Справа № 1332/10/2170
Суддя: Бездрабко О.І.
Дата ухвалення: 2010-06-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
____________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" червня 2010 р. Справа № 2-а-1332/10/2170
Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Бездрабка О.І.,

при секретарі - Кусик Г.С.,

за участю:

представника позивача - ОСОБА_1,

представників відповідача-1 - ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4,

представника відповідача-2 - ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Приватної агропромислової компанії "Тачанка" до Херсонської митниці, Головного управління Державного казначейства України у Херсонській області про визнання нечинними рішень та стягнення надміру сплачених податків і зборів,

встановив:

Приватна агропромислова компанія "Тачанка" (далі - позивач) звернулася до суду з адміністративним позовом до Херсонської митниці (далі - відповідач-1), Головного управління Державного казначейства України у Херсонській області (далі - відповідач-2) про визнання нечинним рішення про визначення митної вартості товарів, картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні чи пропуску товарів і транспортних засобів через митний кордон України, рішення про неможливість застосування митної вартості товару та повернення надмірно сплачених митних платежів.

В обґрунтування позову ПАК "Тачанка" посилається на те, що 24 вересня 2009 року підприємством укладений договір купівлі-продажу № 90924/R з "Rotem Amfert Negev Ltd", відповідно до якого позивач придбав 24,5 т мінерального добрива ОСОБА_6 Фосфат по ціні 1370 доларів США за 1 тонну, загальною вартістю 33565 доларів США.

22 жовтня 2009 року позивачем була підготовлена та подана до Херсонської митниці декларація митної вартості придбаного позивачем товару та вантажна митна декларація № 508010000/9/004074, при цьому митна вартість була визначена позивачем за ціною контракту щодо товару, який імпортувався на рівні 268285,05 грн.

23 жовтня відповідачем-1 було витребувано додаткові документи, що підтверджують митну вартість товару. При цьому, в той же день Херсонською митницею було прийнято рішення № 508010000/2009/000347/1 про визначення митної вартості товару за резервним методом на рівні 1600 доларів США за 1 тонну, а всього в сумі 39200 доларів США, що на 5635 доларів США більше, ніж митна вартість товару, визначена ПАК "Тачанка".

Також 26 жовтня 2009 року Херсонською митницею було оформлено картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні чи пропуску товарів і транспортних засобів через митний кордон України № 508010000/9/000040 у зв"язку з непідтвердженням митної вартості товару документально.

26 жовтня 2009 року позивачем подано заяву № 151 про випуск товару у вільний обіг під гарантійні зобов"язання.

27 жовтня 2009 року ПАК "Тачанка" було надано відповідачу вантажну митну декларацію № 508010000/9/004136, декларацію митної вартості за формою ДМВ-2 та ті ж документи, що подавалися позивачем на підтвердження заявленої митної вартості товару, а 03 листопада 2009 р. додаткові документи.

Однак, незважаючи на пакет наданих документів, 12 грудня 2009 року відповідач-1 прийняв рішення про неможливість застосування митної вартості товару на рівні 268285,05 грн.

ПАК "Тачанка" вважає, що відповідач-1 необґрунтовано відмовив в прийняті митної декларації, безпідставно провів митну оцінку товару відповідно до шостого методу визначення його вартості та не взяв до уваги наявні у позивача та необхідні документи для застосування першого методу обчислення вартості товару, з приводу чого позивач просив :

- визнати нечинним рішення Херсонської митниці про визначення митної вартості товарів № 508010000/2009/000347/1 від 23 жовтня 2009 року;

- визнати нечинною карту відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні чи пропуску товарів і транспортних засобів через митний кордон України № 508010000/9/000040 від 26 жовтня 2009року;

- визнати нечинним рішення про неможливість застосування митної вартості товару, яке оформлене рішенням про визначення митної вартості товарів № 508010000/2009/000389/3 від 17 листопада 2009 року;

- повернути з Державного бюджету 9107,89 грн. надмірно сплачених митних платежів;

- компенсувати судові витрати у сумі 101,28 грн.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, надав пояснення, які відповідають обставинам, викладеним у адміністративному позові, вказавши на те, що застосування відповідачем-1 відмінного від основного (вартість операції) методу визначення митної вартості товару було можливе при наявності таких умов у їх сукупності: по-перше, Херсонська митниця мала дійти обгрунтованого висновку, що визначена позивачем митна вартість товару нижча, ніж прямі витрати на його виробництво, в тому числі сировини, матеріалів та комплектуючих, які входять до його складу; по-друге, відповідач-1 мав дійти обгрунтованого висновку щодо неможливості послідовного застосування для визначення митної вартості товару всіх інших методів визначення такої вартості. Вказаних вимог відповідач-1 не дотримався. Натомість у графі 33 про визначення митної вартості товару від 23 жовтня 2009 р. № 508010000/2009/000347/1 в якості джерела інформації, що використовувалася митним органом для визначення митної вартості, вказана цінова інформація Держмитслужби. Крім того, надане відповідачу-1 право витребування додаткових документів для підтвердження митної вартості товару, може бути реалізовано лише в разі потреби в наданні таких додаткових документів. При цьому така потреба має бути викликана неможливістю митного органу на підставі раніше поданих документів впевнитися, що заявлена декларантом митна вартість відповідає фактично сплаченій за товар ціні. Позивачем були надані всі документи, які базувались на об"єктивних даних, що підлягали обчисленню та перевірці, а підстав для запиту додаткових документів відповідач-1 не мав. В результаті прийняття відповідачем-1 притиправних рішень позивачем внесено до бюджету на 9107,89 грн. більше податків і зборів, ніж належало сплатити, які підлягають поверненню.

Представники відповідача-1 у судовому засіданні позов не визнали та пояснили, що при перевірці наданої декларантом митної декларації були виявлені розбіжності між заявленим рівнем вартості товару та інформацією стосовно вартості мінеральних добрив, яка наявна в митниці, з приводу чого позивачу було запропоновано надати додаткові документі для підтвердження заявленої останнім митної вартості товару. Однак, надані документи не усунули розбіжності щодо наявної у митниці інформації стосовно вартості придбаного ПАК "Тачанка" товару, з приводу чого 23 жовтня 2009 року прийнято рішення про коригування заявленої митної вартості та її визначення за резервним шостим методом. Після отримання рішення позивач звернувся із заявою про випуск товарів у вільний обіг під гарантійні зобов"язання шляхом сплати до державного бюджету суми податків і зборів згідно з митною вартістю товарів, визначеною митним органом. 27 жовтня 2009 року подано ВМД, в якій митну вартість визначено згідно рішення про визначення митної вартості № 508010000/2009/000347/1. У зв"язку з тим, що позивачем не було надано документально підтвердженних даних щодо прямих витрат на виробництво товару, в тому числі сировини, матеріалів, які входять до складу товару, було прийнято рішення № 508000001/2009/000389/3 про непідтвердження заявленої декларантом митної вартості за ВМД № 508010000/9/004074 від 22 жовтня 2009 року.

Представник відповідача-2 у судовому засіданні покладався при вирішення спору на розсуд суду, а в частині стягнення з Головного управління Державного казначейства України в Херсонській області судових витрат просив відмовити, оскільки відповідно до п.4 Постанови КМУ від 27 квітня 2006 року № 590 "Про граничні розміри компенсації витрат, пов"язаних з розглядом цивільних та адміністративних справ, і порядок їх компенсації за рахунок держави" передбачено, що судові витрати відшкодовуються Державною судовою адміністрацією.

Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи та надані ними докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.259 МК України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є їх ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, обчислена відповідно до положень цього Кодексу.

Судом встановлено, що 24 вересня 2009 року між ПАК "Тачанка" та "Rotem Amfert Negev Ltd" був укладений зовнішньоекономічний контракт № 90924/R купівлі-продажу мінеральних добрив в кількості 24,5 тонни по ціні 1370 доларів США за 1 тонну, загальною вартістю 33565 доларів США, що згідно із діючим курсом НБУ склало 268285,05 грн.

Згідно виставленого продавцем інвойсу № 200951447 від 11 жовтня 2009 року позивач оплатив вартість товару на загальну суму 33565 доларів США, що підтверджується випискою з банківського рахунку.

Відповідно до ст.266 МК України визначення митної вартості товарів, які імпортуються в Україну, здійснюється за такими методами: 1) за ціною договору щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) за ціною договору щодо ідентичних товарів; 3) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; 4) на основі віднімання вартості; 5) на основі додавання вартості (обчислена вартість); 6) резервного. Основним методом визначення митної вартості товару є ціна угоди, за якою вони імпортуються, чи ціна, яка підлягає сплаті за товари, які імпортуються.

22 жовтня 2009 року позивачем була подана декларація митної вартості товару в кількості 24,5 тонн з визначенням вартості на рівні сплаченої згідно договору купівлі-продажу ціни в розмірі 268285,05 грн. (335665 доларів США).

Порядок декларування митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, та подання відомостей для їх підтвердження, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 20 грудня 2006 року № 1766 (далі Порядок № 1766).

Пунктом 2 Порядку передбачено визначення митної вартості товарів як сукупність дій, які вчиняються декларантом та/або митним органом з метою визначення вартості товарів відповідно до положень МК України та інших нормативно-правових актів.

Відповідно до п.7 Порядку № 1766 для підтвердження заявлених відомостей про митну вартість товарів декларант зобов'язаний подати: зовнішньоекономічний договір (контракт) і додатки до нього; рахунок-фактуру (інвойс) або рахунок-проформу; банківські платіжні документи (якщо рахунок сплачено), а також інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; рішення митного органу про визначення митної вартості раніше ввезених ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів, якщо воно прийнято за одним договором (контрактом); пакувальні листи; копію ліцензії на ввезення (вивезення) товарів, імпорт (експорт) яких підлягає ліцензуванню.

З метою підтвердження митної вартості товару 22 жовтня 2009 року ПАК "Тачанка" надано Херсонській митниці наступний пакет документів: копія зовнішньоекономічного котракту, копію додатку № 1 від 24 вересня 2009 року до контракту, сертифікат походження товару М/11289 від 11 жовтня 2009 року, інвойс № 200951447 від 11 жовтня 2009 року, коносамент № ZIMUHFA 0305460 від 11 жовтня 2009 року, виписку з банківського рахунку про попередню оплату товарів від 02 жовтня 2009 року, копію вантажної митної декларації від 13 жовтня 2009 року, копію листа щодо вартості товару від 20 жовтня 2009 року.

З матеріалів справи вбачається, що для підтвердження заявлених відомостей про митну вартість товару митним органом 23 жовтня 2009 року відповідно до вимог п.11 Порядку № 1766 було запропоновано надати додаткові документи, про що зазначено в декларації митної вартості. В цей же день відповідачем-1 прийнято рішення № 508010000/2009/000347/1 про визначення митної вартості товару за резервним методом, а 26 жовтня 2009 року оформлено картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні чи пропуску товарів і транспортних засобів через митний кордон України № 508010000/9/000040, оскільки митна вартість товару не підтверджена документально.

Після подання заяви № 151 про випуск товарів, що декларуються, у вільний обіг під гарантую та сплати податків і зборів згідно з митною вартістю товару, визначеного відповідачем-1, листом від 03 листопада 2009 р. № 155 позивачем були надані додаткові документи, а саме: висновок ДП "Держзовнішінформ", ВМД країни відправника, каталог продукції товару.

Не зважаючи на зазначені документи, 12 грудня 2009 року Херсонською митницею прийнято рішення про неможливість застосування митної вартості товару на рівні 268285,05 грн., яке оформлене рішенням про визначення митної вартості товарів № 508010000/2009/000389/3, у зв"язку з непідтвердженням документально даних щодо прямих витрат на виробництво товару, в тому числі сировини, матеріалів, які входять до складу товару.

Відповідно до вимог статті 265 МК України, ч.2 п.6 Порядку декларування митної вартості товарів, що переміщуються через митний кордон України, митний орган, що здійснює контроль за правильністю митної оцінки товарів з урахуванням положень цього Кодексу, має право приймати рішення про правильність заявленої декларантом митної вартості товарів.

У разі відсутності даних, що підтверджують правильність визначення заявленої декларантом митної вартості товарів, або за наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, митний орган може самостійно визначити митну вартість товарів, що декларуються, послідовно застосовуючи методи визначення митної вартості, встановлені цим Кодексом, на підставі наявних у нього відомостей, у тому числі цінової інформації щодо ідентичних чи подібних (аналогічних) товарів з коригуванням, що здійснюється згідно з цим Кодексом.

Згідно з вимогами ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких грунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб"єкта владних повноважень обов"язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач-1 не надав належних та допустимих доказів, які б викликали обґрунтовані сумніви щодо достовірності заявленої позивачем митної вартості товару. Крім того, не навів підстав в необхідності застосування резервного (шостого) методу визначення митної вартості товару.

Пунктом 2.5 Порядку роботи відділу контролю митної вартості регіональної митниці, відділу контролю митної вартості та номенклатури митниці при вирішенні питань визначення митної вартості товарів, що переміщуються через митний кордон України, затвердженого наказом Державної митної служби України від 13.10.2003 р. № 685 визначено, що з метою правильного визначення митної вартості товарів та предметів, що переміщуються через митний кордон України посадові особи відділу проводять роботу зі збирання, аналізу, оброблення даних про вартість таких товарів з метою формування бази даних цінової інформації. Таким чином, факт заниження митної вартості товару може бути підтверджено витягом цінової інформації бази даних Державної митної служби України.

Однак, в порушення вимог вказаного пункту відповідач-1 не надав доказів щодо проведеної роботи по збиранню, аналізу, обробленню даних про вартість придбаного товару, не вказав на наявність або відсутність цінової інформації на товар в базі Державної митної служби України, з приводу чого суд приходить до висновку про безпідставність застосування Херсонською митницею резервного (шостого) методу визначення митної вартості товару.

З огляду на наведене, суд вважає, що відповідач-1 безпідставно відмовив ПАК "Тачанка" у прийнятті декларації митної вартості придбаного товару за ціною, визначеною зовнішньоекономічним контрактом від 24 вересня 2009 року, необґрунтовано прийняв рішення про визначення митної вартості товарів від 23 жовтня 2009 року №508010000/2009/000347/1, видав картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні чи пропуску товарів і транспортних засобів через митний кордон України від 26 жовтня 2009 року № 508010000/9/000040 та прийняв рішення про неможливість застосування митної вартості товару від 17 листопада 2009 року № 508010000/2009/000389/3.

Суд зазначає, що в результаті прийняття відповідачем-1 вказаних рішень позивачем внесено до бюджету кошти з розрахунку митної вартості товару, визначеної за шостим (резервним) методом, в той час як належною митною вартістю товару була вартість, визначена за першим методом (вартість операції).

Відповідно до вантажної митної декларації від 22 жовтня 2009 року № 508010000/9/004074 (графа 47) позивач мав сплатити 268,29 грн. ввізного мита за ставкою 0,1 % та 53710,67 грн. податку на додану вартість за ставкою 20 %, а всього 53978,96 грн.

Згідно вантажної митної декларації від 27 жовтня 2009 року № 508010000/9/004136 (графа 47) позивачем фактично сплачено 313,55 грн. ввізного мита за ставкою 0,1 % та 62773,30 грн. податку на додану вартість за ставкою 20 %, а всього 63086,85 грн.

Тобто, в результаті застосування відповідачем-1 при визначенні митної вартості товару резервного методу, позивачем сплачено на 9207,89 грн. більше податків і зборів (обов"язкових платежів), ніж належало сплатити.

Відповідно до п.1.2 Порядку розрахунково-касового обслуговування через органи Державного казначейства України митних та інших платежів, які вносяться до/або під час митного оформлення, затвердженого наказом Міністерства фінансів України, Державної митної служби України від 24 січня 2006 року № 25/44, надміру сплачені митні та інші платежі - сума коштів, що з різних причин унесена понад розмір, установлений законодавством.

Згідно з вимогами пп.15.3.1 п.15.3 ст.15 Закону України "Про порядок погашення зобов"язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" від 21 грудня 2000 року № 2181-ІІІ заяви про повернення надмірно стягнутих податків, зборів (обов"язкових платежів) можуть бути подані не пізніше 1095 дня, наступного за днем здійснення такої переплати.

Положеннями ст.25 Закону України "Про Єдиний митний тариф" від 05 лютого 1992 року № 2097-ХІІ визначено, що сума надміру стягнутого мита підлягає поверненню власникові товарів та інших предметів на його вимогу протягом одного року з моменту митного оформлення.

Відповідно до п.6 Порядку виконання рішень про стягнення коштів з рахунків, на яких обліковуються кошти державного та місцевого бюджетів або бюджетних установ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 09 липня 2008 року № 609, повернення за рішенням суду надмірно та/або помилково сплачених до бюджету податків, зборів (обов"язкових платежів) та інших доходів бюджету провадиться органами Державного казначейства.

Таким чином, надмірно сплачені митні платежі у сумі 9107,89 грн. підлягають поверненню через Головне управління Державного казначейства України в Херсонській області.

Вирішуючи питання щодо способу захисту порушеного права, суд виходить з того, що вимога про визнання нечинним акта може стосуватися лише нормативно-правового акта, а про визнання протиправним - індивідуального акта. Оскільки у даному випадку предметом спору є індивідуальний акт позовною вимогою за правилами КАС має бути визнання такого акту протиправним (недійсним, незаконним, неправомірним), тому суд вважає, що належним способом захисту порушених прав є визнання індивідуальних актів неправомірними, а не нечинними як зазначає позивач.

Відповідно до ч.1 ст.94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб"єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

Тобто, судові витрати ПАК "Тачанка" у сумі 101,28 грн. підлягають поверненню з Державного бюджету України.

Керуючись ст.ст.8, 9, 12, 19, 71, 94, 158-163, 167 КАС України, суд -

постановив:

Позов задовольнити.

Визнати неправомірним рішення Херсонської митниці про визначення митної вартості товарів № 508010000/2009/000347/1 від 23.10.2009 р.

Визнати неправомірною оформлену Херсонською митницею картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні чи пропуску товарів і транспортних засобів через митний кордон України № 508010000/9/000040 від 26.10.2009 р.

Визнати неправомірним рішення про неможливість застосування митної вартості товару, яке оформлене Херсонською митницею рішенням про визначення митної вартості товарів № 508010000/2009/000389/3 від 17.11.2009 р.

Стягнути з Державного бюджету України через Головне управління Державного казначейства України у Херсонській області на користь Приватної агропромислової компанії "Тачанка" (74800, Херсонська область, м.Каховка, вул.Південна, буд.4) 9107 (дев"ять тисяч сто сім) грн. 89 коп. надмірно сплачених митних платежів.

Стягнути з Державного бюджету України на користь Приватної агропромислової компанії "Тачанка" (74800, Херсонська область, м.Каховка, вул.Південна, буд.4) 101 (сто одну) грн. 28 коп. судових витрат.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст.160 КАС України - з дня складення в повному обсязі заяви про апеляційне оскарження і подання після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, з подачею її копій відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі. Якщо постанову було проголошено у відсутності особи, яка бере участь у справі, то строк подання заяви про апеляційне оскарження обчислюється з дня отримання нею копії постанови.

Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Постанова набирає законної сили після закінчення строків подання заяви про апеляційне оскарження та апеляційної скарги, якщо вони не були подані у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови виготовлений та підписаний 22 червня 2010 р.

Суддя Бездрабко О.І.

кат. 2.14.2