Справа № 826/5346/14
Суддя: Кравцов О.В.
Дата ухвалення: 2017-02-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 лютого 2017 року м. Київ К/800/51238/14

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

головуючого Кравцова О.В.,

суддів Єрьоміна А.В.,

Калашнікової О.В.,

секретар судового засідання: Оврамець Ю.О.,

за участю:

представника позивача Мостовенка С.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Київської міжрегіональної митниці Міндоходів України на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 4 червня 2014 року і ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 18 вересня 2014 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Барекс ЛТД» до Київської міжрегіональної митниці Міндоходів України, Головного управління Державної казначейської служби України в м. Києві про зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2014 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Барекс ЛТД» (надалі - позивач, ТОВ «Барекс ЛТД») звернулося із позовом до Київської міжрегіональної митниці Міндоходів України (надалі - відповідач, Митниця), Головного управління Державної казначейської служби України в м. Києві, в якому просило визнати протиправними та скасувати картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 100260001/2014/00105 від 10 квітня 2014, рішення про визначення митної вартості товарів № 100260001/2014/200066/2 від 10 квітня 2014 року та стягнути з Державного бюджету України на його користь надмірно сплачену суму мита.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 4 червня 2014 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 18 вересня 2014 року, позовні вимоги задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано рішення Митниці про визначення митної вартості № 100260001/2014/200066/2 від 10 квітня 2014 року та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 100260001/2014/00105 від 10 квітня 2014 року. У задоволені решти позовних вимог відмовлено.

Не погодившись із судовими рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, Митниця звернулась до Вищого адміністративного суду України із касаційною скаргою, в якій просила їх скасувати, а в задоволенні позову відмовити.

У запереченні на касаційну скаргу ТОВ «Барекс ЛТД», посилаючись на законність судових рішень, просило залишити їх без змін.

Згідно з частиною другою статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України) суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги, але при цьому може встановлювати порушення норм матеріального чи процесуального права, на які не було посилання в касаційній скарзі.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника позивача, обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши матеріали справи та рішення, що приймалися під час її розгляду, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що 8 січня 2014 року між ТОВ «Барекс ЛТД» та компанією «Foshan Hrogres Building Material CO., LTD» (Китай) укладено контракт № 1-08/0114, відповідно до якого фірма «Foshan Hrogres Building Material CO., LTD» зобов'язується передати у власність ТОВ «Барекс ЛТД», а ТОВ «Барекс ЛТД» зобов'язується прийняти у власність від «Foshan Hrogres Building Material CO., LTD» та оплатити товар у відповідності з інвойсами укладених до даного контракту на кожну окрему поставку, які є невід'ємною частиною контракту.

З метою здійснення митного оформлення товару, 9 квітня 2014 року позивачем подано до Митниці вантажно-митну декларацію № 100260001/2014/136111 стосовно імпорту товару - плитка керамічна неглазурована для облицювання підлоги з кам'яної кераміки завтовшки не більше 15 мм. розмір 60х60см: Е3600ivory - 15456,96 м2; EPW6100white-3090,24м2. Виробник - «Foshan Hrogres Building Material CO., LTD», Торгівельна марка - «Progres». Країна виробника - CN. придбаного за вказаним контрактом, код товару згідно УКТЗЕД - 69079020.

Митна вартість заявлена декларантом за основним методом визначення митної вартості - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції).

В зв'язку із виникненням у митного органу сумніву стосовно достовірності наданих декларантом до митного оформлення відомостей, позивачу запропоновано надати наступні додаткові документи:

виписку з бухгалтерської документації;

ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;

каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями.

10 квітня 2014 року ТОВ «Барекс ЛТД» надіслало відповідачу наступні документи:

платіжне доручення № 3 від 15 січня 2014 року на суму 57884,40 USD та № 12 від 27 березня 2014 року на суму 7030,80 USD;

лист підприємства «Барекс ЛТД» № 2-10/0414 від 10 квітня 2014 року щодо бухгалтерської документації;

транспортний договір з експедитором № 10/ИБ-01А від 25 вересня 2009 року та додаток № 206/1 від 10 лютого 2014 року;

довідка про транспортні витрати б/н від 8 квітня 2014 року;

лист підприємства «Барекс ЛТД» № 1-08/0414 від 8 квітня 2014 року щодо страхування вантажу;

лист підприємства «Барекс ЛТД» № 1-10/0414 від 10 квітня 2014 року щодо ліцензійних чи авторських договорів;

прайс-лист виробника товару;

експертне заключення Київської ТПП № Ц-210 від 28 березня 2014 року;

переклад українською мовою копії митної декларації країни відправлення.

В результаті розгляду поданих ТОВ «Барекс ЛТД» додаткових документів, 10.04.2014 митницею прийнято рішення про коригування заявленої митної вартості № 100260001/2014/200066/2, яким митну вартість визначено із застосуванням методу № 2ґ (резервний метод).

Задовольняючи позов в частині позовних вимог про визнання протиправним та скасування рішення Митниці № 100260001/2014/200066/2 від 10 квітня 2014 року, суди попередніх інстанцій виходили з того, що відповідачем належним чином не обґрунтовано та не доведено, що подані позивачем документи викликали обґрунтований сумнів щодо підтвердження заявленої митної вартості товару.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України погоджується із даним висновком з огляду на наступне.

Статтею 49 Митного кодексу України (надалі - МК) (у редакції на час виникнення спірних правовідносин) встановлено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до частин 1, 2 статті 51 МК митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу; митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.

У частинах першій, другій статті 57 МК передбачено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами:

1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції);

2) другорядні:

а) за ціною договору щодо ідентичних товарів;

б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів;

в) на основі віднімання вартості;

г) на основі додавання вартості (обчислена вартість);

ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції), закріплено в статті 58 МК.

За змістом частин четвертої, п'ятої статті 58 МК митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.

Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов'язаних із продавцем осіб для виконання зобов'язань продавця.

Згідно з вимогами частин першої, другої, третьої, п'ятої статті 53 МК у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:

1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах 5 і 6 ст. 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:

1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);

3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);

4) виписку з бухгалтерської документації;

5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;

6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

7) копію митної декларації країни відправлення;

8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

Згідно з вимогами частин третьої - восьмої статті 57 МК кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов'язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу.

При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи.

У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Згідно з положенням частини четвертої статті 53 МК України у разі якщо митний орган має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв'язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу, крім документів, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, подає (за наявності) визначені в ній документи.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів, як визначено у частині першій статті 54 МК, здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.

Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов'язковою, оскільки з цією обставиною закон пов'язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Разом з тим, витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 МК. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Даний правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду України від 29 вересня 2016 року у справі № 21-5142а15., від 21 вересня 2015 року у справі № 814/2942/14.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач, під час митного оформлення вказаних товарів, прийшов до висновку про те, що митна вартість не може бути визначена за ціною договору щодо товарів, які імпортуються (вартість операції): документи, що подані декларантом для підтвердження заявленої митної вартості відповідно до частини 2 статті 53 Митного Кодексу України, містять розбіжності та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, та відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Декларантом не подано до митного оформлення документи відповідно до пунктів 4, 6, 8 частини 2 статті 53 Митного Кодексу України. Декларанту запропоновано надати наступні документи:

виписку з бухгалтерської документації;

ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;

каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями.

10 квітня 2014 року декларантом надані наступні додаткові документи:

платіжне доручення №3 від 15 січня 2014 року на суму 57884,40 USD та №12 від 27.03.2014 року на суму 7030,80 USD;

лист підприємства "Барекс ЛТД" №2-10/0414 від 10 квітня 2014 року щодо бухгалтерської документації;

транспортний договір з експедитором №10/ИБ-01А від 25 вересня 2009 року та додаток №206/1 від 10 лютого 2014 року;

довідка про транспортні витрати б/н від 8 квітня 2014 року;

лист підприємства "Барекс ЛТД" №1-08/0414 від 8 квітня 2014 року щодо страхування вантажу;

лист підприємства "Барекс ЛТД" №1-10/0414 від 10 квітня 2014 року щодо ліцензійних чи авторських договорів;

прайс-лист виробника товару;

експертне заключення Київської ТПП №Ц-210 від 28 березня 2014 року;

переклад українською мовою копії митної декларації країни відправлення.

Частиною шостою статті 54 Митного кодексу України передбачено, що митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі:

1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості;

2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з пере ліком та відповідно до умов, зазначених у частинах 2- 4 статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;

3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу;

4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Отже, колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх інстанцій щодо наявності підстав для скасування оскаржуваних рішення про коригування митної вартості та картки відмови в прийнятті митної декларації, . оскільки подані документи ідентифікували оцінюваний товар та містили об'єктивні і достовірні дані, що піддавалися обчисленню, які підтверджували ціну товарів, що підлягала сплаті позивачем на користь продавця, тобто підтверджували митну вартість товарів за ціною договору згідно з вимогам частин 4-5 статті 58 Митного кодексу України.

Таким чином, суд, керуючись частиною першою статті 224 КАС України, приходить до висновку, що рішення судів першої та апеляційної інстанцій є законними і не підлягають скасуванню, оскільки суди попередніх інстанцій, всебічно перевіривши обставини справи, вирішили спір у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин; в них повно відображені обставини, що мають значення для справи, висновки суду щодо встановлених обставин і правові наслідки є правильними, а доводи касаційної скарги їх не спростовують.

Керуючись статтями 221, 224, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Київської міжрегіональної митниці Міндоходів України залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 4 червня 2014 року і ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 18 вересня 2014 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення.

Заява про перегляд судового рішення в адміністративній справі Верховним Судом України може бути подана з підстав, в порядку та у строки, що встановлені статтями 236-238 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: