Справа № 826/25410/15
Суддя: Костюк Л.О.
Дата ухвалення: 2017-03-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя-доповідач: Костюк Л.О.
ПОСТАНОВА

Іменем України

02 березня 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Костюк Л.О.;

суддів: Бужак Н.П., Твердохліб В.А.;

за участю секретаря: Драч М.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Подільському районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 29 листопада 2016 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Перемога ХХ» до Державної податкової інспекції у Подільському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

В С Т А Н О В И Л А:

У листопаді 2015 року, Товариство з обмеженою відповідальністю «Перемога ХХ» звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Державної податкової інспекції у Подільському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві, в якому просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення форми від 29 липня 2015 року №.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем з 20.07.2015 року по 22.07.2015 року проведено камеральну перевірку податкової декларації з податку на додану вартість за березень 2015 року та за травень 2015 року, за результатами якої виявлено завищення позивачем суми податкового кредиту, заявленої у податкових деклараціях за березень та травень 2015 року та, як наслідок, на 188881,20 грн. заниження ним суми податку на додану вартість за зазначений період, про що відповідачем складено акт про результати камеральної перевірки даних, задекларованих у податковій звітності з податку на додану вартість від 22.07.2015 року №3102/26-56-15-01-18/39470224. На підставі зазначеного акта, відповідачем прийнято оскаржуване позивачем податкове повідомлення-рішення від 29 липня 2015 року №.

Проте, на думку позивача, зазначене податкове повідомлення-рішення є протиправним та підлягає скасуванню, оскільки позивачем усунуто помилки в податкових деклараціях з податку на додану вартість за березень та травень 2015 року шляхом подачі 24 вересня 2015 року до контролюючого органу уточнюючих декларацій та спростовано висновки акта, а тому відповідач згідно з вимогами ст. 50 Податкового кодексу України має право на проведення позапланової перевірки платника податків за відповідний період з урахуванням такого розрахунку при винесенні рішення за результатами перевірки.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 29 листопада 2015 року адміністративний позов задоволено повністю.

Визнано протиправним та скасувано податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Подільському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві від 29 липня 2015 року №.

Не погоджуючись з зазначеним судовим рішенням, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції як таку, що постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права, та прийняти нову, якою відмовити в задоволенні позову.

Заслухавши суддю - доповідача, розглянувши доводи апеляційних скарг, перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги підлягають задоволенню, а постанова суду - скасуванню з таких підстав.

Згідно зі ст.ст. 198 ч. 1 п. 3, 202 ч. 1 п. 4 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції скасовує її та ухвалює нове рішення, якщо визнає, що судом першої інстанції порушено норми матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції щодо задоволення позовних вимог, з огляду на наступне.

Як встановлено судом першої інстанції, що позивачем до контролюючого органу 17 квітня 2015 року та 19 червня 2015 року подано податкові декларації з податку на додану вартість №№, за березень та травень 2015 року, копії яких наявні в матеріалах справи, про що свідчать Квитанції №2.

З податкової декларації з податку на додану вартість № вбачається, що позивачем за березень 2015 року включено до складу податкового кредиту податкові накладні на суму 84 774, 00 грн.

Також, з податкової декларації з податку на додану вартість № вбачається, що позивачем за травень 2015 року включено до складу податкового кредиту податкові накладні на суму 614 239, 00 грн.

Відповідно до ст.75 Податкового кодексу України: «Контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків, та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального.».

Статтею 76 Податкового кодексу України встановлено порядок проведення камеральної перевірки: «Камеральна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу без будь - якого спеціального рішення керівника такого органу або направлення на її проведення.

Камеральній перевірці підлягає вся податкова звітність суцільним порядком.

Згода платника податків на перевірку та його присутність під час проведення камеральної перевірки не обов'язкова.

Порядок оформлення результатів камеральної перевірки здійснюється відповідно до вимог статті 86 цього Кодексу.».

Керуючись вищезазначеними нормами ДПІ у Подільському районі ГУ ДФС у м. Києві на підставі пункту 200.10 статті 200 розділу V Податкового кодексу України, в порядку статті 76 розділу II Податкового кодексу України проведено камеральну перевірку податкової декларації з податку на додану вартість за березень 2015 року (№ від 17.04.2015) та за травень 2015 року (№ від 19.06.2015).

В результаті камеральної перевірки встановлено порушення ТОВ «Перемога XX» п.198.6 ст. 198 Податкового кодексу України та складено акт від 22.07.2015 №3102/26-56-15- 01-18/39470224.

Зазначеним актом встановлено порушення податкового законодавства, у зв'язку з чим винесено податкове повідомлення-рішення від 29.07.2015 за № та збільшено суму грошового зобов'язання по податку на додану вартість на загальну суму 236 101,5 грн.

Перевіркою встановлено, що згідно податкової декларації з ПДВ за березень 2015 року №907253142 від 17 квітня 2015 року, а саме Розділу II (податковий кредит) Додатку 5 (розшифровка податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів) до податкової декларації з податку на додану вартість, Позивачем до складу податкового кредиту за березень 2015 року включено суми по взаємовідносинам з ТОВ «ЕД ХОК КОМЮНІКЕЙШНЗ» (ІПН 93) згідно з податковими накладними, які виписані 28.02.2015 року та зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних 14.03.2015 року, що в свою чергу суперечить вимогам чинного законодавства. Оскільки п. 198.2 ст. 198 Податкового кодексу чітко встановлено, що датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події яка відбулася раніше.

Встановлено порушення позивачем вимог п. 198.6. ст. 198 Податкового кодексу України, в результаті чого ним завищено суму податкового кредиту, заявленої у податковій декларації за березень та травень 2015 року; пп. 54.3.2. п. 54.3. ст. 54 Податкового кодексу України, в результаті чого ним на 188 881, 20 грн. занижено суми податку на додану вартість за березень та травень 2015 року.

Тобто, суми по взаємовідносинам з ТОВ «ЕД ХОК КОМЮНІКЕЙШНЗ», ТОВ «Перемога XX» не мало право включати до складу податкового кредиту за березень 2015 року у розмірі 84 774 грн., адже податкові накладні виписані 28.02.2015 року, і тому по даних податкових накладних податковий кредити мав би формуватися Позивачем за лютий 2015 року.

Крім того дослідивши, податкову декларацію з ПДВ за травень 2015 року № від 19 червня 2015 року, а саме Розділ II (податковий кредит) Додатку 5 (розшифровка податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів), встановлено, що Позивачем до складу податкового кредиту за травень 2015 року включено суми по взаємовідносинам з ТОВ «БЛІЦ ТОРГ» (ІПН 21), податкові накладні, які взагалі не зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних, тоді як відповідно до п. 198. 6. ст. 198 ПКУ не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу, що в свою чергу не дає право Позивача відносити суми до податкового кредиту.

Як зазначено в акті, згідно поданої декларації ПДВ за березень 2015 року та за травень 2015 року Позивачем включено до складу податкового кредиту податкові накладні на суму ПДВ 84 774, 00 грн. (за березень 2015 р.) та на суму ПДВ 614 239, 00 грн. (за травень 2015 р.). З них: податкові накладні з періодом виписки «квітень 2015 року» на загальну суму ПДВ 142 208, 47 грн., які не зареєстровані в ЄРПН (ІПН контрагента 21); податкова накладна з періодом виписки «лютий 2015 року» на загальну суму ПДВ 45 672, 73 грн. (ІПН контрагента 93).

На підставі зазначених порушень відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення від 29 липня 2015 року №, яким збільшено на 236 101, 50 грн. суми грошового зобов'язання з податку на додану вартість, у тому числі за основним платежем на 188 881, 20 грн. та на 47 220, 30 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами).

Встановлено, що 25 вересня 2015 року позивачем до контролюючого органу подано уточнюючі розрахунки податкових зобов'язань з податку на додану вартість у зв'язку з виправленням самостійно виявлених помилок за лютий, березень, квітень, травень 2015 року №№, , , , та розшифровки податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів (Додатку 5), відповідно, копії яких також наявні в матеріалах справи.

Як зазначено позивачем в адміністративному позові, ним було усунуто помилки в податковій звітності за перевіряємий відповідачем період шляхом подання відповідних Уточнюючих розрахунків, чим спростовано висновки відповідача, викладені в акті.

З матеріалів справи вбачається, що позивач звернувся до відповідача із Запитом «Про надання інформації» від 30 вересня 2015 року №30/09, копія якого наявна в матеріалах справи, в якому просив надати йому інформацію, чи рахується за ним сума податкового зобов'язання згідно податкового повідомлення-рішення від 29.07.2015 року № (прийнятого на підставі Акта від 29.07.2015 року №3102/26-56-15-01-18/39470224 про результати камеральної перевірки даних, задекларованих у податковій звітності з податку на додану вартість), враховуючи подані 25.09.2015 року ним уточнюючі розрахунки податкових зобов'язань з податку на додану вартість за лютий, березень , квітень та травень 2015 року у зв'язку з виправленням самостійно виявлених помилок.

Листом відповідача «Про надання відповіді» від 16 жовтня 2015 року №13230/10/26-56-15-01-23, копія якого також наявна в матеріалах справи, повідомлено позивачу, що станом на 15.10.2015 року сума грошового зобов'язання згідно податкового повідомлення-рішення № від 29.07.2015 року є неузгодженою у зв'язку з оскарженням його в адміністративному порядку.

Встановлено, що фактичною підставою прийняття відповідачем оскаржуваного позивачем податкового повідомлення-рішення стали висновки в Акті про те, що в реєстрах виданих та отриманих податкових накладних позивача та ТОВ «ЕД ХОК КОМЮНІКЕЙШНЗ» та ТОВ «БЛІЦ ТОРГ» містяться розбіжності, оскільки позивачем включено до складу податкового кредиту суму податку на додану вартість на підставі податкових накладних, які не зареєстровані продавцем в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Проте, як вбачається з матеріалів справи, спірні Податкові накладні від 28 лютого 2015 року №14 на загальну суму 274036,37 грн., у тому числі ПДВ - 45627,73 грн.; від 26 березня 2016 року №168 на загальну суму 80000,00 грн., у тому числі ПДВ - 13333, 33 грн.; від 26 березня 2015 року №170 на загальну суму 230000,00 грн., у тому числі ПДВ - 38333,33 грн.; від 26 березня 2015 року №181 на загальну суму 327000,00 грн., у тому числі ПДВ - 54500, 00 грн.; від 26 березня 2016 року №189 на загальну суму 400000,00 грн., у тому числі ПДВ - 66666,67 грн. зареєстровані в Єдиному державному реєстрі податкових накладних 14 березня 2015 року, 10 квітня 2015 року, 10 квітня 2015 року, 10 квітня 2015 року, 14 квітня 2015 року, відповідно, що підтверджується Квитанціями №1, копії яких наявні в матеріалах справи, що спростовує висновки Відповідача в Акті.

Відповідно до п.201.1 ст. 201 Податкового кодексу України. Зазначено що на дату винекнення податкових зобов'язань платник податку зобов'язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умов щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Водночас абз. 10 п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України передбачено порядок: реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних здійснюється не пізніше 15 календарних днів, наступних за датою їх складання.

Крім того, в листі ДФС України від 17.02.2015 № 5292/7/99-99-19-03-02-17 надано роз'яснення щодо особливостей формування податкового кредиту, в якому зокрема зазначено наступне:

Податкові накладні, складені з 1 січня 2015 року та своєчасно зареєстровані в ЄРПН, включаються до складу податкового кредиту того звітного періоду, на який припадає дата їх складання.

З 1 січня 2015 року зазначене правило стосується податкових накладних, сума податку на додану вартість в яких перевищує 10 тис. грн., або складених у зв'язку з постачанням підакцизних або імпортованих товарів.

З 1 лютого 2015 року обов'язковій реєстрації в ЄРПН підлягають всі податкові накладні, сформовані за операціями, датованими починаючи з 1 лютого 2015 року, в тому числі податкові накладні, складені за операціями з постачання товарів/послуг , які звільнені від оподаткування, а також податкові накладні, що не надаються покупцю, а також незалежно від суми ПДВ, вказаній в такій податковій накладній. Розрахунок коригування до таких податкових накладних також обов'язково реєструється в ЄРПН.

Починаючи з 1 січня 2015 року, всі податкові накладні, складені з 1 січня 2015 року, та розрахунки коригування до них складаються платниками податку виключно в електронному вигляді, у тому числі ті, які складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування, не видаються покупцю, складені за щоденними підсумками операцій тощо.

За операціями з постачання товарів/послуг, що не є об'єктом оподаткування, або місце постачання яких визначено за межами митної території України, податкові накладні не складаються.

Колегія суддів звертає увагу на те, що ТОВ «БЛІЦ ТОРГ» (ІПН 21) в Розділі II (податковий кредит) Додатку 5 (розшифровка податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів) до податкової декларації з податку на додану вартість, до складу податкових зобов'язань за травень 2015 року навіть не включив суми по взаємовідносинам з ТОВ «Перемога XX».

Як встановлено судом першої інстанції, податкові накладні від 28 лютого 2015 року №14, від 26 березня 2015 року №168, від 26 березня 2015 року №170, від 26 березня 2015 року №181, від 26 березня 2015 року №189, зареєстровані у в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Відповідно до п. 198.2 ст. 198 Податкового кодексу чітко встановлено, що датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події яка відбулася раніше.

На підставі зазначеного вище колегія суддів приходить до висновку, що під час перевірки враховувалися взаємовідносини, які відображені в Додатку 5 (розшифровка податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів) до податкової декларації з податку на додану вартість за травень 2015 і період складання податкових накладних є квітень 2015 року, тобто вищевказані податкові накладні наданні позивачем до суду, не мають бути враховані, при винесені рішення судом апеляційної інстанції.

Оскільки суми по взаємовідносинам з ТОВ «БЛІЦ ТОРГ», ТОВ «Перемога XX» мало право включати до складу податкового кредиту лише за травень 2015 року, тоді як податкові накладні від 28 лютого 2015 року №14, від 26 березня 2015 року №168, від 26 березня 2015 року №170, від 26 березня 2015 року №181, від 26 березня 2015 року №189, які дійсно зареєстровані в ЄРПН, не мають ніякого відношення до формування позивачем податковий кредити за травень 2015 року.

Надаючи правову оцінку матеріалам та обставинам справи, а також наданим додатковим поясненням та запереченням сторін, колегія суддів звертає увагу на наступне.

Відповідно до п. 16.1.4 ст. 16 Податкового кодексу України № 2756-VI від 02.12.2010 із змінами і доповненнями (далі - ПКУ) платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Згідно абз. 10 п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України передбачено порядок: реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних здійснюється не пізніше 15 календарних днів, наступних за датою їх складання.

Колегія суддів звертає увагу на те, що ДФС України в своєму листі від 17.02.2015 № 5292/7/99-99-19-03-02-17 надано роз'яснення щодо особливостей формування податкового кредиту, в якому зокрема зазначено наступне:

Податкові накладні, складені з 1 січня 2015 року та своєчасно зареєстровані в ЄРПН, включаються до складу податкового кредиту того звітного періоду, на який припадає дата їх складання.

З 1 січня 2015 року зазначене правило стосується податкових накладних, сума податку на додану вартість в яких перевищує 10 тис. грн., або складених у зв'язку з постачанням підакцизних або імпортованих товарів.

З 1 лютого 2015 року обов'язковій реєстрації в ЄРПН підлягають всі податкові накладні, сформовані за операціями, датованими починаючи з 1 лютого 2015 року, в тому числі податкові накладні, складені за операціями з постачання товарів/послуг , які звільнені від оподаткування, а також податкові накладні, що не надаються покупцю, а також незалежно від суми ПДВ, вказаній в такій податковій накладній. Розрахунок коригування до таких податкових накладних також обов'язково реєструється в ЄРПН.

Починаючи з 1 січня 2015 року, всі податкові накладні, складені з 1 січня 2015 року, та розрахунки коригування до них складаються платниками податку виключно в електронному вигляді, у тому числі ті, які складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування, не видаються покупцю, складені за щоденними підсумками операцій тощо.

За операціями з постачання товарів/послуг, що не є об'єктом оподаткування, або місце постачання яких визначено за межами митної території України, податкові накладні не складаються.

Суми податку, сплачені (нараховані) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, зазначені в податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних з порушенням терміну реєстрації, відносяться до податкового кредиту за звітний податковий період, в якому зареєстровано податкову накладну в Єдиному реєстрі податкових накладних, але не пізніше: ніж через 180 календарних днів з дати складення податкової накладної; для платників податку, що застосовують касовий метод,-ніж через 60 календарних днів з дати списання коштів з банківського рахунку платника податку; для банківських установ при одержанні ними права власності на заставне майно».

Як вбачається з Розділу II (податковий кредит) Додатку 5 (розшифровка податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів) до податкової декларації з податку на додану вартість (додаток 1), встановлено, що позивачем до складу податкового кредиту за березень 2015 року включено суми по взаємовідносинам з TОB «ЕД ХОК КОМЮНІКЕЙШШ» (ІПН 93) згідно з податковими накладними, зареєстрованими в ЄРПН в лютому, що в свою чергу суперечить вимогам чинного законодавства (додаток 2).

Крім того, дослідивши Розділ II (податковий кредит) Додатку 5 (розшифровка податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів) до податкової декларації з податку на додану вартість (додаток 3), встановлено, що позивачем до складу податкового кредиту за травень 2015 року включено суми по взаємовідносинам з ТОВ «БЛІЦ ТОРГ» (ІПН 21), податкові накладні, які взагалі не зареєстровані в ЄРПН, тоді як відповідно до п. 198. 6. ст. 198 ПКУ не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними / розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу, що в свою чергу не дає право Позивача відносити суми до податкового кредиту.

Колегія суддів звертає увагу на те, що ТОВ «БЛІД ТОРГ» (ІПН 21) в Розділі II (податковий кредит) Додатку 5 (розшифровка податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів) до податкової декларації з податку на додану вартість (додаток 4), до складу податкових зобов'язань за травень 2015 року навіть не включив суми по взаємовідносинам з позивачем (додаток 5).

Окрім зазначеного вище колегія суддів звертає увагу на те, що позивачем зазначено, що під час проведення камеральної перевірки були вставлено завищення суми податкового кредиту, заявленого, у звязку з тим, що податкові накладні від 26.03.2015 № 168, № 170. №131 виписані ТОВ «БЛІЦ ТОРГ» на загальну суму ПДВ 106 166,66 грн., зареєстровані 1Cl04.20.15 року, тобто у межах законодавчо встановленого 15-ти денного терміну з дати їх складання та внесені до складу податкового кредиту за травень 2015 року; податкові накладні від 26.03.2015 № 186 виписані ТОВ «БЛІЦ ТОРГ» на суму ПДВ 66 666, 67 грн., зареєстрована в ЄРПН 14.04.2015 року, тобто з порушенням терміну реєстрації.

Проте, зауважує, що твердження позивача є помилковими оскільки, під час перевірки враховувалися взаємовідносини, які відображені в Додатку 5 (розшифровка податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів) до податкової декларації з податку на додану вартість за травень 2015 і період складання податкових накладних є квітень 2015 року, тобто вищевказані податкові накладні наданні Позивачем до суду, не мають бути враховані при винесені рішення, оскільки дата їх складання не співпадає з накладними зазначеними в Додатку 5 за травень 2015 року.

Колегія суддів звертає увагу на посилання позивача, що ним подано уточнюючі розрахунки податкових зобов'язань з податку на додану вартість у зв'язку з чим ТОВ «Перемога XX» було усунуто помилки шляхом подання уточнюючих розрахунків за відповідні місяці та спростовано висновки зазначені в Акті перевірки, та заначає наступне.

Згідно АІС «Податковий блок» бази «перегляд результатів та співставлення» ТОВ «Перемога XX» подає уточнюючий розрахунок № від 25.09.2015 до Додатку 5, яким повторно ставить податковий кредит у розмірі 45 672, 73 грн. та 25.09.2015 уточнюючим розрахунком № від 25.09.2015 до Додатку 5 корегує податковий кредит у бік зменшення у розмірі 45 672, 73 грн., однак у позивача залишається безпідставний податковий кредит визначений Додатком 5 (розшифровка податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів) до податкової декларації від 17.04.2015 № з податку на додану вартість за березень 2015 (додаток 6).

Колегія суддів звертає увагу на положення п. 50.1 ст. 50 Податкового кодексу України, у разі якщо у майбутніх податкових періодах, з урахуванням строків давності визначених ст. 102 цього Кодексу (1095 днів) платник податків самостійно виявляє помилки, що містяться у раніше поданій ним податковій декларації, він зобов'язаний надіслати уточнюючий розрахунок до такої податкової декларації за формою чинного на час подання уточнюючого розрахунку.

Також, звертає увагу на те, що платник податків може уточнити дані податкової звітності у разі самостійно виявлення факту заниження податкового зобов'язання минулих періодів. Проте даний факт факту заниження податкового зобов'язання за травень 2015 року Позивачем було виявлено не самостійно, а у зв'язку з проведенням перевірки та винесення податкового повідомлення-рішення контролюючим органом.

Встановлено, що ТОВ «Перемога XX» подано уточнюючі розрахунки податкових зобов'язань з податку на додану вартість у зв'язку з чим було усунуто помилки шляхом подання уточнюючих розрахунків за відповідні місяці та спростовано висновки зазначені в Акті перевірки.

У зв'язку з отриманням податкове повідомлення-рішення від 29.07.2015 за № ТОВ «Перемога XX» подає уточнюючий розрахунок № від 25.09.2015 до Додатку 5, яким повторно ставить суму податкового кредиту у розмірі 45 672, 73 грн. до податкової декларації з ПДВ за травень 2015 року № від 19.06.2015.

Згідно АІС «Податковий блок», 25.09.2015 уточнюючим розрахунком № від 25.09.2015 до Додатку 5 корегує податковий кредит у бік зменшення у розмірі 45 672, 73 грн. однак у позивача залишається безпідставний податковий кредит визначений Додатком 5 (розшифровка податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів) до податкової декларації від 17.04.2015 № з податку на додану вартість за березень 2015 у розмірі 45 672, 73 грн.

Окрім зазначеного вище колегія суддів звертає увагу на те, що власне недотримання податковим органом вимо законодавства під час проведення перевірки платника не звільняє останнього ві передбаченої чинним законодавством відповідальності за допущені ним порушення вимо податкового та іншого законодавства, а тому не може бути обов'язковим наслідком недійсність податкового повідомлення-рішення, прийнятого за результатами цієї перевірки.

З наведеного вбачається, що вчинення податковими органами дій по проведенню перевірок платників податків прямо передбачено у повноваженнях органів державної податкової служби. Тобто, дії по проведенню перевірок є частиною процесу реалізації податковим органом повноважень, наданих йому чинним законодавством. Результатом реалізації цих повноважень є винесення у відповідній формі рішення, яке породжує юридичні наслідки для платника податків.

На підставі зазначеного вище колегія суддів звертає увагу на те, що уточнююча декларація позивачем подана після проведення перевірки, після складання акту та податкових повідомлень-рішень.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції не в повній мірі досліджено обставини справи у зв'язку з чим порушено норми матеріального та процесуального права.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов неправильного висновку щодо задоволення позовних вимог, а тому постанова суду першої інстанції має бути скасована з постановленням нової про відмову у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною першою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Зі змісту ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, обґрунтованим - ухвалене судом на підставі повного та всебічного з'ясування обставин в адміністративній справі, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Таким чином, оскільки суд першої інстанції не повно встановив обставини у справі, його висновки не відповідають обставинам справи, судове рішення ухвалене з порушенням норм матеріального права, тому постанова Окружного адміністративного суду м. Києва від 29 листопада 2016 року підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 2, 160, 167, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Подільському районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві - задоволити.

Постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 29 листопада 2016 року - скасувати.

У задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Перемога ХХ» до Державної податкової інспекції у Подільському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення - відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення, проте на неї може бути подана касаційна скарга до Вищого адміністративного суду України в порядку та строки, передбачені ст. 212 КАС України.

(Повний текст виготовлено - 07 березня 2017 року).

Головуючий суддя:

Судді:

Головуючий суддя Костюк Л.О.

Судді: Твердохліб В.А.

Бужак Н.П.