Справа № 804/7724/16
Суддя: Сидоренко Дмитро Володимирович
Дата ухвалення: 2017-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 лютого 2017 р. Справа № 804/7724/16
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі судді головуючого судді Сидоренко Д.В., при секретарі Шпота Я.С., розглянувши за участю:
представників відповідача - Афанасенко К.В., Єрмакової О.М.,
у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1,
до відповідача Прокуратури Дніпропетровської області,
про визнання незаконним висновку, скасування наказу, поновлення на посаді та зобов'язання вчинити певні дії.
Обставини справи: ОСОБА_5 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом, з урахуванням уточнень, про:
- визнання незаконним висновку службового розслідування (перевірки) від 27.10.2016р., за інформацією викладеною у зверненні ОСОБА_6, щодо можливих неправомірних дій працівника Дніпропетровської місцевої прокуратури №1 юриста 1 класу ОСОБА_1;
- скасування наказу прокурора Дніпропетровської області №1267 від 08.11.2016р. «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» у виді звільнення з займаної посади та з органів прокуратури;
- поновлення на посаді прокурора Дніпропетровської міської прокуратури №1;
- зобов'язання Прокуратуру Дніпропетровської області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу по день поновлення його на посаді;
- визнання недійсним запису про звільнення з посади прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури №1 юриста 1 класу ОСОБА_1, зробити дублікат трудової книжки без запису про звільнення.
В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що висновок про притягнення до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення з займаної посади та з органів прокуратури, є не об'єктивним, без підтверджуючих фіксованих факті, якщо би вони мали місце бути. Також позивач зазначає, що висновок сформовано на підставі пояснень винних осіб у вчиненні кримінального правопорушення та інших поясненнях з яких вбачається їх упередженість.
В судовому засіданні позивач підтримав адміністративний позов в повному обсязі.
Відповідач проти позову заперечував. У запереченнях на адміністративний позов зазначив, зокрема що проведеним службовим розслідуванням встановлені обставини використання позивачем свого статусу працівника прокуратури, а саме неодноразового звернення з неофіційними вимогами до працівників та керівництва Амур-Нижньодніпровського відділення поліції та неодноразові порушення позивачем трудової і виконавської дисципліни, що і стало підставою для притягнення до дисциплінарної відповідальності.
Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, представників відповідача, покази свідка, суд-
Згідно з частиною 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.
Відповідно до п.2 ч.1 ст.17 КАС України компетенція адміністративних судів поширюється на спори з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби.
Пунктом 15 ч.1 ст.3 КАС України передбачено, що публічна служба це діяльність на державних політичних посадах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, дипломатична служба, інша державна служба, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.
ОСОБА_1 обіймав посаду прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури №1, у зв'язку з чим даний спір підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.
Відповідно до наказу виконувача обов'язків прокурора області №244 від 27.09.2016 проведено службове розслідування (перевірку) за інформацією, викладеною у зверненні ОСОБА_6, щодо незаконного (на думку заявниці) проникнення до її житла та нанесення тілесних ушкоджень прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_1
Відповідно до Висновку розслідування ( перевірки) за інформацією викладеною у зверненні ОСОБА_6 щодо ймовірних неправомірних дій працівника прокуратури, комісією встановлено, що 18.09.2016 приблизно о 16.00 годині прокурор Дніпропетровської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_1, перебуваючи у нетверезому стані, спільно з працівником поліції (дані якого заявником не повідомляються) незаконно проник до помешкання ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1. Знаходячись в будинку, ОСОБА_1 спричинив заявниці тілесні ушкодження.
Службовим розслідуванням (перевірки) з'ясовано, що 12.08.2016 під час спільного розпивання алкогольних напоїв ОСОБА_1 у компанії ОСОБА_7, його дружини ОСОБА_8, її подруги ОСОБА_9 між ним та ОСОБА_7 виник конфлікт, в результаті якого ОСОБА_1 спричинено легкі тілесні ушкодження (зі слів ОСОБА_1, у нього під час конфлікту викрадено золотий ланцюжок та хрестик).
У зв'язку з вищезазначеними обставинами ОСОБА_1 до органів поліції із заявою про вчинення відносно нього кримінального правопорушення не звертався.
Разом з тим, у період серпня-вересня 2016 року ОСОБА_1 неодноразово, використовуючи свій статус працівника прокуратури, звертався з неофіційними вимогами до працівників та керівництва Амур-Нижньодніпровського відділення поліції ДВП ГУНП України в Дніпропетровській області, а саме: оперуповноваженого сектору кримінальної поліції ОСОБА_10, т.в.о. начальника СКП ОСОБА_11 та т.в.о. начальника відділення поліції ОСОБА_12 з приводу надання йому допомоги у встановленні місцезнаходження ОСОБА_7, при цьому обіцяючи працівникам поліції, що із заявою про вчинення відносно нього кримінального правопорушення звернеться після встановлення місцеперебування ОСОБА_7
Так, 18 вересня 2016 року близько 16 години прокурор Дніпропетровської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_1, перебуваючи у стані алкогольного сп'яніння, прибув до домоволодіння ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1. Разом з ним, за усною вказівкою ОСОБА_1, до вказаної адреси також прибув оперуповноважений сектору кримінальної поліції Амур-Нижньодніпровського відділення поліції ДВП ГУНП України в Дніпропетровській області ОСОБА_10, який у цей час перебував на чергуванні у відділенні поліції.
Метою їх візиту було доставлення ОСОБА_7, який проживає за вищезазначеною адресою, до АНД відділення поліції у зв'язку з конфліктом, який відбувся 12.08.2016.
Перебуваючи біля вхідних дверей помешкання ОСОБА_7, ОСОБА_1, намагаючись проникнути до приміщення домоволодіння, застосував фізичну силу до ОСОБА_6 та проник до житла. Запобігаючи подальшому розвитку конфлікту, оперуповноважений ОСОБА_10 відтягнув від ОСОБА_6 та вивів на двір ОСОБА_1, який продовжував лаятися, намагаючись учинити бійку.
Після закінчення вказаного конфлікту, працівниками патрульної поліції, які прибули на виклик ОСОБА_6, було доставлено ОСОБА_7 до відділення АНД ВП для подальшого з'ясування обставин події. ОСОБА_1, у зв'язку з перебуванням у стані алкогольного сп'яніння, до відділення поліції не поїхав, запевнивши ОСОБА_10, що звернеться з заявою про скоєння злочину відносно нього 12.08.2016, наступного дня.
На час проведення службового розслідування (перевірки) ОСОБА_1 з приводу конфлікту, який відбувся між ним та ОСОБА_7 12.08.2016, до органів поліції із заявою не звертався.
Також службовим розслідуванням (перевіркою) встановлено, що 16.09.2016 АНД районним судом м. Дніпропетровська, у зв'язку з неявкою прокурора ОСОБА_1, були відкладені судові засідання. При цьому, відповідно до даних Дніпропетровської місцевої прокуратури №1, ОСОБА_1 на своєму робочому місці не перебував, про причини своєї відсутності у суді та на роботі керівництво або працівників прокуратури не повідомляв.
Після повернення ОСОБА_1 на роботу працівниками місцевої прокуратури, у складі комісії, складено акт, яким зафіксовано у нього ознаки алкогольного сп'яніння. Відсутність ОСОБА_1 на робочому місці та у суді також було зафіксовано 12.03.2016 (пояснення ОСОБА_1 та працівників прокуратури) та 29.09.2016 (акт про відсутність працівника на робочому місці).
Крім того, службовим розслідуванням з'ясовано, що ОСОБА_1 всупереч вимогам пунктів 15, 18 Кодексу професійної етики та поведінки працівника прокуратури неодноразово, у позаслужбовий час, з'являвся у громадських місцях у стані алкогольного сп'яніння, розпивав алкогольні напої у компаніях осіб із сумнівною репутацією у тому числі раніше судимих.
Службовим розслідуванням також встановлено, що ОСОБА_1 всупереч вимогам пунктів 15, 18 Кодексу професійної етики та поведінки працівника прокуратури на роботі та поза нею систематично допускав порушення загальноприйнятих норм моралі, які шкодять його репутації та авторитету прокуратури.
Під час проведення службового розслідування (перевірки) виявлено обставини, що можуть свідчити про вчинення ОСОБА_1 кримінального правопорушення щодо ОСОБА_6, а саме спричинення останній тілесних ушкоджень.
Дослідивши обставини події, відібравши пояснення від посадових осіб прокуратури, поліції, позивача та інших осіб, а саме: ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 комісія дійшла висновку, що інформація, викладена у зверненні ОСОБА_6 щодо неетичної поведінки прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_1 знайшла своє підтвердження.
Разом з тим, у висновку зазначено, що взяти до уваги, що службовим розслідуванням виявлено факти неодноразового порушення прокурорської етики прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_23 в зв'язку з чим він заслуговує на притягнення до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення із займаної посади та з органів прокуратури.
За результатами службового розслідування (перевірки) стосовно дій ОСОБА_1 27.10.2016 прокурором Дніпропетровської області Матвійчуком В.В. затверджено відповідний висновок.
Також до матеріалів справи залучені усі належним чином посвідчені копії звернення, пояснень, висновків спеціаліста судово-медичних експертів, актів, журналів судових засідань, рапортів, які досліджувалися під час проведення службового розслідування.
Статус прокурорів визначає Закон України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року №1697-VII (далі - Закон №1697).
Відповідно до п.19 ч.1 ст.15 Закону №1697 прокурором органу прокуратури є прокурор місцевої прокуратури.
Згідно з ч.2 ст.15 Закону №1697 прокурори в України мають єдиний статус незалежно від місця прокуратури в системі прокуратури України чи адміністративної посади, яку прокурор обіймає у прокуратурі.
Загальні права та обов'язки прокурора визначені ст.19 Закону №1697, частиною 4 якої встановлено, що Прокурор зобов'язаний:
1) виявляти повагу до осіб під час здійснення своїх повноважень;
2) не розголошувати відомості, які становлять таємницю, що охороняється законом;
3) діяти лише на підставі, в межах та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;
4) додержуватися правил прокурорської етики, зокрема не допускати поведінки, яка дискредитує його як представника прокуратури та може зашкодити авторитету прокуратури.
Пунктом 2 розділу ХІІ «Прикінцеві положення» Закону №1697 (в редакції чинній на дату прийняття оскаржуваного рішення) визначено, що до затвердження всеукраїнською конференцією працівників прокуратури Кодексу професійної етики та поведінки працівників прокуратури застосовуються положення Кодексу професійної етики та поведінки працівників прокуратури, схваленого всеукраїнською конференцією працівників прокуратури 28 листопада 2012 року та затвердженого наказом Генерального прокурора України від 28 листопада 2012 року № 123.
Кодекс професійної етики та поведінки працівників прокуратури затверджений наказом Генерального прокурора України від 28 листопада 2012 року №123 та введений в дію з 01 грудня 2012 року (далі - Кодекс).
Пунктом 2 наказу Генерального прокурора України від 28 листопада 2012 року № 123 на прокурорсько-слідчих працівників органів прокуратури України покладено обов'язок при виконанні своїх службових обов'язків та поза службою неухильно додержуватися вимог Кодексу.
Згідно з положеннями ст.1 Кодексу його завданнями є: забезпечення ефективного здійснення працівниками прокуратури своїх професійних обов'язків на підставі додержання принципів верховенства права, законності, суспільної моралі та високої культури; підвищення авторитету органів прокуратури та сприяння зміцненню довіри громадян до них; створення умов для розвитку у працівників прокуратури почуття справедливості, відповідальності, відданості справі, додержання загальнолюдських моральних цінностей, запобігання проявам корупції; формування принципової морально-правової позиції у взаєминах з колегами по службі та керівництвом.
Відповідно до ст.2 Кодексу його дія поширюється на всіх працівників органів прокуратури. Вимоги Кодексу є обов'язковими з моменту призначення на посаду та ознайомлення з його положеннями, про що робиться письмовий запис в особовій справі працівника прокуратури.
Статтею 18 Кодексу встановлено, що працівник прокуратури не має права використовувати своє службове становище в особистих інтересах або в інтересах інших осіб.
У разі явного порушення закону, очевидцем якого став працівник прокуратури, він вживає усіх можливих передбачених законодавством заходів для припинення протиправних дій та притягнення винних осіб до відповідальності.
Працівнику прокуратури слід уникати особистих зв'язків, фінансових і ділових взаємовідносин, що можуть вплинути на неупередженість і об'єктивність виконання професійних обов'язків, скомпрометувати високе звання працівника прокуратури, не допускати дій, висловлювань і поведінки, які можуть зашкодити його репутації та авторитету прокуратури, викликати негативний громадський резонанс.
Поза службою поводити себе коректно і пристойно. При з'ясуванні будь-яких обставин з представниками правоохоронних і контролюючих органів не використовувати свій службовий статус, у тому числі посвідчення працівника прокуратури, з метою ухилення від відповідальності.
Наслідки порушення вимог Кодексу визначені ст.30 цього Кодексу. Відповідно до Закону України «Про прокуратуру» працівники прокуратури зобов'язані неухильно дотримуватися вимог цього Кодексу. Їх порушення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Відповідно до п. 2.1 наказу Генерального прокурора України «Про організацію роботи з питань внутрішньої безпеки в органах прокуратури України» від 22 вересня 2014 року №17гн до ганебних вчинків, скоєних прокурорами чи слідчими, відносити кримінальні, корупційні правопорушення, керування транспортними засобами у стані алкогольного чи наркотичного сп'яніння або відмову від проходження огляду з метою виявлення стану сп'яніння, порушення Присяги працівника прокуратури і Кодексу професійної етики та поведінки працівників прокуратури, які дискредитують їх як працівників прокуратури та шкодять авторитету органів прокуратури.
Відтак, суд зазначає, що позивач зобов'язаний був виконувати обов'язки, визначені Законом №1697, неухильно дотримуватися Присяги працівника прокуратури України та Кодексу професійної етики та поведінки працівників прокуратури.
Підстави для притягнення прокурора до дисциплінарної відповідальності визначені ст.43 Закону № 1697.
Згідно з ч.1 ст.43 Закону №1697 прокурора може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності у порядку дисциплінарного провадження з таких підстав: 1) невиконання чи неналежне виконання службових обов'язків; 2) необґрунтоване зволікання з розглядом звернення; 3) розголошення таємниці, що охороняється законом, яка стала відомою прокуророві під час виконання повноважень; 4) порушення встановленого законом порядку подання декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру; 5) вчинення дій, що порочать звання прокурора і можуть викликати сумнів у його об'єктивності, неупередженості та незалежності, у чесності та непідкупності органів прокуратури; 6) систематичне (два і більше разів протягом одного року) або одноразове грубе порушення правил прокурорської етики; 7) порушення правил внутрішнього службового розпорядку; 8) втручання чи будь-який інший вплив прокурора у випадках чи порядку, не передбачених законодавством, у службову діяльність іншого прокурора, службових, посадових осіб чи суддів, у тому числі шляхом публічних висловлювань стосовно їх рішень, дій чи бездіяльності, за відсутності при цьому ознак адміністративного чи кримінального правопорушення; 9) публічне висловлювання, яке є порушенням презумпції невинуватості.
Отже, в силу приписів п.п.6-7 ч.1 ст.43 Закону №1697 систематичне (два і більше разів протягом одного року) або одноразове грубе порушення правил прокурорської етики та порушення правил внутрішнього службового розпорядку, є підставами для притягнення прокурора до дисциплінарної відповідальності.
Дисциплінарний статут прокуратури України затверджений постановою Верховної Ради України від 06 листопада 1991 року №1796-ХІІ (далі - Дисциплінарний статут).
Статтею 1 Дисциплінарного статуту визначено, що важливою передумовою успішного виконання покладених на прокуратуру функцій є компетентність та особиста дисципліна прокурорів і слідчих прокуратури.
Відповідно до ст.2 Дисциплінарного статуту працівники прокуратури повинні мати високі моральні якості, бути принциповими і непримиренними до порушень законів, поєднувати виконання своїх професійних обов'язків з громадянською мужністю, справедливістю та непідкупністю. Вони повинні особисто суворо додержувати вимог закону, виявляти ініціативу в роботі, підвищувати її якість та ефективність і сприяти своєю діяльністю утвердженню верховенства закону, забезпеченню демократії, формуванню правосвідомості громадян, поваги до законів, норм та правил суспільного життя.
Будь-які порушення прокурорсько-слідчими працівниками законності та службової дисципліни підривають авторитет прокуратури, завдають шкоди інтересам держави та суспільства.
Статтею 3 Дисциплінарного статуту визначено, що цей Статут встановлює порядок притягнення до дисциплінарної відповідальності прокурорсько-слідчих працівників.
Відповідно до ч.1 ст.8 Дисциплінарного статуту дисциплінарні стягнення щодо прокурорсько-слідчих працівників застосовуються за невиконання чи неналежне виконання службових обов'язків або за проступок, який порочить його як працівника прокуратури.
Згідно з положеннями ст.9 Дисциплінарного статуту дисциплінарними стягненнями є: 1) догана; 2) пониження в класному чині; 3) пониження в посаді; 4) позбавлення нагрудного знаку «Почесний працівник прокуратури України»; 5) звільнення; 6) звільнення з позбавленням класного чину.
Абзацом 1 ч.3 ст.10 Дисциплінарного статуту встановлено, що прокурори областей мають право застосовувати такі дисциплінарні стягнення: догану, пониження в посаді, звільнення, крім пониження на посаді і звільнення працівників, які призначаються Генеральним прокурором України.
Статтею 11 Дисциплінарного статуту встановлено, що дисциплінарне стягнення має відповідати ступеню вини та тяжкості проступку. Прокурор, який вирішує питання про накладення стягнення, повинен особисто з'ясувати обставини проступку та одержати письмове пояснення від особи, яка його вчинила. В разі необхідності може бути призначено службову перевірку.
З метою виявлення причин та умов, що сприяли вчиненню корупційного правопорушення, або невиконання вимог Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції» за поданням спеціально уповноваженого суб'єкта у сфері протидії корупції за рішенням керівника особи, яка вчинила таке правопорушення, проводиться службове розслідування відповідно до порядку проведення службового розслідування в органах прокуратури України.
Інструкція про порядок проведення службових розслідувань та службових перевірок в органах прокуратури України затверджена наказом Генерального прокурора України від 06 березня 2012 року № 20 із змінами, внесеними наказом Генерального прокурора України від 13 березня 2013 року № 98 (далі - Інструкція).
Відповідно до пп.1.1 п.1 Інструкції службові розслідування проводяться у всіх випадках скоєння прокурорсько-слідчими працівниками корупційних кримінальних правопорушень, інших ганебних вчинків, вчинення ними або за їх участі дорожньо-транспортних пригод з тяжкими наслідками, порушення вимог щодо інформаційної безпеки, втрати службових документів, зброї та її застосування, за фактами здійснення неправомірного втручання у службову діяльність, посягань на життя, здоров'я прокурорів і слідчих, а також у випадках їх загибелі.
Згідно з пп.1.3 п.1 Інструкції службові перевірки можуть проводитися за іншими фактами недотримання працівника прокуратури, а також порушень виконавської дисципліни, вчинення дисциплінарних проступків, адміністративних правопорушень, не пов'язаних з корупційними діяннями та ганебними вчинками.
Відповідно до ст.12 Дисциплінарного статуту дисциплінарне стягнення застосовується протягом одного місяця з дня виявлення проступку, не враховуючи часу службової перевірки, тимчасової непрацездатності працівника та перебування його у відпустці, але не пізніше одного року з дня вчинення проступку. Строк проведення службової перевірки не може перевищувати двох місяців. За один і той самий проступок може бути накладене тільки одне дисциплінарне стягнення.
Відповідно до ст.13 Дисциплінарного статуту про накладення дисциплінарного стягнення видається наказ прокурора, який оголошується працівнику під розписку. Копія наказу додається до особової справи.
З урахуванням з'ясованих обставин, на підставі п.6, п.7 ч. 1 ст. 43 Закону України «Про прокуратуру», п.п.5 п.5.1 Перехідних положень Закону України «Про прокуратуру», ч.1 ст.8, п.5 ст.9, ст.ст. 10, 11 Дисциплінарного статуту прокуратури України, наказом Прокуратури Дніпропетровської області №1267к від 08.11.2016р. «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності», за систематичне грубе порушення правил прокурорської етики та порушення правил внутрішнього службового розпорядку прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури №1 юриста 1 класу ОСОБА_1 звільнено із займаної посади та з органів прокуратури.
Як зазначалося вище, за результатами службового розслідування (перевірки) знайшла своє підтвердження інформація щодо неетичної поведінки прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_1
Разом з тим, безпідставними є посилання позивача на відсутність у матеріалах службового розслідування (перевірки) пояснень ОСОБА_26 та ОСОБА_27 щодо обставин події, що відбулась за його участю 12.08.2016, висновку спеціаліста судово-медичного експерта №3153 від 17.08.2016 про спричинення йому легких тілесних ушкоджень та необхідність опитування його дружини ОСОБА_28, оскільки зазначені пояснення та висновок містяться у матеріалах службового розслідування (перевірки), а будь-яких даних, які свідчили б про необхідність опитування дружини ОСОБА_29, позивачем не повідомлялися у поясненнях наданих під час проведення службового розслідування (перевірки).
Також позивачем не надано жодних належних та допустимих доказів звернення до СВ АНД ВП ДВП ГУ НП в Дніпропетровській області із заявою про злочин та наявності обставин бездіяльності правоохоронного органу щодо внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відповідних відомостей.
Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, зокрема, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо.
З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що оскаржуваний наказ №1267к від 08.11.2016р., прийнятий відповідачем в порядку, у межах та спосіб, встановлений законом, а тому відсутні підстави для задоволення адміністративного позову в частині позовних вимог про скасування наказу прокурора Дніпропетровської області №1267 від 08.11.2016р. «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» у виді звільнення з займаної посади та з органів прокуратури; поновлення на посаді прокурора Дніпропетровської міської прокуратури №1; зобов'язання Прокуратуру Дніпропетровської області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу по день поновлення його на посаді та визнання недійсним запису про звільнення з посади прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури №1 юриста 1 класу ОСОБА_1, зробити дублікат трудової книжки без запису про звільнення.
Стосовно вимоги позивача визнати незаконним висновок службового розслідування (перевірки) від 27.10.2016 за інформацією, викладеною у зверненні ОСОБА_6, щодо можливих неправомірних дій працівника Дніпропетровської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_1, суд зазначає наступне.
Розділом 8 Інструкції визначено перелік питань, які підлягають з'ясуванню під час проведення службового розслідування.
Так, зокрема, обставини, події, у зв'язку з якою проводиться службове розслідування (перевірка), час, місце, спосіб, наслідки тощо. Правомірність дій працівників прокуратури, що призвели, до події чи безпосередньо передували їй. Наявність чи відсутність у діянні або бездіяльності працівника прокуратури ознак кримінального, корупційного правопорушення, інших ганебних вчинків, порушень Присяги працівника прокуратури і Кодексу професійної етики та поведінки працівників прокуратури, які дискредитують їх як працівників прокуратури та шкодять авторитету органів прокуратури, їх мотиви. Обставини, що пом'якшують або обтяжують ступінь і характер відповідальності працівника прокуратури чи знімають безпідставні звинувачення або підозру у скоєнні порушення. Характеристика особи, що вчинила порушення (ставлення до виконання службових обов'язків, поведінка до вчинення порушення тощо), з додержанням вимог Закону України «Про захист персональних даних». Причини та умови, що сприяли вчиненню порушення, роль безпосереднього керівника особи, щодо якої проводиться службове розслідування (перевірка), інших посадових осіб у недопущенні порушення. Обставини зарахування в органи прокуратури працівників, які припустилися порушень, обґрунтованість переміщення, просування по службі, застосування заохочень і дисциплінарних стягнень. Характер і розмір завданих порушенням матеріальних збитків, а також можливість їх відшкодування. Обґрунтованість та відповідність ступеню вини і тяжкості проступку прийнятого відповідними компетентними органами рішення за фактом події.
Розділом 2 Інструкції передбачені підстави для проведення службового розслідування (перевірки).
Зокрема, відповідно до п.п 2.1.11 та п.п 2.1.12 підставами для проведення службового розслідування (перевірки) можуть бути: невиконання або неналежне виконання працівниками прокуратури своїх службових обов'язків, що призвело до порушення законних прав і свобод громадян та інтересів держави; інші грубі порушення закону, трудової та виконавської дисципліни, Присяги працівника прокуратури і Кодексу професійної етики та поведінки працівників прокуратури, які дискредитують їх як працівників прокуратури та шкодять авторитету органів прокуратури.
Відповідно п.3.4. Інструкції про призначення службового розслідування (перевірки) уповноваженим керівником органів прокуратури видається розпорядження, в якому зазначається склад комісії (голова та члени), підстава, мета та строки його проведення, прізвище, ім'я, по-батькові особи, щодо якої проводиться розслідування та її посада.
Згідно з матеріалами справи, підставами для проведення службового розслідування було звернення ОСОБА_6 щодо можливих неправомірних дій працівника Дніпропетровської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_1 та наказ виконувача обов'язків прокурора Дніпропетровської області №244 від 27.09.2016.
Тобто, у даному випадку були всі необхідні підстави для призначення службового розслідування (перевірки) передбачені Інструкцією.
Згідно п.п 10.1 Інструкції результати службового розслідування (перевірки) оформляються висновком, який складається із вступної, описової та резолютивної частин.
Відповідно до п.п 10.6. висновок службового розслідування (перевірки) підписується головою та членами комісії, затверджується керівником органу прокуратури, який його призначив.
Згідно п.п 11.1 за результатом службового розслідування (перевірки) працівники прокуратури можуть бути притягнуті до встановленої законом відповідальності, у тому числі з урахуванням пропозицій, викладених у висновку службового розслідування (перевірки).
Всі вимоги зазначеного законодавства свідчать про те, що працівники прокуратури, які входять в склад комісії щодо проведення службового розслідування відносно інших працівників прокуратури для встановлення порушень Закону України "Про прокуратуру", правил прокурорської етики та поведінки працівника прокуратури мають право складати та затверджувати висновки за результатами службового розслідування (перевірки) та діють відповідно до вимог чинного законодавства.
Позивач на власний розсуд визначає, чи порушені його права рішеннями, дією або бездіяльністю суб'єкта владних повноважень. Проте ці рішення, дії або бездіяльність повинні бути такими, які породжують, змінюють або припиняють права та обов'язки у сфері публічно-правових відносин.
Відповідно до вимог ст.17 КАС України предметом розгляду по суті в порядку адміністративного судочинства є не будь-які рішення, дії або бездіяльність суб'єкта владних повноважень, а лише ті, що породжують права та обов'язки учасників спірних відносин.
З аналізу вищезазначених правових норм та обставин справи, суд приходить до висновку, що висновок службового розслідування (перевірки) від 27.10.2016р., за інформацією викладеною у зверненні ОСОБА_6, щодо можливих неправомірних дій працівника Дніпропетровської місцевої прокуратури №1 юриста 1 класу ОСОБА_1, є результатом етапом реалізації наданої суб'єкту владних повноважень компетенції та не є рішенням (актом індивідуальної дії) у розумінні Кодексу адміністративного судочинства, а лише носієм інформації встановленої під час перевірки, та не порушує права позивача.
Виходячи із загальних засад адміністративного судочинства задоволенню підлягають ті вимоги, які фактично відновлюють порушене право особи у взаємовідносинах з суб'єктом владних повноважень.
Отже, діяльність відповідача по складанню висновку та формування його змісту не може порушувати права і або охоронювані законом інтереси особи в публічно-правових відносинах, отже адміністративний позов в цій частині також не підлягає до задоволення.
Вступну та резолютивну частину постанови проголошено у судовому засіданні 17.02.2017р.
У повному обсязі постанову складено 22.02.2017р.
На підставі викладеного, керуючись статтями 159-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд-
В задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.
Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Дніпропетровський окружний адміністративний суд з одночасним направленням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі складення постанови у повному обсязі, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна, скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

У разі якщо справа розглядалась судом за місцезнаходженням суб'єкта владних повноважень і він не був присутній у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, але його було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо у суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Д.В. Сидоренко