Справа № 813/4293/16
Суддя: Хобор Романа Богданівна
Дата ухвалення: 2017-02-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2017 року Справа № 876/835/17

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі :

головуючої судді Хобор Р.Б.

суддів: Попка Я.С., Сеника Р.П.,

з участю секретаря судового засідання Болюк Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну ОСОБА_1 на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 27 грудня 2016 року по справі № 813/4293/16 за позовом ОСОБА_1 до Головного територіального управління юстиції у Львівській області, управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області про визнання протиправними дій і бездіяльності,-

В C Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася з адміністративним позовом до Головного територіального управління юстиції у Львівській області, Управління Державної виконавчої служби у Львівській області, в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог, просить:

- визнати протиправними дії Управління Державної виконавчої служби у Львівській області, Головного територіального управління юстиції у Львівській області стосовно невиконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 29.02.2016 року;

- накласти штраф 30 мінімальних заробітних плат згідно зі ст. 267 КАС України на посадових осіб Управління Державної виконавчої служби у Львівській області, Головного територіального управління юстиції у Львівській області;

- здійснити судовий контроль за виконанням судового рішення від 29.02.2016 року №813/6427/16;

- стягнути пропорційно моральну шкоду з відповідачів 10 000,00 грн. за саботаж та блокування виконання рішення суду від 29.02.2016 року №813/6427/16;

- згідно зі ст. 267 КАС України здійснити судовий контроль по справі №813/4293/16.

На підтвердження позовних вимог покликається на те, що Львівським окружним адміністративним судом 22.07.2016 року видано виконавчий лист №813/6427/15 про стягнення з Головного управління юстиції у Львівській області 5000,00 грн. моральної шкоди на користь ОСОБА_1. Вказує, що оригінал даного виконавчого листа направляла на адресу Головного територіального управління юстиції у Львівській області, однак станом на 05.12.2016 відповідач не виніс жодної постанови про відкриття виконавчого провадження та не вчинив жодних дій щодо виконання даного виконавчого листа.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 27 грудня 2016 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погодившись із вказаною постановою, її оскаржив позивач, який покликаючись на те, що вказана постанова є незаконною та прийнятою з порушенням норм матеріального та процесуального права з неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи, просить постанову Львівського окружного адміністративного суду від 27 грудня 2016 року скасувати та прийняти нову постанову, якою позовні вимоги задоволити.

В обґрунтування апеляційних вимог покликається на те, що судом першої інстанції не враховано те, що управління ДВС у Львівській області не відповідало на численні рішення, та не враховано моральну шкоду, нанесену позивачці після того, як з 22.07.2016 року відповідачами не виконувалось рішення суду.

Заслухавши суддю - доповідача, перевіривши матеріали справи та апеляційну скаргу в межах наведених у ній доводів, колегія суддів дійшла до висновку про те, що в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити, з наступних підстав.

Судом першої інстанції вірно встановлено те, що постановою Львівського окружного адміністративного суду від 29.02.2016 у справі № 813/6427/15 визнано протиправними дії державного виконавця Романа Н.О. щодо прийняття постанов про закінчення виконавчого провадження від 15.10.2015 ВП № 15449690 та від 15.10.2015 ВП № 15410374. Постановлено стягнути з Головного управління юстиції у Львівській області 5000 грн. моральної шкоди на користь ОСОБА_1.

На підставі вищевказаного судового рішення Львівським окружним адміністративним судом 22.07.2016 видано виконавчий лист про стягнення з Головного управління юстиції у Львівській області 5000 грн. моральної шкоди на користь ОСОБА_1.

Оцінюючи правовідносини, що виникли між сторонами апеляційний суд виходить з наступних міркувань.

Щодо позовної вимоги про визнання протиправними дії Управління Державної виконавчої служби у Львівській області, Головного територіального управління юстиції у Львівській області стосовно невиконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 29.02.2016 року.

Відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконавче провадження" примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом.

Відповідно до ч.2 ст. 17 вказаного Закону такими виконавчими документами, серед іншого, є виконавчі листи, що видаються судами, якщо їх виконання за законом покладено на державну виконавчу службу.

Згідно ст. 19 цього ж Закону, державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного в статті 17 цього ж Закону:

1) за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення;

2) за заявою прокурора у випадках представництва інтересів громадянина або держави в суді;

3) у разі якщо виконавчий лист надійшов від суду на підставі ухвали про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду в порядку, встановленому законом;

4) в інших передбачених законом випадках.

Відповідно до ч.1 ст. 258 КАС України за кожним судовим рішенням, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, за заявою осіб, на користь яких воно ухвалено, чи прокурора, який здійснював у цій справі представництво інтересів громадянина або держави в суді, видається один виконавчий лист.

Апеляційним судом встановлено те, що оригінал виконавчого листа від 22.07.2016 №813/6427/15 знаходиться в ОСОБА_1, а відтак апеляційний суд приходить до висновку про те, що ОСОБА_1 оригінал вказаного виконавчого листа до відповідачів не надсилала.

Крім того, відповідно до частини 2 статті 6 Закону України "Про виконавче провадження" рішення про стягнення коштів з державних органів, державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ виконуються органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів.

Частиною першою статті 3 Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" встановлено, що виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

Рішення про стягнення коштів з державного та місцевих бюджетів або боржників (визначені в рішенні про стягнення коштів розпорядники (бюджетні установи) та одержувачі бюджетних коштів, а також підприємства, установи та організації, рахунки яких відкриті в органах казначейства) виконуються на підставі виконавчих документів виключно органами Казначейства в установленому порядку, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 3 серпня 2011 р. №845 (із внесеними Постановами КМУ змінами №868 від 19.09.2012р. та №45 від 30.01.2013р.).

Відповідно до п. 6 зазначеної Постанови у разі прийняття рішення про стягнення коштів стягувач подає органові Казначейства в установлений зазначеним органом спосіб: заяву про виконання такого рішення із зазначенням реквізитів банківського рахунка, на який слід перерахувати КОБІТИ, або даних про перерахування коштів у готівковій формі через банки або підприємства поштового зв'язку, якщо зазначений рахунок відсутній; оригінал виконавчого документа; судові рішення про стягнення коштів (у разі наявності); оригінал або копію розрахункового документа (платіжного доручення, квитанції тощо), який підтверджує перерахування коштів до відповідного бюджету

Отже, апеляційний суд приходить до висновку про те, що Головне територіальне управління юстиції у Львівській області, Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області не порушили прав ОСОБА_1 при виконанні рішення Львівського окружного адміністративного суду від 29.02.2016 року оскільки виконання рішень про стягнення коштів з державного органу, яким є Головне територіальне управління юстиції у Львівській області належить до компетенції органів, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів.

Таким чином суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про безпідставність позовних вимог про визнання протиправними дії Управління Державної виконавчої служби у Львівській області, Головного територіального управління юстиції у Львівській області стосовно невиконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 29.02.2016 року.

Щодо позовних вимог про накладення штрафу 30 мінімальних заробітних плат, згідно зі ст. 267 КАС України, на посадових осіб Управління Державної виконавчої служби у Львівській області, Головного територіального управління юстиції у Львівській області, апеляційним судом встановлено наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 267 КАС України за наслідками розгляду звіту суб'єкта владних повноважень про виконання постанови суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб'єкта владних повноважень, відповідального за виконання постанови, штраф у розмірі від десяти до тридцяти мінімальних заробітних плат.

Отже, на підставі ч. 2 ст. 267 КАС України штраф у розмірі від десяти до тридцяти мінімальних заробітних плат може бути накладений на керівника суб'єкта владних повноважень, відповідального за виконання постанови тільки у двох випадках:

1) за наслідками розгляду звіту суб'єкта владних повноважень про виконання постанови суду

2) в разі неподання звіту суб'єкта владних повноважень про виконання постанови суду.

Враховуючи те, що судовий контроль за виконанням рішення Львівського окружного адміністративного суду від 29.02.2016 року не встановлювався, та суд не зобов'язував відповідачів, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення, апеляційний суд приходить до висновку про безпідставність позовних вимог ОСОБА_1 в частині накладення штрафу 30 мінімальних заробітних плат згідно зі ст. 267 КАС України на посадових осіб Управління Державної виконавчої служби у Львівській області, Головного територіального управління юстиції у Львівській області.

Розглядаючи вимоги ОСОБА_1 про здійснення судового контролю за виконанням судового рішення від 29.02.2016 року № 813/6427/16, апеляційний суд звертає увагу на наступні обставини.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 267 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, має право зобов'язати суб'єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Питання про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду вирішується судом в нарадчій кімнаті одночасно з прийняттям рішення у справі.

Апеляційним судом встановлено те, що під час розгляду Львівським окружним адміністративним судом справи за позовом ОСОБА_1 до Головного управління юстиції у Львівській області, Державної виконавчої служби України, про визнання постанови незаконною, стягнення моральної шкоди, позивач із заявою про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення до суду не звертався.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 29.02.2016 року року у справі № 813/6427/16 на суб'єкта владних повноважень не на користь якого ухвалено судове рішення - державного виконавця Романа Н.О., обов'язок подання у встановлений судом строк звіту про виконання судового рішення не покладався.

Одночасно, апеляційний суд звертає увагу на те, що чинним КАС України не передбачено порядку та можливості встановлення судового контролю за виконанням судового рішення після закінчення розгляду справи.

Таким чином, апеляційний суд приходить до висновку про те, що в задоволенні вимоги ОСОБА_1 про здійснення судового контролю за виконанням судового рішення від 29.02.2016 року № 813/6427/16 слід відмовити.

Щодо вимоги ОСОБА_1 стягнути пропорційно моральну шкоду з відповідачів 10000,00 грн. за саботаж та блокування виконання рішення суду від 29.02.2016 року № 813/6427/16 апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що в процесі розгляду даної справи не встановлено порушень відповідачами прав позивача, а тому в задоволенні вимоги про відшкодування моральної шкоди слід відмовити.

З приводу вимоги ОСОБА_1 про здійснення судового контролю по справі № 813/4293/16, апеляційним судом встановлено, що суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про те, що враховуючи вимоги ч. 1 ст. 267 КАС України, а також те, що рішення у даній справі ухвалене на користь суб'єкта владних повноважень, в цій частині позовних вимог ОСОБА_1 слід відмовити.

Таким чином, апеляційний суд вважає доводи апеляційної скарги безпідставними, та такими, що не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржувану постанову суду без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

У Х В А Л И В :

Апеляційну ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Львівського окружного адміністративного суду від 27 грудня 2016 року по справі № 813/4293/16 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуюча суддя Р.Б. Хобор

Судді Я.С. Попко

Р.П. Сеник

Повний текст складено 02.03.2017 року