Справа № 817/1122/16
Суддя: Котік Т.С.
Дата ухвалення: 2017-03-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Жуковська Л.А.
Суддя-доповідач:Котік Т.С.
ПОСТАНОВА

іменем України

"02" березня 2017 р. Справа № 817/1122/16

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Котік Т.С.

суддів: Жизневської А.В.

Охрімчук І.Г.,

за участю секретаря судового засідання Нероди І.В.,

представника позивача

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "РОДОВІД БАНК" на постанову Рівненського окружного адміністративного суду від "22" листопада 2016 р. у справі за позовом Публічного акціонерного товариства "РОДОВІД БАНК" до Державної податкової інспекції у м.Рівному Головного управління ДФС у Рівненській області про визнання протиправним та скасування податкової вимоги та рішення про опис майна у податкову заставу ,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2016 року Публічне акціонерне товариство "РОДОВІД БАНК" звернулося до суду з вказаним позовом та просило визнати протиправним та скасувати податкову вимогу Державної податкової інспекції у м. Рівному Головного управління ДФС у Рівненській області від 04.07.2016 № 299-17 та рішення про опис майна у податкову заставу від 06.07.2016 № 136.

Постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 22 листопада 2016 року відмовлено у задоволенні позову.

В апеляційній скарзі Публічне акціонерне товариство "РОДОВІД БАНК", посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову суду та прийняти нову - про задоволення позову. Зокрема, апелянт посилається на те, що суд ухвалив судове рішення без урахування положень Законів України "Бро банки і банківську діяльність", "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Розглянувши справу, перевіривши законність та обгрунтованість судового рішення, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, Державною податковою інспекцією у м. Рівному Головного управління ДФС у Рівненській області надіслано (вручено) Акціонерному товариству "РОДОВІД БАНК" податкову вимогу форми "Ю" від 04.07.2016 року № 2999-17 на суму податкового боргу в розмірі 1225,58 грн. (а.с. 15).

Заступником начальника Державної податкової інспекції у м. Рівному Головного управління ДФС у Рівненській області Рокунцем В.М. прийнято рішення від 06.07.2016 року № 136 про опис майна Акціонерного товариства "РОДОВІД БАНК" у податкову заставу (а.с. 16).

Суд першої інстанції, перевіряючи спірну податкову вимогу та рішення на відповідність вимогам частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України дійшов висновків, що їх прийнято правомірно.

Колегія суддів апеляційного суду не погоджується з вказаним висновком, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що податковий борг у сумі 1225,58 грн. виник на підставі податкової декларації з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) за 2016 рік, яку подано платником податку 19.02.2016 року, отже є узгодженим податковим зобов"язанням.

У зв"язку з несплатою узгодженого податкового зобов"язання у встановлені строки та на виконання вимог п.59.1 ст.59 ПК України контролюючим органом сформовано та направлену платнику податків податкову вимогу форми "Ю" від 04.07.2016 року № 2999-17 на суму податкового боргу в розмірі 1225,58 грн. та винесено рішення про опис майна у податкову заставу від 06.07.2016 № 136.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції безпідставно не прийняв до уваги посилання Акціонерного товариства "РОДОВІД БАНК" на те, що вказану вимогу та рішення винесено під час дії тимчасової адміністрації.

Так, згідно пп.14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК України, податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання .

Відповідно до пп. 14.1.153 п. 14.1 ст. 14 ПК України податкова вимога - письмова вимога контролюючого органу до платника податків щодо погашення суми податкового боргу.

У разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення. Податкова вимога не надсилається (не вручається), якщо загальна сума податкового боргу платника податків не перевищує двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. У разі збільшення загальної суми податкового боргу до розміру, що перевищує двадцять неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, контролюючий орган надсилає (вручає) податкову вимогу такому платнику податків. Податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов'язання. Податкова вимога повинна містити відомості про факт виникнення грошового зобов'язання та права податкової застави, розмір податкового боргу, який забезпечується податковою заставою, обов'язок погасити податковий борг та можливі наслідки його непогашення в установлений строк, попередження про опис активів, які відповідно до законодавства можуть бути предметом податкової застави, а також про можливі дату та час проведення публічних торгів з їх продажу. Податкова вимога надсилається (вручається) також платникам податків, які самостійно подали податкові декларації, але не погасили суми податкових зобов'язань у встановлені цим Кодексом строки, без попереднього надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення (ст. 59 ПК України).

Згідно з п. 89.1 ст. 89 ПК України право податкової застави виникає у разі: несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов'язання, самостійно визначеної платником податків у податковій декларації, - з дня, що настає за останнім днем зазначеного строку; несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов'язання, самостійно визначеної контролюючим органом, - з дня виникнення податкового боргу.

Разом з тим, відповідно до пункту 87.1 статті 87 Податкового кодексу України джерелами самостійної сплати грошових зобов'язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, у тому числі ті, що отримані від продажу товарів (робіт, послуг), майна, випуску цінних паперів, зокрема корпоративних прав, отримані як позика (кредит), та з інших джерел, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею, а також суми надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів.

Джерелами погашення податкового боргу платника податків є будь-яке майно такого платника податків з урахуванням обмежень, визначених цим Кодексом, а також іншими законодавчими актами (п. 87.2 статті 87 ПК України).

Пунктом 88.1 статті 88 Податкового кодексу України встановлено, що з метою забезпечення виконання платником податків своїх обов'язків, визначених цим Кодексом, майно платника податків, який має податковий борг, передається у податкову заставу.

За приписами пункту 89.3 статті 89 Податкового кодексу України, майно, на яке поширюється право податкової застави, оформлюється актом опису. До акта опису включається ліквідне майно, яке можливо використати як джерело погашення податкового боргу. Опис майна у податкову заставу здійснюється на підставі рішення керівника контролюючого органу, яке пред'являється платнику податків, що має податковий борг.

Також, відповідно до п. 94.1 ст. 94 Податкового кодексу України, адміністративний арешт майна платника податків (далі - арешт майна) є винятковим способом забезпечення виконання платником податків його обов'язків, визначених законом.

Згідно з п. 94.4 ст. 94 Податкового кодексу України, арешт може бути накладено контролюючим органом на будь-яке майно платника податків, крім майна, на яке не може бути звернено стягнення відповідно до закону, та коштів на рахунку платника податків.

Пунктом 94.10 статті 94 Податкового кодексу України передбачено, що арешт на майно може бути накладено рішенням керівника контролюючого органу (його заступника), обґрунтованість якого протягом 96 годин має бути перевірена судом.

Відповідно до п. 95.1 ст. 95 Податкового кодексу України, контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Згідно з п. 95.2 ст. 95 Податкового кодексу України, стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Пунктом 95.3 статті 95 Податкового кодексу України передбачено, що контролюючий орган звертається до суду щодо надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі. Рішення суду щодо надання вказаного дозволу є підставою для прийняття контролюючим органом рішення про погашення усієї суми податкового боргу. Рішення контролюючого органу підписується його керівником та скріплюється гербовою печаткою контролюючого органу. Перелік відомостей, які зазначаються у такому рішенні, встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику (абзаци 2-3).

Узагальнюючи наведені норми права, суд апеляційної інстанції приходить висновку, що право виставляти податкову вимогу та право податкової застави виникає у контролюючого органу лише за наявності у платника податків непогашеної у встановлені строки суми узгодженого грошового зобов'язання.

Проте, в даному випадку вини платника в порушенні строків немає, оскільки відповідно до Закону України «Про банки і банківську діяльність» Національним банком України призначено тимчасову адміністрацію на підставі істотної загрози платоспроможності банку.

Віднесення банку до категорії неплатоспроможних регулюється статтею 76 Закону України «Про банки і банківську діяльність».

Тимчасова адміністрація - процедура виведення банку з ринку, що запроваджується фондом гарантування вкладів фізичних осіб стосовно неплатоспроможного банку в порядку, встановленому цим Законом (п.16 ч.1 ст.2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»).

Якщо у майбутньому банк або його правонаступники відновлюють платоспроможність, відлік строку зарахування податків, зборів та інших платежів розпочинається з моменту такого відновлення.

Також необхідно зауважити, що право виставляти податкову вимогу виникає у контролюючого органу лише за наявності у платника податків непогашеної у встановлені строки суми узгодженого грошового зобов'язання, а оскільки вини у останнього в порушенні строків сплати податку немає, то і відповідно підстави для винесення такої вимоги - відсутні.

Як встановлено судом, відповідності до рішень виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних від 25.02.2016 року № 261 та від 25.03.2016 року № 419, тимчасова адміністрація Акціонерного товариства "РОДОВІД БАНК" тривала з 26.02.2016 року по 25.04.2016 року.

Також, рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 25.04.2016 року № 610 "Про продовження повноважень Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації АТ "РОДОВІД БАНК" Куліша Віктора Миколайовича", яким продовжено повноваження Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Куліша В.М. до дати отримання рішення Національного банку України про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію АТ "РОДОВІД БАНК".

Отже, на час винесення вимоги та рішення про арешт коштів тимчасова адміністрація АТ "РОДОВІД БАНК" тривала, оскільки докази щодо відновлення платоспроможність банку відсутні.

Враховуючи, що Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», норми якого для правовідносин тимчасової адміністрації є пріоритетними по відношенню до норм інших нормативно-правових актів, передбачено, що під час тимчасової адміністрації не здійснюється примусове стягнення коштів та майна банку, звернення стягнення на майно банку, суд приходить до висновку, що під час винесення оскаржуваної податкової вимоги та рішення про опис майна відповідач діяв необґрунтовано, тобто без урахування всіх обставин, що мають значення для прийняття такого рішення.

Суд першої інстанції на вказані обставини не звернув уваги та ухвалив судове рішення не з"ясувавши в повному обсязі обставини, які мають значення для справи, що є безумовною підставою для скасування судового рішення відповідно до вимог ст.202 КАС України та прийняття нового - про задоволення позовних вимог.

У зв"язку з задоволенням позовних вимог та апеляційної скарги, відповідно до вимог ст.94 КАС України, підлягають відшкодуванню на користь позивача судові витрати у розмірі 5 787, 60 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової інспекції у м.Рівному Головного управління ДФС у Рівненській області, які складаються із судового збору при зверненні до суду першої інстанції (2756 грн.) та при зверненні з апеляційною скаргою (3031,60грн.).

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 202, 205, 207 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "РОДОВІД БАНК" задовольнити, постанову Рівненського окружного адміністративного суду від "22" листопада 2016 р. скасувати та прийняти нову.

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства "РОДОВІД БАНК" задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати податкову вимогу від 04.07.2016 № 299-17 та рішення про опис майна у податкову заставу від 06.07.2016 № 136, винесені Державною податковою інспекцією у м.Рівному Головного управління ДФС у Рівненській області.

Відшкодувати Публічному акціонерному товариству "РОДОВІД БАНК" судові витрати у розмірі 5 787, 60 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової інспекції у м.Рівному Головного управління ДФС у Рівненській області.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Т.С. Котік

судді: А.В. Жизневська

І.Г. Охрімчук

Повний текст cудового рішення виготовлено "06" березня 2017 р.

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: Публічне акціонерне товариство "РОДОВІД БАНК" вул.Північно-Сирецька,1-3,м.Київ,04136

3- відповідачу/відповідачам: Державна податкова інспекція у м.Рівному Головного управління ДФС у Рівненській області вул.Відінська,8,м.Рівне,33023

4 - позивачу Публічне акціонерне товариство "РОДОВІД БАНК" вул. Петра Сагайдачного, 17, м. Київ, 04070 - ,