Справа № 802/28/17-а
Суддя: Дончик Віталій Володимирович
Дата ухвалення: 2017-02-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

22 лютого 2017 р. справа № 802/28/17-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Дончика Віталія Володимировича,

за участю:

секретаря судового засідання: Медвідь І.О.,

представника позивача: ОСОБА_1,

відповідача 4: Маланського С.М.,

представника відповідача 1: Педченко Г.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_4 до Державної екологічної інспекції у Вінницькій області, начальника Державної екологічної інспекції у Вінницькій області Дубового Ю.В., першого заступника начальника Державної екологічної інспекції у Вінницькій області Осадчука І.С., заступника начальника відділу екологічного контролю природно-заповідного фонду рослинного і тваринного світу старшого держінспектора з охорони навколишнього природного середовища Вінницької області Маланського С.М. про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії

в с т а н о в и в :

03.01.2017 року ОСОБА_4, через свого представника ОСОБА_1, звернулася в суд з адміністративним позовом до Державної екологічної інспекції у Вінницькій області (далі - відповідач-1), начальника Державної екологічної інспекції у Вінницькій області Дубового Ю.В. (далі - відповідач-2), першого заступника начальника Державної екологічної інспекції у Вінницькій області Осадчука І.С. (відповідач-3), заступника начальника відділу екологічного контролю природно-заповідного фонду рослинного і тваринного світу старшого держінспектора з охорони навколишнього природного середовища Вінницької області Маланського С.М. (відповідач-4), у якому просила (мова оригіналу):

- визнати протиправними дії відповідачів по справі стосовно того, що даними, наданими відповідачами, частково надавано недостовірну публічну інформацію, яка викладена в листах:

1) №2-із/04 від 25 березня 2016 року щодо того, що видалення зелених насаджень на території Леляцької сільської ради відповідає вимогам Закону України «Про рослинний світ» та «Порядку видалення дерев, кущів, газонів, квітників у населених пунктах», як передбачено Постановою КМ України від 01 серпня 2006 року;

2) №23-із/04 від 19 грудня 2016 року щодо того, що видалення зелених насаджень на території Леляцької сільської ради відповідає вимогам Закону України «Про рослинний світ» та «Порядку видалення дерев, кущів, газонів, квітників у населених пунктах», як передбачено Постановою КМ України від 01 серпня 2006 року;

3) №610/04 від 29 лютого 2016 року щодо того, що видалення зелених насаджень на території Леляцької сільської ради відповідає вимогам Закону України «Про рослинний світ» та «Порядку видалення дерев, кущів, газонів, квітників у населених пунктах», як передбачено Постановою КМ України від 01 серпня 2006 року.

- визнати протиправну незаконну бездіяльність відповідача №2 щодо нездійснення ним належного контролю за діями відповідачів №3 та №4, які навали недостовірну публічну інформацію від імені відповідача №1, підписання якої здійснював відповідач №2.

- зобов'язати (спонукати) відповідача №1, спростувати відповідні абзаци листів, що є предметом позову, та в яких відображується частково недостовірна публічна інформація, що надана позивачу по даній справі, в частині того що видалення дерев на території Леляцької сільської ради, що здійснено станом на 20 січня 2016 року, відповідає вимогам чинного законодавства.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що Леляцьким сільським головою Смущаком О.П. видано владне розпорядження №1 від 20.01.2016 року "Про обстеження стану зелених насаджень, в тому числі тих що потребують видалення". Дане розпорядження було видано із суттєвим порушенням повноважень, що були надані Леляцькому сільському голові Смущаку О.П. Відповідні порушення, щодо перевищення службових повноважень, встановлено постановою Жмеринського міськрайонного суду від 09 грудня 2016 року по справі №130/1634/16-а.

ОСОБА_4 в період лютого - грудня 2016 року неодноразово зверталася із зверненнями до відповідачів, щодо безпідставного видалення зелених насаджень на території Леляцької сільської ради. Ігноруючи належним чином розгляд публічних звернень ОСОБА_4, відповідачі по справі своїми листами надали недостовірну публічну інформацію щодо відсутності порушень в діях Леляцької сільської ради природоохоронного законодавства, що стало підставою звернення позивача до суду з даним адміністративним позовом.

Представник позивача у судовому засіданні додатково пояснив, що у своїх зверненнях до відповідача-1 позивач неодноразово наголошувала на порушення Леляцькою сільської радою природоохоронного законодавства в частині зрізання дерев на території цієї сільської ради без відповідного ордеру, як того передбачає пункт 3 Порядку видалення дерев, кущів, газонів і квітників у населених пунктах. На переконання представника позивача, сільський голова не є компетентним органом, в повноваження якого входить приймати рішення про видалення зелених насаджень, що підтверджується рішенням Жмеринського міськрайонного суду від 09 грудня 2016 року по справі №130/1634/16-а. Також, представник позивача наголошував на невідповідності Акту обстеження зелених насаджень, затвердженого Леляцьким сільським головою 20.01.2016 року, Типовій формі Акту обстеження зелених насаджень, що підлягають видаленню відповідно до Методики визначення відновної вартості зелених насаджень.

Враховуючи наявність численних порушень нормативних актів, що регулюють природоохорону діяльність, на які наголошувала ОСОБА_4 у свої зверненнях, відповідачі у своїх відповідях вказують про відсутність таких порушень, представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві та наданих поясненнях під час розгляду справи та просив позов задовольнити. Крім того, просив постановити у справі окрему ухвалу щодо протиправності дій Державної екологічної інспекції у Вінницькій області, яку направити на адресу Державної екологічної інспекції України. Також просив відшкодувати йому судові витрати, а саме витрати на прибуття до суду.

Представник Державної екологічної інспекції у Вінницькій області (відповідача-1) у судовому засіданні просила відмовити у задоволенні адміністративного позову, посилаючись на обставини, викладені в письмових запереченнях на адміністративний позов, які містяться в матеріалах справи. Окремо пояснила, що видалення зелених насаджень на території Леляцької сільської ради здійснено на підставі Акту обстеження балансоутримувача, в даному випадку Леляцькою сільською радою, відповідно до пункту 7 Порядку видалення дерев, кущів, газонів і квітників у населених пунктах. Обстеження зелених насаджень здійснено без участі представника Державної екологічної інспекції у Вінницькій області, в зв'язку з чим, відповідно до пункту 4 Порядку видалення дерев, кущів, газонів і квітників у населених пунктах, один примірник акту був направлений на адресу Державної екологічної інспекції у Вінницькій області. Обрахунок відновної вартості зелених насаджень не здійснювався відповідно до пункту 6 цього ж Порядку, в зв'язку із віднесенням знесених дерев до аварійних. Тобто, відповідачем, на всі питання, поставлені ОСОБА_4 у своїх зверненнях, було надано вичерпну відповідь в порядку та об'ємі визначеному Законом України "Про доступ до публічної інформації".

Начальник Державної екологічної інспекції у Вінницькій області Дубовий Ю.В. (відповідач-2) та перший заступник начальника Державної екологічної інспекції у Вінницькій області Осадчук І.С. (відповідач-3) у судове засідання не з'явились, повноважних представників не направили, про дату, час та місце судового засідання повідомлялись завчасно та належним чином. В матеріалах справи містяться письмові заперечення на позов, в яких відповідач-2 та відповідач-3 просили в задоволені адміністративного позову ОСОБА_4 відмовити повністю.

Заступник начальника відділу екологічного контролю природно-заповідного фонду рослинного і тваринного світу старшого держінспектора з охорони навколишнього природного середовища Вінницької області Маланський С.М. (відповідач-4) у судовому засіданні заперечував щодо задоволення адміністративного позову, вважав його безпідставним. Додатково пояснив, що ним готувались проекти відповідей на звернення ОСОБА_4 в межах наявної в розпорядженні інформації.

Заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача-1 та відповідача-4, оцінивши надані у справу докази, надавши їм юридичну оцінку, суд прийшов до висновку, що адміністративний позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 17.02.2016 року голова Жмеринської організації політичної партії «Українські соціал-демократи», в інтересах ОСОБА_4, звернувся до керівника Департаменту екології та природних ресурсів Вінницької області із зверненням № Р/45/01 в якому просив створити комісію по перевірці безпідставного зрізання дерев на території Леляцької сільської ради, що були зрізані протягом січня 2016 року. За результатом розгляду цього звернення заявник просив вжити заходів реагування (а.с. 113).

Листом від 23.02.2016 року № 1373/05 Департамент екології та природних ресурсів Вінницької обласної державної адміністрації вказане звернення направив за належністю до Державної екологічної інспекції у Вінницькій області (а.с. 112).

Листом за підписом першого заступника начальника Державної екологічної інспекції у Вінницькій області від 29.02.2016 року № 610/04 надано відповідь на звернення від 17.02.2016 року, яким голову Жмеринської організації політичної партії «Українські соціал-демократи» повідомлено, що 26.02.2016 року на адресу Державної екологічної інспекції у Вінницькій області надійшов лист Державної екологічної інспекції України з додатком звернення 17.02.2016 року на Урядову гарячу лінію громадянина ОСОБА_9 стосовно проведення перевірки законності видалення дерев біля Леляцької сільської ради Жмеринського району Вінницької області.

Держекоінспекцією у Вінницькій області проведено розгляд фактів зазначених у зверненні гр. ОСОБА_9, за результатами якого встановлено, що на території Леляцької сільської ради Жмеринського району Вінницької області було проведено видалення зелених насаджень біля будівлі сільської ради, в кількості 10 шт. різних порід та діаметрів, на підставі акту обстеження стану зелених насаджень від 20.01.2016 року та розпорядження голови Леляцької сільської ради від 20.01.2016 року № 01, що відповідає вимогам ст. 10 Закону України "Про рослинний світ" та п. 3 "Порядку видалення дерев, кущів, газонів і квітників у населених пунктах", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 1 серпня 2006 року №1045.

Порушень вимог природоохоронного законодавства в частині видалення зелених насаджень на території Леляцької сільської ради Жмеринського району Вінницької області, не виявлено (а.с. 14).

11.03.2016 року ОСОБА_4 звернулася, в порядку Закону України «Про доступ до публічної інформації», до Державної екологічної інспекції у Вінницькій області стосовно надання:

1). Розпорядчого документу, виданого Державною екологічною інспекцією у Вінницькій області щодо надання дозволу на зрізання 10 дерев, які були розміщенні біля будівлі Леляцької сільської ради Жмеринського району Вінницької області;

2). Належним чином засвідчену копію документу, яка направлявся з боку Леляцької сільської ради на адресу Державної екологічної інспекції у Вінницькій області щодо отримання дозволу на зрізання 10 дерев, які були розміщенні біля будівлі Леляцької сільської ради Жмеринського району, Вінницької області.

Листом від 25.03.2016 року №2-із/04 за підписом начальника Державної екологічної інспекції у Вінницькій області повідомлено заявника, про те, що згідно вимог п. 4 "Порядку видалення дерев, кущів, газонів і квітників з населених пунктах", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 1 серпня 2006 р. № 1045 та Положення про Державну екологічну інспекцію у Вінницькій області, затвердженого наказом Державно екологічної інспекції України № 136 від 12.12.2011 року, спеціалісти Держекоінспекції входять до складу комісії по обстеженню зелених насаджень, які потребують видалення.

Виконком Леляцької сільської ради Жмеринського району Вінницької області, листом від 24.12.2015 року № 2784 звертався до Державної екологічної інспекції у Вінницькій області щодо направлення представника для проведення обстеження стану зелених насаджень на території с. Леляки, в тому числі і біля будівлі сільської ради. На що Держекоінспекцією у Вінницькій області листом від 24.12.2015 року № 3269/04 надано відповідь щодо неможливості направлення спеціаліста для проведення обстеження стану зелених насаджень та, у відповідності до п. 4 "Порядку видалення дерев, кущів, газонів і квітників у населених пунктах", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від серпня 2006 року № 1045 із змінами внесеними відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11 квітня 2012 року № 349, запропоновано направити один примірник акту обстеження стану зелених насаджень до територіального органу Державної екологічної інспекції у Вінницькій області.

Стосовно п.1 та 2 заяви ОСОБА_4 про отримання публічної інформації на предмет розпорядчих документів, які стали підставою для видалення зелених насаджень біля будівлі Леляцької сільської ради Жмеринського району Вінницької області, то у відповідності до Закону України "Про доступ до публічної інформації", Держекоінспекція у Вінницькій області зазначила, що остання не є розпорядником даної інформації, та запропонувала для отримання зазначених у заяві копій документів, звернутись до Леляцької сільської ради Жмеринського району Вінницької області.

Крім того, повторно повідомлено, що на адресу Державної екологічної інспекції у Вінницькій області надходив лист Державної екологічної інспекції України від 25.02.2016 року № 2/3-10-979 з додатком звернення громадянина ОСОБА_9 на Урядову гарячу лінію 17.02.2016 року стосовно дотримання вимог природоохоронного законодавства при знесенні зелених насаджень на території Леляцької сільської ради Жмеринського району Вінницької області. За результатами розгляду фактів викладених у вказаному вище зверненні, повідомлено, що на території Леляцької сільської ради Жмеринського району Вінницької області проведено видалення зелених насаджень біля будівлі сільської ради, в кількості 10 шт. різних порід та діаметрів на підставі акту обстеження стану зелених насаджень від 20.01.2016 року та розпорядження голови Леляцької сільської ради від 20.01.2016 року № 01, що відповідає вимогам ст. 10 Закону України "Про рослинний світ" та п. п. 3 "Порядку видалення дерев, кущів, газонів і квітників у населених пунктах" затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 1 серпня 2006 року № 1045 із змінами внесеними відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11 квітня 2012 року № 349 (а.с. 9зв-10).

13.12.2016 року ОСОБА_1, звернувся в інтересах ОСОБА_4, в порядку Закону України «Про доступ до публічної інформації», до Державної екологічної інспекції у Вінницькій області стосовно надання:

1) Розпорядчого документу, виданого Державною екологічною інспекцією у Вінницькій області щодо надання дозволу на зрізання 10 дерев, які були розміщенні біля будівлі Леляцької сільської ради Жмеринського району, Вінницької області;

2) Належним чином засвідчену копію документу, що направлявся з боку Леляцької сільської ради на адресу Державної екологічної інспекції у Вінницькій області щодо отримання дозволу на зрізання 10 дерев, які були розміщенні біля будівлі Леляцької сільської ради Жмеринського району Вінницької області (а.с. 118).

Також, 13.12.2016 року ОСОБА_1, звернувся в інтересах ОСОБА_4, в порядку Закону України «Про доступ до публічної інформації», до Державної екологічної інспекції у Вінницькій області стосовно надання:

1) Визначену вартість дерев, по кожному окремому дереву, із десяти зрізаних, згоду на видалення яких надано з боку Державної екологічної інспекції у Вінницькій області на території Леляцької сільської ради, станом на грудень 2015 року - січень 2016 року;

2) Розпорядчий документ, що виданий з боку Державної екологічної інспекції у Вінницькій області по відношенню до дій Леляцької сільської ради, та її очільника, щодо безпідставного зрізання дерев та території даної сільської ради, яке здійснено станом на січень 2016 року, та визначений розмір штрафних санкцій застосованих до сільської ради, щодо протиправного зрізання 10 дерев, в розрізі вартості окремо зазначеного видаленого дерева (а.с. 117).

Листом Державної екологічної інспекції у Вінницькій області, за підписом її керівника, від 19.12.2016 року №23-із/04, у відповідь на заяви ОСОБА_1 від 13.12.2016 року щодо отримання публічної інформації пов'язаної із проведенням видалення зелених насаджень біля адмінприміщення Леляцької сільської ради Жмеринського району Вінницької області, повідомлено про те, що будь-яких розпорядчих або дозвільних документів, що стосуються дій голови Леляцької сільської ради на предмет проведення видалення зелених насаджень біля адміністративної будівлі зазначеної сільської ради, Держекоінспекцією у Вінницькій області не надавалось.

У відповідності до ст. 20-2 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» та Положення про Державну екологічну інспекцію у Вінницькій області, затвердженого наказом Державної екологічної інспекції України № 136 від 12.12.2011 року, проведення обрахунку (відновної) вартості зелених насаджень не входить до компетенції Державної екологічної інспекції у Вінницькій області.

У грудні місяці 2015 року на адресу Держекоінспекції у Вінницькій області надійшов лист голови виконавчого комітету Леляцької сільської ради за № 2784, щодо направлення спеціаліста для включення до складу комісії на предмет проведення обстеження стану зелених насаджень біля адмінприміщення Леляцької сільської ради Жмеринського району Вінницької області. На виконання зазначеного листа, Державною екологічною інспекцією у Вінницькій області надано відповідь від 24.12.2015 року за №3269/04, щодо проведення обстеження стану зелених насаджень без участі їх представника.

Держекоінспекцією у Вінницькій області встановлено, що на території Леляцької сільської ради Жмеринського району Вінницької області було проведено видалення зелених насаджень біля будівлі сільської ради, в кількості 10 штук різних порід та діаметрів на підставі акту обстеження стану зелених насаджень від 20.01.2016 року, що відповідає вимогам ст. 10 Закону України «Про рослинний світ», та пункту 7 Порядку видалення дерев, кущів, газонів і квітників у населених пунктах, затвердженого Постановою КМУ № 1045 від 01.08.2006 року, згідно якого, видалення аварійних, сухостійних і фаутних дерев на об'єкті благоустрою здійснює балансоутримувач на підставі акта, що складається відповідно до пункту 4 цього Порядку.

Враховуючи те, що для видалення зазначених аварійних дерев за основу взято акт обстеження стану зелених насаджень, то будь-які підстави для застосування штрафних санкції до голови Леляцької сільської ради, та проведення обрахунку розміру збитків завданих державі внаслідок видалення зелених насаджень відсутні.

Додатками до вказаного листа зазначені Лист Леляцької сільської ради від 24.12.2015 року № 2784 та копія Листа Держекоінспекції у Вінницькій області від 29.12.2015 року (а.с.10 з.б.-11).

Не погоджуючись з отриманими відповідями на запити про отримання публічної інформації, позивач звернулась до суду з даним адміністративним позовом.

Визначаючись щодо заявлених позовних вимог, суд керувався наступним.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про доступ до публічної інформації» публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб'єктами владних повноважень своїх обов'язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.

Положення п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про доступ до публічної інформації» закріплює право запитувача на доступ до публічної інформації, яке гарантується обов'язком розпорядників інформації її надавати. Згідно з п. 2 ст. 5 Закону України «Про доступ до публічної інформації» доступ до інформації забезпечується шляхом надання інформації за запитами на інформацію.

Згідно з принципами забезпечення доступу до публічної інформації, передбаченими ст.4 Закону України «Про доступ до публічної інформації», доступ до публічної інформації відповідно до цього Закону здійснюється на принципах:

1) прозорості та відкритості діяльності суб'єктів владних повноважень;

2) вільного отримання, поширення та будь-якого іншого використання інформації, що була надана або оприлюднена відповідно до цього Закону, крім обмежень, встановлених законом;

3) рівноправності, незалежно від ознак раси, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних або інших ознак.

Право на доступ до публічної інформації гарантується ст.3 Закону України «Про доступ до публічної інформації»:

1) обов'язком розпорядників інформації надавати та оприлюднювати інформацію, крім випадків, передбачених законом;

2) визначенням розпорядником інформації спеціальних структурних підрозділів або посадових осіб, які організовують у встановленому порядку доступ до публічної інформації, якою він володіє;

3) максимальним спрощенням процедури подання запиту та отримання інформації;

4) доступом до засідань колегіальних суб'єктів владних повноважень, крім випадків, передбачених законодавством;

5) здійсненням парламентського, громадського та державного контролю за дотриманням прав на доступ до публічної інформації;

6) юридичною відповідальністю за порушення законодавства про доступ до публічної інформації.

Згідно зі ст.23 Закону України «Про доступ до публічної інформації» рішення, дії чи бездіяльність розпорядників інформації можуть бути оскаржені до керівника розпорядника, вищого органу або суду. Серед іншого запитувач має право оскаржити надання недостовірної або неповної інформації.

Оскарження рішень, дій чи бездіяльності розпорядників інформації до суду здійснюється відповідно до Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до ст.24 Закону України «Про доступ до публічної інформації» особи, винні у наданні або оприлюдненні недостовірної, неточної або неповної інформації несуть відповідальність за порушення законодавства про доступ до публічної інформації.

Пунктом 6 частини першої статті 14 Закону України «Про доступ до публічної інформації» передбачено, зокрема, що розпорядники інформації зобов'язані надавати достовірну, точну та повну інформацію, а також у разі потреби перевіряти правильність та об'єктивність наданої інформації.

Пунктом 4 частини другої статті 23 Закону України «Про доступ до публічної інформації» передбачається, зокрема, що запитувач має право оскаржити надання недостовірної або неповної інформації.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 24 Закону відповідальність за порушення законодавства про доступ до публічної інформації несуть особи, винні у вчиненні таких порушень як надання або оприлюднення недостовірної, неточної або неповної інформації.

Згідно змісту позовної заяви та наданих пояснень представника позивача під час розгляду справи в суді, підставою звернення ОСОБА_4 до суду є зазначення в оскаржуваних відповідях твердження відповідачів про законність дій Леляцької сільської ради щодо видалення 10 дерев на території сільської ради.

Тобто, в розумінні статті 23 Закону України "Про доступ до публічної інформації" позивачем оскаржується надання недостовірної інформації, з огляду на що, перевіряючи достовірність наданої інформації, слід виходити з наступних норм законодавства.

Відповідно до частини третьої статті 28 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» визначено, що видалення дерев, кущів, газонів і квітників здійснюється в порядку, затвердженому Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України № 1045 від 01.08.2006 року затверджено «Порядок видалення дерев, кущів, газонів і квітників у населених пунктах» (далі - Порядок).

Згідно пункту 2 Порядку видалення зелених насаджень здійснюється у разі:

- будівництва об'єкта архітектури на підставі документів, визначених частиною першою статті 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності»;

- знесення аварійних, сухостійних і фаутних дерев, а також самосійних і порослевих дерев з діаметром кореневої шийки не більш як 5 сантиметрів;

- ліквідації аварійної ситуації на інженерних мережах населеного пункту;

- відновлення світлового режиму в житловому приміщенні, що затіняється деревами;

- проведення ремонтних та експлуатаційних робіт в охоронній зоні повітряних ліній електропередачі, на трансформаторній підстанції і розподільному пункті системи енергопостачання, мережі водо-, теплопостачання та водовідведення, телекомунікаційній і кабельній електромережі;

- досягнення деревом вікової межі;

- провадження господарської діяльності на території розсадників з вирощування декоративних дерев та кущів;

- ліквідації наслідків стихійного лиха, аварійної та надзвичайної ситуації.

Пункт 3 цього Порядку визначає, що видалення зелених насаджень на території населеного пункту здійснюється:

- за рішенням виконавчого органу сільської, селищної, міської ради (далі - компетентний орган) на підставі ордера (крім випадків, передбачених пунктами 7-10 цього Порядку);

- на підставі одного з документів, визначених частиною першою статті 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», до прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів.

Згідно пункту 7 Порядку встановлено, що видалення аварійних, сухостійних і фаутних дерев на об'єкті благоустрою здійснює балансоутримувач на підставі акта, що складається відповідно до пункту 4 цього Порядку.

В той же час, пункт 4 Порядку визначає, що підставою для прийняття рішення компетентним органом є заява про видалення зелених насаджень, подана юридичною чи фізичною особою (далі - заявник).

Після надходження заяви компетентний орган утворює комісію з питань визначення стану зелених насаджень та їх відновної вартості (далі - комісія), до складу якої входять представники заявника, власника земельної ділянки (користувача), компетентного органу, територіального органу Держекоінспекції, а у разі потреби - балансоутримувача території та комунального підприємства, що здійснює утримання зелених насаджень.

Комісія у п'ятиденний строк після її затвердження визначає стан зелених насаджень, розташованих на земельній ділянці, і їх відновну вартість та складає акт обстеження тих насаджень, що підлягають видаленню (далі - акт), за формою, затвердженою Мінрегіоном.

Аналіз вищенаведених норм Порядку дає змоги дійти висновку, що видалення зелених насаджень, в межах населених пунктів, може бути здійснено балансоутримувачем без відповідного рішення компетентного органу лише на підставі акту обстеження.

Згідно визначенню, наданому в статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» балансоутримувач це власник або юридична особа, яка за договором з власником утримує на балансі відповідне майно, а також веде бухгалтерську, статистичну та іншу передбачену законодавством звітність, здійснює розрахунки коштів, необхідних для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів та утримання, а також забезпечує управління цим майном і несе відповідальність за його експлуатацію згідно з законом.

В враховуючи те, що дерева про які іде мова в запитах позивача знаходились на території Леляцької сільської ради можна дійти обґрунтованого висновку, що саме сільська рада є тим самим «балансоутримувачем», про якого іде мова в пункті 7 Порядку.

Також, в ході розгляду справи судом встановлено, що 24.12.2015 року Виконком Леляцької сільської ради звернувся з листом № 2784 до Державної екологічної інспекції у Вінницькій області, в якому просив направити головного спеціаліста для обстеження зелених насаджень (самосіву) на цвинтарях сіл Леляки, Мала Жмеринка, Тартак, Подільське та біля будівлі Леляцької сільської ради (а.с. 52).

Листом від 24.12.2015 року № 3269/04 Державна екологічна інспекція у Вінницькій області повідомила Леляцьку сільську раду про неможливість направити представника для участі в роботі комісії по обстеженню стану зелених насаджень, в тому числі тих які потребують видаленню.

Вподальшому, 20.01.2016 року Леляцьким сільським головою затверджено Акт обстеження зелених насаджень на території Леляцької сільської ради (біля приміщення сільської ради) (а.с. 54).

Встановлені фактичні обставини та аналіз нормативних актів, що регулюють питання видалення зелених насаджень, дають підстави суду вважати, що інформація наведена відповідачами у своїх відповідях на публічні запити ОСОБА_4 щодо відсутності порушень в діях Леляцької сільської ради під час видалення 10 дерев на території сільської ради, в розумінні норм Закону України «Про доступ до публічної інформації» є достовірною, з огляду на що позовна вимога про визнання дій відповідачів-1,2,3,4 щодо надання частково недостовірної публічної інформації, викладену в листах № 2-із/04 від 25.03.2016 року, № 23-із/04 від 19.12.2016 року та № 640/04 від 29.02.2016 року є необґрунтованою, а тому задоволенню не підлягає.

Що стосується позовних вимог в частині визнання протиправною незаконною бездіяльність відповідача №2 щодо нездійснення ним належного контролю за діями відповідачів №3 та №4, які навали недостовірну публічну інформацію від імені відповідача №1, підписання якої здійснював відповідач №2 та зобов'язання (спонукання) відповідача №1, спростувати відповідні абзаци листів, що є предметом позову, та в яких відображується частково недостовірна публічна інформація, що надана позивачу по даній справі, в частині того що видалення дерев на території Леляцької сільської ради, що здійснено станом на 20 січня 2016 року, відповідає вимогам чинного законодавства, то вони також не підлягають задоволенню, оскільки судом встановлено, що дії відповідачів пов`язанні із наданням публічної інформації на запити Резнік Т.В., є правомірними.

Таким чином, суд вважає, що заявлені позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не відповідають дійсним обставинам, встановленим у справі та не підтверджуються належними, достовірними та допустимими доказами, дослідженими у судовому засіданні за участю присутніх учасників процесу, а тому не підлягають задоволенню.

Суд критично оцінює твердження позивача, наданні в обґрунтування заявлених позовних вимог, стосовно того, що оскільки 09.12.2016 року рішенням Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області скасовано розпорядження Леляцького сільського голови №01 від 20.01.2016 року "Про обстеження стану зелених насаджень, в тому числі тих що потребують видалення", то надана позивачу публічна інформація, що надавалася відповідачами є недостовірною.

Судом з'ясовано, що постановою Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 09.12.2016 року скасовано розпорядження Леляцького сільського голови №01 від 20.01.2016 року «Про обстеження стану зелених насаджень, в тому числі тих що потребують видалення». Підставою для задоволення позову судом зазначена та обставина, що Леляцький сільський голова Смущак О.П., при винесенні вказаного розпорядження № 1 від 20.01.2016 року, перевищив надані йому повноваження, оскільки такі відносяться до повноважень виконавчого комітету Леляцької сільської ради Жмеринського району.

В той же час, під недостовірною інформацією слід розуміти таку, що не відповідає дійсності.

З огляду на викладене, рішення Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 09.12.2016 року не впливає на недостовірність інформації щодо законності видалення дерев на території Леляцької сільської ради. Оскільки постановою Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 09.12.2016 року скасовано розпорядження голови Леляцької сільської ради від 20.01.2016 року № 01 «Про обстеження стану зелених насаджень, в тому числі тих що потребують видалення», що у даному випадку не є підставою видалення зелених насаджень, оскільки, як вже зазначалось судом, видалення зелених насаджень на території Леляцької сільської ради здійснено на підставі Акту обстеження балансоутримувача, у відповідності до положень пункту 7 Порядку видалення дерев, кущів, газонів і квітників у населених пунктах.

Також слід вказати, що посилання ОСОБА_4 на невідповідність форми Акту обстеження зелених насаджень на території Леляцької сільської ради (біля приміщення сільської ради), затвердженого 20.01.2016 року Леляцьким сільським головою, формі акту затвердженого зразка Мінрегіоном, на переконання суду, не є тією обставиною, що свідчить про порушення Прядку видалення зелених насаджень, в разі дотримання інших істотних умов цього Порядку.

Також, судом спростовується ознаки протиправності дій відповідачів, на яких наголошував в своїх поясненнях представник позивача ОСОБА_1 в частині відсутності обрахунку відновної вартості видалених дерев біля Леляцької сільської ради.

Так, пунктом 6 Порядку визначено, що сплата відновної вартості зелених насаджень не проводиться у разі, серед іншого, знесення аварійних, сухостійних і фаутних дерев, а також самосійних і порослевих дерев з діаметром кореневої шийки не більш як 5 сантиметрів.

З огляду на що, обрахунок відновної вартості зелених насаджень не здійснювався відповідно до пункту 6 цього Порядку, в зв'язку із віднесенням знесених дерев до аварійних. А тому, інформація у відповідачів стосовно вартості видалених дерев відсутня.

Щодо інших аргументів, на які посилався представник позивача, як на підставу для задоволення позову то, в даному випадку, варто зазначити, що судом, відповідно до ч. 2 ст. 8 КАС України, рішення про відмову в задоволення позову приймалось з урахування судової практики Європейського Суду з прав людини.

Так, у п. 23 Рішення у справі «Проніна проти України» від 18 липня 2006 року, Європейський суд з прав людини зазначив, що п. 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов'язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення.

Отже, за практикою Європейського суду з прав людини суд не зобов`язаний детально вивчати всі аргументи, на які посилається позивач, якщо такі аргументи не стосуються предмету спору та є надуманими.

Щодо клопотання представника позивача про винесення судом, у відповідності до ст. 166 КАС України, окремої ухвали на Державну екологічну інспекцію у Вінницькій області за порушення чинного законодавства України, то в даному випадку варто зазначити, що ст. 116 КАС України передбачено, що суд, виявивши під час розгляду справи порушення закону, може постановити окрему ухвалу і направити її відповідним суб'єктам владних повноважень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону.

Тобто, з аналізу норм даної статті слідує, що винесення окремої ухвали і направлення її відповідачу для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону можливе лише у разі виявлення судом під час судового розгляду такого порушення. Крім того, винесення окремої ухвали є безпосереднім правом суду, а не його обов`язком.

Враховуючи те, що під час судового розгляду справи судом не встановлено в діях відповідача 1 порушення закону, суд приходить до висновку, що в даному випадку відсутні підстави для винесення окремої ухвали.

Відповідно до положень, закріплених статтею 11 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно ст. 86 КАС України оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Згідно ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто, з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто, протягом розумного строку.

В судовому засіданні встановлено, що всі дії відповідачів, пов'язані з предметом даного позову, відповідають критеріям щодо правомірності в контексті статті 2 КАС України, а тому підстав для задоволення позову в суду не має.

Оскільки у задоволенні позову відмовлено, судові витрати (судовий збір та витрати, пов`язані із прибуттям представника позивача до суду), у відповідності до ст. 94 КАС України, стягненню з відповідача не підлягають.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163, 167, 255, 257 КАС України, суд-

п о с т а н о в и в:

В задоволенні адміністративного позову відмовити.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Дончик Віталій Володимирович