Справа № 639/523/17
Суддя: Труханович В. В.
Дата ухвалення: 2017-03-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 639/523/17-а
Провадження № 2-а/639/50/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2017 року Жовтневий районний суд м. Харкова

У складі: головуючого - судді Труханович В.В.

за участю секретаря - Антохіної О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Харкові справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у Жовтневому районі м. Харкова про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії, суд

ВСТАНОВИВ:

31 січня 2017 року позивач звернувся до Жовтневого районного суду м. Харкова, як адміністративного суду, з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Харкова про визнання дій протиправними та зобов'язання вчини певні дії, в якому просив суд визнати неправомірними дії Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Харкова щодо обмеження розміру його пенсії та зобов'язати відповідача провести перерахунок пенсії у відповідності до довідки прокуратури Харківської області від 21.12.2016 року, виходячи з розрахунку 80% від середнього заробітку та здійснити відповідні виплати.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що з червня 2002 року він отримує пенсію, яка призначена на підставі вимог ст. 50-1 Закону України № 1789-ХІІ «Про прокуратуру» від 05.11.1991 року в редакції від 17.01.2002 року чинній на час призначення пенсії.

Позивач вказує, що з грудня 2015 року у нього виникло право на перерахунок пенсії у зв'язку із внесенням змін до ПКМУ №505 від 31.05.2012 року «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників органів прокуратури».

В грудні 2016 року позивач звернувся до УПФУ в Жовтневому районі м. Харкова із заявою про перерахунок пенсії та надав довідку прокуратури Харківської області №18-813 від 21.12.2016 року, у чому йому було відмовлено рішенням УПФУ від 30.12.2016 року, з посиланням на п. 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення».

Позивач вважає такі дії відповідача неправомірними, у зв'язку з чим і був змушений звернутися до суду з даним позовом.

Сторони в судове засідання не з'явилися, про день, час та місце слухання справи повідомлені належним чином, надали заяви про розгляд справи у їх відсутність, а відповідач просив ухвалити рішення з урахуванням його письмових заперечень.

На підставі вимог ч.4 ст. 122 КАС України, суд вважає необхідним судовий розгляд справи здійснити в порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Згідно з ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій.

Відповідно до ч.2 ст.17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема, спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Згідно до ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Судом встановлено, що з червня 2002 року ОСОБА_1 перебуває на обліку Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Харкова та отримує пенсію за вислугу років відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» довічно. (а.с.10)

26.12.2016 року позивач звернувся до УПФУ в Жовтневому районі м. Харкова із заявою про перерахунок пенсії на підставі довідки прокуратури Харківської області 21.12.2016 року №18-813.

Рішенням комісії з розгляду спірних питань при призначенні (перерахунку) пенсії УПФУ в Жовтневому районі м. Харкова від 30.12.2016 року ОСОБА_1 було відмовлено в здійсненні перерахунку, оскільки відповідно до п. 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» з 01 червня 2015 року скасовано норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначаються відповідно до Закону України «Про прокуратуру». Тому, з 01.06.2015 року пенсії, раніше призначені згідно з Законом України «Про прокуратуру» не перераховуються. (а.с. 6)

Не погодившись з такими діями відповідача, позивач і звернувся до суду з даним позовом.

Суд зазначає, що умов та порядок пенсійного забезпечення працівників органів прокуратури регулюються відповідними положеннями Закону України «Про прокуратуру».

Відповідно до ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Отже, враховуючи положення Конституції України, норми якої є нормами прямої дії, в спірних відносинах підлягають застосуванню положення Закону України «Про прокуратуру», які були чинні на момент виходу позивача на пенсію, тобто станом на червень 2002 року.

Згідно частини 1 статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (в редакції станом на 01.06.2002 року), прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку.

Відповідно до частини 2 статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (в редакції станом на 01.06.2002 року) розмір виплат (крім посадових окладів, надбавок за класні чини, вислугу років), що включаються в заробіток для обчислення пенсії, визначається за вибором того, хто звернувся за пенсією, за останні 24 календарні місяці роботи, яка дає право на даний вид пенсії, підряд перед зверненням за пенсією або за будь-які 60 календарних місяців такої роботи підряд перед зверненням за пенсією незалежно від наявності перерв протягом цього періоду на даній роботі.

Відповідно до частини 13 статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (в редакції станом на 01.06.2002 року) обчислення (перерахунок) пенсій проводиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком.

Частиною 17 статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (в редакції станом на 01.06.2002 року) передбачено, що призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більше як за 12 місяців. Перерахунок пенсії провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.

Постановою Кабінету Міністрів України №763 від 09.12.2015 року установлено, що підвищуються на 25 відсотків посадові оклади керівних працівників, спеціалістів і службовців (крім військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та поліцейських), розміри яких затверджено постановою КМУ від 31 травня 2012 р. № 505 «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників органів прокуратури» (з урахуванням постанови Кабінету Міністрів України від 20 травня 2009 р. № 482 «Деякі питання оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів, що фінансуються з бюджету»).

Дана постанова набирає чинності з дня її опублікування та застосовується з 1 грудня 2015 року. (п. 6 ПКМУ №763 від 09.12.2015 року)

Таким чином, право на перерахунок пенсії у зв'язку із підвищенням посадових окладів фактично виникло у ОСОБА_1 з 01.12.2015 року.

Отже, суд зазначає, що на момент призначення позивачу пенсії чинною була норма Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991р., а саме ст. 50-1, яка надавала право на перерахунок пенсії у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників.

Також за приписами Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991р., чинними на час призначення пенсії ОСОБА_1 граничний розмір пенсії обмежено не було.

Таким чином, на час призначення позивачу пенсії, його пенсійне забезпечення включало наявність у нього права на отримання пенсії у розмірі 80 % без обмеження граничного розміру пенсії та право на її перерахунок у разі підвищення заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників.

Отже, оскільки на час набуття позивачем права на пенсійне забезпечення за ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991р. було встановлено його право на отримання пенсії у розмірі 80 % за відповідною посадою, з якої позивач вийшов на пенсію без обмеження граничного розміру та на перерахунок пенсії, суд вважає, що зазначена норма зберігає юридичну силу, як для позивача, так і для відповідача на час звернення позивача із заявою про перерахунок пенсії від 25.12.2016р., що узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України, викладеною в постанові від 01.07.2014р. по справі № 21-244а14, яка в силу положень ч.1 ст. 244-2 Кодексу адміністративного судочинства України має враховуватись судами загальної юрисдикції.

Доводи Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Харкова стосовного того, що починаючи з 01.06.2015 року і до законодавчого врегулювання спеціальні пенсії не призначаються, а вже призначені - не перераховуються, суд вважає необґрунтованими, з огляду на таке.

Так, відповідно до п. 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 р. за № 213-VIII у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються, зокрема, відповідно до Закону України «Про прокуратуру».

Між тим, пенсія позивачу призначена ще у червні 2002 року, тобто, до набрання чинності вказаного Закону.

Вирішуючи питання про застосування Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих акті України щодо пенсійного забезпечення» у часі, суд виходить з того, що згідно зі статтею 22 Конституції України закріплені нею права і свободи не є вичерпними, гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесення змін до чинних законодавчих актів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Крім того, Конституційний Суд України неодноразово розглядав проблеми, пов'язані з реалізацією права на соціальний захист та неприпустимість обмеження конституційного права громадян на достатній життєвий рівень і сформулював правову позицію, згідно якої Конституція України та закони України виокремлюють певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, яким пенсія призначена за спеціальними законами (в тому числі і Законом України «Про прокуратуру»).

Тому звуження змісту та обсягу цього права шляхом прийняття нових законів або внесення змін до чинних законів за ст. 22 Конституції України - не допускається.

Крім того, відповідно до ст. ст. 22 та 64 Конституції України, право на пенсійне забезпечення відповідних категорій громадян, встановлене законами України (в тому числі і Законом України «Про прокуратуру») є таким, що не підлягає звуженню та обмеженню.

Виходячи із загальних засад пріоритету законів над підзаконними актами при розрахунку пенсії позивача застосуванню підлягає розмір, встановлений згідно з ч. 1 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру», відповідно до якого розмір пенсії позивача повинен становити 80% від суми місячного заробітку.

Таким чином, суд вважає неправомірними дії УПФУ в Жовтневому районі м. Харкова щодо застосування до спірних правовідносин положень п. 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 р. за № 213-VIII, оскільки його положення стосуються порядку призначення пенсії прокурорам і слідчим у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Крім того, суд зазначає, що перерахунок пенсії ОСОБА_1 необхідно провести з 01.01.2017 року, а не з 01.01.2016 року, як то просить позивача у своєму позові, оскільки відповідно до ч. 4 ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» перерахунок призначеної пенсії у разі виникнення права на підвищення пенсії провадиться з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа.

Як встановлено з матеріалів справи, із заявою про перерахунок пенсії відповідно до довідки від 21.12.2016 р. № 18-813 ОСОБА_1 звернувся до Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Харкова 26.12.2016 року.

Таким чином, перерахунок пенсії позивача за зазначеною довідкою необхідно провести саме з 01.01.2017 року.

Підсумовуючи викладене, суд знаходить позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтованими та задовольняє їх частково, у зв'язку з чим вважає за необхідне визнати дії УПФУ в Жовтневому районі м. Харкова незаконними та зобов'язати відповідача здійснити перерахунок пенсії позивача згідно довідки прокуратури Харківської області від 21.12.2016 року №18-8130, відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру»), виходячи з розрахунку 80% від середнього заробітку без обмеження її максимальним розміром, починаючи з 01.01.2017 року, та здійснити відповідні виплати.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 2, 6, 11, 12, 17-19, 71, 72, 94, 99, 122, 128, 130, 158 КАС України, ст.ст. 19, 22, 64 Конституції України, ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру», суд

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у Жовтневому районі м. Харкова про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправним рішення управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Харкова від 30.12.2016 року про відмову в провадженні перерахунку пенсії від заробітної плати.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України у Жовтневому районі м. Харкова провести ОСОБА_1 перерахунок пенсії відповідно до довідки прокуратури Харківської області № 18-813 від 21.12.2016 року, відповідно до ст. 50-1 Закону України № 1789-ХІІ «Про прокуратуру» від 05.11.1991 року (в редакції від 17.01.2002 року), виходячи з розрахунку 80% від середнього заробітку без обмеження її максимальним розміром та здійснити відповідні компенсаційні виплати за період з 01 січня 2017 року.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського Апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання її копії.

Суддя В.В. Труханович

Повний текст постанови виготовлено 01.03.2017 року.