Справа № 161/16709/16-а
Суддя: Олексюк А. В.
Дата ухвалення: 2017-02-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/161/56/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 лютого 2017 року Луцький міськрайонний суд Волинської області

в складі: головуючого-судді Олексюка А.В.

при секретарі Заболотьку Д.М.

з участю представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Луцьку справу за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Волинської митниці Державної фіскальної служби України про визнання протиправною та скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 звернувся в суд з адміністративним позовом до заступника начальника Волинської митниці Державної фіскальної служби України ОСОБА_4 про визнання протиправною та скасування постанови.

Свій позов обґрунтовує тим, що 09.12.2015 року заступником начальника Волинської митниці ДФС ОСОБА_4 у справі про притягнення до адміністративної відповідальності за ст.485 МК України його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ст. 485 МК України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів.

Вважає постанову необгрнутованою, винесеною без достатньо зясованих обставин справи, з груби порушенням законних прав та інтересів позивача. Тому, просить суд скасувати дану постанову.

Ухвалою суду від 08.02.2017 року замінено первісного відповідача - заступника начальника Волинської митниці Державної фіскальної служби України ОСОБА_4 на належного відповідача - Волинську митницю Державної фіскальної служби України.

Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні позов підтримав з підстав в ньому зазначених. Просив позов задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_2 в судовому засіданні позов не визнав. Просив суд відмовити в задоволенні позову.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що 24.11.2015 року головним державним інспектором відділу моніторингу ризикових операцій УАР та ПМП Волинської митниці ДФС ОСОБА_5 відносно ОСОБА_3 було складено протокол про порушення митних правил № 1728/20500/2015, за ознаками ст. 485 Митного Кодексу України.

У відповідності до ч. 5 ст. 494 МК України у разі складення протоколу особі, яка притягується до відповідальності за порушення митних правил, розяснюються її права, передбачені ст. 498 МК України, та повідомляється про можливість припинення провадження у справі про порушення митних правил шляхом компромісу, про що до протоколу вноситься відповідна відмітка, яка підписується цією особою.

Статтею 498 МК України поряд з іншими правами чітко встановлено безумовне та беззаперечне право особи, що притягується до відповідальності за порушення митних правил бути присутніми під час розгляду справи у органі доходів та зборів.

Судом встановлено, що позивач, як особа, відносно якої було складено протокол не був повідомлений про дату, час та місце складення протоколу про порушення митних правил, про те, що в провадженні Волинської митниці ДФС знаходиться вказана справа, чим позбавив можливості ОСОБА_3 взяти участь в його розгляді та реалізувати цілий ряд інших процесуальних прав, що надає закон, зокрема таких як: подавати докази, брати участь у їх дослідженні, заявляти клопотання та відводи, під час розгляду користуватись юридичною допомогою захисника, давати усні і письмові пояснення, подавати свої доводи, міркування та заперечення (ст.498 МК України).

У відповідності до ст. 495 МК України доказами у справі про порушення митних правил є пояснення особи, що притягується до відповідальності.

Однак, жодного разу орган доходів та зборів ні до складення протоколу, ні під час його складення, ні при розгляді справи по суті у особи, яку притягнуто до відповідальності пояснень не відбирав.

Крім того, судом встановлено, що повідомлення про складення даного протоколу надсилались ОСОБА_3 на адресу його батьків, а не за місцем його реєстрації чи за адресою реєстрації підприємства ТзОВ «ФРОСТ ГРУП», посадовою особою якого він являється.

П.6.2.5 «Методичних рекомендацій щодо провадження у справах про порушення митних правил» Затверджених Наказом Державної митної служби України №601 від 02.11.2002р. ( в подальшому Рекомендації) передбачено, що складення протоколу про порушення митних правил за відсутності особи, яка притягується до відповідальності, можливо, коли встановлено факт її відсутності на території України, а також у випадках коли цю особу викликано до митного органу запрошенням, однак вона не зявилась, не повідомивши про причини. У запрошенні зазначається куди й до кого повинна зявитись особа, а також день і час. Запрошення вручається особі під підпис,а в разі її тимчасової відсутності дорослим членам сімї, адміністрації за місцем роботи, житловим органам за місцем проживання або надсилається їй рекомендованим листом з повідомленням.

У відповідності до п.2.6.8. Рекомендацій якщо при складенні протоколу особа, яка притягується до відповідальності за порушення митних правил була відсутня до нього вноситься відповідний запис, який засвідчується особою, що склала протокол і свідками,якщо вони є, після чого зазначений примірник надсилається цій особі за повідомленою нею або наявною в митному органі адресою (місцем проживання або фактичного перебування).

Крім того ОСОБА_3 в порушення вимог ч.7, 8 ст.494 МК України не було у жодний спосіб вручено протокол про порушення митних правил. Такий документ не містить жодного підпису особи, відносно якої його складено та будь-яких інших відомостей які б пояснювали відсутність в протоколі підписів особи, що притягується до адміністративної відповідальності.

У відповідності до п.6.2.8 Рекомендацій примірник протоколу протягом трьох робочих днів надсилається особі за повідомленою нею або наявною в митниці адресою.

При цьому, за місцемзнаходження юридичної особи ТзОВ «ФРОСТ ГРУП», відносно керівника якої було складено протокол про порушення митних правил, Волинською митницею ДФС примірник протоколу не надсилався.

09.12.2015 року заступником начальника Волинської митниці ДФС ОСОБА_4 у справі про притягнення до адміністративної відповідальності за ст.485 МК України директора ТзОВ «ФРОСТ ГРУП» було винесено постанову, якою ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ст. 485 МК України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів.

З постанови вбачається, що 18.11.2014 року на митному посту «Луцьк» Волинської митниці ДФС оформлено МД типу ІМ 40 ДЕ» №205070000/2014/050749 на товар «сало хребтове свійських тварин морожене без шкірки, обвалене, без пісних частин, представлене у вигляді обрізків» загальною вагою 22 023 кг. вартістю 17 177, 44 євро, який був ввезений на митну територію України транспортним засобом р.н. RZ1639K/RPZ44PV.

Крім того, в оскаржуваній постанові відповідач вказав, що керівник ТзОВ «ФРОСТ ГРУП» ОСОБА_3 через особу, уповноважену на роботу з митницею ПП «Тріада» ОСОБА_6 подав документи, що мітять неправдиві відомості щодо істотних умов зовнішньоекономічного контракту та вартості товару, відповідно до яких вартість товару зменшено на 8148,51 євро від реальної вартості проданого товару , що призвело до ненадходження до державного бюджету України 51352,38 грн. митних платежів.

У відповідності до п.43 ст.4 МК України посадові особи підприємства керівники та інші працівники підприємства, які в силу постійно або тимчасово виконуваних обовязків відповідають за додержання вимог, встановлених цим кодексом, законами та іншими нормативно-правовими актами України, а також міжнародними договорами України, укладеними у встановленому законом порядку.

Як вбачається з оскаржуваної постанови особою, відповідальною за митне оформлення товару був митний брокер ОСОБА_6 Вказана особа в контексті формулювання п. 43 ст. 4 МК України також може вважатись посадовою особою, що в силу укладеного договору тимчасово виконувала на підприємстві обовязки посадової особи щодо митного оформлення товару. Однак, орган доходів та зборів жодним чином не перевірив чи не міститься в діях останньої складу правопорушення.

Отже, відповідач не зясував хто саме (керівник підприємства, чи особа, уповноважена на роботу з митними органами) є відповідальним у разі підтвердження факту повідомлення недостовірних відомостей, що вплинули на розмір митних платежів. Так, в даному випадку саме на посадову особу ПП «ТРІАДА», що є уповноваженою на роботу з митницею було покладено оформлення та подачу документів, в тому числі й митної декларації, що стосувались митного оформлення товару, в тому числі зазначення його ваги, вартості, визначення розміру митних платежів, що підлягали сплаті.

У відповідності до ст.531 МК України підставою для скасування постанови у справі про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил є відсутність у діях особи, яка притягується до відповідальності, ознак порушення митних правил.

Частиною 2 статті 71 КАС України передбачено, що по адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 485 Митного Кодексу України адміністративна відповідальність за її порушення застосовується, якщо в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру заявлено неправдиві відомості щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, тощо.

Згідно ч.1 ст. 458 цього Кодексу, порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України про порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, предявлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на митні органи цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Статтею ст.10 КУпАП передбачено, що адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Згідно ст.11 цього Кодексу, адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розрахувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити.

Статтею 62 Конституції України передбачено, що обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

Як передбачено ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню.

Крім того, позивачу слід поновити строк звернення з адміністративним позовом до суду, оскільки пропущений з поважних причин, копію оскаржуваної постанови ОСОБА_3 отримав 12.12.2016 року.

Керуючись ст. 62 Конституції України, ст.ст.8, 11, 69, 71, 94, 99, 100, 101, 158, 159, 160, 163, 167, 171-2 КАС України, ст. ст. 33, 280 КУпАП, ст.ст.458, 486-487 МК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Поновити ОСОБА_3 строк звернення з позовом до суду.

Позов задовольнити.

Постанову заступника начальника Волинської митниці Державної фіскальної служби України ОСОБА_4 винесену у справі про порушення митних правил №1728/20500/2015 від 09 грудня 2015 року відносно ОСОБА_3 за ознаками адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 485 Митного кодексу України визнати протиправною та скасувати.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Луцький міськрайонний суд Волинської області. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Луцького міськрайонного суду Олексюк А.В.