Справа № 805/4772/16-а
Суддя: Козаченко А.В.
Дата ухвалення: 2017-03-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 березня 2017 р. Справа № 805/4772/16-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді - Козаченка А.В., суддів - Крилової М.М., Голошивця І.О. розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Національної поліції України, Департаменту захисту економіки Національної поліції України про скасування рішення,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Національної поліції України, Департаменту захисту економіки Національної поліції України про скасування рішення.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив, що він, займаючи посаду заступника начальника відділу управління захисту економіки Національної поліції України з присвоєнням спеціального звання підполковник поліції, був включений до списку поліцейських, які, відповідно ст. 57 Закону №580-VIII, підлягають атестуванню.

За результатами проведеної атестації позивача було ознайомлено з Рішенням (висновком) ЦАК № 3 від 01.11.2016 року, відповідно якого позивач не відповідає займаній посаді та підлягає звільненню зі служби. Зазначене Рішення обґрунтоване низьким рівнем теоретичних знань та професійних якостей позивача, нерозумінням ним реформи, незнанням Законів України "Про Національну поліцію", "Про ОРД", наданням позивачем 4 правильних відповідей на 9 питань. Разом з цим позивач не згодний з таким висновком, зазначає, що в ході співбесіди надавав вичерпні та обґрунтовані відповіді, вважає, що у відповідача 1 відсутні докази на підтвердження обставин, які у Рішенні (висновку) атестаційної комісії вважаються встановленими.

На підставі викладених обставин позивач просив скасувати рішення (висновок) ЦАК № 3 НП України, оформлене протоколом засідання ОП № 10.000308209.0172997 від 01.11.2016 року, яке полягає у тому, що позивач займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність.

Позивач через канцелярію суду надав клопотання про розгляд справи без своєї участі.

Представник відповідача 1 та представник відповідача 2 через канцелярію суду надали письмові заперечення, відповідно яких просили відмовити в задоволенні позову.

Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд встановив наступне.

Відповідно послужного списку, з 15.05.1995 року, на підставі Наказу від 03.11.2015 року, позивач перебував на службі в ОВС.

Заявою від 07.11.2015 року позивач звернувся до відповідача щодо прийняття на службу до поліції та призначення на посаду заступника начальника міжрайонного відділу № 4 управління захисту економіки в Донецькій області Департаменту захисту економіки Національної поліції України. 07.11.2015 року позивачем було прийнято відповідну присягу та, згідно Наказу № 105 о/с, присвоєно спеціальне звання "підполковник поліції".

Згідно списку осіб особового складу управління захисту економіки в Донецькій області Департаменту захисту економіки Національної поліції України станом на 23.11.2015 року, які підлягають атестуванню відповідно до наказу МВС України від 17.11.2015 № 1465 зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 18.11.2015 року № 1445/27890, ОСОБА_1 підлягає атестації.

З інформаційної довідки від 25.10.2016 року вбачається, що за період проходження служби відносно позивача службові розслідування не проводилися, за результатами складання підсумкових заліків за 2015-2016 навчальний рік отримав наступні оцінки: функціональна підготовка - 4 "добре", вогнева підготовка - 4 "добре", фізична підготовка - 4 "добре", загально-профільна - 3 "задовільно", загальна оцінка - 4 "добре". За період проходження служби до дисциплінарної відповідальності не притягувався. Заохочувався 6 разів.

25.10.2016 року начальником відділу УЗЕ в Донецькій області Департаменту захисту економіки НП України було складено атестаційний лист відносно підполковника поліції ОСОБА_1, в якому зазначено, що позивач має відповідні знання та сумлінно виконує свої функціональні обов'язки, уважний при розгляді скарг і заяв громадян та здатний приймати до них компетентні рішення тощо. Висновком прямого керівника встановлено відповідність позивача займаній посаді.

Також з атестаційного листа вбачається, що результати тестування позивача на знання загальних навичок становлять 32/60, професійне тестування дорівнює 25/60.

За результатами проведення атестації позивача ЦАК № 3 (апарат НП) було складено протокол ОП№ 15.00038209.0172997 від 01.11.2016 року, зі змісту якого вбачається, що відповідно розглянутих матеріалів, проведеної співбесіди та обговорення, Головою ЦАК відносно позивача постановлено на голосування рішення, а саме: "займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність, через низький рівень теоретичних знань та професійних якостей, не розуміє суті реформи, не знає ЗУ "Про Національну поліцію", ЗУ "Про ОРД". За результатами голосування ("за" - 2 (а також Голова ЦАК), "проти" - 2,) вказане рішення було підтримано. Висновок атестаційної комісії: ОСОБА_1 займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність. Відповідно до Додатку №1 до протоколу ОП №15.00038209.0172997 від 01.11.2016 року засідання ЦАК №3 Апарату НП, в ході співбесіди позивачу були поставлені певні питання, на 4(9) з яких позивач відповів.

З приводу спірних правовідносин суд зазначає наступне.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України, визначені Законом України "Про Національну поліцію" від 2 липня 2015 року №580-VIII (далі - Закон №580-VIII), який набрав чинності з 07.11.2015 року.

Відповідно до пункту 4 Розділу XI Прикінцеві та Перехідні положення Закону №580-VIII до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом акти законодавства застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону.

Закон №580-VIII визначає способи перевірки кандидата на службу в поліції, при просуванні по службі, або вирішенні питань відповідності займаної посаді поліцейського.

Так, відповідно до ч. 4 ст. 52 Закону №580-VIII (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) комплектуванню в порядку просування по службі посад молодшого, середнього та вищого складу поліції, крім випадку, передбаченого частиною третьою вказаної статті, за рішенням керівника, уповноваженого призначати на такі посади, може передувати або проведення конкурсу, або проведення атестації.

За приписами ч. 1 ст. 57 Закону №580-VIII, атестування поліцейських проводиться з метою оцінки їхніх ділових, професійних, особистих якостей, освітнього та кваліфікаційного рівнів, фізичної підготовки на підставі глибокого і всебічного вивчення, визначення відповідності посадам, а також перспектив їхньої службової кар'єри.

Частиною 2 вказаної норми встановлено, що атестування поліцейських проводиться: при призначенні на вищу посаду, якщо заміщення цієї посади здійснюється без проведення конкурсу; для вирішення питання про переміщення на нижчу посаду через службову невідповідність; для вирішення питання про звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність.

Зважаючи на пункт 3 частини третьої статті 2 КАС України, відповідно до якого у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони обґрунтовано, суд має право і зобов'язаний перевірити обґрунтованість спірного рішення.

При цьому стосовно судового контролю за дискреційними адміністративними актами Європейський суд з прав людини виробив позицію, за якою за загальним правилом національні суди повинні утриматися від перевірки обґрунтованості таких актів, однак все ж суди повинні проконтролювати, чи не є викладені у них висновки адміністративних органів щодо обставин у справі довільними та нераціональними, непідтвердженими доказами або ж такими, що є помилковими щодо фактів; у будь-якому разі суди повинні дослідити такі акти, якщо їх об'єктивність та обґрунтованість є ключовим питанням правового спору (п. 111 рішення від 31 липня 2008 року у справі "Дружстевні заложна пріа та інші проти Чеської Республіки" (CASE OF DRUЋSTEVNН ZБLOЋNA PRIA AND OTHERS v. THE CZECH REPUBLIC); п. 157 рішення від 21 липня 2011 року у справі "Сігма радіо телевіжн лтд. проти Кіпру" (CASE OF SIGMA RADIO TELEVISION LTD. v. CYPRUS); п. 44 рішення від 22 листопада 1995 року у справі "Брайєн проти Об'єднаного Королівства" (CASE OF BRYAN v. THE UNITED KINGDOM); п. 156-157, 159 рішення від 21 липня 2011 року у справі "Сігма радіо телевіжн лтд. проти Кіпру" (CASE OF SIGMA RADIO TELEVISION LTD. v. CYPRUS); п. 4 рішення Європейської комісії з прав людини щодо прийнятності від 8 березня 1994 року у справі "ISKCON та 8 інших проти Об'єднаного Королівства" (ISKCON and 8 Others against the United Kingdom); п. 47-56 рішення від 2 грудня 2010 року у справі "Путтер проти Болгарії" (CASE OF PUTTER v. BULGARIA). Атестування проводиться атестаційними комісіями органів (закладів, установ) поліції, що створюються їх керівниками. Рішення про проведення атестування приймає керівник поліції, керівники органів (закладів, установ) поліції стосовно осіб, які згідно із законом та іншими нормативно-правовими актами призначаються на посади їхніми наказами (ч.ч. 3, 4 ст. 57 Закону №580-VIII).

Аналогічна правова позиція викладена в Постанові Пленуму Вищого адміністративного суду України від 29.09.2016 року №11.

Порядок атестування поліцейських, яке проводиться в апараті Національної поліції України, територіальних (міжрегіональних) органах (закладах, установах) Національної поліції України визначено Інструкцією про порядок проведення атестування поліцейських, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України від 17 листопада 2015 року №1465 (далі - Інструкція №1465), розробленою відповідно до Закону №580-VIII.

Пунктом 2 розділу І вказаної Інструкції встановлено, що керівники всіх рівнів зобов'язані забезпечити атестування на високому організаційному та правовому рівні з додержанням принципу відкритості (крім випадків, установлених законом) та об'єктивності в оцінці службової діяльності поліцейських, які атестуються.

Випадки проведення атестування, визначені в пункті 3 розділу І Інструкції №1465, є аналогічними тим, що зазначені у частині 2 статті 57 Закону №580-VIII. Так, атестування поліцейських проводиться: при призначенні на вищу посаду, якщо заміщення цієї посади здійснюється без проведення конкурсу; для вирішення питання про переміщення на нижчу посаду через службову невідповідність; для вирішення питання про звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність.

Рішення про проведення атестування та про строки, у які проводиться атестування, приймає Голова Національної поліції України, керівники органів поліції стосовно осіб, які згідно із законом та іншими актами законодавства України призначаються на посади їх наказами.

Атестування проводиться атестаційними комісіями органів (закладів, установ) поліції, що створюються їх керівниками.

Відповідно до Інструкції №1465, атестаційні листи на поліцейських складають безпосередні керівники (п. 3 розділу ІV Інструкції №1465).

Пунктами 7, 8, 9 розділу ІV Інструкції №1465 передбачено, що керівники, які складають атестаційний лист, зобов'язані: ознайомитися з вимогами цієї Інструкції; проаналізувати проходження служби, професійну та спеціальну підготовку, а також конкретні показники служби поліцейського; вивчити матеріали (характеристики) на осіб, які відряджені до державних (міждержавних) органів, установ та організацій із залишенням на службі в поліції; на підставі всебічного вивчення особистих, професійних та ділових якостей поліцейського, який атестується, заповнити атестаційний лист.

В атестаційному листі зазначаються такі відомості про поліцейського, який атестується: результати службової діяльності згідно з функціональними обов'язками; дисциплінованість, принциповість у вирішенні службових питань, уміння будувати свої стосунки з громадянами та колегами по службі, здатність працювати над усуненням особистих недоліків, авторитет у колективі та серед населення; прагнення до вдосконалення службової діяльності, почуття особистої відповідальності, стійкість моральних принципів, сміливість, рішучість, організованість, здатність контролювати власні емоції, поведінка поза службою; володіння іноземними мовами; культура в службі та ставлення до підвищення свого освітнього та культурного рівнів; стан здоров'я та фізична підготовленість, уміння володіти табельною вогнепальною зброєю, прийомами рукопашного бою, спеціальними засобами індивідуального захисту та активної оборони, здатність переносити психофізичні навантаження та труднощі служби; основні найбільш характерні та істотні недоліки в службовій діяльності та особистій поведінці; інші дані, які, на думку керівника, заслуговують на увагу для більш повної характеристики підлеглого; результати проходження підвищення кваліфікації.

Прямі керівники зобов'язані всебічно розглянути зміст атестаційного листа, з'ясувати відповідність викладених у ньому даних дійсному стану справ у службовій діяльності поліцейського, який атестується, та внести до відповідного розділу атестаційного листа один з таких висновків: займаній посаді відповідає; займаній посаді відповідає, заслуговує призначення на вищу посаду; займаній посаді не відповідає, підлягає переміщенню на нижчу посаду через службову невідповідність; займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність.

Як вже було вказано вище, керівником позивача заначено, що останній відповідає займаній посаді.

Атестаційний лист після розгляду прямими керівниками передається на розгляд до атестаційної комісії.

Відповідно до п. 10 розділу ІV Інструкції №1465, з метою визначення теоретичної та практичної підготовленості, компетентності, здатності якісно та ефективно реалізовувати на службі свої потенційні можливості атестаційна комісія проводить тестування поліцейського, який проходить атестування. За результатами проведеного тестування атестаційна комісія встановлює мінімальний бал, що становить 25 балів за тестом на знання законодавчої бази (далі - професійний тест), та 25 балів за тестом на загальні здібності та навички, який в обов'язковому порядку ураховується атестаційною комісією при прийняті рішення, визначеного пунктом 15 цього розділу.

Як свідчать матеріали справи, позивачем під час проходження загального тестування та професійного тестування набрано 32 бали з 60 та 25 балів з 60 відповідно.

З урахуванням п. 10 розділу ІV Інструкції №1465, суд зазначає, що позивачем було набрано кількість балів, яка перевищує встановлений мінімум.

Згідно із пунктом 15 розділу ІV Інструкції №1465, атестаційні комісії на підставі всебічного розгляду всіх матеріалів, які були зібрані на поліцейського, під час проведення атестування шляхом відкритого голосування приймають один з таких висновків: займаній посаді відповідає; займаній посаді відповідає, заслуговує призначення на вищу посаду; займаній посаді не відповідає, підлягає переміщенню на нижчу посаду через службову невідповідність; займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність.

Відповідно до п. 16 розділу ІV Інструкції №1465, атестаційні комісії при прийнятті рішень стосовно поліцейського повинні враховувати такі критерії: повноту виконання функціональних обов'язків (посадових інструкцій); показники службової діяльності; рівень теоретичних знань та професійних якостей; оцінки з професійної і фізичної підготовки; наявність заохочень; наявність дисциплінарних стягнень; результати тестування; результати тестування на поліграфі (у разі проходження).

Аналізуючи спірне рішення (висновок) ЦАК, суд зазначає, що воно обґрунтоване низьким рівнем теоретичних знань та професійних якостей позивача, нерозумінням ним реформи, незнанням Законів України "Про Національну поліцію", "Про ОРД", наданням позивачем 4 вірних відповідей на 9 питань. Також суд звертає увагу, що ЦАК за результатами проведеної атестації до позивача застосовано крайній захід реагування - звільненя через службову невідповідність.

Суд зазначає, що атестування, яке призначається для вирішення питання про звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність, повинно бути зумовлене існуванням реальних підстав для звільнення: неналежне виконання службових обов'язків, порушення установленого чинним законодавством порядку і правил несення служби тощо.

Водночас, суд вважає за необхідне звернути увагу на приписи ч. 3 ст. 13 Закону України "Про професійний розвиток працівників", який є загальним (базовим) щодо регулювання відносин із атестування працівників та поширюється на відносини з атестування поліцейських.

Так, за приписами даної норми, у разі прийняття рішення про невідповідність працівника займаній посаді або виконуваній роботі, комісія може рекомендувати роботодавцеві перевести працівника за його згодою на іншу посаду чи роботу, що відповідає його професійному рівню, або направити на навчання з подальшою (не пізніше ніж через рік) повторною атестацією. Рекомендації комісії з відповідним обґрунтуванням доводяться до відома працівника у письмовій формі.

У разі відмови працівника від переведення на іншу посаду чи роботу, що відповідає його кваліфікаційному рівню, або від професійного навчання за рахунок коштів роботодавця роботодавець за результатами атестації має право звільнити працівника відповідно до Кодексу законів про працю України.

Тобто законодавцем встановлено певні гарантії трудових прав працівника в разі встановлення його невідповідності займаній посаді або виконуваній роботі, які включають вжиття роботодавцем заходів щодо переведення такого працівника за його згодою на іншу посаду чи роботу, що відповідає його професійному рівню, або направлення на навчання з подальшою (не пізніше ніж через рік) повторною атестацією.

Разом з цим з матеріалів справи вбачається позиція прямого керівника щодо знання та сумлінного виконання позивачем своїх обов'язків, факт наявності високих показніків роботи відділу, в якому позивач обіймає одну з керівних посад, наявність у позивача 6 заохочень та відсутність дисциплінарних стягнень, результати професійного тестування позивача та тестування на знання загальних навичок не є меньшими за встановлений мінімум.

Таким чином суд зазначає, що рішення (висновок) ЦАК щодо невідповідності позивача займаній посаді та звільнення його через службову невідповідність не узгоджується з наявними матеріалами справи, не містить відомості про те, в чому саме проявляється невідповідність позивача займаній посаді, не є обґрунтуваним з урахуванням п. 16 розділу ІV Інструкції №1465, мотивів неврахування позитивних якостей позивача спірний висновок також не містить. Також суд зазначає, що Додаток до протоколу № 15.00038209.0172997 не містить розгорнутої інформації, щодо відповідей, які надавалися позивачем на задані питання, що позбавляє суд можливості встановити, чи були такі відповіді невірними або неповними тощо.

Таким чином суд вважає Рішення (висновок) ЦАК № 3 НП України, оформлений протоколом засідання ОП № 10.000308209.0172997 від 01.11.2016 року невмотивованим, неповним, таким, що не підтверджується матеріалами справи.

Суд зазначає, що відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з пп. 1, 2 ч.3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою повноваження надано.

Крім того, відповідно до ч.1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно із ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, виходячи з вищенаведених правових норм та досліджених обставин, суд вважає, що відповідачами не доведений факт правомірності прийняття Рішення (висновоку) ЦАК № 3 НП України, оформленого протоколом засідання ОП № 10.000308209.0172997 від 01.11.2016 року, згідно з яким ОСОБА_1 не відповідає займаній посаді та підлягає звільненню зі служби через службову невідповідність.

Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади й органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією і законами України.

У відповідності до ст.ст. 71, 86 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Розглянувши подані документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню.

Таким чином суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 2-14, 17, 18, 24, 71, 86, 94, 121, 122, 158-163, 167, 185-186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Національної поліції України, Департаменту захисту економіки Національної поліції України про визнання протиправними дій та скасування рішення - задовольнити.

Скасувати Рішення (висновок) ЦАК № 3 НП України, оформлене протоколом засідання ОП № 10.000308209.0172997 від 01.11.2016 року, складене відносно ОСОБА_1.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Донецького апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення постанови апеляційної скарги. У разі застосування судом частини третьої ст.160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У випадку подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Головуючий суддя Козаченко А.В.

Судді Крилова М.М.

Голошивець І.О.