Справа № 513/775/16-а
Суддя: Домусчі С.Д.
Дата ухвалення: 2017-03-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2017 р.м.ОдесаСправа № 513/775/16-а

Категорія: 10.2.4 Головуючий в 1 інстанції: Кожокар Т.Я.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого: судді Домусчі С.Д.

суддів: Коваля М.П., Кравця О.О.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Саратському районі Одеської області на постанову Саратського районного суду Одеської області від 03 жовтня 2016 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Саратському районі Одеської області про визнання протиправним рішення про відмову у проведенні перерахунку пенсії, зобов'язання провести перерахунок пенсії державного службовця, -

ВСТАНОВИВ:

29 липня 2016 року ОСОБА_1 звернулась до Саратського районного суду Одеської області з адміністративним позовом до управління Пенсійного фонду України в Саратському районі Одеської області, який в подальшому уточнила, та в якому просила суд:

- визнати протиправною відмову відповідача, починаючи з 01.12.2015 року, відповідно до ст. 37-1 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 року № 3723-ХІІ (в редакції чинній на час призначені позивачу пенсії) здійснити (провести) перерахунок призначеної пенсії у розмірі 80 відсотків суми заробітної плати, на яку нараховується єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування працюючої посадової особи органу місцевого самоврядування відповідної посади та рангу - спеціаліста Михайлівської сільської ради з бухгалтерського обліку та звітності, маючого 13 ранг посадової особи місцевого самоврядування, на момент виникнення права на перерахунок пенсії, виходячи з розміру заробітної плати 2954,80 грн., зазначеної у довідці від 15.09.2016 року № 624, виданій Михайлівською сільською радою, про заробітну плату, що подається для перерахунку пенсії непрацюючим державним службовцям, які на момент перерахунку пенсії працюють на інших посадах, ніж ті, з яких їм призначено (перераховано) пенсію;

- скасувати рішення відповідача від 06.06.2016 року № 485 про відмову у здійснені перерахунку пенсії, призначеної позивачу відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 року № 3723-ХІІ;

- зобов'язати відповідача, відповідно до ст. 37-1 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 року № 3723-ХІІ (в редакції чинній на час призначені позивачу пенсії) здійснити (провести) перерахунок призначеної позивачу пенсії у розмірі 80 відсотків суми заробітної плати, на яку нараховується єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування працюючої посадової особи органу місцевого самоврядування відповідної посади та рангу - спеціаліста Михайлівської сільської ради з бухгалтерського обліку та звітності, маючого 13 ранг посадової особи місцевого самоврядування, на момент виникнення права на перерахунок пенсії, виходячи з розміру заробітної плати 2954,80 грн., зазначеної у довідці від 15.09.2016 року № 624, виданій Михайлівською сільською радою, про заробітну плату, що подається для перерахунку пенсії непрацюючим державним службовцям, які на момент перерахунку пенсії працюють на інших посадах, ніж ті, з яких їм призначено (перераховано) пенсію, та виплатити починаючи з 01.12.2015 року недоотриману пенсію з урахуванням вже виплачених позивачу сум пенсій.

Постановою від 03 жовтня 2016 року, ухваленою в порядку письмового провадження, Саратський районний суд Одеської області задовольнив адміністративний позов:

- визнав протиправною відмову відповідача провести з 29 січня 2016 року перерахунок призначеної пенсії позивачу у розмірі 80 відсотків суми її заробітної плати, на яку нараховується єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування працюючої посадової особи місцевого самоврядування відповідної посади та рангу - спеціаліста Михайлівської сільської ради з бухгалтерського обліку та звітності, маючої 13 ранг посадової особи місцевого самоврядування на момент виникнення права на перерахунок пенсії, виходячи із розміру заробітної плати 2811 гривень 80 копійок, зазначеної у довідці від 02 червня 2016 року №320;

- скасував рішення управління Пенсійного фонду України в Саратському районі від 06 червня 2016 року №485 про відмову в проведенні перерахунку призначеної позивачу пенсії, відповідно до статті 37-1 Закону України «Про державну службу»;

- зобов'язав відповідача, починаючи з 29 січня 2016 року здійснити перерахунок призначеної пенсії позивачу у розмірі 80 відсотків суми заробітної плати, на яку нараховується єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування працюючої посадової особи місцевого самоврядування відповідної посади та рангу - спеціаліста Михайлівської сільської ради з бухгалтерського обліку та звітності, маючої 13 ранг посадової особи місцевого самоврядування на момент виникнення права на перерахунок пенсії, виходячи із розміру заробітної плати 2811 гривень 80 копійок, зазначеної у довідці від 02 червня 2016 року №320, та виплатити їй, починаючи з 29 січня 2016 року недоотриману пенсію з урахуванням вже виплачених сум пенсії.

Не погоджуючись з постановою суду управління Пенсійного фонду України в Саратському районі Одеської області подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржену постанову та ухвалити нову, якою відмовити у задоволенні адміністративного позову в повному обсязі.

Вимоги апеляційної скарги апелянт обґрунтовує тим, що оскаржена постанова ухвалена з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Так апелянт зазначає, що відповідно до статті 37-1 Закону України від 16.12.1993 № 3723-ХІІ «Про державну службу» умови та порядок перерахунку призначених пенсій державним службовцям визначаються Кабінетом Міністрів України. Але, Кабінетом Міністрів України не приймалися рішення щодо перерахунку призначених державним службовцям пенсій. Постанова Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 № 1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливість проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» не передбачає підвищення пенсій особам, яким вона була призначена відповідно до Закону України від 16.12.1993 № 3723-ХІІ «Про державну службу». Таким чином, апелянт вважає, що підстави для проведення перерахунку призначеної позивачу пенсії відсутні.

Посилається апелянт і на те, що відповідно до пункту 5 розділу 3 «Прикінцеві положення» Закону України від 02.03.2015 № 213-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» у разі неприйняття до 01.06.2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 01.06.2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус судців», «Про статус народного депутата України», «Про Кабінет Міністрів України», «Про судову експертизу», «Про Національний банк України», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про дипломатичну службу», Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України.

Закон щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах прийнятий не був, а тому з 01.06.2015 року були скасовані норми щодо пенсійного забезпечення осіб,- яким пенсії/довічне грошове утримання призначалися відповідно до перелічених вище законів, у зв'язку з чим з 01.06.2015 року пенсії в порядку та на умовах, визначених вищезазначеними законами, не призначаються, раніше призначені пенсії не перераховуються, про що Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області повідомило начальників управлінь Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у м. Одесі, а також у містах та районах листом електронної пошти від 29.05.2015 року № 1201/04.

Звертає увагу апелянт і на те, що 01.05.2016 року втратив чинність Закон України від 16.12.1993 № 3723-ХІІ «Про державну службу».

Необґрунтованою та незаконною вважає апелянт вимогу про проведення перерахунку призначеної позивачу пенсії починаючи з 01.12.2015 року, оскільки така вимога суперечить приписам частини 4 статті 45 Закону України від 09.07.2003 № 1058-ІV «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Апелянт вважає, що суд першої інстанції помилково дійшов висновку, що положення пункту 5 розділу 3 «Прикінцеві положення» Закону України від 02.03.2015 № 213-VІІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» стосуються порядку призначення пенсії державним службовцям у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку призначеної пенсії.

Оскільки принцип незворотності дії законів у часі, на який послався суд першої інстанції, в даному випадку означає, що не може бути скасована раніше призначена на умовах перелічених законів пенсія та не може бути зменшений розмір, призначеної або перерахованої раніше пенсії, апелянт зазначає, що, враховуючи скасування з 01.06.2015 норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно, окрім іншого, до Закону України «Про державну службу», то з 01.06.2016 перерахунок пенсій призначених на умовах зазначеного закону не проводиться.

Вважає апелянт безпідставним і посилання суду першої інстанції на статтю 37-1 Закону України від 16.12.1993 № 3723-ХІІ «Про державну службу», оскільки, зазначена стаття передбачає, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій державним службовцям визначаються Кабінетом Міністрів України. Але, Кабінетом Міністрів України не приймалися рішення щодо перерахунку призначених державним службовцям пенсій, тому підстави для проведення перерахунку призначеної пенсії відсутні.

ОСОБА_1 надала письмові заперечення на апеляційну скаргу, в яких, з посиланням на дотримання судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржену постанову - без змін.

Ухвалюючи постанову про задоволення адміністративного позову суд першої інстанції встановив, що розпорядженням сільського голови Михайлівської сільської ради Саратського району Одеської області від 05 березня 2012 року № 1-к ОСОБА_1 була звільнена з посади спеціаліста Михайлівської сільської ради з бухгалтерського обліку та звітності у зв'язку з виходом на пенсію.

З 06 березня 2012 року відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» позивачу призначена пенсія у розмірі 80 відсотків суми її заробітної плати, що відповідає приписам ч. 7 ст. 21 Закону України № 2493-ІІІ від 07.06.2001 року «Про службу в органах місцевого самоврядування», ст. 33 та ст. 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 року №3723-ХІІ, в редакції чинній на час призначення пенсії.

Також суд першої інстанції встановив, що Постановою Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2015 року № 1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» було підвищено на 25 відсотків посадові оклади керівних працівників, спеціалістів і службовців (крім військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та поліцейських).

В результаті збільшення посадового окладу спеціаліста Михайлівської сільської ради з бухгалтерського обліку та звітності з 01 грудня 2015 року фактично збільшився загальний розмір заробітної плати посадової особи місцевого самоврядування на цій посаді, що підтверджено довідкою від 02 червня 2016 року № 320, виданою Михайлівською сільською радою Саратського району Одеської області (а.с. 14).

Суд першої інстанції встановив, що 02 червня 2016 року ОСОБА_1 звернулась до управління Пенсійного фонду України в Саратському районі із заявою про перерахунок призначеної пенсії, виходячи із розміру заробітної плати, зазначеної у довідці Михайлівської сільської ради Саратського району Одеської області.

Проте рішенням управління Пенсійного фонду України в Саратському районі від 06 червня 2016 року за №485 позивачу відмовлено в проведенні перерахунку пенсії на підставі п. 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів щодо пенсійного забезпечення» від 02 березня 2015 року (а.с.16).

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції зазначив, що Конституційний Суд України неодноразово розглядав проблему, пов'язану з реалізацією права на соціальний захист, неприпустимістю обмеження конституційного права громадян на достатній життєвий рівень, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція та закони України виокремлюють певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, яким пенсія призначається за спеціальними законами, у тому числі і Законом України «Про державну службу». У рішеннях Конституційного Суду України зазначалося, що пільги, компенсації, гарантії є видом соціальної допомоги і необхідною складовою конституційного права на достатній життєвий рівень, тому звуження змісту та обсягу цього права шляхом прийняття нових законів або внесення змін до чинних законів за ст. 22 Конституції України не допускається (рішення Конституційного Суду України від 06 липня 1999 року №8-рп99 від 20 березня 2002 року №5-рп/2002, від 17 березня 2004 року №7-рп/2004, від 01 грудня 2004 року №20-рп 2004).

Також суд першої зазначив, що виходячи з принципу незворотності дії законів у часі, зазначені положення п. 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів щодо пенсійного забезпечення» від 02 березня 2015 року стосуються порядку призначення пенсії державним службовцям у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії, оскільки процедури призначення та перерахунку пенсії різні за змістом і механізмом їх проведення. Тому, скасування порядку нарахування пенсій за спеціальними законами з 01 червня 2015 року та подальше призначення таких пенсій на загальних підставах, не впливає на можливість проведення перерахунку пенсії, призначеної раніше, у відповідності до діючих на час її призначення норм Закону України «Про державну службу».

Оскільки позивач звернулась 02 червня 2016 року до відповідача із заявою про перерахунок пенсії, а не із заявою про призначення пенсії, суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідач повине був керуватися ст. 37-1 Закону України «Про державну службу», в редакції чинній на момент призначення пенсії, а тому відмова відповідача у проведенні перерахунку пенсії є протиправною.

При цьому суд першої інстанції зазначив, що перерахунок пенсії здійснюється виходячи із суми заробітної плати, на яку нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючої посадової особи місцевого самоврядування відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

Оскільки відповідач не надав суду достатніх доказів в обґрунтування правомірності своєї бездіяльності, суд першої інстанції дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню.

Також суд першої інстанції зазначив про необгрунтованість тверджень відповідача в частині того, що позивач не зверталася до УПФУ в Саратському районі Одеської області про проведення перерахунку пенсії з більшого заробітку, що зазначений у довідці Михайлівської сільської ради, оскільки таке твердження спростовано письмовими доказами в справі та прийнятим рішенням, що оскаржується позивачем.

Враховуючи те, що позивач звернулась до суду за захистом порушеного права 29 липня 2016 року, суд першої інстанції дійшов висновку, що перерахунок призначеної пенсії слід здійснити з 29 січня 2016 року, в межах шестимісячного строку, встановленого ст. 99 КАС України для звернення до суду.

Справа розглянута апеляційним судом в порядку письмового провадження відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 197 КАС України.

Заслухавши суддю доповідача, розглянувши та обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга може бути задоволена частково.

Апеляційний суд встановив, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, є пенсіонером, перебуває на пенсійному обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Саратському районі Одеської області, та з 06 березня 2012 року їй призначена пенсія за віком відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» в розмірі 80 відсотків суми її заробітної плати, з якої сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Зазначені обставини сторонами у справі не оспорюються

Також сторонами у справі не оспорюється той факт, що 02 червня 2016 року ОСОБА_1 звернулась до управління Пенсійного фонду України в Саратському районі Одеської області із заявою про перерахунок пенсії у зв'язку з підвищенням розміру заробітної плати працюючим державним службовцям відповідно до Постанови КМУ № 1013 від 09.12.2015 року, додавши до заяви довідку від 02.06.2016 року № 820, яка видана Михайлівської сільською радою Саратського району Одеської області (а.с. 14, 28).

За наслідками розгляду заяви про перерахунок пенсії управління Пенсійного фонду України в Саратському районі Одеської області прийняло рішення № 485 від 06.06.2016 року про відмову, яке вмотивовано відсутністю законодавчо визначених підстав для проведення такого перерахунку з огляду на приписи Закону України від 02.03.2015 року № 213-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення».

Апеляційний суд зазначає, що частиною 7 ст. 21 Закону України № 2493-ІІІ від 07.06.2001 року «Про службу в органах місцевого самоврядування» (в редакції чинній на час призначення позивачу пенсії) встановлено, що пенсійне забезпечення посадових осіб місцевого самоврядування, які мають стаж служби в органах місцевого самоврядування та/або державної служби не менше 10 років, здійснюється у порядку, визначеному законодавством України про державну службу.

16.01.2003 року прийнятий Закон України «Про внесення змін до Закону України «Про державну службу» № 432-IV, який набрав чинності 04.02.2003 року, відповідно до якого Закон України «Про державну службу» 1993 року доповнений ст. 37-1, якою встановлено, що у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв'язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій. Перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

Оскільки Закон України «Про державну службу» 1993 року був доповнений ст. 37-1, Постановою КМУ № 581 від 23.04.2003 року (яка втратила чинність на підставі Постанови КМУ № 622 від 14.09.2016 року) була доповнена пунктом 4 Постанова КМУ № 865 від 31.05.2000 року «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії».

Так пунктом 4 Постанови КМУ № 865 від 31.05.2000 року «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії» було встановлено, що у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям відповідно до рішень Кабінету Міністрів України після набрання чинності Законом України від 16 січня 2003 р. N 432-IV «Про внесення змін до Закону України «Про державну службу» заробітна плата для перерахунку пенсії пенсіонерам, яким пенсія призначена з дня набрання чинності Законом України «Про державну службу», визначається в такому порядку:

1) пенсіонерам, які на момент перерахунку пенсії продовжують працювати на посаді, з якої призначено пенсію, - на підставі поданої довідки про одержувану заробітну плату на момент перерахунку;

2) іншим пенсіонерам - на підставі документів, поданих на час перерахунку, виходячи із сум заробітної плати, яку одержує працюючий державний службовець на відповідній посаді, з якої призначено (перераховано) пенсію, на момент виникнення права на перерахунок. При цьому:

посадовий оклад, надбавки за ранг та вислугу років враховуються в розмірах, установлених Кабінетом Міністрів України на момент виникнення права на перерахунок за відповідною посадою та рангом на момент призначення (перерахунку) пенсії;

надбавки за знання та використання в роботі іноземної мови, за почесне звання "заслужений", за роботу з таємними документами залежно від ступеня таємності інформації, доплата за науковий ступінь кандидата або доктора наук враховуються в розмірах, установлених Кабінетом Міністрів України на момент виникнення права на перерахунок, якщо вони були фактично встановлені особі;

премія та інші надбавки враховуються в середніх розмірах стосовно визначених законодавством таких виплат у відповідному державному органі, з якого особа вийшла на пенсію, на момент виникнення права на перерахунок, якщо вони були фактично їй встановлені.

З 13.12.2005 року стаття 37-1 Закону України «Про державну службу» 1993 року (в редакції Закону № 3108- IV від 17.11.2005 року) передбачала, що у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв'язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій. Перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії. При цьому пункт 4 Постанови КМУ № 865 від 31.05.2000 року змін не зазнав.

З 01.01.2015 року стаття 37-1 Закону України «Про державну службу» 1993 року (в редакції Закону № 76-VІІІ від 28.12.2014 року), встановлювала, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій державним службовцям визначаються Кабінетом Міністрів України. При цьому пунктом 16 розділу ІІ Закону України № 76-VІІІ від 28.12.2014 року Кабінету Міністрів України був наданий місячний строк, з дня набрання чинності цим Законом, забезпечити прийняття нормативно-правових актів, необхідних для реалізації цього Закону.

На виконання пункту 16 розділу ІІ Закону України № 76-VІІІ від 28.12.2014 року Кабінет Міністрів України не приймав Постанови, якою б встановлював умови та порядок перерахунку призначених пенсій державним службовцям відповідно до Закону України «Про державну службу» 1993 року.

10 грудня 2015 року прийнятий Закон України «Про державну службу» № 889-VIII, який в повному обсязі набрав чинності з 01 травня 2016 року, та статтею 90 якого встановлено, що пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до п. 2 розділу ХІ Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про державну службу» № 889-VIII від 10.12.2015 р., визнаний таким, що втратив чинність Закон України «Про державну службу» від 16.12.1993 року, крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 цього розділу. Приписи ст. 37 Закон України «Про державну службу» від 16.12.1993 року стосуються пенсійного забезпечення (права на призначення пенсії), в той час як ст. 37-1 цього закону визначає порядок і умови перерахунку пенсій державних службовців, які встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Стаття 37-1 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 року втратила чинність з 01.05.2016 року.

Постановою КМУ № 1013 від 09.12.2015 року «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів, яка діє з 01.12.2015 року, внесені зміни до Постанови КМУ № 865 від 31.05.2000 року, якими виключений пункт четвертий з Постанови КМУ № 865 від 31.05.2000 року, що передбачав умови та порядок проведення перерахунку пенсій державним службовцям у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям.

З урахуванням зазначених нормативно-правових актів, перерахунок пенсій державним службовцям саме у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям був передбачений з 04.02.2003 року по 01.12.2015 року, оскільки з 01.01.2015 року по 01.12.2015 року Кабінет Міністрів України не прийняв жодної Постанови, якою б були визначені умови та порядок перерахунку пенсії державного службовця.

В період з 01.12.2015 року по 01.05.2016 року Закон України «Про державну службу» 1993 року, в ст. 37-1 закріплював саму можливість проведення перерахунку пенсії, але не визначав ні умов такого перерахунку, ні порядку проведення такого перерахунку.

З 01.05.2016 року пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», який не передбачає для проведення перерахунку пенсії такої умови як «підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям».

Також Постановою КМУ № 1013 від 09.12.2015 року «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів, яка діє з 01.12.2015 року, передбачено збільшення на 25 відсотків (п. 3), посадових окладів державних службовців визначених, окрім іншого, додатком № 55 Постанови КМУ № 268 від 09.03.2006 року «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів».

Оскільки з 01.12.2015 року підвищений розмір заробітної плати працюючим державним службовцям, та саме з цього часу для пенсіонерів, які одержують пенсію державного службовця, відсутня така підстава для перерахунку розміру пенсії як підвищення заробітної плати працюючим державним службовцям, та іншого Кабінетом Міністрів України не встановлено, а з 01.05.2016 року втратила чинність норма Закону, якою задекларовано право на перерахунок пенсії державного службовця, апеляційний суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для перерахунку пенсії позивачу, та про правомірність рішення про відмову у проведенні перерахунку пенсії.

Також апеляційний суд зазначає, що 02 березня 2015 року був прийнятий Закону України № 213-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення», який набрав чинності з 01 квітня 2015 року та п. 5 розділу І якого частина 4 ст. 37 Закону України «Про державну службу» 1993 року, була замінена чотирма частинами, які встановлювали підстави для припинення виплати пенсії державного службовця, підстави для зменшення розміру пенсії яка виплачується, підстави для поновлення виплати пенсії державного службовця, призначеної за Законом України «Про державну службу» 1993 року, на період з 01 квітня по 31 грудня 2015 року.

Також ці зміни встановили максимальний розмір пенсії державного службовця та те, що з 01 січня 2016 року пенсія призначена відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» 1993 року, у період роботи на посадах, які дають право на призначення пенсії в порядку і на умовах, передбачених Законом України «Про державну службу» 1993 року, законами України «Про прокуратуру», «Про наукову і науково-технічну діяльність», виплачується у розмірі, обчисленому відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Таким чином, за відсутності з 01.12.2015 р. умов для проведення перерахунку пенсії державного службовця за Законом України «Про державну службу» 1993 року, враховуючи обчислення та виплату з 01 січня 2016 року відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» пенсій призначених за Законом України «Про державну службу» 1993 року, враховуючи відсутність в Законі України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» такої умови перерахунку пенсії як підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, та втрату чинності з 01.05.2016 року статтею 37-1 Законом України «Про державну службу» 1993 року, апеляційний суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення адміністративного позову, та правомірність дій відповідача та прийнятого ним рішення про відмову у проведенні перерахунку пенсії.

Відхиляє апеляційний суд доводи апелянта щодо відмови у задоволені позовних вимог лише з тих підстав, що позивач просив суд провести перерахунок пенсії, а не зобов'язати пенсійний орган провести такий перерахунок, оскільки частиною 2 статті 11 КАС України, суду надана можливість вийти за межі позовних вимог в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять, що й було вчинено судом першої інстанції.

Таким чином, апеляційний суд дійшов висновку, що суд першої інстанції неправильно застосував норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, у зв'язку з чим, відповідно до п.4 ч. 1 ст. 202 КАС України, апеляційна скарга має бути задоволена частково, оскаржена постанова - скасована та ухвалена нова постанова про відмову у задоволенні адміністративного позову.

Судові витрати понесені апелянтом при сплаті судового збору за подання апеляційної скарги, відшкодуванню не підлягають, оскільки частиною 2 статті 94 КАС України, встановлено, що у разі ухвалення судового рішення на користь суб'єкта владних повноважень, суд присуджує з іншої сторони всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати, пов'язані із залученням свідків та проведенням судових експертиз.

Керуючись ст. 19 Конституції України, ст. 2, 11, 69-71, 195, п. 1 ч. 1 ст. 197, п. 3 ч. 1 ст. 198, п. 4 ч. 1 ст. 202, ст. 207, 211, 212, ч. 5 ст. 254 КАС України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Саратському районі Одеської області задовольнити частково.

Постанову Саратського районного суду Одеської області від 03 жовтня 2016 року скасувати та ухвалити нову постанову.

Відмовити у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Саратському районі Одеської області про визнання протиправною рішення про відмову у проведенні перерахунку пенсії, зобов'язання провести перерахунок пенсії державного службовця

Постанова апеляційного суду набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий: суддя С.Д.Домусчі

суддя М.П.Коваль

суддя О.О.Кравець