Справа № 753/21488/16-а
Суддя: Шурко О.І.
Дата ухвалення: 2017-02-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

23 лютого 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого Шурка О.І.,

суддів Василенка Я.М., Степанюка А.Г.,

при секретарі Дуденкові О.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Дарницького районного суду м. Києва від 22 грудня 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України у м. Києві про визнання дій протиправними та зобов'язання провести перерахунок та виплату пенсії з 21.05.2016 року, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернувся до суду першої інстанції з позовом, в якому просив визнати протиправними дії відповідача щодо відмови перерахувати і виплатити позивачу пенсію з урахуванням змін розмірів премії та зобов'язати відповідача провести позивачу перерахунок та виплату пенсії за вислугу років з урахуванням змін граничних розмірів преміє військовослужбовцям Збройних Сил України в розмірі 90%, згідно наказу МОУ № 355 від 25.06.2011 року.

Постановою Дарницького районного суду м. Києва від 22 грудня 2016 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить апеляційну інстанцію скасувати незаконну, на його думку, постанову суду першої інстанції та постановити нову про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Апелянт посилається на незаконність, необ'єктивність та необґрунтованість оскаржуваного рішення, невідповідність висновків суду дійсним обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, що є на його переконання підставою для скасування судового рішення.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як свідчать матеріали справи, ОСОБА_2 є пенсіонером та отримує пенсію за вислугу років на підставі Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 року №2262-ХІІ. Перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в м. Києві.

03.10.2016 року ОСОБА_2 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві із заявою про перерахунок та виплату пенсії з 01 листопада 2010 року з урахуванням премії в розмірі 55% посадового окладу, встановленої наказами Міністра оборони України від 05.11.2010 року №576 та від 28.01.2011 року №50, а з 01.06.2011 року з урахуванням премії в розмірі 90% посадового окладу, встановленої наказом Міністра оборони України від 25.06.2011 року № 355.

Листом Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 28.10.2016 року № 20825/03/К-2053 ОСОБА_2 повідомлено про відсутність підстав для перерахунку пенсії.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що премія не враховується щодо тих пенсіонерів, які вже отримують пенсію, оскільки це фактично «особистий привілей», який залежить від результатів роботи такої конкретної особи.

Колегія суддів погоджується із таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Згідно зі ст.63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» усі призначені за цим законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають на пенсію за цим законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством. Перерахунок пенсій здійснюється на момент виникнення права на перерахунок і провадиться у порядку, встановленому КМУ, у строки, передбачені ч.2 ст.51 даного закону.

З наведеної норми права вбачається, що підставою для проведення перерахунку пенсії є фактична зміна хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, проведена на підставі рішення суб'єкта владних повноважень, наділеного правом встановлювати чи змінювати види грошового забезпечення військовослужбовців.

Постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 року № 45 затверджено Порядок проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», згідно п. 1 якого визначено, що перерахунок раніше призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» пенсій проводиться у разі прийняття рішення Кабінетом Міністрів України про зміну розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення для відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за Законом, або у зв'язку із введенням для них нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, установлених законодавством.

Постановою Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 року № 1294 з 01.01.2008 року було підвищено рівень грошового забезпечення військовослужбовців.

Відповідно до пункту 2 Постанови № 1294 виплата грошового забезпечення військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу здійснюється в порядку, що затверджується Міністерством оборони.

Наказом Міністра оборони України від 05.11.2010 року № 576 внесено зміни до Наказу Міністра оборони України від 22.07.2010 року № 380 «Про бюджетну політику Міністерства оборони України на 2010 рік», які дали можливість відповідним категоріям військовослужбовців встановити нові розміри премії.

Таке ж положення міститься і в Наказі Міністра оборони України від 28.01.2011 року № 50 «Про бюджетну політику Міністерства оборони України на 2011 рік», де в пункті 8 зазначено: премія особам рядового, сержантського та старшинського складу - 70 відсотків посадового окладу; науково-педагогічним працівникам з числа військовослужбовців науково-педагогічного складу вищих військових навчальних закладів, які мають статус національних, та військових навчальних підрозділів вищих навчальних закладів, які мають статус національних, - 70 відсотків посадового окладу; іншим військовослужбовцям - 55 відсотків посадового окладу.

Відповідно до наказу МО України від 25.06.2011 року №355 внесені зміни до наказу МО України від 28.01.2011 року №50, де в п.2 зазначено: премія особам рядового, сержантського та старшинського складу - 125 відсотків посадового окладу; науково-педагогічним працівникам з числа військовослужбовців кафедр вищих військових навчальних закладів, які мають статус національних, та військових навчальних підрозділів вищих навчальних закладів, які мають статус національних - 105 відсотків посадового окладу; іншим військовослужбовцям - 90 відсотків посадового окладу.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що премія є складовою грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців. Така премія, яку встановлено, зокрема, наказами № 50, 576, 355 носить індивідуальний характер і залежить від результатів служби конкретного військовослужбовця, індивідуальні заслуги якого не можуть бути розповсюджені на осіб, що перебували на цій посаді в попередні роки.

Отже, встановлення такої премії не є підставою для перерахунку пенсії відповідно до частини третьої статті 63 Закону № 2262-ХІІ.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Верховного Суду України від 13 вересня 2016 року (справа №346/2357/13-а) та у постановах від 4 листопада 2014 року (№ 21-248а14), 24 грудня 2014 року (№21-569а14), від 22 жовтня 2013 року (справа № 21-346а13), від 18 червня 2013 року (справа № 21-165а13), від 15 жовтня 2013 року (справа № 21-315а13).

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що у позивача не виникло право на перерахунок пенсії, за захистом якого він звертається, відповідач не вчиняв відносно останнього незаконних дій, і що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Надані докази, які є у справі, були оцінені колегією суддів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Крім того, було оцінено належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, що відповідає вимогам ст. 86 КАС України.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Доводи апеляційної скарги спростовуються встановленими судом першої інстанції обставинами, наявними в матеріалах справи доказами та нормами права, зазначеними в мотивувальній частині оскаржуваного рішення суду.

Таким чином, колегія суддів вирішила згідно ст. 200 КАС України залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, з урахуванням того, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198, 202, 205, 206 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення, а постанову Дарницького районного суду м. Києва від 22 грудня 2016 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядок і строки, визначені ст. 212 КАС України.

Головуючий:

Судді:

Повний текст ухвали виготовлено 28.02.2017.

Головуючий суддя Шурко О.І.

Судді: Степанюк А.Г.

Василенко Я.М.