Справа № 581/857/16-а
Суддя: Лях О.П.
Дата ухвалення: 2017-03-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2017 р.Справа № 581/857/16-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Лях О.П.

Суддів: Старосуда М.І. , Яковенка М.М.

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Липоводолинської районної ради на постанову Липоводолинського районного суду Сумської області від 10.01.2017р. по справі № 581/857/16-а за позовом Керівника Роменської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Липоводолинської районної державної адміністрації Сумської області до Липоводолинської районної ради про визнання незаконним та скасування рішення,

ВСТАНОВИЛА:

30 листопада 2016 року керівник Роменської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Липоводолинської районної державної адміністрації звернувся до Липоводолинського районного суду Сумської області з адміністративним позовом в якому з урахуванням уточнень, просив визнати незаконним та скасувати рішення дев'ятої сесії сьомого скликання Липоводолинської районної ради Сумської області «Про доручення затверджувати розпорядження про виділення коштів» від 09.11.2016 року (а.с.2-6, 27-28).

Постановою Липоводолинського районного суду Сумської області від 10 січня 2017 року позов задоволено (а.с.60-62).

Визнано незаконним та скасовано рішення дев'ятої сесії сьомого скликання Липоводолинської районної ради Сумської області від 09.11.2016 року «Про доручення затверджувати розпорядження про виділення коштів».

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, невідповідності висновків суду обставинам справи, просив постанову суду першої інстанції скасувати і прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

Зокрема, апелянт зазначає, що рішення суду першої інстанції постановлено без урахування вимог ст.64 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», якою відповідачу надано право самостійно розпоряджатись коштами відповідних місцевих бюджетів, визначати напрями їх використання (а.с.69-72 ).

Враховуючи неприбуття жодної з осіб, які беруть участь у справі, у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, колегія суддів на підставі п. 2 ч. 1 ст. 197 Кодексу адміністративного судочинства України вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними в справі матеріалами.

Заслухавши доповідь судді-доповідача стосовно обставин, необхідних для прийняття рішення судом апеляційної інстанції, дослідивши матеріали справи, перевіривши і обговоривши доводи апеляційної скарги, правильність правової оцінки обставин справи та застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що відповідно до статті 44 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» рішенням другої сесії сьомого скликання Липоводолинської районної ради від 23.12.2015 року «Про делегування повноважень районної ради сьомого скликання районній державній адміністрації» делеговано Липоводолинській районній державній адміністрації низку повноважень, зокрема, повноваження щодо забезпечення збалансованого економічного і соціального розвитку району, ефективного використання природних, трудових і фінансових ресурсів(а.с.49-50).

23.12.2015 року Липоводолинською районною радою затверджений районний бюджет на 2016 рік. 07.10.2016 року відповідачем до фінансового управління Липоводолинської районної державної адміністрації направлено лист №01-20/246 з проханням профінансувати КТМКВМБ 010116 загального фонду на суму 30 427,78 грн. Не зважаючи на наявність коштів, передбачених на відповідний бюджетний період в затвердженому кошторисі, заступником голови райдержадміністрації ОСОБА_2 розпорядження про виділення коштів загального фонду районного бюджету на здійснення фінансування по районній раді не затверджено (а.с.44).

11 жовтня 2016 року районною радою до фінансового управління Липоводолинської РДА повторно направлений лист за № 01-20/248 з проханням повідомити причину відсутності фінансування районної ради, на який відповідь не отримана (а.с.45).

04 листопада 2016 року тимчасово виконуючим обов'язки голови Липоводолинської районної державної адміністрації прийнято розпорядження №462-ОД «Про затверджування та погодження розпоряджень про виділення коштів з районного бюджету Липоводолинського району», яким заступнику голови Липоводолинської районної державної адміністрації ОСОБА_2 доручено затверджувати розпорядження про виділення коштів загального та спеціального (крім власних надходжень бюджетних установ) фондів районного бюджету Липоводолинського району (а.с.8 ).

Рішенням дев'ятої сесії сьомого скликання Липоводолинської районної ради від 09.11.2016 року «Про доручення затверджувати розпорядження про виділення коштів», начальнику (заступнику начальника), особі, що має право першого підпису фінансового управління Липоводолинської районної державної адміністрації Сумської області доручено затверджувати розпорядження про виділення коштів загального та спеціального фондів районного бюджету(а.с.7, 46-48).

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що Липоводолинська районна рада, ухваливши рішення «Про доручення затверджувати розпорядження про виділення коштів» від 9 листопада 2016 року, яким доручила затверджувати розпорядження про виділення коштів загального (спеціального) фонду районного бюджету органу, який їй не підконтрольний тобто, фактично перебрала на себе повноваження голови Липоводолинської районної державної адміністрації.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб'єкт владних повноважень зобов'язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

За змістом частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 2 ст. 143 Конституції України обласні та районні ради затверджують програми соціально-економічного та культурного розвитку відповідних областей і районів та контролюють їх виконання; затверджують районні і обласні бюджети, які формуються з коштів державного бюджету для їх відповідного розподілу між територіальними громадами або для виконання спільних проектів та з коштів, залучених на договірних засадах з місцевих бюджетів для реалізації спільних соціально-економічних і культурних програм, та контролюють їх виконання; вирішують інші питання, віднесені законом до їхньої компетенції.

Питання організації та діяльності місцевого самоврядування, формування, правового статусу, діяльності та відповідальності органів місцевого самоврядування та їх посадових осіб врегульовано Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні» від 21.05.97р. №280/97-ВР, статтею 1 якого визначено, що представницький орган місцевого самоврядування - виборний орган (рада), який складається з депутатів і відповідно до закону наділяється правом представляти інтереси територіальної громади і приймати від її імені рішення.

Система місцевого самоврядування, згідно зі статтею 5 Закону №280/97-ВР включає: територіальну громаду; сільську, селищну, міську раду; сільського, селищного, міського голову; виконавчі органи сільської, селищної, міської ради; старосту; районні та обласні ради, що представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст; органи самоорганізації населення.

Перелік повноважень районних і обласних рад визначений статтею 43 Закону №280/97-ВР, до яких віднесено в тому числі, затвердження програм соціально-економічного та культурного розвитку відповідно району, області, цільових програм з інших питань, заслуховування звітів про їх виконання; затвердження відповідно районних, обласних бюджетів, внесення змін до них, затвердження звітів про їх виконання; розподіл переданих з державного бюджету коштів у вигляді дотацій, субвенцій відповідно між районними бюджетами, місцевими бюджетами міст обласного значення, сіл, селищ, міст районного значення; прийняття рішень щодо делегування місцевим державним адміністраціям окремих повноважень районних, обласних рад; заслуховування звітів голів місцевих державних адміністрацій, їх заступників, керівників структурних підрозділів місцевих державних адміністрацій про виконання програм соціально-економічного та культурного розвитку, бюджету, рішень ради із зазначених питань, а також про здійснення місцевими державними адміністраціями делегованих їм радою повноважень; прийняття рішення про недовіру голові відповідної місцевої державної адміністрації; прийняття рішень про звернення до суду щодо визнання незаконними актів місцевих органів виконавчої влади, підприємств, установ та організацій, які обмежують права територіальних громад у сфері їх спільних інтересів, а також повноваження районних, обласних рад та їх органів; внесення до Кабінету Міністрів України пропозицій щодо голови відповідної місцевої державної адміністрації.

Одночасно, згідно зі статтею 44 Закону №280/97-ВР районні, обласні ради делегують відповідним місцевим державним адміністраціям такі повноваження, зокрема, забезпечення збалансованого економічного і соціального розвитку відповідної території, ефективного використання природних, трудових і фінансових ресурсів; підготовка і подання до відповідних органів виконавчої влади фінансових показників і пропозицій до проекту Державного бюджету України.

Статтею 61 Закону №280/97-ВР передбачено, що районні та обласні ради затверджують районні та обласні бюджети, які формуються з коштів державного бюджету для їх відповідного розподілу між територіальними громадами або для виконання спільних проектів та з коштів, залучених на договірних засадах з місцевих бюджетів для реалізації спільних соціально-економічних та культурних програм, контролюють їх виконання.

Складання і виконання районних і обласних бюджетів здійснюють відповідні державні адміністрації згідно з Бюджетним кодексом України

Втручання державних органів у процес складання, затвердження і виконання місцевих бюджетів не допускається, за винятком випадків, передбачених цим та іншими законами.

За змістом статті 1 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» 09.04.1999 р. № 586-XIV, виконавчу владу в областях, районах, районах Автономної Республіки Крим, у містах Києві та Севастополі здійснюють обласні, районні, Київська та Севастопольська міські державні адміністрації. Місцева державна адміністрація є місцевим органом виконавчої влади і входить до системи органів виконавчої влади.

Місцева державна адміністрація в межах своїх повноважень здійснює виконавчу владу на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, а також реалізує повноваження, делеговані їй відповідною радою.

Відповідно до положень Закону № 586-XIV місцеві державні адміністрації є юридичними особами (стаття 4 ), їх очолюють голови відповідних місцевих державних адміністрацій. Голови місцевих державних адміністрацій призначаються на посаду Президентом України за поданням Кабінету Міністрів України на строк повноважень Президента України (стаття 8).

Згідно з частиною 1 статті 10 Закону № 586-XIV перший заступник та заступники голів місцевих державних адміністрацій виконують обов'язки, визначені головами відповідних державних адміністрацій, і несуть персональну відповідальність за стан справ на дорученій їм ділянці роботи.

Як встановлено статтею 30 Закону № 586-XIV, місцеві державні адміністрації та їх голови при здійсненні своїх повноважень відповідальні перед Президентом України. Місцеві державні адміністрації та їх голови при здійсненні своїх повноважень відповідальні перед Кабінетом Міністрів України та підзвітні і підконтрольні йому.

Статтями 13 та 18 Закону № 586-XIV визначено повноваження місцевої державної адміністрації в галузі бюджету, фінансів та обліку, на виконання яких місцева державна адміністрація, в тому числі:

складає і подає на затвердження ради проект відповідного бюджету та забезпечує його виконання; звітує перед відповідною радою про його виконання;

подає в установленому порядку до органів виконавчої влади вищого рівня фінансові показники і пропозиції до проекту Державного бюджету України, пропозиції щодо обсягу коштів Державного бюджету України для їх розподілу між територіальними громадами, розмірів дотацій і субсидій, дані про зміни складу об'єктів, що підлягають бюджетному фінансуванню, баланс фінансових ресурсів для врахування їх при визначенні розмірів субвенцій, а також для бюджетного вирівнювання виходячи із забезпеченості мінімальних соціальних потреб тощо.

Відносини, що виникають у процесі складання, розгляду, затвердження, виконання бюджетів, звітування про їх виконання та контролю за дотриманням бюджетного законодавства і питання відповідальності за порушення бюджетного законодавства регулюються Бюджетним кодексом України.

Відповідно до пункту 1) частини 1 статті 2 Бюджетного кодексу України бюджет - план формування та використання фінансових ресурсів для забезпечення завдань і функцій, які здійснюються відповідно органами державної влади, органами влади Автономної Республіки Крим, органами місцевого самоврядування протягом бюджетного періоду.

Статтею 63 Бюджетного кодексу України визначено, що місцевий бюджет відповідно до цього Кодексу містить надходження і витрати на виконання повноважень органів влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій та органів місцевого самоврядування. Ці надходження і витрати становлять єдиний баланс відповідного бюджету.

В межах повноважень, визначених статтею 39 Закону № 586-XIV, голови місцевих державних адміністрацій: очолюють відповідні місцеві державні адміністрації, здійснюють керівництво їх діяльністю, несуть відповідальність за виконання покладених на місцеві державні адміністрації завдань і за здійснення ними своїх повноважень; представляють відповідні місцеві державні адміністрації у відносинах з іншими державними органами та органами місцевого самоврядування, політичними партіями, громадськими і релігійними організаціями, підприємствами, установами та організаціями, громадянами та іншими особами як в Україні, так і за її межами; в межах затверджених бюджетів виступають розпорядниками коштів відповідних державних адміністрацій, використовуючи їх лише за цільовим призначенням.

У разі відсутності голови місцевої державної адміністрації його функції і повноваження виконує перший заступник голови, а у разі відсутності останнього - один із заступників голови місцевої державної адміністрації.

Перші заступники та заступники голови, інші посадові особи місцевих державних адміністрацій здійснюють функції і повноваження відповідно до розподілу обов'язків, визначених головами місцевих державних адміністрацій, і несуть відповідальність за стан справ у дорученій сфері перед головою місцевої державної адміністрації, органами виконавчої влади вищого рівня (стаття 40).

З метою регламентування організаційних взаємовідносин між органами Державної казначейської служби України, фінансовими органами та/або Верховною Радою Автономної Республіки Крим, обласними, районними, міськими, районними у містах, сільськими, селищними радами, міськими, селищними, сільськими головами, розпорядниками бюджетних коштів та одержувачами бюджетних коштів у процесі казначейського обслуговування місцевих бюджетів наказом Міністерства фінансів України від 23.08.2012р. № 938 затверджений Порядок казначейського обслуговування місцевих бюджетів, пунктами 7.1. та 8.1. якого унормовано порядок проведення операцій з перерахування коштів на здійснення видатків, передбачених у загальному та спеціальному фондах місцевих бюджетів та визначено, що відповідно до помісячного розпису асигнувань загального (спеціального) фонду місцевих бюджетів місцеві фінансові органи проводять розподіл коштів загального (спеціального) фонду місцевих бюджетів та подають органам Казначейства розпорядження про виділення коштів загального (спеціального) фонду місцевих бюджетів у розрізі головних розпорядників. Розпорядження про виділення коштів загального (спеціального) фонду місцевих бюджетів затверджується головою місцевого органу виконавчої влади (органу місцевого самоврядування) або, за його дорученням, одним з його заступників (керівником фінансового органу). У розпорядженні зазначаються особові рахунки головних розпорядників або, якщо головні розпорядники відповідного місцевого бюджету не мають мережі підвідомчих установ, зазначаються їх реєстраційні рахунки

Відповідно до Положення про фінансове управління Липоводолинської районної державної адміністрації, затвердженого розпорядженням голови адміністрації 5 червня 2013 року №156-ОД фінансове управління Липоводолинської районної державної адміністрації Сумської області утворюється головою відповідної місцевої держадміністрації, входить до її складу, підпорядковується голові відповідної держадміністрації, а також є підзвітним та підконтрольним Департаменту фінансів Сумської обласної державної адміністрації.

Системний аналіз наведених правових норм свідчить, що Липоводолинська районна державна адміністрація є органом виконавчої влади, наділеним бюджетними повноваженнями (правами та обов'язками з управління бюджетними коштами), до компетенції якого належить контроль за надходженням та витрачанням коштів відповідного місцевого бюджету, адміністративно не підпорядкована відповідачу. Повноваження щодо затвердження розпорядження про виділення коштів загального (спеціального) фонду районного бюджету Липоводолинського району віднесено до виключної компетенції голови Липоводолинської районної державної адміністрації або, за його дорученням, одному із його заступників (керівником фінансового органу). Вказане розпорядження прийнято тимчасово виконуючим обов'язки голови Липоводолинської районної державної адміністрації від 04 листопада 2016 року № 462-ОД (а.с.8).

З урахуванням викладеного, рішення Липоводолинської районної ради від 9 листопада 2016 року «Про доручення затверджувати розпорядження про виділення коштів» в частині надання начальнику (заступнику начальника), особі, що має право першого підпису фінансового управління Липоводолинської районної державної адміністрації Сумської області доручення затверджувати розпорядження про виділення коштів загального та спеціального фондів районного бюджету, не ґрунтується на нормах чинного законодавства України, отже не можна вважати законним, оскільки прийнято Липоводолинською районною радою Сумської області з перевищенням повноважень, визначених статтею 43 Закону №280/97-ВР.

Відповідно до ст. 59 Закону № 280/97-ВР рада, як орган місцевого самоврядування, в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

Таким чином, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції щодо задоволення позовних вимог керівника Роменської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі позивача Липоводолинської районної державної адміністрації, визнання незаконним та скасування рішення дев'ятої сесії сьомого скликання Липоводолинської районної ради Сумської області від 9 листопада 2016 року «Про доручення затверджувати розпорядження про виділення коштів».

Відповідно до ст.200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасовано правильне по суті рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Під час апеляційного провадження, колегія суду не встановила таких порушень судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення справи по суті, які були предметом розгляду і заявлені в суді першої інстанції.

Жодні доводи апелянта не спростовують правильності прийнятого судом першої інстанції рішення.

З урахуванням викладеного, судова колегія вважає, що рішення суду першої інстанції є обґрунтованим, прийняте на підставі з'ясованих та встановлених обставинах справи, які підтверджуються доказами, та ухвалив постанову з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Керуючись ст. ст.2, 11, 159, 160, 167, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 211-212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Липоводолинської районної ради Сумської області - залишити без задоволення.

Постанову Липоводолинського районного суду Сумської області від 10 січня 2017 року по адміністративній справі № 581/857/16-а - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили.

Головуючий суддя (підпис)Лях О.П.
Судді(підпис) (підпис) Старосуд М.І. Яковенко М.М.