Справа № 753/20088/16-а
Суддя: Земляна Г.В.
Дата ухвалення: 2017-03-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя-доповідач: Земляна Г.В.
ПОСТАНОВА

Іменем України

01 березня 2017 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - судді Земляної Г.В.

суддів Лічевецького І.О., Мельничука В.П.

за участю секретаря Канівець К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві, апеляційну скаргу Лівобережного об'єднаного Управління пенсійного фонду України в м. Києві на постанову Дарницького районного суду м. Києва від 14 листопада 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Лівобережного об'єднаного Управління пенсійного фонду України в м. Києві про зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И Л А :

Позивач, ОСОБА_2 звернулась до суду з адміністративним позовом до Лівобережного об'єднаного Управління пенсійного фонду України в м. Києві про зобов'язання вчинити певні дії, в якому просить: визнати протиправними дії відповідача щодо відмови у перерахунку її пенсії, зобов'язати Лівобережне об'єднане Управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_2 в розмірі 60 % заробітної плати працюючого державного службовця, з урахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на соціально-побутові потреби та індексації заробітної плати відповідно до довідок Лівобережного об'єднаного Управління Пенсійного фонду України в м. Києві № 10/52 та № 10/53 від 07.10.2016.

Постановою Дарницького районного суду м. Києва від 14 листопада 2016 року позов задоволено. Визнано протиправними дії Лівобережного об'єднаного Управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо відмови у перерахунку пенсії ОСОБА_2 Зобов'язано Лівобережне об'єднане Управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_2 в розмірі 60 % заробітної плати з урахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань та індексації заробітної плати з 02.05.2016 року відповідно до довідок Лівобережного об'єднаного Управління Пенсійного фонду України в м. Києві № 10/52 та № 10/53 від 07.10.2016.

Не погоджуючись з прийнятою постановою, Лівобережне об'єднане Управління пенсійного фонду України в м. Києві подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та постановити нову постанову про відмову в задоволенні позову в повному обсязі. В своїй апеляційній скарзі апелянт посилається на незаконність, необґрунтованість та необ'єктивність рішення суду, неповне з'ясування всіх обставин, що мають значення для вирішення справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, що є підставою для скасування судового рішення.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а постанова суду першої інстанції - скасуванню з ухваленням нового рішення з таких підстав.

Згідно з пунктом 3 частини 1 статті 198, пункту 4 частини 1 статті 202 Кодексу адміністративного судочинства України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції скасовує її та ухвалює нове рішення, якщо визнає, що судом першої інстанції порушено норми матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Відповідно до частини 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_2 перебуває на обліку в Лівобережне об'єднане Управління пенсійного фонду України в м. Києві та з 20.05.2015 отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» у розмірі 60% від заробітної плати.

10 жовтня 2016 року позивач звернулась до Лівобережного об'єднаного Управління пенсійного фонду України в м. Києві із заявою про перерахунок пенсії за віком, у зв'язку з підвищенням розміру заробітної плати на підставі довідок про заробітну плату № 10/52 та № 10/53 від 07.10.2016.

Листом №15287/14/ж-491/1 від 11.10.2016 Лівобережне об'єднане Управління пенсійного фонду України в м. Києві повідомило позивача про відсутність правових підстав для проведення перерахунку пенсії. Відповідачем зазначено, що відповідно до Закону України «Про державну службу» №889-VIII від 10.12.2015, який набрав чинності з 01.05.2016 не передбачено проведення перерахунків раніше призначених пенсій державним службовця. Виходячи з вищевикладеного, відповідач дійшов висновку, що законодавчі підстави для проведення перерахунку пенсії відповідно до поданих документів - відсутні.

Не погоджуючись з цим, позивач звернулась до суду з вказаним позовом.

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, прийшов до висновку про необґрунтованість відмови відповідача у проведенні перерахунку пенсії, оскільки перерахунок пенсії позивачу має здійснюватись виходячи з норм закону, які були чинними та діяли на момент призначення пенсії.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції про протиправність дій Пенсійного фонду щодо відмови у здійснені перерахунку пенсії позивачу як державному службовцю на час його звернення з такою заявою з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої та апеляційної інстанції з заявою до пенсійного фонду про перерахунок пенсії ОСОБА_2 звернулась 10 жовтня 2016 року, проте на час звернення позивача до пенсійного органу за перерахунком пенсії на підставі статті 37-1 Закону України «Про державну службу» № 3723-ХІІ, зазначена норма втратила чинність, у зв'язку з набуттям чинності 1 травня 2016 року Закону України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року №889-VIII, в тому числі втратили чинність норми, якими було врегульоване пенсійне забезпечення державних службовців.

Відповідно до статті 90 Закону України «Про державну службу» № 889-VIII пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року №1058-ІV. Таким чином, з 1 травня 2016 року Законом України «Про державну службу» № 889-VIII по-іншому врегульовані правовідносини, пов'язані із пенсійним забезпеченням державних службовців.

Разом з цим, Закон України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» №1058-ІV не містить такої підстави для перерахунку пенсії, як підвищення заробітної плати працюючих державних службовців.

Отже, враховуючи приписи статті 90 Закону України «Про державну службу» № 889-VIII та Закон України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» № 1058-ІV, з 1 травня 2016 року підстав для перерахунку пенсії державним службовцям у зв'язку з підвищенням заробітної плати не вбачається.

Так, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 звернулась до управління пенсійного фонду 10 жовтня 2016 року, тобто після набуття чинності Закону України «Про державну службу» №889-VIII, яким було скасовані норми попередньо діючого Закону України «Про державну службу» № 3723-XII, який регулював пенсійне забезпечення державних службовців, що і стало підставою для відмови у здійсненні перерахунку пенсії позивачу.

У своєму позові ОСОБА_2 посилається на наявність права на перерахунок пенсії відповідно до норм Закону України «Про державну службу» №3723-ХІІ та постанов Кабінету Міністрів України №865 від 31.05.2000, №1013 від 09.12.2015, разом з тим, колегія суддів не погоджується з вказаним доводами позивача з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 37-1 Закону України «Про державну службу» №3723-XII визначалося, що у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв'язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій.

Перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

Пунктом 4 та 5 постанови Кабінету Міністрів України «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії» від 31.05.2000 №865, в редакції, яка була чинна до 15.12.2015, було передбачено, що у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям відповідно до рішень Кабінету Міністрів України (для службовців Національного банку України відповідно до рішень його Правління) після набрання чинності Законом України від 16.01.2003 №432-IV «Про внесення змін до Закону України «Про державну службу» заробітна плата для перерахунку пенсії пенсіонерам, яким пенсія призначена з дня набрання чинності Законом України «Про державну службу», визначається в такому порядку: 1) пенсіонерам, які на момент перерахунку пенсії продовжують працювати на посаді, з якої призначено пенсію, - на підставі поданої довідки про одержувану заробітну плату на момент перерахунку; 2) іншим пенсіонерам - на підставі документів, поданих на час перерахунку, виходячи із сум заробітної плати, яку одержує працюючий державний службовець на відповідній посаді, з якої призначено (перераховано) пенсію, на момент виникнення права на перерахунок.

Перерахунок пенсій провадився з місяця підвищення розміру заробітної плати працюючого державного службовця на підставі поданої заяви та довідок, виданих державними органами за останнім місцем роботи. Форма довідки про заробітну плату, що подається для призначення (перерахунку) пенсії державним службовцям, затверджується правлінням Пенсійного фонду України за погодженням з Міністерством соціальної політики.

Таким чином, законодавством, чинним станом на час призначення пенсії позивачу, було передбачено право осіб, які отримують пенсію державного службовця, на перерахунок її розміру у зв'язку з підвищенням заробітної плати за відповідною посадою і було визначено умови та порядок здійснення такого перерахунку.

Проте, у зв'язку із прийняттям Закону України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» 28.12.2014 №76-VIII текст статті 37-1 Закону України «Про державну службу» викладено у такій редакції: «Умови та порядок перерахунку призначених пенсій державним службовцям визначаються Кабінетом Міністрів України».

Постановою Кабінету Міністрів України «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» від 09.12.2015 № 1013, з 01.12.2015 встановлені нові розміри посадових окладів (тарифних ставок, ставок заробітної плати) працівників установ, закладів та організацій окремих галузей бюджетної сфери.

Також, у зв'язку із прийняттям вказаної постанови пункт 4 постанови Кабінету Міністрів України «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії» №865 від 31.05.2000 був виключений, а 5 змінений.

При цьому, колегія суддів зазначає, що Кабінетом Міністрів України на виконання змін до статті 37-1 Закону України «Про державну службу» №3723 не було визначені умови та порядок перерахунку призначених пенсій державним службовцям.

Разом з тим, на час звернення позивача із заявою про перерахунок пенсії, Закон України «Про державну службу» №3723 втратив чинність.

Водночас з 01.05.2016 набрав чинності Закон України «Про державну службу» від 10.12.2015 № 889-VIII.

Відповідно до статті 90 зазначеного Закону пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до пункту 2 Розділу XI Прикінцеві та перехідні положення визнано такими, що втратили чинність, зокрема, Закон України «Про державну службу», крім окремих положень статті 37, що на цей час застосовується при первинному призначенні пенсії до осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби.

Тобто, положення статті 37, 37-1 Закону № 3723-ХІІ, на яких ґрунтуються позовні вимоги позивача, з 1 травня 2016 року втратили чинність.

Отже, на час підвищення посадових окладів державним службовцям та на час звернення позивача до пенсійного органу за перерахунком пенсії на підставі статті 37-1 Закону України «Про державну службу» № 3723-ХІІ, зазначена норма втратила чинність.

Діюче законодавство України не містить положень, які б дозволяли відповідачу застосовувати нормативно-правові акти, які втратили чинність.

В Рішенні Конституційного Суду України №1-рп/99 від 9 лютого 1999 року чітко визначено, що дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

При цьому Закони України №76-VII, №213-VIIІ та №889-VIІI не визнані неконституційними, тому підлягають застосуванню.

Таким чином, з 01.05.2016 Законом України «Про державну службу» №889 по-іншому врегульовані правовідносини, пов'язані із пенсійним забезпеченням державних службовців.

Натомість, Закон України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» №1058-ІV не містить такої підстави для перерахунку пенсії, як підвищення заробітної плати працюючих державних службовців.

Право на перерахунок пенсії виникає, за загальним правилом, або у зв'язку зі збільшенням стажу, або збільшенням розміру заробітної плати (що має місце в межах спірних правовідносин) та може бути реалізовано на підставі тих норм, які діють на час виникнення обставин для такого перерахунку з урахуванням часу звернення до відповідного органу.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією України та законами України.

Таким чином, колегія суддів, враховуючи дату звернення позивача із відповідною заявою, приходить до висновку, що пенсійним органом правомірно відмовлено в перерахунку пенсії.

Аналогічна правова позиція висловлена в ухвалах Вищого адміністративного суду України від 31 січня 2017 року у справі №686/17709/16-а, від 01 лютого 2017 року у справі №669/641/16-а.

Колегія суддів зазначає, що згідно з правовою позицією Європейського суду з прав людини, викладеною в рішенні «Великода проти України» від 03.06.2014, законодавчі норми можуть змінюватися, передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. зміна механізму нарахування певних видів соціальних виплат та допомоги є конституційно допустимою до тих меж, за якими ставиться під сумнів сама сутність змісту права на соціальний захист.

Як зазначив Конституційний Суд України в своєму рішенні від 09.02.1999 №1-рп/99 у справі за конституційним зверненням Національного банку України щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 58 Конституції України (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів), за загально визначеним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у частині 1 статті 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Водночас, колегія суддів наголошує, що відмова відповідача у такому перерахунку пенсії не призвела до зменшення розміру пенсії позивача, яку він отримував до цього, тобто, не відбулося звуженням обсягу вже набутих позивачем прав та/або позбавленням його права на соціальний захист.

Щодо позовних вимог ОСОБА_2 про зобов'язання відповідача під час перерахунку пенсії врахувати розмір сум матеріальної допомоги та індексації заробітної плати, що ввійшли до складу заробітку, з якого обчислено пенсію позивачу колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно довідки №10/53 від 07.10.2016 до складових заробітної плати позивача були включені інші виплати, а саме: матеріальна допомога на оздоровлення та надбавка за інтенсивність.

Відповідно до постанови Дарницького районного суду м. Києва від 26 червня 2015 року у справі №753/10875/15-а були задоволені позовні вимоги ОСОБА_2 Визнано протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в Дарницькому районі м. Києва про відмову в перерахунку пенсії державного службовця з врахуванням індексації, сум матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових проблем, передбачених графою «Інші виплати» згідно довідки від № 20 від 29.05.2015 та зобов'язано Управління Пенсійного фонду України у Дарницькому районі м. Києва провести перерахунок пенсії державного службовця ОСОБА_2 згідно довідки № 20 від 29.05.2015 з врахуванням графи «Інші виплати», де вказані індексація, матеріальна допомога на оздоровлення, матеріальна допомога на вирішення соціально-побутових проблем та грошові премії у розмірі 60% державному службовцю згідно Закону України «Про державну службу» з 29.05.2015. Рішення суду набрало законної сили

Таким чином, відповідно до зазначених судових рішень позивачці відповідно до діючих на той час норм Закону України «Про державну службу» було здійснено перерахунок пенсії державного службовця, з врахуванням в суму заробітної плати, яка береться для розрахунку пенсії державного службовця.

Також, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що Пленум Верховного Суду України №16 від 16 вересня 2016 року, розглянувши подання голови Верховного Суду України про прийняття рішення стосовно звернення до Конституційного Суду України з конституційним поданням щодо конституційності статті 37-1 Закону України «Про державну службу» №3723-ХІІ від 16.12.1993 дійшов висновку щодо відсутності обґрунтованих підстав для звернення до Конституційного Суду України з таким поданням, з огляду на те, що згідно із Законом України «Про державну службу» від 10.12.2015 №889-VІІІ Закон України «Про державну службу» №3723-ХІІ від 16.12.1993 (крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10, 12 розділу ХІ Закону №889-VІІІ) утратив чинність.

Крім того, слід зазначити, що Верховний Суд України у своїй постанові від 12.07.2016 у справі №21-1726а16 висловив правову позицію, відповідно до якої відсутність постанови Кабінету Міністрів України яка чітко визначає розмір заробітної плати (чи пенсії) не є підставою для застосування вже недіючих норм Законі України для проведення перерахунку заробітної плати (пенсії).

А тому постанова суду першої інстанції має бути скасована з постановленням нової постанови про відмову у задоволенні позовних вимог.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що в даному випадку відсутні правові підстави для перерахунку пенсії позивача на підставі статті 37-1 Закону України «Про державну службу», що діяв на час призначення пенсії, та постанов Кабінету Міністрів України №1013 від 09.12.2015, як скаржник просить у своєму адміністративному позові, та приймає до уваги доводи апелянта щодо зміни законодавства, яке регулює спірні правовідносини, а тому постанова суду першої інстанції має бути скасована з постановленням нової постанови про відмову у задоволенні позовних вимог.

Посилання позивача на бездіяльність держави не приймається судом до уваги, оскільки законом було надано право Кабінету Міністрів України встановлювати умови і порядок перерахунку призначених пенсій державним службовцям.

Відповідно до статті 159 КАС України законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

З урахуванням зазначеного, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції порушені норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, що є підставою для скасування судового рішення.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 198 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати її та прийняти нову постанову суду.

Таким чином апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення у справі про відмову в задоволенні позову.

Керуючись ст.ст.4, 8-11, 160, 196, 198, 202, 205, 207, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Лівобережного об'єднаного Управління пенсійного фонду України в м.Києві - задовольнити.

Постанову Дарницького районного суду м. Києва від 14 листопада 2016 року - скасувати.

Прийняти нове рішення, яким в задоволенні позову ОСОБА_2 до Лівобережного об'єднаного Управління пенсійного фонду України в м. Києві про зобов'язання вчинити певні дії - відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги до Вищого адміністративного суду України у порядку статті 212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя: Г.В. Земляна

Судді: І.О. Лічевецький

В.П. Мельничук

Повний текст постанови виготовлено 02 березня 2017 року.

Головуючий суддя Земляна Г.В.

Судді: Лічевецький І.О.

Мельничук В.П.