Справа № 461/6054/16-а
Суддя: Котельва К. О.
Дата ухвалення: 2017-03-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 461/6054/16-а
УХВАЛА

іменем України

"02" березня 2017 р. Галицький районний суд м.Львова в складі:

головуючого судді Котельви К.О.,

при секретарі: Остапчук М.Ю.,

за участю: представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

представника третьої особи ОСОБА_3

представника третьої особи ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові справу за адміністративним позовом ОСОБА_5 до Львівської міської ради, треті особи: садівничий кооператив «Личаківський», ОСОБА_6, ОСОБА_7, Управління земельних ресурсів Департаменту містобудування Львівської міської ради про визнання незаконною та скасування ухвали,

в с т а н о в и в :

В провадженні Галицького районного суду м. Львова знаходиться справа за адміністративним позовом ОСОБА_5 до Львівської міської ради, треті особи: садівничий кооператив «Личаківський», ОСОБА_6, ОСОБА_7, Управління земельних ресурсів Департаменту містобудування Львівської міської ради про визнання незаконними та скасування ухвал Львівської міської ради №5284 від 01.10.2015 року «Про погодження гр. ОСОБА_7 місця розташування земельних ділянок та надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок на вул. Пасіки Галицькі, 5-а у садівничому кооперативі «Личаківський» та ухвали Львівської міської ради №588 від 26.05.2016 року «Про надання гр. ОСОБА_7 дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки на вул. Пасіки Галицькі, 5-а у садівничому кооперативі «Личаківський».

Представник третьої особи ОСОБА_6 подала клопотання про закриття провадження у справі, у звязку з тим, що дана справа не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Представник позивача у судовому засіданні заперечила проти заявленого клопотання.

Представник відповідача розгляд клопотання залишив на розсуд суду.

Представник третьої особи садівничого кооперативу «Личаківський» проти клопотання заперечив.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.17 КАС компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень, дій чи бездіяльності. Вжитий у цій процесуальній нормі термін «суб'єкт владних повноважень» позначає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхню посадову чи службову особу, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень (п.7 ч.1 ст.3 КАС).

Таким чином, до адміністративної відноситься справа, яка виникає зі спору в публічно-правових відносинах, що стосується цих відносин, коли один із його учасників - суб'єкт владних повноважень, здійснює владні управлінські функції, в цьому процесі або за його результатами владно впливає на фізичну чи юридичну особу та порушує їх права, свободи чи інтереси в межах публічно-правових відносин.

Згідно з ч.ч. 1 та 4 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов'язки виникають безпосередньо з актів органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим або органів місцевого самоврядування. Згідно з п. 10 ч. 2 ст. 16 ЦК України цивільні права та інтереси суд може захистити в спосіб визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Згідно з ч. 1 ст. 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

За ст. 122 ЗК України вирішення питань щодо передачі земельних ділянок у власність або у користування із земель державної чи комунальної власності належить до компетенції відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування.

Конституційний Суд України в п. 4 мотивувальної частини Рішення від 16 квітня 2009 року № 7-рп/2009 (справа про скасування актів органів місцевого самоврядування) зазначив, що органи місцевого самоврядування, вирішуючи питання місцевого значення, представляючи спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ та міст, приймають нормативні та ненормативні акти. До ненормативних належать акти, які передбачають конкретні приписи, звернені до окремого суб'єкта чи юридичної особи, застосовуються одноразово і після реалізації вичерпують свою дію фактом їхнього виконання.

З урахуванням такого висновку Конституційного Суду України та з огляду на положення ст. 11 ЦК України, статей 116, 122 ЗК України, в зв'язку з прийняттям суб'єктом владних повноважень ненормативного акта виникають правовідносини, пов'язані з реалізацією певних суб'єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, зокрема, в сфері земельних правовідносин відповідний ненормативний акт слугує підставою виникнення, зміни або припинення конкретних прав та обов'язків фізичних і юридичних осіб приватного права.

Відповідно до Постанови Верховного суду України від 16.12.2015 р. №6-2510ц15, колегія суддів Судової палати дійшла висновку, що рішення субєкта владних повноважень у сфері земельних відносин, яке має ознаки ненормативного акта та вичерпує свою дію після його реалізації, може оспорюватися з точки зору його законності, а вимоги про визнання рішення незаконним розглядатися в порядку цивільного або господарського судочинства, якщо за результатами реалізації рішення у фізичної чи юридичної особи виникло право цивільне й спірні правовідносини, на яких ґрунтується позов, мають приватноправовий характер. У такому випадку вимога про визнання рішення незаконним може розглядатися як спосіб захисту порушеного цивільного права за статтею 16 ЦК України та предявлятися до суду для розгляду в порядку цивільного або господарського судочинства, якщо фактично підґрунтям і метою предявлення позовної вимоги про визнання рішення незаконним є оспорювання цивільного речового права особи (зокрема й права власності на землю), що виникло в результаті та після реалізації рішення субєкта владних повноважень.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.157 КАС України, суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Враховуючи вищенаведене, зясувавши характер спірних правовідносин і підстави зазначеного позову, суд приходить до висновку, що правовідносини, що виникли між сторонами ґрунтуються на вимогах цивільного законодавства, а тому даний спір є цивільно-правовим та підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Керуючись п.1 ч.1 ст.157 КАС України, суд

ухвалив :

Провадження в справі за адміністративним позовом ОСОБА_5 до Львівської міської ради, треті особи: садівничий кооператив «Личаківський», ОСОБА_6, ОСОБА_7, Управління земельних ресурсів Департаменту містобудування Львівської міської ради про визнання незаконною та скасування ухвали закрити.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга протягом 5-ти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 5-ти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: К.О. Котельва