Справа № 814/167/17
Суддя: Марич Є. В.
Дата ухвалення: 2017-03-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Миколаїв

02 березня 2017 року Справа № 814/167/17

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Марича Є.В. розглянув у письмовому провадженні адміністративну справу

за позовомОСОБА_1, АДРЕСА_1, 54056

доЦентрального відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, вул. Адміральська, 27/1, м. Миколаїв, 54001

провизнання дій неправомірними, зобов'язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:

Позивач - ОСОБА_2, звернувся до суду з адміністративним позовом до Центрального відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області (далі - відповідач) про визнання дій відповідача протиправними та зобов'язання зняти арешт.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що сплатив штраф ДАІ, однак відповідач протиправно не зняв арешт з майна позивача.

Відповідач надав письмові заперечення, в яких посилається на відсутність підстав для зняття арешту в Законі України "Про виконавче провадження".

Представники сторін подали клопотання про розгляд справи за їх відсутності.

Відповідно до ч. 4 ст. 122 КАС України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі особи, які беруть участь у справі, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

З'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дослідивши матеріали, що містяться у справі, суд дійшов висновку, що позов належить задоволенню, виходячи з наступного:

За постановою в справі про адміністративне правопорушення відділу ДАІ ММУ України в Миколаївській області від 24.01.2012 р. відповідач відкрив виконавче провадження № 34995056 про стягнення з ОСОБА_2 на користь держави штрафу в розмірі 510,00 грн.

У зв'язку з несплатою штрафу у визначений відповідачем строк, постановою від 19.11.2012 р. накладено арешт на усе рухоме майно позивача та оголошено заборону на його відчуження, про що внесено запис до Державного реєстру обтяжень рухомого майна (а. с. 9).

20.12.2012 р. державний виконавцем винесена постанова про розшук майна боржника.

17.12.2013 р. на підставі п. 7 ст. 47 Закону України "Про виконавче провадження" відповідач виніс постанову про повернення виконавчого документа стягувачу, однак арешт з майна не був знятий.

У січні 2017 р. позивач звернувся до відповідача з вимогою про зняття арешту, однак отримав відмову (а. с. 8).

Наявність арешту на усе рухоме майно позивача, у той час як виконавче провадження завершене, заважає позивачу розпоряджатися належним йому автомобілем.

Пунктом 7 ч. 1 ст. 47 Закону України "Про виконавче провадження" від 21.04.1999 р. № 606-XIV (в редакції на момент завершення виконавчого провадження) було передбачено, що виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо боржник - фізична особа (крім випадків, коли виконанню підлягають виконавчі документи про стягнення аліментів, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом чи іншим ушкодженням здоров'я, у зв'язку з втратою годувальника, а також виконавчі документи про відібрання дитини) чи майно боржника, розшук яких здійснювався органами внутрішніх справ, не виявлені протягом року з дня оголошення розшуку.

Частинами 1-2 ст. 50 Закону України "Про виконавче провадження" (у відповідній редакції) було встановлено, що у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв'язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

У разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника.

З огляду на викладене, арешт, накладений на майно боржника, знімається у таких випадках:

- закінчення виконавчого провадження (крім випадків, визначених Законом);

- повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав.

На підставі ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Всупереч викладеним положенням відповідач, при винесенні постанови про повернення виконавчого документа стягувачу, не зняв арешт, накладений на майно позивача.

Згідно ч. 5 ст. 59 Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 р. № 1404-VIII (який діє на момент розгляду справи) арешт може бути знятий за рішенням суду.

Розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості (ч. 1 ст. 11 КАС України).

Частиною 2 статті 71 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачем як суб'єктом владних повноважень не доведено правомірність своїх дій. Заперечення відповідача не спростовують обставин, встановлених у ході судового розгляду справи.

Таким чином, позовні вимоги є обґрунтованими і належать задоволенню. У той же час, позивач просить зобов'язати відповідача зняти арешт, однак за приписами ч. 2 ст. 59 Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 р. № 1404-VIII у разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Тобто суд має повноваження на зняття арешту з майна, а державний виконавець зобов'язаний виконати рішення суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа. Позивач надав квитанцію про сплату судового збору в сумі 640,00 грн., що й підлягає присудженню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст. 2, 7, 17, 94, 158, ч.3 ст. 160, 161, 162, 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

1. Позов задовольнити.

2. Визнати протиправними дії Центрального відділу державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції щодо незняття арешту з рухомого майна ОСОБА_3.

3. Зняти арешт та заборону на відчуження усього рухомого майна ОСОБА_3, накладені постановою Центрального відділу державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції від 19.11.2012 р. № 34995056.

4. Присудити ОСОБА_3 (ідентифікаційний код НОМЕР_1) судовий збір у сумі 640,00 грн., сплачений згідно квитанції від 26.01.2017 р. № 0.0.695284237.1, за рахунок бюджетних асигнувань Центрального відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області.

Постанова набирає законної сили після закінчення 10-денного строку з дня проголошення/отримання постанови, якщо протягом цього часу не буде подано апеляційної скарги.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили постанови за наслідками апеляційного провадження.

Порядок та строки апеляційного оскарження визначені ст. 186 КАС України.

Суддя Є. В. Марич