Справа № 332/3847/16-а (2-а/332/170/16)
Суддя: Божко Л.А.
Дата ухвалення: 2017-02-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

21 лютого 2017 рокусправа № 332/3847/16-а (2-а/332/170/16)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Божко Л.А.

суддів: Лукманової О.М. Кругового О.О.

за участю секретаря судового засідання: Сонник А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Дніпровському районі м.Запоріжжя на постанову Заводського районного суду м. Запоріжжя від 15 грудня 2016 р. по справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Дніпровському районі м.Запоріжжя про визнання протипранвими дій щодо відмови у перерахунку пенсії за вислугу років та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в Дніпровському районі м.Запоріжжя в якому просила Визнати неправомірними дії Управління пенсійного Фонду України у Дніпровському районі м. Запоріжжя щодо відмови в призначенні пенсії за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати за три календарних роки, що передують року звернення за призначенням пенсії за віком. Зобов'язати Управління пенсійного Фонду України в Дніпровському районі м. Запоріжжя призначити та здійснити перерахунок і виплату пенсії за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати за три календарних роки, що передують року звернення за призначенням пенсії за віком, згідно поданої заяви від 31.10.2016 р., керуючись ст. 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та здійснити відповідні виплати з урахуванням раніше виплачених сум.

Постановою Заводського районного суду м. Запоріжжя від 15 грудня 2016 р. адміністративний позов задоволено.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, відповідач звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просив скасувати постанову суду першої інстанції та винести нове рішення яким в задоволенні позову відмовити.

Перевіривши, в межах доводів апеляційної скарги, законність та обґрунтованість судового рішення, оцінивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи із наступного.

Як встановлено судом першої інстанції, позивач з 25.06.1998 року перебуває на обліку та отримує пенсію по Списку №1 згідно п. «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

31.10.2016 року позивач звернулась до УПФУ в Дніпровському районі м. Запоріжжя із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообов'язкове пенсійне страхування» .

На заяву позивача УПФУ в Дніпровському районі м. Запоріжжя листом від 10 листопада 2016 року № 307/Г-1 їй було відмовлено

Відповідно до частин 1, 2 статті 45 Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку. Пенсія призначається довічно або на період, протягом якого пенсіонер має право на виплату пенсії відповідно до цього Закону.

З 25.06.1998 позивачем отримується пенсія за віком за Списком №1 відповідно до статті 13 Закону України Про пенсійне забезпечення.

Таким чином, позивачем реалізовано право на призначення пенсії.

В подальшому, після призначення пенсії позивач має право звернутись до органу Пенсійного фонду із заявою про переведення його на інший вид пенсії.

Приписами статті 10 Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування та статті 6 Закону України Про пенсійне забезпечення визначено, що особам, які мають одночасно право на різні державні пенсії, призначається одна пенсія за їх вибором.

Тобто, законодавець надав вичерпний перелік видів пенсій, які можуть бути призначені особі відповідно до Закону № 1058.

За приписами ст. 26 Закону № 1058 особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років.

Пенсія за віком на загальних підставах та пенсія за віком на пільгових умовах зі зниженням пенсійного віку розраховується відповідно до Закону №1058, а Закон України Про пенсійне забезпечення визначає лише право особи на пільгову пенсію.

Відповідно до статті 9 Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування встановлено такі види пенсійних виплат: пенсія за віком; пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов'язаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсія у зв'язку з втратою годувальника.

Відповідно до приписів статті 2 Закону України Про пенсійне забезпечення за цим Законом призначаються: трудові пенсії: за віком; по інвалідності; в разі втрати годувальника; за вислугу років.

Згідно частини 3 статті 45 Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду. При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Якщо особа після призначення пенсії по інвалідності продовжувала працювати та набула не менш як 24 місяці страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі, при переведенні вперше з пенсії по інвалідності на пенсію за віком застосовується середня заробітна плата (дохід), визначена частиною другою статті 40 цього Закону для призначення пенсії.

З аналізу наведених норм випливає, що переведенням з одного виду пенсії на інший є зміною виду пенсії, що визначені статтею 9 Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

У справі, що розглядається, у позивачки відсутні підстави та вона не виявила бажання перейти з одного виду пенсії на інший, оскільки вона претендує на пенсію в межах одного виду - пенсію за віком, а отже і відсутні підстави здійснювати призначення вже раніше призначеної пенсії та всі пов'язані з призначенням пенсії нарахування.

Крім того, частиною 3 статті 45 Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування встановлено, що визначена частиною 2 статті 40 цього Закону середня заробітна плата (дохід) для призначення пенсії, тобто за три календарні роки, що передують року звернення, застосовується лише у випадку переведення вперше з пенсії по інвалідності на пенсію за віком.

Оскільки позивач з 25 червня 1998 року отримує пенсію за віком на пільгових умовах, яка є різновидом пенсії за віком, підстави для призначення чи переведення позивача на пенсію за віком відповідно до статті 26 Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування в порядку, визначеному статтею 40 Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування з урахуванням показника середньої заробітної плати по Україні , відсутні.

За таких обставин колегія суддів апеляційної інстанції зазначаєї, що у задоволенні позовних вимог про зобов'язання відповідача призначити позивачу пенсію за віком, на умовах і в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 45 Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, слід відмовити. При перерахунках пенсії позивача за віком застосуванню підлягає показник середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що судом першої інстанції ухвалено рішення при неповному з'ясуванні обставин справи, з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи і є підставою для скасування постанови суду з прийняттям нової про задоволення позову.

На підставі викладеного, керуючись статтями 195, 196, 198, 202, 205, 207, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Дніпровському районі м.Запоріжжя - задовольнити.

Постанову Заводського районного суду м. Запоріжжя від 15 грудня 2016 р. скасувати та прийняти нову постанову.

У задоволенні позову ОСОБА_1 - відмовити.

Постанова Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з момету постановлення, оскарженню не підлягає .

Головуючий: Л.А. Божко

Суддя: О.М. Лукманова

Суддя: О.О. Круговий