Справа № 653/1198/16-а
Суддя: Крапівіна О. П.
Дата ухвалення: 2017-02-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №: 653/1198/16-а
Провадження № 2-а/653/15/17
П О С Т А Н О В А

іменем України

21 лютого 2017 року м. Генічеськ

Генічеський районний суд Херсонської області в складі:

головуючого судді Крапівіна О.П.,

за участю секретаря Пшенична В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Генічеську адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Інспектора патрульної поліції 2 роти батальйону ІПП у м. Херсон рядового поліції ОСОБА_2 про скасування постанови серії ПСЗ № 060504 по справі про адміністративне правопорушення від 02.04.2016 року,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив скасувати постанову серії ПСЗ № 060504 по справі про адміністративне правопорушення від 02.04.2016 року та закрити провадження по адміністративній справі.

В обґрунтування доводів позовної заяви ОСОБА_1 зазначає, що інспектор патрульної поліції 2 роти батальйону ІПП у м. Херсон рядового поліції ОСОБА_2 при складанні спірного протоколу притягнуто позивача до відповідальності за адміністративне правопорушення,передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП, що тягне за собою накладення штрафу у розмірі 255 грн. Позивач вважає таку постанову незаконною з огляду на те, що відповідач не вжив всіх заходів щодо встановлення особи порушника. Позивача у вказане місце, а саме м. Херсон набережна Парк ОСОБА_3, привіз на автомобілі Мазда 6, номерний знак НОМЕР_1 маловідомий чоловік на імя Ігор, з яким позивач познайомився під час відпочинку, і саме який керував вказаним автомобілем на прохання позивача відвезти його у гарне місце у маловідомому йому місті Херсон. Після чого Ігор повідомивши, що він проживає десь неподалік залишив позивача та пішов додому. Позивач під час руху до вказаного місця сидів на задньому сидінні з дружиною ОСОБА_4 та у звязку з тим, що був на місці пасажира не звертав уваги на дорожні знаки. Після того, як перебуваючи на набережній Парк Слави близько 30 хвилин позивач пересів на місце водія та вирішив повертатись за адресою його тимчасового перебування у м. Херсон. Не встигши навіть завести вказаний автомобіль маючи на меті виїжджати, до позивача звернувся відповідач і повідомив про вчинення з адміністративного правопорушення. Позивач був не згоден з постановою про адміністративне правопорушення та наполягав на тому, що не він сидів за кермом.

Відповідач в судовому засіданні був відсутнім. Про час, місце та мету розгляду справи був повідомлений належним чином.

Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх наданими сторонами доказами, суд прийшов до висновку, що позов задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Судом встановлено, що 02.04.2016 року інспектором патрульної поліції 2 роти батальйону ІПП у м. Херсон рядового поліції ОСОБА_2 винесено постанову ПСЗ № 060504 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу 255 грн.

З постанови вбачається, що ОСОБА_1 02.04.2016 року близько 23-30 год. керував автомобілем НОМЕР_2 в м. Херсон, набережна ОСОБА_3 та здійснив рух в зоні дії знаку 3.1 «Рух заборонено», порушивши ПДР України.

Згідно ч. 1 ст. 122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 1 ст. 69 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових, доказів, висновків експертів.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа), що розглядає справу про адміністративне правопорушення оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді скарги або протесту на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень: залишає постанову без зміни, а скаргу або протест без задоволення; скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд; скасовує постанову і закриває справу; змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Згідно рішення Конституційного суду України від 26 травня 2015 року №5-рп/2015, згідно якого положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення, яке передбачає, що "справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення", в аспекті порушеного у конституційному поданні питання необхідно розуміти так, що використане в ньому словосполучення "за місцем його вчинення" визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

Позивач всупереч вимогам ч. 1 ст. 71 КАС України, не надав суду доказів того, що він не порушував правил дорожнього руху.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_4 вказала, що 02.04.2016 року було складено протокол. Її чоловік-позивач передав кермо добровільно іншій людині, оскільки той добре знав місто, а потім чоловік сів за кермо, де до нього підішли та склали протокол. Тобто він не порушував правила, а порушив людина, яка була за кермом до цього.

Суд не може сприймати покази свідка ОСОБА_4 як належний доказ того, що за кермом була інша людина, оскільки вона є дружиною позивача та являється зацікавленою особою у розгляді справи.

При цьому єдиним доказом на підтвердження позиції позивача про те, що за кермом автомобіля була малознайома йому людина на імя Ігор, анкетних даних якої він не знає є покази його дружини. Інших доказів на підтвердження таких обставин суду не надано.

Більш того, в ході оглянутого в судовому засіданні відеозапису з нагрудної відеокамери інспектора встановлено, що ОСОБА_1 сам підтверджує, що був за кермом та не помітив знак заборони руху.

Посилання позивача на те, що інспектор при складанні постанови не вжив всіх заходів для встановлення особи правопорушника не знайшло своє підтвердження.

За таких обставин суд приходить до висновку про те, що дії інспектора є правомірними, а постанова законною та обґрунтованою, в зв'язку з чим вона не підлягає скасуванню, а позовні вимоги задоволенню.

Керуючись ч. 1 ст. 122, п.1 ст. 247, ст. ст. 33, 251, 280, 283, 289, 293 КУпАП, ст. ст. 10-11, 71, 86, ст. ст. 162-164 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні вимог ОСОБА_1 до Інспектора патрульної поліції 2 роти батальйону ІПП у м. Херсон рядового поліції ОСОБА_2 про скасування постанови серії ПСЗ № 060504 по справі про адміністративне правопорушення від 02.04.2016 року - відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги на постанову суду до Генічеського районного суду протягом пяти днів з дня її винесення, або з моменту отримання повного тексту постанови.

Суддя Генічеського районного суду ОСОБА_5