Справа № 346/3805/16-а
Суддя: Калинюк О. П.
Дата ухвалення: 2017-02-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 346/3805/16-а
Провадження № 2-а/346/4/17
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2017 року м. Коломия

Коломийський міськрайонний суд

Івано-Франківської області

в складі головуючого судді Калинюка О.П.

з участю: секретаря Томин О.А.

представників позивача Фесюка В.М.,

адвоката Милитчука С.М.

представника відповідача Максим`юк В.Я.

військового прокурора Негрича Н.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Коломийського міського спортивно-технічного клубу товариства сприяння обороні України до Коломийської міської ради Івано-Франківської області, обласного комунального підприємства «Коломийське міжрайонного бюро технічної інвентаризації» про скасування реєстрації права комунальної власності територіальної громади м. Коломия в особі Коломийської міської ради на нерухоме майно,-

в с т а н о в и в :

в обґрунтування свого адміністративного позову, востаннє уточненого 20.12.2016 року, позивач зазначає, що 16.06.2016 року з ухвали господарського суду Івано-Франківської області від 06.06.2016 року, постановленої в справі №909/461/16 за позовом Коломийської міської ради до Коломийського міського спортивно-технічного клубу товариства сприяння обороні України (далі Коломийський МСТК ТСО) про витребування майна з чужого незаконного володіння, зобов`язання звільнити займану нежитлову будівлю та інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 10.05.2016 року, долученої до цієї позовної заяви, стало відомо, що 22.03.2006 року за територіальною громадою м.Коломиї в особі Коломийської міської ради зареєстровано право власності на нежитлову будівлю в м.Коломия, по вул.Петлюри, 85, Івано-Франківської області, загальною площею 477,7 м.кв. Із рішення господарського суду Івано-Франківської області від 27.07.2016 року, ухваленого у вищевказаній справі, позивачу стало відомо, що ця нежитлова будівля є адмінкорпусом, позначеним літерою „А згідно з технічним паспортом від 09.09.2008 року, її загальна площа складає 482,1 кв.м.

Рішенням Львівського апеляційного господарського суду від 14.12.2016 року скасовано вказане рішення господарського суду Івано-Франківської області та у позові Коломийської міської ради відмовлено. В матеріалах зазначеної справи наявні документи, які встановлюють, що спірна будівля є державною власністю, підпорядкованою Міністерству оборони України та переданою безоплатно ТСО України для забезпечення діяльності Коломийського МСТК ТСО по підготовці спеціалістів з числа призовників для потреб цього Міністерства.

Вивчивши вказані позовну заяву Коломийської міської ради, інформаційну довідку та інші матеріали, позивач прийшов до висновку, що дана реєстрація права на спірну будівлю, площа якої вказана 477,7 м.кв.( хоча реальна площа - 482,1 м.кв.), проведена з порушенням норм чинного законодавства України і підлягає скасуванню з наступних підстав

Відповідно до положень ст. ст. 13, 14, 41, 142 Конституції України, ст. 327 ЦК України, ст. 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» однією з форм права власності є право комунальної власності, самостійними суб`єктами якого є територіальні громади, якими згідно зі ст. 1 цього Закону визнаються жителі, об`єднані постійним проживанням у межах села, селища, міста, що є самостійними адміністративно-територіальними одиницями, або добровільне об`єднання жителів кількох сіл, що мають єдиний адміністративний центр. Діють територіальні громади у цивільних відносинах на рівних правах з іншими учасниками цих відносин (ч. 1 ст. 169 ЦК України), маючи при цьому право комунальної власності на належне їм майно, яке може бути реалізовано відповідно до змісту ст. 327 ЦК України або безпосередньо самими територіальними громадами або ж утвореними ними органами місцевого самоврядування.

Набувати право власності на майно територіальні громади можуть як у порядку його безоплатного передання державою чи іншими суб`єктами права власності, так і шляхом створення цього майна або ж його придбання за відповідними угодами, що передбачено ст. 60 зазначеного Закону.

Що ж до конкретних способів набуття територіальними громадами права комунальної власності на певне майно, то поряд із традиційними для всіх суб`єктів цивільних правовідносин підставами виникнення права власності (зокрема, укладання договорів купівлі-продажу чи дарування, спадкування, набуття права власності на новостворену річ тощо) існують і такі специфічні випадки переходу майна у комунальну власність як: набуття територіальними громадами права власності на майно, передане їй у власність, та на майно, набуте нею у власність на підставах, не заборонених законом ( ст.329 ЦК України); набуття права власності на новостворене майно та об`єкти незавершеного будівництва (ст. 331 ЦК України), а також у випадках, передбачених ч. 2 ст. 335 , ч. 2 ст. 338, ст. 345, ч. 3 ст. 1277 ЦК України.

Однак, в даному випадку перехід вищевказаної будівлі в комунальну власність відбувся в не передбачений ні ЦК України, ні Законами України „Про передачу об`єктів права державної та комунальної власності, „Про місцеве самоврядування в Україні, „Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень, ні Тимчасовим положенням про порядок державної реєстрації прав власності на нерухоме майно спосіб, а саме шляхом затвердження переліку майна, яке належить до комунальної власності ( п.2 рішення 44 сесії Коломийської міської ради від 04.06.2004 року № 875) та видачею 09.03.2006 року виконкомом цієї ради свідоцтва про право власності на спірну будівлю. Однак, ні Коломийська міська рада, ні її виконавчий комітет не мали жодних законних підстав приймати такі рішення.

Згідно зі ст.18 Закону України „ Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» в редакції 2006 року для державної реєстрації виникнення, переходу, припинення прав на нерухоме майно до місцевого органу державної реєстрації прав разом із заявою про державну реєстрацію прав подаються документи про правочини щодо такого об`єкта нерухомого майна та їхні копії або інші документи, що свідчать про встановлення, зміну чи припинення речового права.

Статтею 19 цього Закону визначено, що підставою для державної реєстрації виникнення, переходу, припинення речових прав на нерухоме майно, їх обмежень є: нотаріально посвідчений договір купівлі-продажу, довічного утримання, дарування, міни нерухомого майна; договір про приватизацію майна державних підприємств; свідоцтво про право власності на будівлю (частину будівлі), споруду; акти прийому нерухомого майна до експлуатації; інші акти органів державної влади або органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб, прийнятих у межах повноважень, визначених законом.

Відповідно до ст. 20 зазначеного Закону документи, що встановлюють виникнення, припинення, перехід прав на нерухоме майно і подаються для державної реєстрації прав на нерухоме майно, повинні відповідати вимогам, встановленим цим Законом, ЦК України та іншими нормативно-правовими актами.

Під час судового розгляду вищезазначеної господарської справи встановлено, що згідно з вищевказаною інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно підставою виникнення права власності на спірну будівлю є свідоцтво про право власності ( 875, 04.06.2004 року, виконавчий комітет Коломийської міської ради на підставі рішення 26 сесії 4-го демократичного скликання). Однак, вказане свідоцтво ні 04.06.2004 року, ні станом на день державної реєстрації (22.03.2006 року) не видавалося, і в матеріалах справи воно відсутнє.

Відповідно до вищенаведених правових норм п.2 рішення 44 сесії Коломийської міської ради від 04.06. 2004 року № 875, яким включено до переліку майна, яке належить до комунальної власності спірне приміщення, не є тим документом, що встановлює виникнення, припинення, перехід прав на нерухоме майно, і відповідно не є підставою для реєстрації права власності на спірне майно Коломийської міської ради. Крім того, як встановлено із вищевказаної інформаційної довідки, підставою виникнення права власності зазначено незареєстроване у встановленому порядку свідоцтво про право власності від 04.06.2004 року (в дійсності - від 09.03.2006 року).

Згідно зі ст.26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень„ в редакції 2006 року, в документі (свідоцтві) про державну реєстрацію речових прав повинні зазначатися: кадастровий номер об`єкта нерухомого майна; підстави для прийняття рішення, посилання на розділ Державного реєстру прав, до якого вноситься запис. Документ (свідоцтво) підписується державним реєстратором прав і засвідчується печаткою.

Статтею 8 цього Закону передбачено, що державний реєстратор прав у межах своїх повноважень: присвоює в установленому законом порядку кадастровий номер об`єкту нерухомого майна; видає свідоцтво, яке підтверджує реєстрацію права власності на нерухомість, та містить кадастровий номер. Це свідоцтво видається за підписом державного реєстратора прав, який прийняв рішення про реєстрацію.

Порядок ведення Реєстру прав власності на нерухоме майно, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 28.01.2003 року за № 67/7388 (діяв до 14.12.2012 року), визначав процедуру внесення інформації до цього Реєстру. Згідно з п. 1.2. цього Порядку: внесення запису до Реєстру прав - внесення до електронної бази даних Реєстру прав інформації про об`єкт, права щодо якого підлягають державній реєстрації; реєстраційний номер об`єкта, права щодо якого підлягають державній реєстрації це індивідуальний номер у Реєстрі прав, який присвоюється кожному окремо визначеному об`єкту, права щодо якого підлягають державній реєстрації. Інші терміни вживаються у значенні, визначеному в Тимчасовому положенні про порядок державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно, затвердженому наказом Міністерства юстиції України від 07.02.2002 року №7/5 .

Внесення до Реєстру прав запису про об`єкт, права щодо якого підлягають державній реєстрації, проводиться шляхом внесення такої інформації: тип (призначення) об`єкта, права щодо якого підлягають державній реєстрації (житловий будинок, квартира, приміщення, об`єкт незавершеного будівництва тощо); адреса (місцезнаходження) об`єкта, права щодо якого підлягають державній реєстрації; площа земельної ділянки; вартість об`єкта, права щодо якого підлягають державній реєстрації, що визначається станом на дату проведення технічної інвентаризації такого об`єкта; технічний опис об`єкта, права щодо якого підлягають державній реєстрації; дата прийняття рішення про внесення запису про об`єкт, права щодо якого підлягають державній реєстрації; прізвище, ім`я, по батькові реєстратора БТІ. У разі наявності складових частин вказаного об`єкта до Реєстру прав вноситься інформація про кожну складову частину, її ідентифікаційну ознаку та назву. Після внесення до Реєстру запису про об`єкт, у цьому Реєстрі формується та відображається повідомлення про присвоєння реєстраційного номера об`єкту.

Пунктом 4.1. вказаного Порядку визначено, що у Реєстрі прав передбачено формування таких документів: витягу про державну реєстрацію прав; витягу з Реєстру прав; інформаційної довідки з Реєстру прав; свідоцтва про право власності. Перед роздрукуванням їх оригіналів чи дублікатів до вказаного Реєстру вносяться відомості про серію та номер спеціального бланка, на якому документ буде надрукований.

Статтею 2 вищевказаного Тимчасового положення встановлено, що правовстановлювальні документи, які відповідно до закону підлягають обов`язковій державній реєстрації, приймаються за умови її проведення.

Відповідно до вищенаведених правових норм свідоцтво про реєстрацію права власності на приміщення по вул.С.Петлюри 85 від 04.06.2004 року ( в дійсності від 09.03.2006 року), на яке як на підставу виникнення права власності є посилання у витязі з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 10.05.2016 року, також не є тим документом, що встановлює виникнення, припинення, перехід прав на нерухоме майно і відповідно не є підставою для реєстрації права власності на спірне майно Коломийської міської ради, оскільки на порушення Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» та вказаного Порядку ведення Реєстру прав власності на нерухоме майно: 1) видано за 13 днів (09.03.2006 року) до реєстрації права власності на спірну будівлю, а не після реєстрації такого права; 2) видане не державним реєстратором (БТІ), а виконкомом Коломийської міської ради; 3) в свідоцтві відсутні посилання на передбачені законом підстави прийняття рішення про видачу даного свідоцтва; 4) в останньому відсутні посилання на дані технічної інвентаризації спірного приміщення (встановлення площі, оціночної вартості) та на підставі якого правового документу встановлено площу цього приміщення як 477,7 м.кв.; 5) в свідоцтві відсутнє посилання на кадастровий номер даного приміщення вказаною площею; 6) в Реєстрі прав власності на нерухоме майно відсутні відомості про роздруковане та зареєстроване свідоцтво про право власності на спірну будівлю та відомості про серію та номер спеціального бланка, на якому це свідоцтво надруковано; 7) вказане свідоцтво як правовстановлюючий документ не зареєстровано у встановленому порядку.

Незаконність передачі спірної будівлі у комунальну власність встановлюється також наступним.

Згідно з постановою Кабінету Міністрів України №311 від 05.11.1991 року "Про розмежування державного майна України між загальнодержавною (республіканською) власністю та власністю адміністративно-територіальних одиниць (комунальною власністю)" майно Збройних Сил не входило до переліків, затверджених цією постановою, а передача фондів військових містечок здійснювалась за окремими розпорядженнями Кабінету Міністрів України в порядку, передбаченому постановою Ради Міністрів УРСР від 28.04.1980 року № 285 "Про порядок передачі підприємств, об`єднань, організацій, установ, будинків і споруд", яка була чинна до прийняття постанови Кабінету Міністрів України від 26.06.1996 року № 678 «Про затвердження Положення про порядок передачі державного майна».

Позивач зазначає, що необхідно врахувати те, що спірна будівля входила до складу військового містечка №32. Як вбачається з постанов Кабінету Міністрів України №894 від 06.11.1995 року, № 1281 від 22.10.1996 року або його розпоряджень №327-р від 21.08.2000 року, №494 р від 13.12.2000 року та інших, у місті Коломия існувало військове містечко №32, а передача деяких будівель (будівлі № 6) цього містечка здійснювалась саме на підставі урядових актів (ці факти встановлені постановою Вищого господарського суду України від 24.02.2009 року в справі № 1/55) .

Оскільки урядові акти про передачу будівель вказаного військового містечка м.Коломия до комунальної власності не приймались, то Коломийська міська рада не мала будь-якої правової підстави на оформлення свого права власності на спірне приміщення.

Із Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української PCP, затвердженої Міністерством комунального господарства Української PCP 31.01.1966 року (втратила чинність 13.12.1995 року), слідує висновок, що єдиним доказом того, що спірна нежитлова будівля площею 477,7 м.кв. в період із 1941 по 1995 роки належала державі і знаходилась в оперативному управлінні Коломийської міської Ради депутатів трудящих, міг бути відповідний запис в реєстровій книзі будинків і домоволодінь, що належать державі і знаходяться в оперативному управлінні місцевих Рад депутатів трудящих. Однак, Коломийською міською радою такий реєстровий запис не представлений. Це підтверджує твердження позивача про те, що ця будівля з 1955 по 1991 роки знаходилась у віданні Міністерства оборони СРСР як державна власність і у 1961 році правомірно була безоплатно передана у постійне користування навчальному закладу Коломийського районного комітету ДТСААФ (з 1991 року - ТСО України).

Крім того, Указом Президії Верховної Ради України „Про підпорядкування Україні дислокованих на її території військових частин і підрозділів залізничних військ СРСР, військ урядового зв`язку КДБ СРСР, Цивільної оборони СРСР та військової техніки і майна Міністерства оборони СРСР, переданих безоплатно навчальним організаціям Товариства сприяння обороні України відповідно до постанови Верховної Ради України від 24.08.1991 року "Про військові формування на Україні" підпорядковано Міністерству оборони України всі дислоковані на її території військові частини.

Відповідно до вимог вищенаведеного Указу спірна будівля площею 482,1 м.кв. ( адмінкорпус - літера «А») з 1991 року перейшла з підпорядкування Міністерства оборони СРСР в підпорядкування Міністерства оборони України як державне майно для забезпечення діяльності навчальних організацій ТСО України по підготовці спеціалістів з числа призовників для потреб Міністерства оборони України. Тому без урядового акту щодо передачі спірної будівлі площею 477,7 м.кв. (реальною площею 482,1 м.кв.) як державного майна до комунальної власності Коломийська міська рада не мала будь-якої правової підстави на оформлення свого права комунальної власності на спірне приміщення.

Із листа Івано-Франківської КЕЧ від 18.06.1999 року, поповерхової експлікації приміщень №32, буд.1, та технічного плану будівлі (дані інвентаризації 1955 року), які долучені до матеріалів справи, вбачається, що в 1961 році будівля № 1 військового містечка №32, яка перебувала на обліку в Івано-Франківській КЕЧ району, по вул. Ворошилова 85 (нині - вул. С.Петлюри ) в м.Коломия, площею 486 м.кв. (облікова картка будівель в/ч № 29917, технічний план будівлі з площами усіх приміщень виготовлений на замовлення КЕЧ Коломийського району за 1955 рік, поповерхова експлікація приміщень №32, буд.1, та технічний план будівлі з площами усіх приміщень виготовлений на замовлення КЕЧ Станіславського району за 1960 рік), була передана Коломийському районному комітету ДТСААФ та Івано-Франківській КЕЧ району. В 1970 році Коломийським міським комунально- квартирним управлінням за замовленням користувача будівлі - Коломийського ДТСААФ виготовлено черговий план будівлі під літерою „А по вул.Радянській 85 (нині вул. С.Петлюри ). У 1985 році проведено капітальний ремонт та реконструкцію цієї будівлі (в т.ч. із заміною системи опалення та демонтажу пічок), після чого площа будівлі стала 482,1 м.кв. і в подальшому не змінювалась. В цей же рік Коломийським БТІ виготовлено план земельної ділянки Коломийського ДТСААФ, на якому спірна будівля значиться під номером «А-1», а також вказані інші будівлі на даній земельній ділянці.

Відповідно до постанови Ради Міністрів СРСР від 02.11.1951 року № 646-325-сс, Закону СРСР "Про власність в СРСР", Закону України "Про правовий режим в Збройних Силах України" зазначене майно було державною власністю, закріпленою за військовою частиною НОМЕР_1 , перебувало на обліку КЕЧ Станіславського району та було передане ще у 1961 році Коломийському районному комітету ДТСААФ для здійснення його статутної діяльності.

Станом на 1961 рік поняття комунальної власності взагалі не існувало і виникло тільки у 1991 році, тобто через 30 років після передачі спірної будівлі Коломийському районному комітету ДТСААФ, а право власності Коломийської міської ради на спірну будівлю зареєстровано тільки 22.03.2006 року, тобто тоді, коли Коломийський районний комітет ДТСААФ (його правонаступник - Коломийський МСТК ТСО) володів спірною будівлею уже 45 років та ще й щорічно сплачував до місцевого бюджету податки на нерухомість та землю.

Відповідно до рішення VII позачергового з`їзду Центрального комітету республіканської організації ДТСААФ від 26.09.1991 року правонаступником ДТСААФ в Україні є Товариство сприяння обороні України.

Крім того, доказом законності володіння спірною будівлею Коломийським МСТК ТСО є п.1.1. рішення XIV сесії 2-го демократичного скликання Коломийської міської ради №135 від 27.06.1996 року, яким Коломийському МСТК ТСО передано у постійне користування земельну ділянку площею 3500 кв.м. по вул.С.Петлюри 85 для обслуговування приміщень клубу, тобто приміщень ( в т.ч. і спірного приміщення площею 482,1 м.кв.), які вже були станом на 27.06.1996 року на даній земельній ділянці та у володінні цього клубу. В даному рішенні відсутні жодні застереження про те, що на даній земельній ділянці наявні будь-які будівлі комунальної власності. На підставі вказаного рішення ради 30.08.1996 року позивачу видано Державний акт на право постійного користування землею серії ІФ-17-4/000006.

Крім того, листом виконавчого комітету Коломийської міської ради від 17.06.1997 року Коломийський МСТК ТСО повідомлено, що будівлі і споруди по вул. С.Петлюри, 85 комунальною власністю не являються. Тобто, станом на 17.06.1997 року не було жодних даних та рішень щодо передачі спірного приміщення в комунальну власність чи знаходження даної будівлі у власності територіальної громади м. Коломия.

Згідно із Законом України «Про передачу об`єктів права державної та комунальної власності», який визначає основні засади передачі об`єктів права державної власності у комунальну власність територіальних громад сіл, селищ, міст, районів у містах, не можуть бути об`єктами передачі з державної у комунальну власність об`єкти, право власності на які не зареєстровано в установленому законом порядку. Передача оформляється актом приймання-передачі, який підписується головою і членами комісії. Право власності на об`єкт передачі виникає з дати підписання акта приймання - передачі, а у випадках, передбачених законом, - з дня державної реєстрації такого права.

Згідно з цим Законом спірне нежитлове приміщення не могло бути передано і не передавалося із державної в комунальну власність, оскільки станом як на 1998 рік, так і на 2004-2006 роки право власності на дане приміщення не було зареєстроване, відсутній акт прийому-передачі даного приміщення з державної у комунальну власність.

Виходячи з норм ст. ст. 396-400 ЦК України, Львівський апеляційний господарський суд у вищевказаній господарській справі зробив висновок про те, що: спірна будівля набута Коломийською міською радою 22.03.2006 року незаконно та без відповідних правових підстав, передбачених ч.2 ст. 60 Закону України „Про місцеве самоврядування в Україні та статтями ЦК України; вказана будівля ніколи не вибувала із законного володіння Коломийської міської ради, оскільки такої будівлі площею 477,7 м.кв. згідно з технічною документацією за 1955 - 2008 роки (через відсутність обов`язкової індивідуально визначеної ознаки цієї будівлі - площі 477,7 м.кв.; даних технічної інвентаризації по встановленню фактичної площі та об`єму будівлі, обстеження та оцінки її технічного стану взагалі не існувало і не існує за даною адресою; спірна будівля площею 486 м.кв. ( з 1985 року - площею 482,1 м.кв.) передана Коломийському районному комітету ДТСААФ (правонаступник - Коломийський МСТК ТСО) КЕЧ Станіславського району правомірно згідно з діючим на той час (1961 рік) законодавством.

Статтею 17 Закону України „Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень встановлено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно проводиться за наявності кадастрового плану земельної ділянки та даних технічної інвентаризації інших об`єктів нерухомого майна, речові права стосовно яких підлягають державній реєстрації. Державній реєстрації підлягають заявлені речові права на нерухоме майно за наявності документів, що підтверджують вчинення правочинів щодо таких об`єктів, посвідчених відповідно до закону, або свідчать про наявність інших, передбачених законом підстав.

Однак, в реєстраційній справі на спірне майно на час оспорюваної реєстрації відсутні наступні обов`язкові документи: 1) дані про присвоєння державним реєстратором прав кадастрового номера об`єкту нерухомого майна та кадастровий план земельної ділянки; 2) копії документів про правочини, що підтверджують речові права на нерухоме майно; 3) дані про технічну інвентаризацію об`єкта нерухомого майна; 4) документи, що підтверджують вартість (грошову оцінку) об`єктів нерухомого майна.

Тимчасовим положенням про порядок державної реєстрації прав власності на нерухоме майно у редакції станом на 2006 рік встановлено, що реєстрації підлягають права власності тільки на об`єкти нерухомого майна, будівництво яких закінчено, та які прийняті в експлуатацію у встановленому порядку, за наявності матеріалів технічної інвентаризації, підготовлених тим БТІ, яке проводить реєстрацію права власності на ці об`єкти.

Відповідно до ст.202 ЗК України в редакії, чинній на час оспорюваної реєстрації (22.03.2006 року), ні земельній ділянці, на якій знаходиться спірна будівля, ні самій будівлі кадастровий номер не присвоювався. Отже, в матеріалах справи була відсутня перша обов`язкова індивідуально визначена ознака спірної будівлі на час оспорюваної реєстрації - кадастровий план земельної ділянки та кадастровий номер будівлі, який відрізняв би дану будівлю з-поміж інших однорідних будівель на даній земельній ділянці, індивідуалізуючи її.

03.11.2014 року під час підготовки до реєстрації права Коломийського МСТК ТСО на всі будівлі по вул. С.Петлюри 85 в м.Коломия за замовленням Коломийського МСТК ТСО виготовлено технічну документацію із землеустрою даної земельної ділянки з її реєстрацією в Державному земельному кадастрі, виготовлення кадастрового плану земельної ділянки з присвоєнням кадастрових номерів усім будівлям, розташованим на ній.

У вищевказаному рішенні господарського суду Івано-Франківської області від 27.07.2016 року вказано, що матеріали справи свідчать про те, що власником нежитлової будівлі площею 477,7 кв.м, по вул. С. Петлюри, 85 в м. Коломиї являється Коломийська міська рада. Вказану обставину підтверджує свідоцтво про право власності від 09.03.2006 року. Однак, позивач зазначає, що відповідно до виписки з інвентаризаційних матеріалів №Ю-15086 від 07.07.2016 року загальна площа будівлі змінилась з 477,7 м. кв. на 482,1 м. кв. у зв`язку з демонтажем пічок. Тобто даним рішенням суд ще раз підтвердив та довів до відома позивача, що інвентаризація спірного об`єкту на час оспорюваної реєстрації права власності не проводилась, площа спірної будівлі не встановлювалась та вказаний спір стосувався саме нежитлової будівлі (адмінкорпусу згідно з даними технічного паспорта Коломийського МСТК ТСО від 09.09.2008 року - будівля під літерою „А) загальною площею 482,1 кв.м., хоча у витязі з Державного реєстру вказана площа 477,7 м.кв.

Як вбачається із матеріалів справи, грошова оцінка спірного об`єкту нерухомого майна ні на час оспорюваної реєстрації права власності ( 22.03.2006 року), ні протягом 2006-2015 років взагалі не проводилась. Тому відсутня така третя обов`язкова індивідуально визначена ознака спірної будівлі як грошова оцінка.

Позивач також зазначає, що постанова Львівського апеляційного адміністративного суду від 29.05.2013 року та ухвала Вищого адміністративного суду України від 18.11.2015 року, винесені в справі № 9104/146444/12, на які посилається Коломийська міська рада, не є підтвердженнями ні підстави, ні факту виникнення у останньої права власності на спірну будівлю, оскільки не було встановлено її вищевказані індивідуально визначені ознаки.

Відповідно до ст.2 Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень підставою виникнення права власності є тільки його державна реєстрація.

Твердження представника ОКП «Коломийське МБТІ» про те, що норми Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень на дані правовідносини не розповсюджуються, оскільки даний Закон фактично почав діяти тільки з 2013 року, а на час оспорюваної реєстрації (22.03.2006 року) діяло Тимчасове положення про порядок державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, відповідно до якого 09.03.2006 року виконкомом Коломийської міської ради видано свідоцтво про право власності на спірну будівлю, а 22.03.2006 року Коломийським БТІ зареєстровано це право, необхідно оцінити критично, оскільки воно не ґрунтується на чинному законодавстві України.

Так, Прикінцевими положеннями Закону України „Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень встановлено , що цей Закон набирає чинності з дня його опублікування. До створення єдиної системи органів реєстрації прав, а також до формування Державного реєстру прав у складі державного земельного кадастру реєстрація об`єктів нерухомості проводиться комунальними підприємствами бюро технічної інвентаризації. До приведення законів та інших нормативно-правових актів у відповідність із цим Законом вони застосовуються в частині, що не суперечить йому.

Згідно зі ст.8 вказаного Закону ( станом на 2006 рік) державний реєстратор прав у межах своїх повноважень: здійснює державну реєстрацію прав власності, інших речових прав на нерухомість, їх обмежень, правочинів щодо нерухомого майна; присвоює в установленому законом порядку кадастровий номер об`єкту нерухомого майна; веде реєстраційні справи щодо об`єктів нерухомого майна, речові права на які зареєстровані у Державному реєстрі прав; видає свідоцтво, яке підтверджує реєстрацію права власності на нерухомість та містить кадастровий номер. Свідоцтво, яке підтверджує реєстрацію права власності на нерухоме майно, видається за підписом державного реєстратора прав, який прийняв рішення про реєстрацію.

Проте, у даному випадку державний реєстратор ОКП «Коломийське бюро технічної інвентаризації» всупереч вказаним вимогам: по перше, не присвоїв спірній будівлі в установленому законом порядку кадастровий номер та не провів її технічної інвентаризації; по друге, після реєстрації права власності на спірну будівлю не видав свідоцтво, яке підтверджує таку реєстрацію та містить кадастровий номер; по третє, зробив відмітку про реєстрацію права власності на спірну будівлю на свідоцтві, яке видане ще 09.03.2006 року виконкомом Коломийської міської ради, тобто до реєстрації 22.03.2006 року права власності на цю будівлю.

Таку ж правову позицію висловив Верховний Суд України у постанові в справі № 21-310а12 від 23.10.2012 року про те, що порядок проведення державної реєстрації речових прав на час виникнення спірних відносин регулювався Законом № 1952-ІV та Тимчасовим положенням. Статтею 182 Цивільного кодексу України встановлено, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації, порядок проведення якої та підстави відмови в якій встановлюються законом. Згідно з абзацом другим статті 2 вказаного Закону державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обмежень, що супроводжується внесенням даних до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обмежень. Державний реєстр прав на нерухоме майно та їх обмежень (далі - Реєстр прав) містить дані про зареєстровані речові права, їх обмеження, суб`єктів речових прав, об`єкти нерухомого майна, відомості про осіб, в інтересах яких вчинено обмеження речового права, копії документів про правочини, на підставі яких проведено реєстрацію прав, обмежень цих прав. У Реєстрі прав на кожний об`єкт, право власності на яке заявлено вперше, за рішенням реєстратора (бюро технічної інвентаризації) про реєстрацію права власності відкриваються відповідний розділ та реєстраційна справа, які містять дані про нерухоме майно (в тому числі дані технічного стану будівель, споруд, їх частин), а також дані про право власності на нього та суб`єкта цього права (розділ III "Державний реєстр прав на нерухоме майно" Закону № 1952-ІV, розділ VI Тимчасового положення). Згідно з вимогами частини другої статті 17 Закону № 1952-ІV державна реєстрація речових прав на нерухоме майно проводиться, зокрема, за наявності даних технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна, речові права стосовно яких підлягають реєстрації.

Відповідно до пункту 1.2 Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 24.05.2001 року № 127, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10.07.2001 року за №582/5773, технічна інвентаризація, яка проводиться з метою визначення складу об`єму будівлі, споруди, оцінки технічного стану та вартості, передбачає первинну технічну інвентаризацію та поточні інвентаризаційно-оцінювальні роботи для встановлення змін за певний період часу після первинної інвентаризації.

Наведене свідчить, що проведення поточної технічної інвентаризації нерухомого майна у разі реєстрації переходу права власності відповідно до Закону № 1952-ІV та Тимчасового положення є обов`язковою за умови встановлення обставин щодо змін у його технічному стані.

Аналогічна правова позиція висловлена колегією суддів судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України у постанові від 05.03.2013 року у справі № 21-28а13 .

Крім того, на даний час всі будівлі по вул.С.Петлюри 85 в м.Коломия перебувають на балансі Коломийського МСТК ТСО, який згідно з поданими деклараціями сплатив у 2015 році 14 217,48 грн. податку на нерухоме майно за 1 459,70 м.кв. загальної площі об`єктів нерухомого майна, а в 2016 році 16 085, 89 грн. Щодо спірної будівлі, то вона ніколи не перебувала і на даний час не перебуває на балансі Коломийської міської ради. Твердження представника останньої про вилучення у Коломийського МСТК ТСО цієї будівлі та земельної ділянки , на якій вона знаходиться, є безпідставними.

Так, 18.08.1993 року зареєстровано юридичну особу - Коломийський міський спортивно-технічний клуб Товариства сприяння обороні України. П. 1.1 статуту позивача встановлено, що він є професійно- технічним навчальним закладом установленого атестаційного рівня, заснованим на колективній формі власності товариства сприяння обороні України і входить до системи освіти. Навчальний заклад створений за рішенням бюро обласного комітету ТСО України на майні, що є власністю ТСО. Крім того, в 1993 році Івано - Франківський обласний комітет ТСО України (користувач майна) передав усі будівлі по вул.С.Петлюри 85 в м.Коломия на баланс Коломийського МСТК ТСО як навчального закладу по підготовці спеціалістів для потреб Міністерства оборони України.

Коломийська міська рада ставила питання про припинення права постійного користування земельною ділянкою площею 0,35 га під усіма будівлями по вул.С.Петлюри 85 в м. Коломия Коломийського МСТК ТСО, незважаючи на вищевказаний Державний акт на право постійного користування. Такі дії Коломийської міської ради спрямовані на незаконне заволодіння як державним майном Міністерства оборони України, так і усім майном Коломийського МСТК ТСО, перешкоджання та припинення його законної статутної діяльності, в тому числі по підготовці водіїв із числа військовослужбовців, які проходять військову службу за контрактом, і резервістів з професій (військово-облікових спеціальностей ) для Збройних Сил України, в тому числі водіїв транспортних засобів категорій А, В, С. Такі дії ведуть до перешкоджання діяльності Збройних Сил України в особливий період.

Тому позивач просить скасувати реєстрацію права власності на нерухоме майно, проведену 22.03.2006 року, якою зареєстроване право комунальної власності на будівлю №85 по вул. Петлюри в м.Коломиї Івано-Франківської області (адмінкопрус під літерою «А»), площею 477,7 кв.м., за територіальною громадою м.Коломия в особі Коломийської міської ради.

Представники позивача Фесюк В.М. та адвокат Милитчук С.М. в судовому засіданні уточнені позовні вимоги підтримали з вищезазначених підстав та просять ці вимоги задовольнити.

Представник відповідача Коломийської міської ради Максим`юк В.Я. позовні вимоги не визнала та зазачила, що позивач з даним адміністративним позовом звернувся в липні 2016 року та ставить питання про скасування реєстрації права власності на нерухоме майно, проведеної 22.03.2006 року. Однак, відповідно до ч. 2 ст. 99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи

встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше,

обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про

порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч.1 ст.100 КАС України адміністративний позов,

поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без

розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для

поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Зі змісту ч.1 ст.102 КАС України випливає, що поважними причинами

пропуску процесуального строку визнаються обставини, які є об`єктивно

непереборними та не залежать від волевиявлення сторони і пов`язані з дійсними

істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення сторонами у

справі процесуальних дій.

Однак, позивачу було відомо про оспорювану реєстрацію права власності на нежитлову будівлю територіальної громади міста Коломиї в особі Коломийської міської ради ще 16.06.2009 року, коли Коломийський МСТК ТСО звернувся з позовною заявою до Коломийського міськрайонного суду, в якій було заявлено вимоги до Коломийської міської ради та її виконавчого комітету про скасування п.3.23 додатку до рішення цієї ради від 04.06.2004 року № 875, скасування рішення її виконавчого комітету від 25.07.2006 року № 222 та визнання недійсним свідоцтва про право власності на нерухоме майно нежитлову будівлю, яка знаходиться в АДРЕСА_1 , виданого 09.03.2006 року вказаним виконавчим комітетом. Копія зазначеного свідоцтва була долучена позивачем до вказаної позовної заяви і на цьому свідоцтві міститься відмітка про реєстрацію права власності в електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно 22.03.2006 року. Отже, позивач пропустив без поважних причин строк звернення до адміністративного суду. Тому вказаний представник відповідача просить залишити даний позов без розгляду.

Крім того, ОСОБА_1 звертає увагу суду на, що постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 29.05.2013 року скасовано постанову Коломийського місьрайонного суду від 30.07.2012 року, якою було задоволено вищеказаний позов Коломийського МСТК ТСО, поданий 16.06.2009 року, в задовленні останього відмовлено та встановено, що оспорювані рішення Коломийської міської радли та її виконавчого органу, а також зазначене свідоцтво про право власності на спірну будівлю видані правомірно, і жодним чином не порушують права Коломийського МСТК.

Враховуючи вищенаведене, представник Коломийської міської ради просить в задоволенні позову відмовити по суті, якщо суд не знайде підстав для залишення даного позову без розгляду.

Представник відповідача - ОКП «Коломийське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» Яремин О.М. в судове засідання 21.02.2017 року не з`явився. В судовому засіданні 06.12.2016 року він позовні вимоги не визнав з підстав, вказаних в письмових запереченнях, а саме, що реєстрація права власності на спірне майно здійснювалась згідно з наказом Мiнiстерства юстицiї України вiд 07.02.2002 року № 7/5, зареєстрованим в цьому Мiнiстерствi 18.02.2002 року за № 157/6445.

Абзацом 6 пункту 4 Перехідних положень Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень (в редакції на час проведення оспорюваної реєстрації) зобовязано Кабінет Міністрів України забезпечити створення єдиної системи органів державної реєстрації прав, а також формування Державного реєстру прав у складі державного земельного кадастру на основі інформації комунальних підприємств бюро технічної інвентаризації. Пункт 5 цих Перехідних положень передбачав, що до створення вказаної єдиної системи до формування зазначеного Державного реєстру реєстрація об`єктів нерухомості проводиться комунальними підприємствами бюро технічної інвентаризації.

Міністерство юстиції України наказом № 49/5 від 19.05.2005 року внесло зміни до свого наказу № 7/5 від 07.02.2002 року та вказало на те, що відповідно до підпунктів 23 та 30-1 пункту 4 Положення про Міністерство юстиції України, затвердженого Указом Президента України від 30.12.1997 року № 1396, на виконання постанов Кабінету Міністрів України від 18.02.1998 року № 192 та від 16.05.2002 року № 661 "Про заходи щодо створення системи реєстрації прав власності на нерухоме майно", з метою належного забезпечення захисту права власності на нерухоме майно фізичних та юридичних осіб до запровадження єдиної системи державної реєстрації прав власності на нерухоме майно та введення в дію Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обмежень бюро технічної інвентаризації здійснюють реєстрацію прав власності на нерухоме майно.

Постановою Кабінету Міністрів України № 1141 від 26.11.2011 року Про затвердження Порядку ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно передбачено, що ця постанова набирає чинності з 01.01.2012 року. Постановою Кабінету Міністрів України № 1156 від 21.11.2012 року внесено зміни до цієї постанови, що набрали чинності з 01.01.2013 року.

Законом України Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення реалізації прав на нерухоме майно та їх обтяжень при їх державній реєстрації № 4152-VI від 09.12.2011 року було внесено зміни до Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень, згідно з якими повноваження БТІ були продовжені до 31.12.2012 року. Кабінет Міністрів України зобовязано до 01.01.2013 року забезпечити створення нормативної та матеріально-технічної баз ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме манйо та їх обтяжень та Державного земельного кадастру.

Наказ Міністерства юстиції України № 7/5 від 07.02.2002 року втратив чинність на підставі наказу цього ж Міністерства № 1844/5 від 14.12.2012 року.

Запровадження єдиної системи державної реєстрації прав власності на нерухоме майно та введення в дію Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень відбулося 01.01.2013 року. Саме з цієї дати в Україні почав діяти вказаний Державний реєстр та почала здійснюватися реєстрація права власності на підставі і у відповідності із Законом України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень. Тому, позивач помилково вважає, що оспорювана реєстрація в 2006 році повинна відповідати вимогам цього Закону. Враховуючи вищенаведене, даний адміністративний позов є безпідставним. Тому вказаний представник ОКП «Коломийське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» просив в задоволенні позову відмовити.

Суд, заслухавши пояснення осіб, які беруть участь в справі, вивчивши та оцінивши досліджені докази, приходить до наступних висновків.

Згідно з актом робочої комісії про готовність закінченого будівництвом приміщення, споруди для пред`явлення державній приймальній комісії від 23.12.1990 року, відповідною комісією прийнято в експлуатацію приміщення ДТСААФ, збудовані господарським способом ТПП «Рута» (т.1, а.с. 36, 37).

Наказом Івано-Франківського обласного комітету ДТСААФ Української РСР №297 від 28.12.1990 року керівника Коломийського міського спортивно-технічного клубу ДТСААФ зобов`язано поставити на балансовий облік двохповерхове цегляне приміщення з автономним опаленням (три навчальні класи з обсягом 90 чоловік навчання і три адміністративних робочих кабінети) за адресою: м.Коломия, вул.Радянська, 85 (т.1, а.с.35).

Судом встановлено, що згідно зі свідоцтвом про державну реєстрацію юридичної особи серії А00 №846212 від 18.08.1993 року та довідки з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України АБ №576364 виконавчим комітетом Коломийської міської ради зареєстровано як юридичну особу Коломийський міський спортивно-технічний клуб Товариства сприяння обороні України за адресою: м.Коломия, вул.Петлюри, 85, Івано-Франківської області (т.1, а.с.103, 104).

Рішенням XIV сесії другого демократичного скликання Коломийської міської ради №135 від 27.06.1996 року Коломийському МСТК ТСО передано у постійне користування земельну ділянку площею 3 500 кв. м по вул.С.Петлюри,85 для обслуговування приміщень клубу (т.1, а.с. 38).

30.08.1996 року Коломийському МСТК ТСО видано Державний акт на право постійного користування землею серії ІФ-17-4/000006 на підставі вищевказаного рішення №135 від 27.06.1996 року. Акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за №39 (т.1, а.с.105, 106).

Листом виконавчого комітету Коломийської міської ради №01-18/1104 від 17.06.1997 року повідомлено Коломийський МСТК ТСО про те, що будівлі і споруди по вул.Петлюри,85, комунальною власністю міської ради не являються (т.1, а.с.39).

29.01.1999 року начальник Коломийського МСТК ТСО звертався до керівництва Коломийської міської ради з листом №9 про надання рішення на одержання реєстраційного свідоцтва на будівлі вказаного клубу (т.1, а.с. 40).

Як вбачається із листа Івано-Франківської КЕЧ району Прикарпатського військового округу №325 від 18.06.1999 року в 1961 році будівля №1 військового містечка №32, яка перебувала на обліку в Івано-Франківській КЕЧ району, була передана Коломийському районному комітету ДТСААФ. Івано-Франківська КЕЧ району не заперечує щодо оформлення документів на право власності на будівлі №32/1 в м.Коломия, по вул.С.Петлюри, 85, Коломийським міським спортивно-технічним клубом Товариства сприяння обороні України (т.1, а.с.31).

Згідно із листом Коломийської міської ради №01-18/1709 від 06.12.1999 року питання щодо визначення спортивно-технічного клубу власником будівель по вул. Петлюри,85-85а, виносилося на розгляд засідання виконкому 17.07.1999 року. Однак, під час голосуванян через розбіжність думок членів виконкому, рішення по цьому питанню не прийнято через недостатню кількість необхідних голосів ( т.1, а.с. 41).

04.06.2004 року на 26-й сесії 4-го демократичного скликання Коломийської міської ради прийнято рішення №875 «Про затвердження переліку майна, яке належить до комунальної власності міста». Пунктом 1 цього рішення затверджено перелік майна, яке належить до комунальної власності міста Коломиї, і цей перелік є додатком до даного рішення. В пункті 3.23 вказаного переліку майна підприємств, установ, організацій, яке належить до комунальної власності міста, вказано, крім іншого, приміщення (окремі будівлі) по вул.С.Петлюри, 85 (т.1, а.с.12,13).

Згідно із свідоцтвом про право власності на нерухоме майно, виданим 09.03.2006 року виконавчим комітетом Коломийської міської ради, територіальній громаді м.Коломиї в особі Коломийської міської ради на праві комунальної власності належить нежитлова будівля загальною площею 477,7 кв. м., яка знаходиться в м.Коломия, по вул.С.Петлюри,85, Івано-Франківської області. Підставою видачі цього свідоцтва вказано рішення 26-ї сесії 4-го демократичного скликання Коломийської міської ради №875 від 04.06.2004 року (т.1, а.с.213).

Судом встановлено, що вказане право територіальної громади м.Коломиї в особі Коломийської міської ради зареєстровано на підставі вказаного свідоцтва про право власності, і це свідотво як підстава виникнення права власності вказане у витязі про реєстрацію права власності на нерухоме майно№10172053, виданому Коломийським міжрайонним бюро технічної інвертаризації 22.03.2006 року (т.1, а.с.214).

09.09.2008 року ОКП «Коломийське МБТІ» виготовлено технічний паспорт на нежитлове приміщення №85 по вул.Петлюри (Радянській) в м.Коломиї. В даному документі вказано експлікації наступних приміщень:

-під літерою «А» приміщення адмінкорпусу загальною площею 482,1 кв. м;

-під літерою «Б» приміщення гаражу загальною площею 139,6 кв. м;

-під літерою «В» приміщення гаражу загальною площею 262,1 кв. м;

-під літерою «Г» приміщення гаражу загальною площею 220,1 кв. м;

-під літерою «Д» приміщення майстерні загальною площею 100,6 кв. м;

-під літерою «Л» приміщення котельні площею 8,9 кв. м;

-під літерою «К» приміщення кладови площею 27,7 кв. м;

-під літерами «М» і «О» приміщення убиралень площами по 1 кв. м.(т.1, а.с. 15-30).

Згідно з даними витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, виданого управлінням Держземагентства у Коломийському районі 11.11.2014 року, у вказаному Реєстрі містяться відомості про земельну ділянку площею 0,3500 га, призначену для будівництва і обслуговування інших будівель громадської забудови, яка на праві постійного користування земельною ділянкою належить Коломийському міському спортивно-технічному клубу товариства сприяння обороні України на підставі вищевказаного Державного акту від 30.08.1996 року (т.1, а.с. 94).

Відповідно до кадастрового плану, актів встановлення і узгодження зовнішніх меж землекористування в натурі та передачі межових знаків на зберігання від 08.10.2014 року встановлено та погоджено межі зазанченої земельної ділянки ( т.1, а.с. 110-112).

Згідно з інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №58770025 від 10.05.2016 року в Реєстрі прав власності на нерухоме майно містяться відомості про об`єкт нерухомого майна - нежитлову будівлю, що знаходиться в м. Коломиї, по вул. Петлюри, 85, Івано-Франківської області, загальною площею 477,7 кв.м., право комунальної власності територіальної громади м.Коломиї в особі Коломийсьої міської ради на яке зареєстроване 22.03.2006 року на підставі вищевказаного свідоцтва про право власності (т.1, а.с. 11).

Згідно з інвентарними картками №№1,5,6 обліку основних засобів на балансі Коломийського МСТК ТСО перебувають гараж, будинок СТК, комплекс учнівських класів і гаражів (т.1, а.с. 113-115).

Зі змісту розглядуваного уточненого адміністративного позову, поданого 20.12.2016 року, вбачається, що про існування оспорюваної реєстрації позивачу стало відомо в червні 2016 року в зв`язку із розглядом вищезазначеної гоподарської справи. Тому хоча в прохальній частині цього позову відсутнє клопотання про поновлення встановленого ст.99 КАС України процесуального строку для звернення з даним позовом, однак, зі змісту останнього випливає, що позивач наводить причини пропуску такого строку і стверджує, що дізнався про порушення своїх прав на спірне приміщення в червні 2016 року. Тому такі твердження суд розцінює як клопотання про поновленя зазначеного строку, адже розглядлуваний позов в первісній редакції поданий до Коломийського міськрайонного суду 05.07.2016 року. Стороною відповідачів не наведено обгрунтованих підстав для відмови у поновленні зазначеного строку, оскільки до вищевказаного адміністративного позову Коломийського МСТК ТСО, поданого фактично 28.05.2009 року, долучено лише копію першої сторінки свідоцтва про право власності, яке оспорювалося тим позовом (арк.№78 справи №0909/3142/2012), а на вказаній сторінці відсутні відомості про реєстрацію права на спірне приміщення, площа якого вказана 477, 7 кв.м., адже у вищеописаному технічному паспорті від 09.09.2008 року площа цього приміщення вказана як 482, 1 кв.м. Стороною відповідачів не доведено, що позивачу було раніше відомо, що оспорювана реєстрація права власності на площу 477, 7 кв.м. стосується саме спірного приміщення. Тому позивачу слід поновити зазначений строк, який пропущено ним з поважних причин. В зв`язку з цим не підлягає задоволенню клопотання представника відповідача Коломийської міської ради, датоване 22.09.2016 року, про залишення даного позову без розгляду (т.1, а.с.173-175).

Згідно з правилами, передбаченими ч.2 ст.71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій. чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Проаналізувавши вищенаведені позиції предстаників сторін та оцінивши досліджені докази, суд приходить до висновку, що заслуговують на увагу і не сптостовані строною відповідачів наступні доводи сторони позивача.

Відповідно до положень ст. ст. 13, 14, 41, 142 Конституції України, ст. 327 ЦК України, ст. 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» однією з форм права власності є право комунальної власності, самостійними суб`єктами якого є територіальні громади. Набувати право власності на майно територіальні громади можуть як у порядку його безоплатного передання державою чи іншими суб`єктами права власності, так і шляхом створення цього майна або ж його придбання за відповідними угодами.

Однак, перехід вищевказаної будівлі в комунальну власність відбувся в не передбачений ні ЦК України, ні Законами України „Про передачу об`єктів права державної та комунальної власності, „Про місцеве самоврядування в Україні, „Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень, ні Тимчасовим положенням про порядок державної реєстрації прав власності на нерухоме майно спосіб, а саме шляхом затвердження переліку майна, яке належить до комунальної власності ( п.2 рішення 44 сесії Коломийської міської ради від 04.06.2004 року № 875) та видачею 09.03.2006 року виконкомом цієї ради свідоцтва про право власності на спірну будівлю. Однак, ні Коломийська міська рада, ні її виконавчий комітет не мали жодних законних підстав приймати такі рішення.

Відповідно до частин 1, 4 ст. 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Порядок проведення державної реєстрації прав на нерухомість та підстави відмови в ній встановлюються законом.

Згідно зі ст.18 Закону України „ Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» в редакції 2006 року для державної реєстрації виникнення, переходу, припинення прав на нерухоме майно до місцевого органу державної реєстрації прав разом із заявою про державну реєстрацію прав подаються документи про правочини щодо такого об`єкта нерухомого майна та їхні копії або інші документи, що свідчать про встановлення, зміну чи припинення речового права.

Статтею 19 цього Закону визначено, що підставою для державної реєстрації виникнення, переходу, припинення речових прав на нерухоме майно, їх обмежень є: нотаріально посвідчений договір купівлі-продажу, довічного утримання, дарування, міни нерухомого майна; договір про приватизацію майна державних підприємств; свідоцтво про право власності на будівлю (частину будівлі), споруду; акти прийому нерухомого майна до експлуатації; інші акти органів державної влади або органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб, прийнятих у межах повноважень, визначених законом.

Відповідно до ст. 20 зазначеного Закону документи, що встановлюють виникнення, припинення, перехід прав на нерухоме майно і подаються для державної реєстрації прав на нерухоме майно, повинні відповідати вимогам, встановленим цим Законом, ЦК України та іншими нормативно-правовими актами.

Під час судового розгляду встановлено, що згідно з вищевказаною інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно підставою виникнення права власності на спірну будівлю є свідоцтво про право власності ( 875, 04.06.2004 року, виконавчий комітет Коломийської міської ради на підставі рішення 26 сесії 4-го демократичного скликання).

Однак, вказане рішення Коломийської міської ради від 04.06. 2004 року № 875, яким включено до переліку майна, яке належить до комунальної власності спірне приміщення, не може вважатися документом, що встановлює виникнення, припинення, перехід прав на нерухоме майно, і відповідно не може бути підставою для реєстрації права власності на спірне майно.

Крім того, як встановлено із вищевказаної інформаційної довідки, підставою виникнення права власності зазначено незареєстроване у встановленому порядку свідоцтво про право власності від 04.06.2004 року (в дійсності - від 09.03.2006 року).

Згідно зі ст.26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень„ в редакції 2006 року, в документі (свідоцтві) про державну реєстрацію речових прав повинні зазначатися: кадастровий номер об`єкта нерухомого майна; підстави для прийняття рішення, посилання на розділ Державного реєстру прав, до якого вноситься запис. Документ (свідоцтво) підписується державним реєстратором прав і засвідчується печаткою.

Статтею 8 цього Закону передбачено, що державний реєстратор прав у межах своїх повноважень: присвоює в установленому законом порядку кадастровий номер об`єкту нерухомого майна; видає свідоцтво, яке підтверджує реєстрацію права власності на нерухомість, та містить кадастровий номер. Це свідоцтво видається за підписом державного реєстратора прав, який прийняв рішення про реєстрацію.

Порядок ведення Реєстру прав власності на нерухоме майно, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 28.01.2003 року за № 67/7388 (діяв до 14.12.2012 року), визначав процедуру внесення інформації до цього Реєстру. Згідно з п. 1.2. цього Порядку: внесення запису до Реєстру прав - внесення до електронної бази даних Реєстру прав інформації про об`єкт, права щодо якого підлягають державній реєстрації; реєстраційний номер об`єкта, права щодо якого підлягають державній реєстрації це індивідуальний номер у Реєстрі прав, який присвоюється кожному окремо визначеному об`єкту, права щодо якого підлягають державній реєстрації. Інші терміни вживаються у значенні, визначеному в Тимчасовому положенні про порядок державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно, затвердженому наказом Міністерства юстиції України від 07.02.2002 року №7/5 .

Внесення до Реєстру прав запису про об`єкт, права щодо якого підлягають державній реєстрації, проводиться шляхом внесення такої інформації: тип (призначення) об`єкта, права щодо якого підлягають державній реєстрації (житловий будинок, квартира, приміщення, об`єкт незавершеного будівництва тощо); адреса (місцезнаходження) об`єкта, права щодо якого підлягають державній реєстрації; площа земельної ділянки; вартість об`єкта, права щодо якого підлягають державній реєстрації, що визначається станом на дату проведення технічної інвентаризації такого об`єкта; технічний опис об`єкта, права щодо якого підлягають державній реєстрації; дата прийняття рішення про внесення запису про об`єкт, права щодо якого підлягають державній реєстрації; прізвище, ім`я, по батькові реєстратора БТІ. У разі наявності складових частин вказаного об`єкта до Реєстру прав вноситься інформація про кожну складову частину, її ідентифікаційну ознаку та назву. Після внесення до Реєстру запису про об`єкт, у цьому Реєстрі формується та відображається повідомлення про присвоєння реєстраційного номера об`єкту.

Пунктом 4.1. вказаного Порядку визначено, що у Реєстрі прав передбачено формування таких документів: витягу про державну реєстрацію прав; витягу з Реєстру прав; інформаційної довідки з Реєстру прав; свідоцтва про право власності. Перед роздрукуванням їх оригіналів чи дублікатів до вказаного Реєстру вносяться відомості про серію та номер спеціального бланка, на якому документ буде надрукований.

Статтею 2 вищевказаного Тимчасового положення встановлено, що правовстановлювальні документи, які відповідно до закону підлягають обов`язковій державній реєстрації, приймаються за умови її проведення.

Відповідно до вищенаведених правових норм свідоцтво про реєстрацію права власності на приміщення по вул.С.Петлюри 85 від 04.06.2004 року ( в дійсності від 09.03.2006 року), на яке як на підставу виникнення права власності є посилання у витязі з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 10.05.2016 року, також не є тим документом, що встановлює виникнення, припинення, перехід прав на нерухоме майно і відповідно не є підставою для реєстрації права власності на спірне майно Коломийської міської ради, оскільки на порушення Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» та вказаного Порядку ведення Реєстру прав власності на нерухоме майно: 1) видано за 13 днів (09.03.2006 року) до реєстрації права власності на спірну будівлю, а не після реєстрації такого права; 2) видане не державним реєстратором (БТІ), а виконкомом Коломийської міської ради; 3) в свідоцтві відсутні посилання на передбачені законом підстави прийняття рішення про видачу даного свідоцтва; 4) в останньому відсутні посилання на дані технічної інвентаризації спірного приміщення (встановлення площі, оціночної вартості) та на підставі якого правового документу встановлено площу цього приміщення як 477,7 м.кв.; 5) в свідоцтві відсутнє посилання на кадастровий номер даного приміщення вказаною площею; 6) в Реєстрі прав власності на нерухоме майно відсутні відомості про роздруковане та зареєстроване свідоцтво про право власності на спірну будівлю та відомості про серію та номер спеціального бланка, на якому це свідоцтво надруковано; 7) вказане свідоцтво як правовстановлюючий документ не зареєстровано у встановленому порядку.

Згідно з постановою Кабінету Міністрів України №311 від 05.11.1991 року "Про розмежування державного майна України між загальнодержавною (республіканською) власністю та власністю адміністративно-територіальних одиниць (комунальною власністю)" майно Збройних Сил не входило до переліків, затверджених цією постановою, а передача фондів військових містечок здійснювалась за окремими розпорядженнями Кабінету Міністрів України в порядку, передбаченому постановою Ради Міністрів УРСР від 28.04.1980 року № 285 "Про порядок передачі підприємств, об`єднань, організацій, установ, будинків і споруд", яка була чинна до прийняття постанови Кабінету Міністрів України від 26.06.1996 року № 678 «Про затвердження Положення про порядок передачі державного майна».

Судом встановлено, що спірна будівля входила до складу військового містечка №32. Як вбачається з постанов Кабінету Міністрів України №894 від 06.11.1995 року, № 1281 від 22.10.1996 року або його розпоряджень №327-р від 21.08.2000 року, №494 р від 13.12.2000 року та інших, у місті Коломия існувало військове містечко №32, а передача деяких будівель (будівлі № 6) цього містечка здійснювалась саме на підставі урядових актів. Оскільки такі акти не приймались, то Коломийська міська рада не мала будь-якої правової підстави на оформлення свого права власності на спірне приміщення.

Із Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української PCP, затвердженої Міністерством комунального господарства Української PCP 31.01.1966 року (втратила чинність 13.12.1995 року), слідує висновок, що єдиним доказом того, що спірна нежитлова будівля площею 477,7 м.кв. в період із 1941 по 1995 роки належала державі і знаходилась в оперативному управлінні Коломийської міської Ради депутатів трудящих, міг бути відповідний запис в реєстровій книзі будинків і домоволодінь, що належать державі і знаходяться в оперативному управлінні місцевих Рад депутатів трудящих. Однак, Коломийською міською радою такий реєстровий запис не представлений. Це підтверджує твердження позивача про те, що ця будівля з 1955 по 1991 роки знаходилась у віданні Міністерства оборони СРСР як державна власність і у 1961 році правомірно була безоплатно передана у постійне користування навчальному закладу Коломийського районного комітету ДТСААФ (з 1991 року - ТСО України).

Крім того, Указом Президії Верховної Ради України „Про підпорядкування Україні дислокованих на її території військових частин і підрозділів залізничних військ СРСР, військ урядового зв`язку КДБ СРСР, Цивільної оборони СРСР та військової техніки і майна Міністерства оборони СРСР, переданих безоплатно навчальним організаціям Товариства сприяння обороні України відповідно до постанови Верховної Ради України від 24.08.1991 року "Про військові формування на Україні" підпорядковано Міністерству оборони України всі дислоковані на її території військові частини.

Відповідно до вимог вищенаведеного Указу спірна будівля площею 482,1 м.кв. ( адмінкорпус - літера «А») з 1991 року перейшла з підпорядкування Міністерства оборони СРСР в підпорядкування Міністерства оборони України як державне майно для забезпечення діяльності навчальних організацій ТСО України по підготовці спеціалістів з числа призовників для потреб Міністерства оборони України. Тому без урядового акту щодо передачі спірної будівлі площею 477,7 м.кв. (реальною площею 482,1 м.кв.) як державного майна до комунальної власності Коломийська міська рада не мала будь-якої правової підстави на оформлення свого права комунальної власності на спірне приміщення.

Із листа Івано-Франківської КЕЧ від 18.06.1999 року, поповерхової експлікації приміщень №32, буд.1, та технічного плану будівлі (дані інвентаризації 1955 року), які долучені до матеріалів справи, вбачається, що в 1961 році будівля № 1 військового містечка №32, яка перебувала на обліку в Івано-Франківській КЕЧ району, по вул. Ворошилова 85 (нині - вул. С.Петлюри ) в м.Коломия, площею 486 м.кв. (облікова картка будівель в/ч № 29917, технічний план будівлі з площами усіх приміщень виготовлений на замовлення КЕЧ Коломийського району за 1955 рік, поповерхова експлікація приміщень №32, буд.1, та технічний план будівлі з площами усіх приміщень виготовлений на замовлення КЕЧ Станіславського району за 1960 рік), була передана Коломийському районному комітету ДТСААФ та Івано-Франківській КЕЧ району. В 1970 році Коломийським міським комунально- квартирним управлінням за замовленням користувача будівлі - Коломийського ДТСААФ виготовлено черговий план будівлі під літерою „А по вул.Радянській 85 (нині вул. С.Петлюри ). У 1985 році проведено капітальний ремонт та реконструкцію цієї будівлі (в т.ч. із заміною системи опалення та демонтажу пічок), після чого площа будівлі стала 482,1 м.кв. і в подальшому не змінювалась. В цей же рік Коломийським БТІ виготовлено план земельної ділянки Коломийського ДТСААФ, на якому спірна будівля значиться під номером «А-1», а також вказані інші будівлі на даній земельній ділянці.

Відповідно до постанови Ради Міністрів СРСР від 02.11.1951 року № 646-325-сс, Закону СРСР "Про власність в СРСР", Закону України "Про правовий режим в Збройних Силах України" зазначене майно було державною власністю, закріпленою за військовою частиною НОМЕР_1 , перебувало на обліку КЕЧ Станіславського району та було передане ще у 1961 році Коломийському районному комітету ДТСААФ для здійснення його статутної діяльності.

Станом на 1961 рік поняття комунальної власності взагалі не існувало і виникло тільки у 1991 році, тобто через 30 років після передачі спірної будівлі Коломийському районному комітету ДТСААФ, а право власності Коломийської міської ради на спірну будівлю зареєстровано тільки 22.03.2006 року, тобто тоді, коли Коломийський районний комітет ДТСААФ (його правонаступник - Коломийський МСТК ТСО) володів спірною будівлею уже 45 років та ще й щорічно сплачував до місцевого бюджету податки на нерухомість та землю.

Відповідно до рішення VII позачергового з`їзду Центрального комітету республіканської організації ДТСААФ від 26.09.1991 року правонаступником ДТСААФ в Україні є Товариство сприяння обороні України.

Крім того, доказом законності володіння спірною будівлею Коломийським МСТК ТСО є п.1.1. рішення XIV сесії 2-го демократичного скликання Коломийської міської ради №135 від 27.06.1996 року, яким Коломийському МСТК ТСО передано у постійне користування земельну ділянку площею 3500 кв.м. по вул.С.Петлюри 85 для обслуговування приміщень клубу, тобто приміщень ( в т.ч. і спірного приміщення площею 482,1 м.кв.), які вже були станом на 27.06.1996 року на даній земельній ділянці та у володінні цього клубу. В даному рішенні відсутні жодні застереження про те, що на даній земельній ділянці наявні будь-які будівлі комунальної власності. На підставі вказаного рішення ради 30.08.1996 року позивачу видано Державний акт на право постійного користування землею серії ІФ-17-4/000006.

Крім того, листом виконавчого комітету Коломийської міської ради від 17.06.1997 року Коломийський МСТК ТСО повідомлено, що будівлі і споруди по вул. С.Петлюри, 85 комунальною власністю не являються. Тобто, станом на 17.06.1997 року не було жодних даних та рішень щодо передачі спірного приміщення в комунальну власність чи знаходження даної будівлі у власності територіальної громади м. Коломия.

Згідно із Законом України «Про передачу об`єктів права державної та комунальної власності», який визначає основні засади передачі об`єктів права державної власності у комунальну власність територіальних громад сіл, селищ, міст, районів у містах, не можуть бути об`єктами передачі з державної у комунальну власність об`єкти, право власності на які не зареєстровано в установленому законом порядку. Передача оформляється актом приймання-передачі, який підписується головою і членами комісії. Право власності на об`єкт передачі виникає з дати підписання акта приймання - передачі, а у випадках, передбачених законом, - з дня державної реєстрації такого права.

Згідно з цим Законом спірне нежитлове приміщення не могло бути передано і не передавалося із державної в комунальну власність, оскільки станом як на 1998 рік, так і на 2004-2006 роки право власності на дане приміщення не було зареєстроване, відсутній акт прийому-передачі даного приміщення з державної у комунальну власність.

У постанові Львівського апеляційного господарського суду від 14.12.2016 року, якою скасоване вищевказане рішення господарського суду Івано-Франквіської області від 27.07.2016 року та відмовлено в зазначеному позові Коломийської міської ради, встановлено, що 16.12.2009 року Коломийської міською радою прийнято рішення, згідно з п.3 якого слід вважати таким таким, що втратило чинність вищевказане рішення цієї ради №875 від 04.06.2004 року. В подальшому як це к рішення міської ради, так і згадане свідоцтво про право власності були предметами оскарження Коломийським МСТК ТСО в порядку адміністративного судочинства.

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 29.05.2013 року, ухваленою в адміністративній справі №9104/146444, скасовано постанову Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 30.07.2012 року у справі № 0909/3142/2012 та прийнято нову постанову, якою в позові Коломийського міського спортивно-технічного клубу товариства сприяння обороні України до Коломийської міської ради, виконавчого комітету Коломийської міської ради про скасування пункту 3.23 додатку до рішення цієї ради № 875 від 04.06.2004 року, скасування рішення виконавчого комітету Коломийської міської ради №222 від 25.07.2006 року, визнання нечинним свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого виконавчим комітетом Коломийської міської ради 09.03.2006 року, відмовлено

Однак, в матеріалах цих справ відсутні докази про прийняття кінцевого судового рішення стосовно оспорюваної державної реєстрації права власності, проведеної 22.03.2006 року.

Зі змісту вказаної постанови Львівського апеляційного господарського суду також випливає висновок, що Коломийською міською радою обрано невірний спосіб захисту права власності шляхом пред`явлення віндикаційного позову про витребування спірної будівлі від Коломийського МСТК ТСО (т.2, а.с.61-65).

Відповідно до правил ч.1 ст.72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

З наведених підстав суд не бере до уваги твердження представника Коломийської міської ради про те, що для даної справи має преюдиційне і вирішальне значення вищевказана постанова Львівського апеляційного адміністративного суду від 29.05.2013 року, оскільки в справі, в якій вона ухвалена, були зовсім інші предмети оскарження, ніж у розглядуваній справі, а саме в тій справі не оспорювалася державна реєстрація права власності, проведена 22.03.2006 року на підставі видачі вищевказаного свідоцтва.

Статтею 17 Закону України „Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень встановлено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно проводиться за наявності кадастрового плану земельної ділянки та даних технічної інвентаризації інших об`єктів нерухомого майна, речові права стосовно яких підлягають державній реєстрації. Державній реєстрації підлягають заявлені речові права на нерухоме майно за наявності документів, що підтверджують вчинення правочинів щодо таких об`єктів, посвідчених відповідно до закону, або свідчать про наявність інших, передбачених законом підстав.

Однак, в реєстраційній справі на спірне майно на час оспорюваної реєстрації відсутні наступні обов`язкові документи: 1) дані про присвоєння державним реєстратором прав кадастрового номера об`єкту нерухомого майна та кадастровий план земельної ділянки; 2) копії документів про правочини, що підтверджують речові права на нерухоме майно; 3) дані про технічну інвентаризацію об`єкта нерухомого майна; 4) документи, що підтверджують вартість (грошову оцінку) об`єктів нерухомого майна.

Тимчасовим положенням про порядок державної реєстрації прав власності на нерухоме майно у редакції станом на 2006 рік встановлено, що реєстрації підлягають права власності тільки на об`єкти нерухомого майна, будівництво яких закінчено, та які прийняті в експлуатацію у встановленому порядку, за наявності матеріалів технічної інвентаризації, підготовлених тим БТІ, яке проводить реєстрацію права власності на ці об`єкти.

Відповідно до ст.202 ЗК України в редакії, чинній на час оспорюваної реєстрації (22.03.2006 року), ні земельній ділянці, на якій знаходиться спірна будівля, ні самій будівлі кадастровий номер не присвоювався. Отже, в матеріалах справи була відсутня перша обов`язкова індивідуально визначена ознака спірної будівлі на час оспорюваної реєстрації - кадастровий план земельної ділянки та кадастровий номер будівлі, який відрізняв би дану будівлю з-поміж інших однорідних будівель на даній земельній ділянці, індивідуалізуючи її.

Стороною відповідачів не спротостовано твердження сторони позивача про те, що на час оспорюваної реєстрації права власності інвентаризація спірного об`єкту та його грошова оцінка не проводились, а площа цього об`єкту не встановлювалась.

Відповідно до ст.2 Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень підставою виникнення права власності є тільки його державна реєстрація.

Прикінцевими положеннями цього Закону встановлено, що він набирає чинності з дня його опублікування. До створення єдиної системи органів реєстрації прав, а також до формування Державного реєстру прав у складі державного земельного кадастру реєстрація об`єктів нерухомості проводиться комунальними підприємствами бюро технічної інвентаризації. До приведення законів та інших нормативно-правових актів у відповідність із цим Законом вони застосовуються в частині, що не суперечить йому.

Згідно зі ст.8 вказаного Закону ( станом на 2006 рік) державний реєстратор прав у межах своїх повноважень: здійснює державну реєстрацію прав власності, інших речових прав на нерухомість, їх обмежень, правочинів щодо нерухомого майна; присвоює в установленому законом порядку кадастровий номер об`єкту нерухомого майна; веде реєстраційні справи щодо об`єктів нерухомого майна, речові права на які зареєстровані у Державному реєстрі прав; видає свідоцтво, яке підтверджує реєстрацію права власності на нерухомість та містить кадастровий номер. Свідоцтво, яке підтверджує реєстрацію права власності на нерухоме майно, видається за підписом державного реєстратора прав, який прийняв рішення про реєстрацію.

Проте, у даному випадку державний реєстратор ОКП «Коломийське бюро технічної інвентаризації» всупереч вказаним вимогам: по перше, не присвоїв спірній будівлі в установленому законом порядку кадастровий номер та не провів її технічної інвентаризації; по друге, після реєстрації права власності на спірну будівлю не видав свідоцтво, яке підтверджує таку реєстрацію та містить кадастровий номер; по третє, зробив відмітку про реєстрацію права власності на спірну будівлю на свідоцтві, яке видане ще 09.03.2006 року виконкомом Коломийської міської ради, тобто до реєстрації 22.03.2006 року права власності на цю будівлю.

Верховний Суд України у постанові в справі № 21-310а12 від 23.10.2012 року висловив правову позицію про те, що порядок проведення державної реєстрації речових прав на час виникнення спірних відносин регулювався Законом № 1952-ІV та Тимчасовим положенням. Згідно з вимогами частини другої статті 17 Закону № 1952-ІV державна реєстрація речових прав на нерухоме майно проводиться, зокрема, за наявності даних технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна, речові права стосовно яких підлягають реєстрації.

Відповідно до пункту 1.2 Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 24.05.2001 року № 127, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10.07.2001 року за №582/5773, технічна інвентаризація, яка проводиться з метою визначення складу об`єму будівлі, споруди, оцінки технічного стану та вартості, передбачає первинну технічну інвентаризацію та поточні інвентаризаційно-оцінювальні роботи для встановлення змін за певний період часу після первинної інвентаризації.

Наведене свідчить, що проведення поточної технічної інвентаризації нерухомого майна у разі реєстрації переходу права власності відповідно до Закону № 1952-ІV та Тимчасового положення є обов`язковою за умови встановлення обставин щодо змін у його технічному стані.

Аналогічна правова позиція висловлена колегією суддів судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України у постанові від 05.03.2013 року у справі № 21-28а13.

Крім того, судом встановлено, що всі будівлі по вул.С.Петлюри 85 в м.Коломия перебувають на балансі Коломийського МСТК ТСО, який згідно з поданими деклараціями сплатив у 2015 році 14 217,48 грн. податку на нерухоме майно за 1 459,70 м.кв. загальної площі об`єктів нерухомого майна, а в 2016 році 16 085, 89 грн. (т.1, а.с.42-91). Щодо спірної будівлі, то вона не перебувала і не перебуває на балансі Коломийської міської ради, а також не вилучалась у Коломийського МСТК ТСО. .

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до таких висновків:

- по перше, що п. 2 рішення 44 сесії Коломийської міської ради від 04.06.2004 року № 875, яким включено до переліку майна, яке належить до комунальної власності спірне приміщення та свідоцтво про реєстрацію права власності на це приміщення від 09.03.2006 року, на які як на підставу виникнення права власності є посилання у витязі з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 10.05.2016 року, згідно із Законом № 1952-IV та Тимчасовим положенням не є тими документами, що встановлюють виникнення, припинення, перехід прав на нерухоме майно і відповідно не є підставами для реєстрації права влансоті на спірне майно Коломийської міської ради;

-по-друге, 22.03.2006 року було зареєстровано право власності на спірну будівлю за Коломийською міською радою без проведення технічної інвентаризації та відносно індивідуально невизначеної будівлі по АДРЕСА_1 площею 477,7 м. кв., яку не можна виділити в законний спосіб за родовими ознаками з маси однорідних будівель по АДРЕСА_1 , а саме за відсутності таких родових ознак: кадастрового плану земельної ділянки та кадастрового номеру будівлі; даних про інвентаризацію об`єкту нерухомого майна (визначення фактичної площі та об`єму будівлі; обстеження та оцінки технічного стану будівлі), оцінки вартості будівлі на час інвентаризації, оскільки Коломийським БТІ вказані ознаки не визначались;

-по - третє, право власності на спірну будівлю набуто Коломийською міською радою без законних підстав, а саме : 1) на об`єкт , який згідно з Указом Президії Верховної Ради України „ Про підпорядкування Україні дислокованих на її території військових частин і підрозділів залізничних військ СРСР, військ урядового зв`язку КДБ СРСР і Цивільної оборони СРСР та військової техніки і майна Міністерства оборони СРСР, переданих безоплатно навчальним організаціям Товариства сприяння обороні України від 07.10.1991 року є державною власністю, підпорядкованою Міністерству оборони України, та переданий безоплатно ТСО України для забезпечення діяльності навчальних організацій ТСОУкраїни по підготовці спеціалістів з числа призовників для потреб Міністерства оборони України; 2) без відповідного рішення Кабінету Міністрів України щодо передачі державного майна (спірної будівлі площею 482,1 м.кв.), підпорядкованого Міністерству оборони України, у комунальну власність; 3) на об`єкт, якого згідно з даними технічної документації (технічного паспорта Коломийського спортивно-технічного клубу ТСО від 09.09.2008 року) за індивідуально визначеними родовими ознаками немає серед будівель на земельній ділянці за адресою вул. С.Петлюри 85 в м. Коломия. Крім того, листом від 17.06.1997 року виконавчий комітет Коломийської міської ради повідомив Коломийський МСТК ТСО, що будівлі і споруди по вул. С.Петлюри, 85 комунальною власністю не являються;

-по-четверте, Коломийський СТК ТСО набув право володіння на спірну будівлю, площею 486 м. кв. ( з 1985 року після реконструкції та капітального ремонту з демонтажем пічок - площею 482,1 м.кв.) на законних підставах ще у 1961 році, тобто за 45 років до того як право власності на невідому будівлю площею 477,7 кв. м. за адресою: вул. С.Петлюри 85 в м. Коломия без законних підстав набула Коломийська міська рада. Законність володіння спірною будівлею Коломийським СТК ТСО підтверджується п.1.1. рішення XIV сесії другого демократичного скликання Коломийської міської ради № 135 від 27.06.1996 року, яким Коломийському МСТК ТСО передано у постійне користування земельну ділянку площею 3500 кв.м по вул.С.Петлюри 85 для обслуговування приміщень клубу, тобто приміщень (в т.ч. і спірного приміщення площею 482,1 м.кв.), які вже були станом на 27.06.1996 року на даній земельній ділянці та у володінні клубу згідно з Указом Президії Верховної ради України від 07.10.1991 року.
Крім того, на даний час всі будівлі по вул.С.Петлюри 85 в м.Коломия перебувають на балансі Коломийського міського спортивно-технічного клубу ТСО, який згідно поданих декларацій сплатив у 2015 році 14 217,48 грн. податку на нерухоме майно за 1 459,70 м.кв. загальної площі об`єктів нерухомого майна, а в 2016 році 16 085, 89 грн. Щодо спірної будівлі по вул.С.Петлюри 85, в м.Коломия, то вона ніколи не перебувала і на даний час не перебуває на балансі Коломийської міської ради.

Таким чином, на підставі досліджених доказів суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позову, оскільки стороною відповідача не наведено обґрунтованих запереченнь проти позовних вимог.

На підставі викладеного, вищевказаних правових норм, керуючись статтями 2, 71, 72, 102, 118, 159-163, 167, 186 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

поновити Коломийському міському спортивно-технічному клубу товариства сприяння обороні України процесуальний строк звернення до адміністративного суду.

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Скасувати реєстрацію права комунальної власності територіальної громади м. Коломия в особі Коломийської міської ради Івано-Франківської області на нерухоме майно - нежитлову будівлю (адмінкорпус під літерою «А»), що знаходиться в м. Коломиї, по вул. С.Петлюри, 85, Івано-Франківської області, загальною площею 477,7 кв. м., проведену 22.03.2006 року обласним комунальним підприємством «Коломийське міжрайонного бюро технічної інвентаризації».

Апеляційна скарга на постанову може бути подана до Львівського апеляційного адміністративного суду через Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області протягом 10 днів з дня отримання постанови, складеної в повному обсязі.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова в повному обсязі складена 27 лютого 2017 року.

Суддя Калинюк О. П.