Іванківського району Київської області про визнання дій неправомірними та часткове скасування рішення, -

В С Т А Н О В И В :

16.08.2016 року ОСОБА_3 звернулася до суду із позовом до Феневицької сільської ради Іванківського району Київської області про визнання неправомірними дії відповідача в частині затвердження матеріалів технічної документації по складанню державних актів на право приватної власності на землю громадянам с. Феневичі згідно п.2 додатку № 1 та скасувати в цій частині рішення № 191 від 13.06.2007 року.

Ухвалою Іванківського районного суду Київської області від 19 серпня 2016 р. у відкритті провадження за зазначеним позовом відмовлено. Роз`яснено позивачу, що відповідно до ч. 6 ст. 109 КАС України розгляд справи за вказаними вимогами відноситься до цивільної юрисдикції.

Суд першої інстанції виходив з того, що вказаний спір не належить до юрисдикції адміністративних судів, оскільки зазначений спір не є публічно-правовим, а є таким, що виникає із земельних відносин, у яких хоча б однією із сторін є фізична особа, і має вирішуватися судами за правилами ЦПК України.

Не погодившись з вказаною ухвалою судді, позивач подала апеляційну скаргу на це судове рішення, в якій вказує на порушення в застосуванні норм матеріального та процесуального права та просить скасувати ухвалу з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

У судовому засіданні представник позивача підтримав доводи апеляційної скарги, просив її задовольнити. Інші сторони в судове засідання не з'явилися, про час, дату та місце слухання справи повідомлялися належним чином.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи, вивчивши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає апеляційну скаргу не обґрунтованою, а судове рішення таким, що підлягає залишенню без змін з наступних підстав.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_3 звернулася до суду із позовом до Феневицької сільської ради Іванківського району Київської області про визнання неправомірними дії відповідача в частині затвердження матеріалів технічної документації по складанню державних актів на право приватної власності на землю громадянам с. Феневичі згідно п.2 додатку № 1 та скасувати в цій частині рішення № 191 від 13.06.2007 року.

Позивачем зазначено, що рішенням відповідача від 21.05.2013 року їй надано дозволи на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність для ведення особистого селянського господарства та для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, які знаходяться в АДРЕСА_1. Під час проведення проектних робіт було встановлено, що суміжний землевласник ОСОБА_4 приватизувала земельні ділянку, і частину її (позивачки) земельної ділянки на підставі рішення № 191 від 13.06.2007 року.

Вирішуючи необґрунтованість апеляційної скарги, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно п.1 ч.1 ст. 17 Кодексу адміністративного судочинства України компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

У відповідності до п.1 ч.1 ст. 3 КАС України справа адміністративної юрисдикції - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), відповідно, прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

Відповідно до ст. 2 ЗК України - земельні відносини - це суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження землею. Суб'єктами земельних відносин є громадяни, юридичні особи, органи місцевого самоврядування та органи державної влади. Об'єктами земельних відносин є землі в межах території України, земельні ділянки та права на них, у тому числі на земельні частки (паї).

Статтею 5 ЗК України передбачено, що земельне законодавство базується, в тому числі на принципі забезпечення рівності права власності на землю громадян, юридичних осіб, територіальних громад та держави.

Статтею 80 ЗК України встановлено, що суб'єктами права власності на землю є: громадяни та юридичні особи - на землі приватної власності, територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування, - на землі комунальної власності та держава, яка реалізує це право через відповідні органи державної влади, - на землі державної власності.

Згідно до ч. 2 ст. 13 Конституції України кожний громадянин має право користуватися природними об'єктами права власності народу відповідно до закону.

Громадяни та юридичні особи у визначеному законом порядку набувають прав власності та користування земельними ділянками відповідно до їх цільового призначення для ведення господарської діяльності або задоволення особистих потреб.

Відносини, пов'язані з набуттям та реалізацією громадянами, юридичними особами прав на земельні ділянки та з цивільним оборотом земельних ділянок ґрунтуються на засадах рівності сторін і є цивільно-правовими.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України, зокрема, у постановах від 11 листопада 2014 року (справа № 21-493а14), від 11 листопада 2014 року (справа № 21-405а14), від 09 грудня 2014 року (справа 21-308а14), від 17 лютого 2015 року (справа 21-551а14), від 24 лютого 2015 року, від 16 грудня 2015 року (справа № 6-2510-ЦІ5), висновки якого є обов'язковими для врахування судами у відповідності до положень ст.244-2КАС України.

Верховний суд України у рішенні № 6-2510-ц15 від 16 грудня 2015 року зазначив, що визначальними ознаками приватноправових відносин є юридична рівність та майнова самостійність їх учасників, наявність майнового чи немайнового, особистого інтересу суб'єкта. Спір буде мати приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням приватного права (як правило майнового) певного суб'єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть і в тому випадку, якщо до порушення приватного права призвели владні управлінські дії суб'єкта владних повноважень.

Згідно до ст. 15 ЦПК України - суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Крім того, відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 78 ЗК України право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них. Земля в Україні може перебувати у приватній, комунальній та державній власності.

Відповідно до ст. 116 ЗК України - громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

Враховуючи, що предметом даного позову є правильність формування волі однієї зі сторін стосовно розпорядження землею та передачі відповідного права власності щодо неї, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що вказана справа не може розглядатися за правилами адміністративного судочинства не зважаючи на те, що стороною у справі є фактично суб'єкт владних повноважень.

Таким чином, вказаний спір не є публічно-правовим, оскільки виникає із цивільно-правових відносин.

Згідно з вимогами п. 1 ч. 1 ст. 109 КАС України - суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, зокрема, якщо заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Таким чином, колегія суддів, дослідивши матеріали справи, погоджується з висновком суду першої інстанції та вважає, що доводи апелянта є необґрунтованими та спростовуються матеріалами справи. Рішення прийнято з дотриманням норм процесуального права та з урахуванням всіх обставин справи.

Відповідно до ст. 200 КАС України - суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Повний текст ухвали виготовлено 06.03.2017 року.

Керуючись ст.ст. 195, 196, п. 1 ч.1 ст. 199, ст. 200, ст. 205, ст. 206 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу Іванківського районного суду Київської області від 19 серпня 2016 р., залишити без задоволення.

Ухвалу Іванківського районного суду Київської області від 19 серпня 2016 р. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Феневицької сільської ради Іванківського району Київської області про визнання дій неправомірними та часткове скасування рішення, залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня її складення в повному обсязі.

Колегія суддів: О.В. Карпушова

О.В. Епель

М.І. Кобаль

Головуючий суддя Карпушова О.В.

Судді: Кобаль М.І.

Епель О.В.