Справа № 2-а-622/10
Суддя: Токар Н. В.
Дата ухвалення: 2010-10-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2010 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

Головуючої судді Токар Н.В.,

при секретарі Хоменко Н.Ю.,

за участю позивача ОСОБА_1,

за участю відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Павлограді Дніпропетровської області цивільну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Інспектора ДПС Павлоградського ВДАІ УМВС України в Дніпропетровській області сержанта міліції ОСОБА_2 про визнання дій неправомірними, про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, суд-

ВСТАНОВИВ:

У червні 2010 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача, в якому просив поновити строк звернення до суду, ухвалити рішення, яким визнати дії інспектора неправомірними; скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення серії АЕ №235792 від 29 травня 2010 року, складену сержантом міліції ОСОБА_2 про притягнення його до адміністративної відповідальності та накладенню адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 430 грн.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказав на те, що постановою по справі про адміністративне правопорушення від 29 травня 2010 року його було визнано винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП та до нього було застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 430 гривень, з тих підстав, що 29 травня 2010 року приблизно о 10 годині 20 хвилин, він, керуючи автомобілем ВАЗ 21053, державний номерний знак НОМЕР_1, на перехресті вулиць Дніпровська та Новоселівська в м.Павлограді Дніпропетровської області, проїхав перехрестя на ввімкнений жовтий сигнал світлофору, а інспектором ДАІ, було складено протокол про порушення пункту 8.7.3 «г» Правил дорожнього руху України. 02 червня 2010 року він звернувся до Начальника Павлоградського ВДПС ДАІ УМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_3 зі скаргою та проханнями розібратися с зазначеною подією та не ігнорувати свідчення свідків, пояснювальні записки яких були додані до скарги. 22 червня 2010 року він отримав від начальника Павлоградського ВДПС ДАІ УМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_3 відповідь на скаргу. У відповіді начальника було зазначено, що складений протокол №264048 та постанова АЕ№235792 є правомірними, і постанова АЕ№235792 була залишена без змін, у звязку з чим, він вимушений звернутись до суду.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримав заявлені позовні вимоги, просив позов задовольнити, посилаючись на підстави, зазначені в позовній заяві.

Відповідач - інспектор ДПС Павлоградського ВДАІ УМВС України в Дніпропетровській області сержант міліції ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, заперечував проти їх задоволення, пояснивши суду, що його дії при складанні протоколу про адміністративне правопорушення серії АЕ №264048 від 29 травня 2010 року та винесенні постанови по справі про адміністративне правопорушення серії АЕ №235792 від 29 травня 2010 року, здійснювалися в межах наданих повноважень та цілком відповідають чинному законодавству. У звязку з чим, просив відмовити в задоволенні позовних вимог.

Суд, вислухавши позивача, відповідача, свідків, зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, яким сторони обґрунтовували свої позиції по справі, вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають за наступних підстав.

Як встановлено в судовому засіданні, згідно копії постанови по справі про адміністративне правопорушення серії АЕ №235792 від 29 травня 2010 року (арк.с.7), постановленою інспектором ДПС Павлоградського ВДАІ УМВС України в Дніпропетровській області сержантом міліції ОСОБА_2, 26 травня 2010 року о 10 годині 20 хвилин, водій ОСОБА_1, керуючи автомобілем НОМЕР_2, який належить ОСОБА_4 (арк.с.9), проїхав перехрестя вул.Дніпровська та вул.Новоселівська в м.Павлограді Дніпропетровської області, на заборонений жовтий сигнал світлофору, чим допустив порушення пункту 8.7.3 «г» Правил дорожнього руху України, що підтверджується і протоколом про адміністративне правопорушення (арк.с.11).

Згідно ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь- які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Крім того, відповідно до вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП, провадження у справах про адміністративні правопорушення має забезпечувати повне, всебічне й обєктивне зясування всіх обставин справи.

Встановлено, що після зупинки транспортного засобу «ВАЗ 21053» державний номерний знак НОМЕР_1, який належить ОСОБА_4 (арк.с.9), інспектор ДПС Павлоградського ВДАІ УМВС України в Дніпропетровській області сержант міліції ОСОБА_2, згідно з вимогами «Інструкції з діяльності підрозділів ДПС ДАІ МВС України», відрекомендувався, назвавши свою посаду, спеціальне звання, а також прізвище, ім'я та по-батькові. Після цього, водію ОСОБА_1 було пояснено, що причиною зупинки транспортного засобу стало порушення ПДР: проїзд перехрестя на заборонений жовтий сигнал світлофору. Водію було запропоновано дати пояснення з цього приводу та запрошено пройти до патрульного автомобіля для складання протоколу про адміністративне правопорушення. Водій ОСОБА_1 провину не визнав, про що власноручно зробив запис у протоколі про адміністративне правопорушення.

Згідно ч.2 ст.71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач, в судовому засіданні, посилаючись на правомірність своїх дій, посилався на те, що по викладеному факту, була проведена службова перевірка, згідно висновку, дії співробітників ДАІ, визнані правомірними, адміністративний протокол за ч.2 ст.122 КУпАП складено обґрунтовано, тому, згідно частини 1 статті 293 КУпАП, постанову по справі про адміністративне правопорушення, залишено без змін (арк.с.16).

Отже, посилання позивача на те, що факт вчинення правопорушення не підтверджено доказами є необгрунтованими, оскільки в матеріалах справи містяться докази, передбачені ст.251 КУпАП - протокол про адміністративне правопорушення, постанова про притягнення до адміністративної відповідальності та інші.

Свідок ОСОБА_5 допитаний в судовому засіданні суду пояснив, що 29 травня 2010 року він ніс службу з ОСОБА_2 в м.Павлограді Дніпропетровської області, а саме по вул.Дніпровській у м.Павлограді. Його напарник - ОСОБА_2, приблизно в 10 годин 20 хвилин зупинив автомобіль ВАЗ 21053, державний номерний знак НОМЕР_1 по вул.Дніпровській у м.Павлограді Дніпропетровської області під керуванням водія ОСОБА_1, який здійснив проїзд на заборонений жовтий сигнал світлофора на перехресті вулиць Дніпровська та Новоселівська м.Павлограда, після чого склав протокол про адміністративне правопорушення та виніс постанову, відносно якої наклав штраф на позивача у сумі 430 грн.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_6 показав, що був свідком того, коли в кінці травня 2010 року позивач, керуючи автомобілем ВАЗ синього кольору, проїхав перехрестя вулиць Дніпровська та Новоселівська м.Павлограда Дніпропетровської області на заборонений жовтий сигнал світлофора, в той час, коли він брав консультацію у працівника ДАІ з приводу реєстрації транспортного засобу - мопеду.

З урахуванням наведеного, у суду немає підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів, повідомлених свідками ОСОБА_5, ОСОБА_6 Даних про їхню заінтересованість в результаті розгляду справи відсутні, їх показання обєктивно підтверджуються зібраними у справі доказами.

Крім того, в порушення вимог ч.2 ст.106 КАС України, позивачем не надано доказів на підтвердження обставин, якими обґрунтовуються позовні вимоги, зокрема на підтвердження факту відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_4 пояснив, що 29 травня 2010 року приблизно 10 годин 20 хвилин його син керував автомобілем ВАЗ 21053, державний номерний знак НОМЕР_1 по вул.Дніпровська м.Павлограда Дніпропетровської області в сторону Будбази, в автомобілі знаходився він, його дружина та онука. Приблизно в цей час, вони були зупинені інспектором ІДПС ВДАІ за 180 метрів від перехрестя вулиць Дніпровська та Новоселівська м.Павлограда Дніпропетровської області. Машину зупиняв не відповідач, а інший інспектор, а відповідач - склав протокол та постанову. Як зясувалось, причиною зупинення, стало порушення вимог пункту 8.7.3 (г) Правил дорожнього руху України, а саме, проїзд на заборонений жовтий сигнал світлофора на перехресті вулиць Дніпровська та Новоселівська м.Павлограда. Проте, зазначеного порушення не було, оскільки перехрестя вони проїхали на зелений сигнал світлофора.

Проте, суд критично відноситься до таких свідчень, оскільки вказаний свідок ОСОБА_4 має свою заінтересованість в результаті розгляду справи, і є позивачу батьком.

Таким чином, зазначених обставин не порушення вимог пункту 8.7.3 (г) Правил дорожнього руху України позивач ОСОБА_1 не довів, чим не виконав вимоги ст.69-70 КАС України, відповідно до якої кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень.

Отже, зі змісту ч.2 ст.122 КУпАП вбачається, що в разі порушення водіями транспортних засобів правил проїзду на заборонений сигнал світлофора, на особу накладається адміністративне стягнення.

Таким чином, інших обставин, на яких, відповідно до норм ч.І ст.71 КАС України ґрунтуються вимоги позивача, на підтвердження протиправності дій інспектора ДПС Павлоградського ВДАІ УМВС України в Дніпропетровській області сержанта міліції.

ОСОБА_2, позивачем не надано. Доводи позивача з приводу відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення є безпідставними та зводяться до уникнення відповідальності за вчинене правопорушення.

Інші посилання позивача, суд не приймає до уваги, оскільки вони не ґрунтуються на законі.

Навпаки, відповідачем, надано в матеріали справи копію відомості обліку роботи по нагляду за дорожнім рухом, з якої вбачається, що відповідач ніс службу 29 травня 2010 року з 05 години 00 хвилин до 14 години 00 хвилин (арк.с.29-31).

Отже, позивач ОСОБА_1 повинен був довести за допомогою належних та допустимих доказів, з урахуванням положень ст.ст.69-70 КАС України, зазначені ним обставини, таких доказів він не надав суду.

Тоді як відповідач, відповідно до вимог ч.2 ст.71 КАС України, щодо обовязку доказування правомірності прийнятого рішення, надав суду докази правомірності його дій, що підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серії АЕ №264048 від 29 травня 2010 року, постановою про адміністративне правопорушення серії АЕ №235792 від 29 травня 2010 року відносно ОСОБА_1, складеними згідно вимог ст.ст.256, 276-283 КУпАП, а також, поясненнями свідків.

Крім того, позивачем був пропущений строк оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення, який передбачений статтею 289 КУпАП, і складає десятиденний строк з дня винесення постанови.

Позивач, звертаючись до суду, просив поновити строк на оскарження постанови, зазначаючи причину пропуску строку - звернення зі скаргою до Начальника Павлоградського ВДПС ДАІ УМВС України в Дніпропетровській області. Проте, суд не може прийняти до уваги зазначену причину пропуску строку як поважну.

Інші посилання позивача, правового значення для вирішення зазначеного спору, з урахуванням його характеру та юридично значимих фактів, не мають, твердження позивача є безпідставними, спростовуються наведеними обставинами, а докази, на які посилається позивач, не ґрунтуються на законі.

За таких обставин та за відсутності будь-яких доказів, наданих з боку позивача щодо визнання незаконною та скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення серії АЕ №235792 від 29 травня 2010 року та про закриття провадження у звязку з відсутністю в діях позивача складу зазначеного правопорушення, суд вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Відповідно до вимог ст.94 КАС України, судові витрати віднести на рахунок державного бюджету.

Напідставі вищевикладеног, керуючись правилами дорожнього руху України, стр.ст. 251,254,280 КУпАП, ст.ст. 2,6,8,9,69,71,99,100,104,159,160,163 України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

в задоволенні адміністративної позовної заяви ОСОБА_1 до Інспектора ДПС Павлоградського ВДАІ УМВС України в Дніпропетровській області сержанта міліції ОСОБА_2 про визнання дій неправомірними, про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення - відмовити.

Постанова остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя: Н.В. Тока