Справа № 308/13573/15-а
Суддя: Черпіцька Л.Т.
Дата ухвалення: 2017-02-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 лютого 2017 року м. Київ К/800/25635/16

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

Суддів:Черпіцької Л.Т.
Донця О.Є.
Кравцова О.В.

провівши попередній розгляд адміністративної справи за касаційною скаргою ОСОБА_4 на постанову Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області 29.07.2016 та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду 08.09.2016 року у справі № 308/13573/15-а (876/6158/16) за позовом ОСОБА_4 до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про визнання неправомірними дій, зобов'язання здійснити перерахунок та виплату пенсії, стягнення моральної і матеріальної шкоди, -

ВСТАНОВИЛА:

У листопаді 2015 року ОСОБА_4 звернувся в суд з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області, в якому просив визнати неправомірними дії відповідача щодо зменшення розміру його пенсійного забезпечення з березня 2015 року, стягнути з відповідача заборгованість з виплати пенсії за період з березня 2015 року по березень 2016 року в сумі 55200,00 грн, зобов'язати відповідача виконувати норму статті 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» та стягнути з відповідача матеріальну шкоду в розмірі 7500,00 грн та моральну шкоду в розмірі 1025000,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що з березня 2015 року позивачу безпідставно перераховано пенсію, що призвело до значного зменшення її розміру, та в свою чергу, заподіяло матеріальну шкоду у зв'язку з витратами, пов'язаними з участю в судових засіданнях та моральну шкоду.

Постановою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 29 липня 2016 року, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 08 вересня 2016 року, в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

На постанову Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 29 липня 2016 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 08 вересня 2016 року надійшла касаційна скарга ОСОБА_4, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального та процесуального права, ставиться питання про їх скасування та направлення справи на новий розгляд.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що згідно з наказом Державної податкової адміністрації України 14 червня 2006 року № 587-0 «Про відрядження працівників податкової міліції» позивача було відряджено з кадрів податкової міліції Державної податкової адміністрації України в смт. Воловець у зв'язку з обранням його на виборну посаду голови Воловецької районної ради Закарпатської області.

Наказом Державної податкової адміністрації України від 15 лютого 2010 року № 130-О «По особовому складу податкової міліції» підполковника податкової міліції ОСОБА_4 звільнено з податкової міліції у відставку за станом здоров'я з 15 лютого 2010 року.

З 16 лютого 2010 року на підставі подання Державної податкової адміністрації у Закарпатській області від 13 квітня 2010 року № 1 позивачу призначено пенсію по інвалідності відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» та пункту 5 постанови Кабінету Міністрів України від 09 березня 2006 року № 268 «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів», виходячи з грошового забезпечення, яке включало посадовий оклад голови Воловецької районної ради Закарпатської області, оклад за спеціальне звання «підполковник податкової міліції», надбавку за вислугу років та суму додаткових видів грошового забезпечення.

Наказом Державної податкової адміністрації України від 27 квітня 2010 року № 519-О внесено зміни до вказаного вище наказу Державної податкової адміністрації України від 15 лютого 2010 року № 130-О та встановлено позивачу грошове забезпечення для призначення пенсії за посадою завідувача сектором ДПІ у м. Ужгороді, у зв'язку з чим видано довідку про грошове забезпечення від 30 листопада 2010 року № 188/05-о за посадою завідувача сектором ДПІ у м. Ужгороді для призначення позивачу пенсії.

Враховуючи наказ Державної податкової адміністрації України від 27 квітня 2010 року № 519-О з 01 грудня 2010 року відповідачем здійснено перерахунок пенсії позивачу, в результаті чого розмір його пенсії зменшився, однак, виплата пенсії здійснювалась у попередньому розмірі у зв'язку із зверненням останнього з позовом до суду про визнання неправомірними дій Держаної податкової адміністрації України щодо видачі наказу від 27 квітня 2010 року № 519-О та довідки про розмір грошового забезпечення для призначення пенсії від 30 листопада 2010 року № 188/05-о, їх скасування та зобов'язання Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області здійснити нарахування та виплату йому пенсії, виходячи з розмірів заробітної плати голови районної ради (справа № 2а-3614/10).

В межах розгляду адміністративної справи № 2а-3614/10 ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 17 грудня 2010 року вжито заходів забезпечення позову, а саме: зупинено дію наказу Державної податкової адміністрації України від 27 квітня 2010 року № 519-О та довідки про розмір грошового забезпечення для призначення пенсії від 30 листопада 2010 року № 188/05-0 та проведеного перерахунку пенсії Головним управлінням Пенсійного фонду України в Закарпатській області.

В порядку роз'яснення вказаного рішення, Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області постановлено ухвалу від 29 грудня 2010 року, якою визначено, що при подальшій виплаті ОСОБА_4 пенсії органу Пенсійного фонду необхідно керуватись наказом Державної податкової адміністрації України від 15 лютого 2010 року № 130-О, наказом Державної податкової адміністрації у Закарпатській області від 17 лютого 2010 року № 19-О та довідкою Воловецької районної ради про розмір грошового забезпечення.

Постановою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 04 лютого 2011 року позовні вимоги ОСОБА_4 задоволено. Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 17 лютого 2015 року, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 04 червня 2015 року, рішення суду першої інстанції скасовано та прийнято нову постанову, якою відмовлено в задоволенні позову. Постанова суду апеляційної інстанції набрала законної сили з моменту проголошення - 17 лютого 2015 року.

Після набрання законної сили рішенням суду у справі № 2а-3614/10 з 01 березня 2015 року відповідачем приведено у відповідність пенсію позивача шляхом здійснення її перерахунку відповідно до частини другої статті 51 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб».

Не погоджуючись із таким рішенням відповідача позивач і звернувся в суд з даним позовом.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог суди першої та апеляційної інстанцій виходили з того, що перерахунок пенсії позивача здійснений відповідачем правомірно у зв'язку з набранням законної сили рішенням суду та втратою чинності ухвалою суду про забезпечення позову у справі № 2а-3614/10.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України погоджується з висновками судів першої і апеляційної інстанцій виходячи з наступного.

Згідно вимог ч. 3 ст. 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Як вбачається з матеріалів адміністративної справи та встановлено судами попередніх інстанцій наказом Державної податкової адміністрації України від 27 квітня 2010 року № 519-О внесено зміни до наказу Державної податкової адміністрації України від 15 лютого 2010 року № 130-О та встановлено позивачу грошове забезпечення для призначення пенсії за посадою завідувача сектором ДПІ у м. Ужгороді, у зв'язку з чим видано довідку про грошове забезпечення від 30 листопада 2010 року № 188/05-о за посадою завідувача сектором ДПІ у м. Ужгороді для призначення позивачу пенсії. При цьому, правомірність обчислення пенсії позивача, виходячи з розміру грошового забезпечення завідувача сектора ДПІ у м. Ужгороді, як останньої посади, яку він займав до обрання на виборну посаду та подальшого звільнення з податкової міліції, були предметом розгляду в адміністративній справі № 2а-3614/10.

Зважаючи на наведене та враховуючи, що згідно ч. 1 ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, колегія суддів погоджується із висновками судів попередніх інстанцій щодо того, що підставою для обчислення виплати пенсії позивачу у відповідності до вимог ч. 3 ст. 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» є наказ Державної податкової адміністрації України від 27 квітня 2010 року № 519-О, яким внесено зміни до наказу Державної податкової адміністрації України від 15 лютого 2010 року № 130-О та встановлено позивачу грошове забезпечення для призначення пенсії за посадою завідувача сектором ДПІ у м. Ужгороді.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 51 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» перерахунок пенсій, призначених особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей, провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців.

Відповідачем з 01 березня 2015 року здійснено перерахунок пенсії позивача на підставі ч. 2 ст. 51 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» у зв'язку із набрання законної сили Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 17 лютого 2015 року у справі № 2а-3614/10, якою відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 про визнання неправомірними дій Держаної податкової адміністрації України щодо видачі наказу від 27 квітня 2010 року № 519-О та довідки про розмір грошового забезпечення для призначення пенсії від 30 листопада 2010 року № 188/05-о та зобов'язання Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області здійснити нарахування та виплату йому пенсії, виходячи з розмірів заробітної плати голови районної ради та втратою чинності ухвали Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 17 грудня 2010 року у справі № 2а-3614/10, згідно якої було зупинено дію наказу Державної податкової адміністрації України від 27 квітня 2010 року № 519-О та довідки про розмір грошового забезпечення для призначення пенсії від 30 листопада 2010 року № 188/05-0 в порядку заходів забезпечення позову.

Таким чином, відповідач під час визначення розміру пенсійного забезпечення ОСОБА_4 з 01 березня 2015 року у зв'язку із набрання законної сили Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 17 лютого 2015 року у справі № 2а-3614/10 діяв на підставі та в межах повноважень, визначених статтями 43, 51 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб».

За таких обставин судова колегія дійшла висновку, що судами першої та апеляційної інстанції повно і правильно встановлені фактичні обставини справи, характер правовідносин сторін і вірно застосовано до них норми матеріального права.

Згідно із ст. 220 КАС України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Керуючись статтями 220, 220-1, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів Вищого адміністративного суду України, -

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити, а постанову Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області 29.07.2016 та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду 08.09.2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення копії особам, які беруть участь у справі та може бути переглянута в порядку ст.ст. 235-2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: