Справа № 815/1187/17
Суддя: Андрухів В. В.
Дата ухвалення: 2017-03-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/1187/17
УХВАЛА

02 березня 2017 року м.Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Андрухів В.В., розглянувши матеріали адміністративного позову Територіального управління Державної судової адміністрації України в Одеській області до Управління Південного офісу Держаудитслужби, третя особа - Головне управління Державної казначейської служби України в Одеській області, про визнання дій протиправними, скасування розпорядження, скасування деяких пунктів 1, 2, 5, 7, 9 листа-вимоги, -

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Територіального управління Державної судової адміністрації України в Одеській області до управління Південного офісу Держаудитслужби третя особа - Головне управління Державної казначейської служби України в Одеській області в якому позивач просить:

- визнати протиправним дії щодо складання розпорядження управління Південного офісу Держаудитслужби в Одеській області від 02.02.2017 року № 3 про зупинення операцій з бюджетними коштами Територіального управління Державної судової адміністрації України в Одеській області;

- скасувати розпорядження від 02.02.2017 року № 3 про зупинення операцій з бюджетними коштами Територіального управління Державної судової адміністрації України в Одеській області;

- визнати протиправними дії щодо складання п.п. 1, 2, 5, 7, 9 листа-вимоги Південного офісу Держаудитслужби в Одеській області про усунення порушень № 15-08-23- 14/1284 від 03.02.2017 року;

- скасувати п.п. 1, 2, 5, 7, 9 листа-вимоги Південного офісу Держаудитслужби в Одеській області про усунення порушень № 15-08-23- 14/1284 від 03.02.2017 року.

Як вбачається з автоматизованої системи документообігу суду, в провадженні судді Одеського окружного адміністративного суду Потоцької Н.В. знаходиться адміністративна справа № 815/1151/17 (ухвала про відкриття провадження від 27.02.2017 року) за позовом Територіального управління Державної судової адміністрації України в Одеській області до управління Південного офісу Держаудитслужби третя особа: Головне управління Державної казначейської служби України в Одеській області в якому позивач просить: визнати протиправним дії щодо складання розпорядження управління Південного офісу Держаудитслужби в Одеській області від 02.02.2017 року № 3 про зупинення операцій з бюджетними коштами Територіального управління Державної судової адміністрації України в Одеській області; визнати протиправними дії щодо складання п.п. 1, 2, 5, 7, 9 листа-вимоги Південного офісу Держаудитслужби в Одеській області про усунення порушень № 15-08-23- 14/1284 від 03.02.2017 року.

Тобто у справі № 815/1151/17 позивачем заявлено ті ж самі позовні вимоги до того ж самого відповідача, що і в даній справі в частині вимог про визнання протиправними дій щодо складання розпорядження від 02.02.2017 року № 3 та дій щодо складання п.п. 1, 2, 5, 7, 9 листа-вимоги Південного офісу Держаудитслужби в Одеській області про усунення порушень № 15-08-23- 14/1284 від 03.02.2017 року.

Відповідно п.5 ч.3 ст.108 КАС України, позовна заява повертається позивачеві, якщо у провадженні цього або іншого адміністративного суду є справа про спір між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Таким чином, наявні підстави для повернення позову заявнику з підстав, передбачених п.5 ч.3 ст.108 КАС України, в частині вимог про визнання протиправними дій щодо складання розпорядження від 02.02.2017 року № 3 про зупинення операцій з бюджетними коштами Територіального управління Державної судової адміністрації України в Одеській області та дій щодо складання п.п. 1, 2, 5, 7, 9 листа-вимоги Південного офісу Держаудитслужби в Одеській області про усунення порушень № 15-08-23- 14/1284 від 03.02.2017 року.

За викладених обставин, адміністративний позов Територіального управління Державної судової адміністрації України в Одеській області про визнання протиправними дій відповідача підлягає поверненню заявнику.

В решті позовних вимог адміністративний позов Територіального управління Державної судової адміністрації України в Одеській області не відповідає вимогам ст.106 КАС України з огляду на наступне.

Разом з позовною заявою до суду подано клопотання про відстрочення сплати судового збору до ухвалення рішення по даній справі, в обґрунтування якого позивач зазначив, що у зв'язку з зупиненням операцій з бюджетними коштами та у зв'язку з тим, що на час подачі позовної заяви відсутнє фінансування видатків по КЕКВ 2800 згідно тимчасового кошторису.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950), Рекомендація щодо заходів, які полегшують доступ до правосуддя № R (81)7, прийнята Комітетом міністрів Ради Європи 14 травня 1981 року, та практика Європейського суду з прав людини під час застосування цієї Конвенції не визнають необхідність сплати судових витрат обмеженням права доступу до суду. Разом із тим, ураховуючи положення пункту 1 статті 6 Конвенції та прецедентну практику Європейського суду з прав людини (зокрема, рішення від 19 червня 2001 року у справі "Креуз проти Польщі" (Kreuz v. Poland), сплата судових витрат не повинна перешкоджати доступу до суду, ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди самій суті цього права, та має переслідувати законну мету.

Європейський суд з прав людини у справах "Толстой та Милославський проти Сполученого Королівства" (Tolstoy and Miloslavsky v. the United Kingdom) від 13 липня 1995 року, "Ейрі проти Ірландії" (Airey v. Ireland) від 28 жовтня 1998 року та "Креуз проти Польщі" (Kreuz v. Poland) від 19 червня 2001 року зазначив, що він ніколи не виключав можливості того, що інтереси справедливого здійснення правосуддя можуть виправдовувати накладення фінансових обмежень на доступ особи до суду; що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод про виконання зобов'язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає просто відсутність втручання, але й може вимагати вчинення позитивних дій у різноманітних формах з боку держави; не означає воно й беззастережного права на отримання безкоштовної правової допомоги з боку держави у цивільних спорах і так само це положення не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах. Тобто, вимога сплати зборів цивільними судами у зв'язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду, яке є саме по собі таким, що суперечить пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Відповідно до ч.1 ст.8 Закону України "Про судовий збір", враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі.

У відповідності до ч. 1 ст. 88 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

З наведених норм вбачається, що єдиною підставою для відстрочення, розстрочення, звільнення від сплати судового збору є майновий стан заявника.

Так, на думку суду, відстрочення сплати судового збору може мати місце за наявності виняткових обставин та не суперечити приписам чинного законодавства.

Разом з тим, позивачем не надано до суду доказів на підтвердження обставин, викладених у клопотанні про відстрочення сплати судового збору, а тому підстав для задоволення клопотання про відстрочення сплати судового збору суд не вбачає, у зв'язку з чим у його задоволенні належить відмовити.

Частиною 3 ст.106 КАС України встановлено, зокрема, що до позовної заяви додається документ про сплату судового збору, крім випадків, коли його не належить сплачувати.

Даний позов не відповідає ч.3 ст.106 КАС України, оскільки позивачем не сплачено судовий збір.

Згідно з приписами п.3 ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір", за подання адміністративного позову майнового характеру, який подано суб'єктом владних повноважень, ставка судового збору становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб; за подання адміністративного позову немайнового характеру, який подано суб'єктом владних повноважень, ставка судового збору становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно абзацу 4 статті 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2017 рік", з 1 січня 2017 року встановлено прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць у розмірі 1600 гривень.

Відповідно до абз.2 ч.3 ст.6 Закону України «Про судовий збір», у разі коли в позовній заяві об'єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Таким чином, оскільки позивачем у даному позові заявлено дві вимоги немайнового характеру, позивач має сплатити судовий збір у розмірі 3200 грн.

Відповідно до вимог ч.2 ст.106 КАС України, на підтвердження обставин, якими обґрунтовуються позовні вимоги, позивач надає докази, а в разі неможливості - зазначає докази, які не може самостійно надати, із зазначенням причин неможливості подання таких доказів.

Проте, всупереч вимог вказаної норми позивачем не надано до суду жодного доказу на підтвердження обставин, викладених у позовній заяві, в тому числі й оскаржуваних розпорядження та листа-вимогу.

Відповідно до вимог ч.3 ст.106 КАС України, до позовної заяви додаються її копії та копії всіх документів, що приєднуються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб, крім випадків подання адміністративного позову суб'єктом владних повноважень.

Суд зазначає, що в даному випадку Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Одеській області звернулося з даним позовом як особа, щодо якої проведено ревізію фінансово-господарської діяльності, а не як суб'єкт владних повноважень, і позивач повинен був додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що приєднуються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб., проте всупереч вимог ч.3 ст.106 КАС України відповідних копій не надав.

Адміністративний позов подано та підписано представником Територіального управління Державної судової адміністрації України в Одеській області за довіреністю ОСОБА_1, проте в порушення ч.5 ст. 106 КАС України у позові не зазначено ім'я представника, її поштова адреса, а також номер засобу зв'язку, адреса електронної пошти, якщо такі є.

Вимоги п.3 ч.1 ст.106 КАС України позивачем також не дотримані, оскільки у позовній заяві не зазначено номер засобу зв'язку та адресу електронної пошти відповідача, якщо такі відомі.

Відповідно до ч.1 ст. 108 КАС України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтею 106 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, у якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб їх усунення і встановлюється строк, достатній для усунення недоліків. Копія ухвали про залишення позовної заяви без руху невідкладно надсилається особі, що звернулася із позовною заявою.

У зв'язку з чим позивачу необхідно: надати суду оригінал платіжного документу на підтвердження сплати судового збору; надати докази, на підтвердження обставин, якими обґрунтовуються позовні вимоги; надати оформлену належним чином позовну заяву із зазначенням ім'я представника, його поштової адреси, а також номера засобу зв'язку, адреси електронної пошти, якщо такі є; надати копії позовної заяви з усіма копіями документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів та третіх осіб.

На підставі викладеного, керуючись ч.1, п.5 ч.3 ст.108, ст..165 КАС України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Матеріали адміністративного позову Територіального управління Державної судової адміністрації України в Одеській області до Управління Південного офісу Держаудитслужби, третя особа - Головне управління Державної казначейської служби України в Одеській області, в частині позовних вимог про визнання протиправними дій щодо складання розпорядження управління Південного офісу Держаудитслужби в Одеській області від 02.02.2017 року № 3 про зупинення операцій з бюджетними коштами Територіального управління Державної судової адміністрації України в Одеській області; визнання протиправними дій щодо складання п.п. 1, 2, 5, 7, 9 листа-вимоги Південного офісу Держаудитслужби в Одеській області про усунення порушень № 15-08-23- 14/1284 від 03.02.2017 року - повернути позивачу.

Повернення позову не перешкоджає повторному зверненню до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для його повернення.

Адміністративний позов Територіального управління Державної судової адміністрації України в Одеській області до Управління Південного офісу Держаудитслужби, третя особа - Головне управління Державної казначейської служби України в Одеській області, в частині позовних вимог про скасування розпорядження від 02.02.2017 року № 3 про зупинення операцій з бюджетними коштами Територіального управління Державної судової адміністрації України в Одеській області та скасування п.п. 1, 2, 5, 7, 9 листа-вимоги Південного офісу Держаудитслужби в Одеській області про усунення порушень № 15-08-23- 14/1284 від 03.02.2017 року - залишити без руху.

Повідомити позивача про необхідність виправити зазначені в ухвалі недоліки та сплатити судовий збір (Одержувач УК у м. Одесі/Київський район, р/р 4005, МФО 828011, Банк ГУДКСУ в Одеській області, Код класифікації доходів 22030101, призначення платежу судовий збір), у 5-денний строк з дня отримання копії даної ухвали та роз'яснити, що в іншому випадку позов буде повернутий позивачу.

Апеляційна скарга може бути подана протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали до Одеського апеляційного адміністративного суду через Одеський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає до Одеського апеляційного адміністративного суду.

Суддя: Андрухів В.В.