Справа № 821/1936/16
Суддя: Василяка Д.К.
Дата ухвалення: 2017-02-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2017 р.м. ХерсонСправа № 821/1936/16

Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Василяки Д.К.,

при секретарі: Собчук Є.В., за участю представника позивача ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Реєстраційної служби Генічеського районного управління юстиції Херсонської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог - Управління економічного розвитку, інфраструктури та архівної справи Генічеської районної державної адміністрації про скасування рішення № 4777297 від 06.08.2013 р. про державну реєстрацію прав власності на земельну ділянку,

встановив:

ОСОБА_2 звернувся до суду з адміністративним позовом до Реєстраційної служби Генічеського районного управління юстиції Херсонської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог - Управління економічного розвитку, інфраструктури та архівної справи Генічеської районної державної адміністрації про скасування рішення № 4777297 від 06.08.2013 р. про державну реєстрацію прав власності на земельну ділянку.

Позовні вимоги обгрунтовно тим, що рішенням Генічеського районного суду Херсонської області від 16 грудня 2013 року визнано незаконними та скасовані рішення Щасливцевської сільської ради від 29.11.2001 р. №№ 204, 205, якими вилучено у ОСОБА_2 земельну ділянку та передано земельну ділянку ОСОБА_3 Скасовано державний акт серії НОМЕР_1 від 27.08.2003р. на право приватної власності на земельну ділянку, кадастровий номер НОМЕР_2, виданий ОСОБА_3 Визнано за позивачем право власності на земельну ділянку, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 згідно державного акту на право приватної власності на землю, який зареєстровано в книзі записів державних актів про право приватної власності на землю за №120 та виданий Щасливцевською сільською радою Генічеського району 10.10.1997 року. Також судом витребувано земельну ділянку з чужого незаконного володіння ОСОБА_4 та ОСОБА_5

Рішенням Апеляційного суду Херсонської області віл 02.07.2014 р., рішення суду першої інстанції змінено в частині визнання за позивачем права власності на земельну ділянку та відмовлено у задоволенні позову в цій частині, оскільки скасування рішення сільської ради про вилучення земельної ділянки у ОСОБА_2 автоматично відновлює його право власності на підставі державного акта.

На підставі вказаного позивач вважає, що судовими рішеннями встановлений факт правомірного отримання ОСОБА_2 земельної ділянки у власність та захищені його законні інтереси шляхом примусового витребування земельної ділянки у ОСОБА_4 та ОСОБА_5

Після набрання судового рішення законної сили, позивач звернувся до відповідача, де стало йому стало відомо, що оскаржуваним рішенням реєстраційної служби, земельна ділянка, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, зареєстрована за ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на підставі рішення державного реєстратора №4777297 від 06.08.2013 р. Позивач вказав, що у зв'язку з існуванням вказаного рішення, він не може зареєструвати своє право власності.

На підставі вказаного просить скасувати рішення державного реєстратора Реєстраційної служби Генічеського районного управління юстиції Херсонської області № 4777297 від 06.08.2013 р., яким за ОСОБА_4 та ОСОБА_5 зареєстровано право власності на земельну ділянку, що розташована за адресою: АДРЕСА_1, кадастровий номер НОМЕР_2.

Представник позивача в судовому засідання позовні вимоги підтримав та просив адміністративний позов задовольнити в повному обсязі.

Відповідач та третя особа до суду не з'явилися. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Причини неявки суд не повідомили.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного: Закон України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" від 01.07.2004 № 1952-IV регулює відносини, пов'язані з державною реєстрацією прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Відповідно до абз. 1 ст. 2 Закону України № 1952-IV, державна реєстрація речових прав на нерухоме майно (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до п. 4 ст. 15 Закону України № 1952-IV, державній реєстрації підлягають виключно заявлені права та їх обтяження за умови їх відповідності законодавству і поданим документам.

Судом встановлено, рішенням про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 06 серпня 2013 року державним реєстратором прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Генічеського районного управління юстиції Херсонської області проведено державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, а саме, земельну ділянку, що розташована за адресою: АДРЕСА_1, кадастровий номер земельної ділянки: НОМЕР_2 за ОСОБА_5.

Вказану державну реєстрацію прав проведено на підставі договору дарування земельної ділянки, укладеного 05 листопада 2012 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_4, ОСОБА_5, відповідно до умов якого ОСОБА_4 та ОСОБА_5 передано безоплатно дарунок, а саме, земельну ділянку площею 1500 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_2.

ОСОБА_2 звернувся до Генічеського районного суду Херсонської області з позовом до Щасливцевської сільської ради Генічеського району Херсонської області, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання незаконним та скасування рішення Щасливцевської сільської ради Генічеського району Херсонської області від 29.11.2001 року за № 204 та №205 про вилучення земельної ділянки площею 0,15 га у ОСОБА_2 та про передачу земельної ділянки ОСОБА_3 площею 0,15 га за адресою АДРЕСА_1, визнання та скасування державного акта на право приватної власності на землю , який виданий ОСОБА_3 (кадастровий № НОМЕР_2), визнання за ОСОБА_2 право власності на земельну ділянку площею 0,1638 га за адресою АДРЕСА_1. витребування земельної ділянки з кадастровим № НОМЕР_2, яка знаходиться за адресою АДРЕСА_1 з незаконного володіння ОСОБА_4 та ОСОБА_5, скасування державної реєстрації земельної ділянки.

Рішенням Генічеського районного суду Херсонської області від 16 грудня 2013 року по справі № 653/3484/13-Ц позов ОСОБА_2 задоволено частково. Визнано незаконним та скасовано рішення Щасливцевської сільської ради Генічеського району Херсонської області від 29 листопада 2001 року № 204 про вилучення земельної ділянки площею 0,15 га у ОСОБА_2. та про передачу ОСОБА_3 земельної ділянки площею 0,15 га за адресою: АДРЕСА_1.

Визнано незаконним та скасовано рішення Щасливцевської сільської ради Генічеського району Херсонської області від 29 листопада 2001 року №205 про надання ОСОБА_3 земельної ділянки площею 0,15 га за адресою: АДРЕСА_1.

Скасовано державний акт від 27 серпня 2003 року серії НОМЕР_1 на право приватної власності на землю, виданий ОСОБА_3, кадастровий № НОМЕР_2.

Визнано за ОСОБА_2 право власності на земельну ділянку площею 0,1638 га за адресою: АДРЕСА_1, згідно з державним актом на право приватної власності на землю, зареєстрованим у Книзі записів державних актів про право приватної власності на землю за № 120 та виданим Щасливцевською сільською радою Генічеського району Херсонської області від 10 жовтня 1997 року. Витребувано земельну ділянку, кадастровий НОМЕР_2, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, з чужого незаконного володіння ОСОБА_4 та ОСОБА_5 В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Херсонської області від 2 липня 2014 року рішення Генічеського районного суду Херсонської області від 16 грудня 2013 року скасовано у частині визнання за ОСОБА_2 права власності на земельну ділянку площею 0,1638 га за адресою: АДРЕСА_1, ухвалено нове у цій частині про відмову у задоволенні позову. У задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 про визнання за ним права власності на земельну ділянку площею 0,1638 га за адресою: АДРЕСА_1 - відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 17.12.2014 р. рішення Генічеського районного суду Херсонської області від 16 грудин 2013 року у частині, яка не скасована судом апеляційної інстанції, та рішення апеляційного суду Херсонської області від 2 липня 2014 року залишено без змін.

Частиною 1 статті 72 КАС України встановлено, що обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Частиною 1 статті 15 Закону України № 1952-IV (в редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин), державна реєстрація прав та їх обтяжень проводиться в такому порядку:

1) прийняття і перевірка документів, що подаються для державної реєстрації прав та їх обтяжень, реєстрація заяви;

2) встановлення факту відсутності підстав для відмови в державній реєстрації прав та їх обтяжень, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та/або їх обтяжень;

3) прийняття рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, відмову в ній або зупинення державної реєстрації;

4) внесення записів до Державного реєстру прав;

5) видача свідоцтва про право власності на нерухоме майно у випадках, встановлених статтею 18 цього Закону;

6) надання витягів з Державного реєстру прав про зареєстровані права та/або їх обтяження.

Відповідно до ч. 1 статті 19 Закону України № 1952-IV (в редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин), державна реєстрація прав проводиться на підставі:

1) договорів, укладених у порядку, встановленому законом;

2) свідоцтв про право власності на нерухоме майно, виданих

відповідно до вимог цього Закону;

3) свідоцтв про право власності, виданих органами приватизації наймачам житлових приміщень у державному та комунальному житловому фонді;

4) державних актів на право власності або постійного користування на земельну ділянку у випадках, встановлених законом;

5) рішень судів, що набрали законної сили;

6) інших документів, що підтверджують виникнення, перехід, припинення прав на нерухоме майно, поданих органу державної реєстрації прав разом із заявою.

Згідно п. 4 ст. 15 Закону України № 1952-IV (в редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин), державній реєстрації підлягають виключно заявлені права та їх обтяження за умови їх відповідності законодавству і поданим документам.

Статтею 24 Закону України № 1952-IV (в редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин) визначено підстави для відмови у державній реєстрації прав та їх обтяжень.

Судом встановлено, що державному реєстратору для проведення реєстраційної дії надано всі належні документи, зокрема, договір дарування земельної ділянки.

Відповідно до ч. 2 статті 30 Закону України № 1952-IV (в редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин), дії або бездіяльність державного реєстратора, державного кадастрового реєстратора, нотаріуса, державного виконавця можуть бути оскаржені до суду.

Суд приходить до висновку, що держаний реєстратор правомірно прийняв рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 4777297 від 06 серпня 2013 року, оскільки ним проведено державну реєстрацію на підставі документів, які відповідають вимогам законодавства.

При цьому суд зазначає, що ні позивачем, ні відповідачем до суду не надано доказів, які підтверджують скасування договору дарування земельної ділянки, на підставі якого проведено державну реєстрацію.

Суд зазначає, що рішення судів, надані позивачем не скасовують договору дарування земельної ділянки.

Суд зазначає, що позивачем обрано неналежний спосіб захисту своїх прав. Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілям, на досягнення яких спрямоване це рішення; з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 1 ст. 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Згідно ч.2 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, за сукупністю наведених обставин, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частину постанови.

Керуючись ст.ст.2,8,9,12,17,19,158,159, 160-163,167 КАС України, суд -

постановив:

В задоволенні адміністративного позову відмовити в повному обсязі.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України чи прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови виготовлений та підписаний 28 лютого 2017 р.

Суддя Василяка Д.К.

кат. 6.3