Справа № 820/358/17
Суддя: Мельников Р.В.
Дата ухвалення: 2017-02-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 лютого 2017 р. № 820/358/17

Харківський окружний адміністративний суд у складі :

головуючого судді - Мельникова Р.В.,

за участю секретаря судового засідання - Кульчій А.М.,

представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - Головного управління Національної поліції в Харківській області - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Головного управління Національної поліції в Харківській області, атестаційної комісії № 23 Головного управління Національної поліції в Харківській області про скасування рішення та наказу, поновлення на посаді, зобов'язання нарахувати та виплатити грошове забезпечення за час вимушеного прогулу,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд:

- скасувати рішення (висновок) Атестаційної комісії № 23 Головного управління Національної поліції в Харківській області від 29.12.2016 та зазначене в розділі IV "Результати атестування (висновок атестаційної комісії") атестаційного листа", а саме: "4-займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність", прийняте відносно ОСОБА_3;

- скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Харківській області від 10.01.2017 № 14 о/с в частині звільнення підполковника поліції ОСОБА_3 зі служби в поліції;

- поновити підполковника поліції ОСОБА_3 на посаді начальника сектору реагування патрульної поліції Дергачівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області з 13.01.2017;

- зобов'язати Головне управління Національної поліції в Харківській області нарахувати та виплатити ОСОБА_3 (код НОМЕР_1) грошове забезпечення за час вимушеного прогулу;

- постанову суду в частині поновлення ОСОБА_3 на посаді начальника сектору реагування патрульної поліції Дергачівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області та зобов'язання Головного управління Національної поліції в Харківській області нарахувати та виплатити ОСОБА_3 (код НОМЕР_1) грошове забезпечення за час вимушеного прогулу в межах суми стягнення за один місяць звернути до негайного виконання.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що наказом Головного управління Національної поліції в Харківській області № 294 о/с від 25.08.2016 року, на підставі постанови Харківського окружного адміністративного суду від 11.08.2016 року по справі № 820/3697/16 поновлено підполковника поліції ОСОБА_3 на посаді начальника сектору реагування патрульної поліції Дергачівського ВП ГУНП в Харківській області з 15.07.2016 року. Разом з цим, після поновлення на посаді, позивач дізнався про проведення нової атестації поліцейських, які претендують на призначення на вищі посади, а також поновлених в посадах за рішенням судів. Так, наказом Головного управління Національної поліції в Харківській області від 14.11.2016 року № 1174, призначено проведення атестування поліцейських Головного управління Національної поліції в Харківській області, які претендують на призначення на вищі посади. Наказом Головного управління Національної поліції в Харківській області від 13.12.2016 року № 1287 до вищезазначеного наказу № 1174 були внесені зміни, зокрема були виключені слова «які претендують на вищі посади». В подальшому, 29.12.2016 року атестаційною комісією № 23 Головного управління Національної поліції в Харківській області, на підставі результатів попередньої співбесіди 30.06.2016 року та результатів первинного тестування, було прийнято рішення, що ОСОБА_3 не відповідає займаній посаді та підлягає звільненню з поліції через службову невідповідність. Наказом начальника ГУНП в Харківській області від 10.01.2017 року № 4 о/с підполковника поліції ОСОБА_3 звільнено зі служби в поліції за п. 5 ч.1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» (через службову невідповідність). Позивач зазначає, що атестаційною комісією № 23 під час складання рішення про невідповідність ОСОБА_3 займаній посаді використано матеріали з попередньої атестації, а також безпідставно перенесено бали з попереднього тестування, дослідження яких уже було здійснено в постанові Харківського окружного адміністративного суду від 11.08.2016 року по справі № 820/3697/16, залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 16.11.2016 року. Таким чином позивач не погоджується із вказаними рішеннями та наказом, вважає, їх протиправними, такими, що були спрямовані на створення незаконних підстав для обов'язкового проведення повторного атестування позивача, а прийнятий внаслідок таких порушень законодавства висновок - "займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність", є протиправним, необґрунтованим, таким, що не ґрунтується на перевірених і встановлених фактах, а відтак підлягають скасуванню.

Представник відповідача - Головного управління Національної поліції в Харківській області, проти задоволення позову заперечував, зазначивши, що повторне атестування ОСОБА_3 було проведено згідно з п.4 розділу І Інструкції та п. 4 ст. 57 Закону України «Про Національну поліцію», як поліцейського, який був звільнений зі служби в поліції за результатами висновків атестаційних комісій та поновлених за рішеннями судів. За результатами проведеної атестації, комісія дійшла висновку, що ОСОБА_3 займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність. На підставі вказаного висновку, відповідачем і було прийнято оскаржуваний наказ про звільнення. У зв'язку із чим, вважає позов необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.

У судовому засіданні представники сторін підтримали свої правові позиції в повному обсязі.

Представник відповідача - атестаційної комісії № 23 Головного управління Національної поліції в Харківській області, у судове засідання не прибув, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача та представника Головного управління Національної поліції в Харківській області, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази у їх сукупності, встановив наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_3 з 22.12.2004 року проходив службу в органах МВС України. 7 листопада 2015 року наказом по особовому складу №31 о/с ГУ Національної поліції в Харківської області був призначений на посаду заступника начальника Сахновщинського відділення поліції (с. Сахновщина) Красноградського відділу поліції (м. Красноград) Головного управління Національної поліції в Харківській області з присвоєнням йому спеціального звання майор поліції.

Згідно наказу Головного управління Національної поліції в Харківській області по особовому складу №4 о/с від 05.01.2017 року за наслідками проведеної атестації позивача було звільнено згідно з Законом України від 02.07.2015 №580-//ІІІ "Про Національну поліцію" за п.5 ч.1 ст.77 /через службову невідповідність/ з посади заступника начальника відділення поліції - керівника патрульної поліції Сахновщинського відділення поліції Красноградського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області з 05.01.2017 на підставі висновку атестаційної комісії №23 ГУНП в Харківській області від 21.12.2016 року.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 11.08.2016 року по справі № 820/3697/16, залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 16.11.2016 року, адміністративний позов ОСОБА_3 до Головного управління Національної поліції в Харківській області, з участю третьої особи атестаційної комісії №10 Головного управління Національної поліції в Харківській області, про визнання рішення та дій протиправними, визнання незаконним та скасування наказу, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку задоволено частково. Визнато протиправним та скасовано рішення (висновок) атестаційної комісії №10 Головного управління Національної поліції в Харківській області від 30.06.2016 р. та зазначене в розділі ІV "Результати атестування (висновок атестаційної комісії) атестаційного листа", а саме: "4-займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службові невідповідність", яке прийняте стосовно ОСОБА_3. Визнано протиправним та скасовано наказ Головного управління Національної поліції в Харківській області від 14 липня 2016 року №229-о/с в частині звільнення ОСОБА_3 зі служби в поліції. Поновлено ОСОБА_3 на посаді начальника сектору реагування патрульної поліції Дергачівського ВП ГУНП в Харківській області з 15 липня 2016 року. Зобов'язано Головне управління Національної поліції в Харківській області нарахувати та виплатити ОСОБА_3 грошове забезпечення за час вимушеного прогулу. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

В подальшому, наказом Головного управління Національної поліції в Харківській області № 294 о/с від 25.08.2016 року, на підставі постанови Харківського окружного адміністративного суду від 11.08.2016 року по справі № 820/3697/16 поновлено підполковника поліції ОСОБА_3 на посаді начальника сектору реагування патрульної поліції Дергачівського ВП ГУНП в Харківській області з 15.07.2016 року.

З метою організаційного та матеріально-технічного забезпечення атестування поліцейських ГУНП в Харківській області, які претендують на вищі посади було видано наказ ГУНП в Харківській області від 14.11.2016 № 1174.

З метою оцінки ділових, професійних, особистих якостей поліцейських, їх освітнього та кваліфікаційного рівнів, на підставі глибокого та всебічного вивчення для визначення питань призначення на вищу посаду, наказом ГУНП в Харківській області від 09.12.2016 №1271 було затверджено персональний склад атестаційної комісії № 23 для проведення атестування поліцейських ГУНП в Харківській області.

Наказом ГУНП в Харківській області від 13.12.2016 № 1287 було внесено зміни до наказів ГУНП в Харківській області від 14.1 1.2016 № 1174 та від 09.12.2016 №1271.

Зокрема, у пункті 1 наказу ГУНП в Харківській області від 14.11.2016 року № 1174 слова «які претендують на призначення на вищі посади» виключено.

Згідно з положенням п. 4 розділу І Інструкції, начальником ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 було призначено атестування поліцейських, які були звільнені зі служби в поліції за результатами висновків атестаційних комісій та поновлених за рішеннями судів, на підставі п.4 ст. 57 Закону України «Про Національну поліцію».

Наказом ГУНП в Харківській області від 19.12.2016 № 1315 внесено зміни до складу атестаційної комісії № 23. Зміни погоджено з т.в.о. голови Національної поліції.

В подальшому, було проведено атестацію позивача - підполковника поліції ОСОБА_3, що підтверджує відповідний атестаційний лист.

Як вбачається з атестаційного листа, за висновком прямого керівника від 15.12.2016, підполковник поліції ОСОБА_3 займаній посаді відповідає.

Водночас, згідно з висновком атестаційної комісії № 23 ГУНП в Харківській області від 29.12.2016, останній займаній посаді не відповідає та підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність.

Згідно наказу Головного управління Національної поліції в Харківській області по особовому складу № 14 о/с від 10.01.2017 за наслідками проведеної атестації позивача звільнено згідно з Законом України від 02.07.2015 №580-УІІІ "Про Національну поліцію" за п.5 ч.1 ст.77 (через службову невідповідність) з посади начальника сектору реагування патрульної поліції Дергачівського ВП ГУНП в Харківській області з 13.01.2017 року на підставі висновку атестаційної комісії ГУНП в Харківській області № 23 від 29.12.2016.

Перевіряючи відповідність закону спірних рішень відповідачів суд виходив із наступного.

Частиною 1 статті 1 Закону України "Про Національну поліцію" встановлено, Національна поліція України - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

За визначенням статті 3 Закону України "Про Національну поліцію", у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

Частина перша статті 57 Закону України "Про Національну поліцію" визначає, що атестування поліцейських проводиться з метою оцінки їхніх ділових, професійних, особистих якостей, освітнього та кваліфікаційного рівнів, фізичної підготовки на підставі глибокого і всебічного вивчення, визначення відповідності посадам, а також перспектив їхньої службової кар'єри.

Згідно з частиною другою статті 57 Закону України "Про Національну поліцію" атестування поліцейських проводиться: 1) при призначенні на вищу посаду, якщо заміщення цієї посади здійснюється без проведення конкурсу; 2) для вирішення питання про переміщення на нижчу посаду через службову невідповідність; 3) для вирішення питання про звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність.

Аналогічні норми в частині підстав для атестування містить також Інструкція про порядок проведення атестування поліцейських, котра затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України від 17 листопада 2015 року №1465 (далі - Інструкція), зокрема її пункт 3 розділу І.

Відповідно до частини третьої статті 57 Закону України "Про Національну поліцію", атестування проводиться атестаційними комісіями органів (закладів, установ) поліції, що створюються їх керівниками.

Щодо позовних вимог в частині визнання протиправним та скасування рішення (висновку) атестаційної комісії №23 Головного управління Національної поліції в Харківській області від 29.12.2016 та зазначене в розділі IV "Результати атестування (висновок атестаційної комісії) атестаційного листа", а саме: "4-займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність", прийняте відносно ОСОБА_3, суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту 5 розділу I Інструкції, атестування проводиться атестаційними комісіями органів (закладів, установ) поліції, що створюються їх керівниками.

У відповідності до положень пунктів 10-13 розділу IV Інструкції, з метою визначення теоретичної та практичної підготовленості, компетентності, здатності якісно та ефективно реалізовувати на службі свої потенційні можливості атестаційна комісія проводить тестування поліцейського, який проходить атестування.

За результатами проведеного тестування атестаційна комісія встановлює мінімальний бал, що становить 25 балів за тестом на знання законодавчої бази (далі - професійний тест) та 25 балів за тестом на загальні здібності та навички, який в обов'язковому порядку ураховується атестаційною комісією при прийняті рішення, визначеного пунктом 15 цього розділу.

Атестаційна комісія при прийнятті рішення розглядає атестаційний лист та інші матеріали, які були зібрані на поліцейського, який проходить атестування.

За рішенням атестаційної комісії поліцейські, які проходять атестування, проходять співбесіду з відповідною атестаційною комісією.

Якщо поліцейський, який атестується, не з'явився на співбесіду з атестаційною комісією, то комісія приймає рішення без проведення співбесіди, про що робиться відповідний запис у протоколі засідання атестаційної комісії.

Атестаційна комісія за підписом голови має право робити відповідно до законодавства запити про надання необхідних матеріалів і документів, що стосуються службової діяльності поліцейського, який атестується.

Поліцейські, які проходять атестування, за їхньою згодою проходять тестування на поліграфі.

Пункт 15 розділу IV Інструкції встановлює, що атестаційні комісії на підставі всебічного розгляду всіх матеріалів, які були зібрані на поліцейського, під час проведення атестування шляхом відкритого голосування приймають один з таких висновків: 1) займаній посаді відповідає; 2) займаній посаді відповідає, заслуговує призначення на вищу посаду; 3) займаній посаді не відповідає, підлягає переміщенню на нижчу посаду через службову невідповідність; 4) займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність.

Відповідно до пункту 16 розділу IV Інструкції атестаційні комісії при прийнятті рішень стосовно поліцейського повинні враховувати такі критерії:

1) повноту виконання функціональних обов'язків (посадових інструкцій);

2) показники службової діяльності;

3) рівень теоретичних знань та професійних якостей;

4) оцінки з професійної і фізичної підготовки;

5) наявність заохочень;

6) наявність дисциплінарних стягнень;

7) результати тестування;

8) результати тестування на поліграфі (у разі проходження).

За правилами, встановленими пунктами 17-20 розділу IV Інструкції, атестаційна комісія проводить розгляд матеріалів за відсутності особи, щодо якої приймається рішення.

Голосування проводиться за відсутності особи, щодо якої приймається рішення, і запрошених осіб.

Рішення атестаційної комісії приймаються більшістю голосів присутніх на засіданні членів атестаційної комісії.

У разі рівного розподілу голосів вирішальним є голос голови атестаційної комісії.

Усі рішення атестаційної комісії оформлюються протоколом. У протоколі зазначаються дата і місце прийняття рішення, склад комісії, питання, що розглядалися, та прийняте рішення.

Наведені норми Інструкції свідчать, що висновок атестаційної комісії про відповідність чи не відповідність поліцейського займаній посаді приймається за результатами розгляду всіх матеріалів, які були зібрані на поліцейського, у тому числі: результати тестування за професійним тестом та тестом на загальні здібності та навички; атестаційний лист; матеріали співбесіди; документи, що надійшли на запити атестаційної комісії, результати тестування на поліграфі та матеріали особової справи поліцейського, з яких можна встановити повноту виконання функціональних обов'язків, показники службової діяльності, наявність заохочень та дисциплінарних стягнень.

Поряд з цим, як вбачається зі змісту атестаційного листа поліцейського, підставами для прийняття рішення про невідповідність ОСОБА_3 займаній посаді слугували висновки попередньої співбесіди 30.06.2016 року, а результати тестування були перенесені з минулої атестації поліцейського (загальні навички 23 бали, професійні навички 15 балів).

Однак, постановою Харківського окружного адміністративного суду від 11.08.16 по справі №820/3697/16 вже надано оцінку вищезазначеним обставинам. Зокрема, судом скасовано наказ про звільнення ОСОБА_3 з поліції з мотивів того, зокрема, що, висновки про його службову невідповідність необґрунтовані та протиправні, а факт набрання позивачем мінімальної кількості балів за результатами проходження тесту на загальні здібності та навички, не може бути самостійною підставою для визнання поліцейського таким, що не відповідає займаній посаді, за умови наявності інших позитивних показників згідно критеріїв, визначених пунктом 16 розділу IV Інструкції №1465.

Суд звертає увагу, що атестація поліцейського - це система юридичних фактів, юридично значущих умов, яка включає в себе багато елементів (включення поліцейського до списків осіб, що підлягають атестації, збір інформації про поліцейського, складання ним тестів, проходження поліграфу, співбесіди, а також видання наказу про його звільнення з поліції), які разом утворюють фактичний (юридичний) склад.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 11.08.16 по справі №820/3697/16 не лише визнано протиправним та скасовано наказ про звільнення ОСОБА_3, а й надано оцінку підставам звільнення - висновкам атестаційної комісії, які відповідно до мотивувальної частини постанови є такими, що суперечать законодавству.

Таким чином, після висновків суду, викладених у постанові від 11.08.2016 по справі № 820/3697/16, відповідач позбавлений можливості повторно використовувати матеріали співбесіди з ОСОБА_3 від 30.06.2016 року та результати його первинного тестування для нового звільнення позивача.

Окрім того, суд звертає увагу, що відповідачем до суду не надано жодних доказів на підтвердження проведення повторного тестування ОСОБА_3 за професійним тестом та тестом на загальні здібності та навички, матеріалів повторної співбесіди, нових документів, що надійшли на запити атестаційної комісії, результатів тестування на поліграфі, які б не були досліджені судом в межах адміністративної справи № 820/3697/16 та з яких можна було б встановити повноту невиконання поліцейським функціональних обов'язків, негативних показників службової діяльності, наявність діючих дисциплінарних стягнень, тощо.

Між тим, суд встановив, що відповідно до змісту атестаційного листа, ОСОБА_3 охарактеризований безпосереднім керівником виключно з позитивного боку, зокрема як такий, що суворо дотримується вимог законів, інших нормативних актів, добре орієнтується у складних оперативних обставинах, вміє швидко прийняти вірне рішення, постійно працює над підвищенням кваліфікації, порушень дисципліни та законності не допускає, діючих дисциплінарних стягнень не має.

За висновком безпосереднього керівництва, підполковник поліції ОСОБА_3 займаній посаді відповідає.

Відповідачем не надано суду жодного доказу того, що при прийнятті рішення про невідповідність займаній посаді враховувались обов'язкові критерії згідно з пунктом 16 розділу IV Інструкції, і, що за сукупністю оцінки усіх критеріїв позивач виявив себе як некваліфікований працівник.

Отже, всупереч наведеним нормам та вимогам частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідач, як суб'єкт владних повноважень, не надав суду достатніх беззаперечних доказів в обґрунтування обставин, на яких ґрунтуються його висновки, а враховуючи відсутність письмових доказів та запису технічними засобами засідання атестаційної комісії № 23, інших доказів на підтвердження обставин, які у висновку атестаційної комісії вважаються встановленими та того, що в протоколі щодо атестації позивача не відображений перелік питань, які були поставлені позивачу атестаційною комісією під час проведення співбесіди та на які питання позивач не надав чи уникав відповіді, а також мотивів неврахування позитивних висновків, суд доходить висновку про необґрунтованість прийнятого рішення у формі висновку - "займаній посаді не відповідає підлягає звільненню зі служби через службову невідповідність".

Суд також зазначає, що ні закон, ні інструкція не наділяють членів атестаційних комісій правом вирішувати питання можливості перебування особи на службі в поліції виключно на підставі власного, суб'єктивного її сприйняття, оскільки такий підхід до оцінювання може призвести до прийняття необ'єктивних, необґрунтованих і, як наслідок, неправомірних рішень. Будь-який орган державної влади зобов'язаний Конституцією діяти виключно у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами (ст.19 Конституції). Неухильне виконання цієї норми Основного Закону держави є гарантією дотримання принципу верховенства права та положень, закріплених в Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Крім того, копії документів відносно позивача, які були предметом перевірки атестаційною комісією № 23, не містять: будь-яких фактів щодо неповноти виконання функціональних обов'язків позивачем; низьких показників службової діяльності; негативної оцінки з професійної і фізичної підготовки; недбалого відношення позивача до службових обов'язків, а навпаки, позивач характеризується з позитивної сторони, у тому числі і щодо виконання службових обов'язків.

Суд також вважає за потрібне зазначити, що пункт 5 частини першої статті 77 Закону України "Про Національну поліцію" передбачає, що поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється через службову невідповідність.

У свою чергу визначення терміну "службова невідповідність" Закон України "Про Національну поліцію" не надає, тим не менше, виходячи із вимог та обмежень, що ставляться до поліцейського та загального розуміння понять, можна дійти висновку, що під службовою відповідністю мається на увазі відповідність поліцейського встановленим вимогам, добросовісне виконання вимог законодавства та дисциплінованість. Отже, службова невідповідність - це невідповідність займаній посаді в силу фізичного стану, неналежної професійної підготовки, порушення порядку і правил несення служби тощо.

Також, відповідно до ст.43 Конституції України кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом.

Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.

Відповідно до ст.58 Закону, призначення на посаду поліцейського здійснюється безстроково (до виходу на пенсію або у відставку), за умови успішного виконання службових обовязків.

Відповідно до п.5 ч.10 ст.62 Закону, поліцейський у повному обсязі користується гарантіями соціального та правового захисту, передбаченими цим Законом та іншими актами законодавства.

Таким чином, гарантії захисту від незаконного звільнення розповсюджуються у тому числі і на поліцейських.

Враховуючи вищенаведене, приймаючи до уваги, що атестаційної комісією № 23 Головного управління Національної поліції в Харківській області під час прийняття спірного рішення (висновку) від 29.12.2016 року було використано результати попередньої атестації ОСОБА_3, оцінку яким уже було дано Харківським окружним адміністративним судом в рамках адміністративної справи № 820/3697/16, а законодавчо обґрунтованих доказів на підтвердження використання даних попередньої атестації поліцейськогь під час оформлення результатів нової атестації відповідачем до суду також не надано, як і вказівок на нові обставини, які б свідчили про наявність підстав для визнання поліцейського таким, що не відповідає займаній посаді, відповідачем 2 до суду не надано, то суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_3 в частині скасування рішення (висновку) атестаційної комісії №23 Головного управління Національної поліції в Харківській області від 29.12.2016 та зазначене в розділі IV "Результати атестування (висновок атестаційної комісії) атестаційного листа", а саме: "4-займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність" підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог позивача в частині скасування наказу Головного управління Національної поліції в Харківській області від 10.01.2017 № 14 о/с в частині звільнення підполковника поліції ОСОБА_3 зі служби в поліції суд зазначає наступне.

Згідно з положеннями статті 19 Закону України "Про Національну поліцію", у разі вчинення протиправних діянь, поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.

Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

На момент прийняття оскаржуваних рішень та наказу Дисциплінарного статуту Національної поліції України ще не затверджено, тому, керуючись аналогією закону, суд вважає за можливе застосувати до відносин звільнення норми Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ.

Так, відповідно до статті 12 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ, на осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ за порушення службової дисципліни можуть накладатися дисциплінарні стягнення, зокрема, у вигляді звільнення з посади та звільнення з органів внутрішніх справ.

Згідно з порядком накладання дисциплінарних стягнень, визначеним у статті 14 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ, з метою з'ясування всіх обставин дисциплінарного проступку, учиненого особою рядового або начальницького складу, начальник призначає службове розслідування. Перед накладенням дисциплінарного стягнення начальник або особа, яка проводить службове розслідування, повинні зажадати від порушника надання письмового пояснення. Небажання порушника надавати пояснення не перешкоджає накладенню дисциплінарного стягнення. При визначенні виду дисциплінарного стягнення мають враховуватися тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов'язків, рівень кваліфікації тощо. Звільнення осіб рядового і начальницького складу з органів внутрішніх справ як вид стягнення є крайнім заходом дисциплінарного впливу.

Отже, на думку суду, поліцейський може бути звільнений через службову невідповідність на підставі пункту 5 частини першої статті 77 Закону України "Про Національну поліцію" лише в крайньому випадку та за умови дотримання порядку накладення дисциплінарного стягнення.

Разом з тим, відповідачем не доведено неможливості залишення позивача на службі в поліції, необхідності застосування крайньої міри у вигляді звільнення та порядку дотримання накладання дисциплінарного стягнення.

Суд звертає увагу на відсутність в матеріалах справи доказів, які б вказували на невідповідність ОСОБА_3 займаній посаді, зокрема: акту відповідного службового розслідування, документів, що характеризують позивача з негативної сторони або вказують на низький професійний рівень.

Частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною першою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З урахуванням викладеного, беручи до уваги безпідставність рішення атестаційної комісії, приймаючи до уваги, що питання про законність залишення на посаді ОСОБА_3 уже досліджувалось судом в рамках адміністративної справи № 820/3697/16, а нових підстав для звільнення поліцейського відповідачем до суду не надано, то суд приходить до висновку, що звільнення позивача через службову невідповідність за пунктом 5 частини першої статті 77 Закону України "Про Національну поліцію" відбулось незаконно, відтак наказ Головного управління Національної поліції в Харківській області від 10.01.2017 № 14 о/с в частині звільнення підполковника поліції ОСОБА_3 зі служби в поліції є протиправним та підлягає скасуванню.

Відповідно до частини 1 статті 235 Кодексу законів про працю України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв'язку з повідомленням про порушення вимог Закону України "Про запобігання корупції" іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

Враховуючи протиправність наказу про звільнення позивача, суд приходить до висновку, що підполковника поліції ОСОБА_3 належить поновити на посаді начальника сектору реагування патрульної поліції Дергачівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області з 13.01.2017.

Щодо позовної вимоги в частині зобов'язання Головного управління Національної поліції в Харківській області нарахувати та виплатити ОСОБА_3 грошового забезпечення за час вимушеного прогулу суд зазначає наступне.

Згідно з частиною 2 статті 235 КЗпП України, при винесенні рішення про поновлення на роботі, орган, який розглядає судовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Відповідно до пунктів 2, 3 частини першої статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України, негайно виконуються постанови суду про присудження виплати заробітної плати, іншого грошового утримання у відносинах публічної служби - у межах суми стягнення за один місяць та про поновлення на посаді у відносинах публічної служби.

Отже, постанову суду в частині поновлення позивача на посаді та стягнення з відповідача на користь позивача грошового забезпечення за час вимушеного прогулу у межах суми стягнення за один місяць, слід звернути до негайного виконання.

Таким чином, суд зазначає, що належним способом захисту прав та законних інтересів позивача є саме стягнення з ГУНП в Харківській області грошового забезпечення за час вимушеного прогулу, а відтак в задоволенні позовних вимог щодо зобов'язання ГУНП в Харківській області нарахувати та виплатити ОСОБА_3 грошового забезпечення за час вимушеного прогулу слід відмовити.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Положеннями частини 1 статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

З урахуванням вищевикладених обставин, суд вважає вимоги ОСОБА_3 такими, що підлягають частковому задоволенню з підстав викладених вище.

Розподіл судових витрат здійснюється згідно статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст.ст. 159-163, 167, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_3 до Головного управління Національної поліції в Харківській області, атестаційної комісії № 23 Головного управління Національної поліції в Харківській області про скасування рішення та наказу, поновлення на посаді, зобов'язання нарахувати та виплатити грошове забезпечення за час вимушеного прогулу - задовольнити частково.

Скасувати рішення (висновок) Атестаційної комісії № 23 Головного управління Національної поліції в Харківській області від 29.12.2016 та зазначене в розділі IV "Результати атестування (висновок атестаційної комісії)" атестаційного листа, а саме: "4-займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність", прийняте відносно ОСОБА_3.

Скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Харківській області від 10.01.2017 № 14 о/с в частині звільнення підполковника поліції ОСОБА_3 зі служби в поліції.

Поновити підполковника поліції ОСОБА_3 на посаді начальника сектору реагування патрульної поліції Дергачівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області з 13.01.2017.

Стягнути з Головного управління Національної поліції в Харківській області (вул. Жон Мироносиць, 5, м. Харків, 61002, ) на користь ОСОБА_3 (АДРЕСА_1, 61110, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) грошове забезпечення за час вимушеного прогулу з 13.01.2017 по 21.02.2017 (28 робочих днів) у сумі 9521 (дев'ять тисяч п'ятсот двадцять одна) грн 40 коп.

Звернути до негайного виконання постанову суду в частині поновлення підполковника поліції ОСОБА_3 на посаді начальника сектору реагування патрульної поліції Дергачівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області з 13.01.2017.

Звернути до негайного виконання постанову суду в частині стягнення з Головного управління Національної поліції в Харківській області (вул. Жон Мироносиць, 5, м. Харків, 61002, ) на користь ОСОБА_3 (АДРЕСА_1, 61110, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) грошового забезпечення за час вимушеного прогулу з 13.01.2017 по 21.02.2017 в межах суми стягнення за один місяць (21 робочий день) в сумі 7141 (сім тисяч сто сорок одна) грн 05 коп.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови виготовлено 27 лютого 2017 року.

Суддя Р.В. Мельников