Справа № 182/4812/16-а
Суддя: Рунчева О. В.
Дата ухвалення: 2017-02-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 182/4812/16-а
Провадження № 2-а/0182/103/2017
П О С Т А Н О В А

Іменем України

08.02.2017 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого-судді Рунчевої О.В., секретаря Власенко Ю.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Нікополі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора патрульної служби роти № 7 батальйон № 2 Управління патрульної поліції у м. Києві капрала поліції Корицького С.М., третя особа: Управління патрульної поліції у м. Києві про визнання дій протиправними та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач 02 вересня 2016 року звернувся до суду з зазначеним адміністративним позовом, посилаючись на такі обставини.

Він, 23.08.2016 року рухався на автомобілі «Nisan Almera Classik», д/н НОМЕР_1, що належить ОСОБА_3, по вул. Набережна - Лугова у м. Києві, коли побачив у дзеркалі заднього виду машину поліції з ввімкненим проблисковим маячком червоного та синього кольору, зупинився. До нього підійшов представник поліції, і попросив пред'явити документи. Він наддав необхідні документи, запитав про причину зупинки. Представник поліції пояснив, що він начебто проїхав на червоне світло світлофора на перехресті вул. Набережна-Лугова та вул. Нижній-Вал. На, що він пояснив, що їхав на автомобілі по вулиці Верхній-Вал на світлофорі після загоряння зеленого світла здійснив поворот ліворуч потім на вул. Набережна-Лугова зупинився на світлофорі на червоне світло почекав декілька секунд, поруч зі мною з правої сторони стояв ще один транспортний засіб, на пішохідному переході він помітив пішохода який рухався по розмітці праворуч. Коли пішохід проходив поперед його автомобіля, транспортний засіб який стояв праворуч почав рухатись на зелене світло світлофора, він пропустив пішохода і теж почав їхати на світлофор зеленого кольору.

Зазначає, що проїзд на світлофорі було здійснено з додержанням Правил дорожнього руху,крім того, транспортний засіб на якому він рухався зупинили в іншому кварталі на вул. Набережна-Лугова за 500-700 метрів від начебто місця скоєння порушення.

Будь-яких доказів про порушення ним Правил дорожнього руху надано не було та попри його заперечення та заперечення свідка - ОСОБА_4, що їхав з ним, інспектором патрульної поліції роти № 7 батальйону № 2 Управління патрульної поліції у м. Києві капралом поліції Корицьким С. М. було складено постанову серія ДР № 062995 від 23.08.2016 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, саме: на перехрестя вул. Нижній-Вал та вул. Набережна-Лугова водій з вул. Верхній - Вал здійснив поворот ліворуч на вул. Набережна-Лугова, після чого здійснив проїзд на заборонений сигнал світлофора червоного кольору, чим порушив п. 8.7.3. «е» Правил дорожнього руху, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП. Зазначеною постановою застосовано у відношенні до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425,00 грн.

Позивач вказує, що при цьому правопорушення не було зафіксоване в автоматичному режимі.

Він вважає, що винесена постанова є незаконною, а її зміст не відповідає дійсності та обставинам справи.

Він рухався на дозволений сигнал світлофора зеленого кольору і при цьому правил дорожнього руху не порушував.

В постанові серії ДР № 062995 від 23.08.2016 року не було зазначено, які саме матеріали про адміністративне правопорушення стали підставою встановлення факту вчинення ним адміністративного проступку, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, вона не містить відомостей про технічний засіб, яким здійснювався фото або відеозапис.

Позивач також зазначає, що згідно вимог ч.5. ст. 258 КУпАП інспектор зобов'язаний був обов'язково скласти протокол про адміністративне правопорушення, який згідно 4.5. ст. 258 КУпАП повинен був бути додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення серії ДР № 062995 від 23.08.2016 року.

Таким чином вважає, що постанова щодо притягнення його до адміністративної відповідальності є необґрунтованою та без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, дії працівників поліції не відповідають вимогам пунктів 24, 25 статті 16 Закону України «Про Національну поліцію», відповідно відсутні будь-які правові підстави для притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121 КУпАП, а тому постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності, винесена інспектором патрульної поліції роти № 7 батальйону № 2 Управління патрульної поліції у м. Києві капралом поліції Корицьким С. М., є незаконною та підлягає скасуванню.

На підставі викладеного просить визнати незаконними дії Інспектора патрульної поліції роти № 7 батальйону № 2 Управління патрульної поліції у м. Києві капрала поліції Корицького С.М. щодо складання постанови серії ДР № 062995 від 23.08.2016 про адміністративне правопорушення про накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу на користь держави в сумі 425,00 гривень за порушення ч. 2 ст. 122 КУпАП; визнати протиправною та скасувати постанову серії ДР № 062995 від 23.08.2016 в справі про адміністративне правопорушення, винесену Інспектором патрульної поліції роти № 7 батальйону № 2 Управління патрульної поліції у м. Києві капрала поліції Корицького С.М. про накладення адміністративного стягнення на нього у вигляді штрафу на користь держави в сумі 425,00 гривень за порушення ч. 2 ст. 122 КУпАП. Також просить зобов'язати Управління патрульної поліції у м. Києві видалити з наявних баз даних та інформаційних обліків МВС його персональні данні та іншу інформацію стосовно складання постанови серії ДР № 062995 від 23.08.2016 року.

Позивач у судове засідання не з'явився, надав на адресу суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить задовольнити.

Відповідач у судове засідання не з'явився, причини неявки суду не відомі.

Суд дослідивши матеріали справи в їх сукупності, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 КАС України, кожна особа має право в порядку встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю субєкта владних повноважень порушено її права, свободи та інтереси.

Положення ст. 6 КАС України є реалізацією ч. 1 ст. 55 Конституції України, що, визначає, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб, у разі, якщо його права чи свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та свобод.

Судом встановлено, що постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 23.08.2016 року, серії ДР № 06299, яка винесена інспектором патрульної поліції роти № 7 батальйону № 2 Управління патрульної поліції у м. Києві капралом поліції Корицьким С.М. на ОСОБА_1 було накладено адміністративне стягнення в розмірі 425 грн. (а.с.5,6).

Відповідно до даної постанови, ОСОБА_1 23.08.2016 року о 06 год. 01 хв. на перехрестя вул. Нижній-Вал та вул. Набережна-Лугова водій з вул. Верхній-Вал здійснив поворот ліворуч на вул. Набережна-Лугова, після чого здійснив проїзд на заборонений сигнал світлофора червоного кольору, чим порушив п. 8.7.3. «е» Правил дорожнього руху та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Як вбачається з позову позивача, він вказує на безпідставність накладення на нього адміністративного стягнення та порушення відповідачем порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення.

За приписами статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати, у тому числі, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пунктом 11 ч. 1 ст. 23 Закону України "Про національну поліцію" встановлено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

За правилами ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного суду від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП. У ній, зокрема , необхідно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідачем у цій справі у відповідності зі своїм обов'язком доказування, встановленим ст.71 КАС України, не надано жодних доказів на підтвердження правомірності його дій щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності. Відомостей щодо здійснення фото- або відеофіксації обставин, що стали підставою для притягнення позивача до адміністративної відповідальності, не надано.

Постанова про накладення на особу адміністративного стягнення доказом правопорушення, відповідно до ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, не є.

Судом під час відкриття провадження по справі було неодноразово направлено запит про витребування матеріалів справи про адміністративне правопорушення відносно позивача за фактом скоєння ним адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП (а.с. 9).

Але матеріали справи на адресу суду направлені не були.

Згідно матеріалів справи, на адресу суду було направлено лише електронну копію постанови від 23.08.2016 року (а.с. 24-27).

Враховуючи вище викладене, суд зазначає, що у постанові в справі про адміністративне правопорушення не зазначено які саме наявні докази вини у скоєнні позивачем адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Як вбачається з матеріалів справи, протокол про адміністративне правопорушення відповідачем не складався, жодного із наведених вище засобів доказування відповідно до статті 251 КУпАП при прийнятті оскаржуваної постанови не враховано у зв'язку з їх відсутністю. Пояснення позивача не були прийняті інспектором до уваги.

У відповідності до вимог ст. 71 ч. 2 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Під час розгляду справи доказів які б свідчили про правомірність рішення відповідача отримано не було.

Таким чином, суд оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, приходить до висновку, що вимоги позивача щодо скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення від 23.08.2016 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП є обґрунтованими.

Щодо позовних вимог в частині зобов'язання Управління патрульної поліції у м. Києві видалити з наявних баз даних та інформаційних обліків МВС персональні дані позивача та іншу інформацію стосовно складання постанови від 23.08.2016 року, суд вважає їх необґрунтованими та безпідставними, оскільки судове рішення повинно бути наслідком чинного правового регулювання, а ця частина вимог спрямована на майбутнє зобов'язання відповідача вчиняти дії, у здійсненні яких відповідачем відмовлено не було.

На теперішній час у суду немає підстав вважати, що в подальшому відповідачем буде порушуватись право позивача шляхом відмови вчинити вищезазначені дії.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.11, 69, 70, 71, 94, 160-163, 167, 171-2 КАС України, ст. ст. 247,251,280 КУпАП, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора патрульної служби роти № 7 батальйону № 2 Управління патрульної поліції у м. Києві капрала поліції Корицького С.М., третя особа: Управління патрульної поліції у м. Києві про визнання дій протиправними та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - задовольнити частково.

Визнати незаконними дії Інспектора патрульної поліції роти № 7 батальйону № 2 Управління патрульної поліції у м. Києві капрала поліції Корицького С. М. щодо складання постанови серії ДР № 062995 від 23.08.2016 про адміністративне правопорушення про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу на користь держави в сумі 425,00 гривень за порушення ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Скасувати постанову серії ДР № 062995 від 23.08.2016 по справі про адміністративне правопорушення, винесену Інспектором патрульної поліції роти № 7 батальйону № 2 Управління патрульної поліції у м. Києві капралом поліції Корицьким С. М. про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 у вигляді штрафу на користь держави в сумі 425,00 гривень за порушення ч. 2 ст. 122 КУпАП.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

На постанову суду може бути подано апеляційну скаргу до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня її отримання через Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області.

Суддя: О. В. Рунчева