Справа № 387/902/16-а(2-а/387/14/16)
Суддя: Шальєва В.А.
Дата ухвалення: 2017-03-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

01 березня 2017 року справа № 387/902/16-а(2-а/387/14/16)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Шальєвої В.А.

суддів: Білак С.В. Олефіренко Н.А.

розглянувши в порядку письмового провадження в залі судового засідання Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у м. Дніпрі апеляційну скаргу Дружелюбівської сільської ради Добровеличківського району Кіровоградської області на постанову Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 07.12.2016 р. в справі № 387/902/16-а за позовом ОСОБА_1 до Дружелюбівської сільської ради Добровеличківського району Кіровоградської області про скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Добровеличківського районного суду Кіровоградської області з адміністративним позовом до Дружелюбівської сільської ради Добровеличківського району Кіровоградської області про скасування рішення Дружелюбівської сільської ради Добровеличківського району Кіровоградської області від 18.08.2016 р. № 121 «Про затвердження тарифів на послуги водопостачання». Позов обґрунтований тим, що оспорюваним рішенням затверджені тарифи Дружелюбівському комунальному підприємству на послуги централізованого водопостачання, з урахуванням економічного обґрунтування тарифів і забезпечення прибуткової роботи підприємства, за 1 м/куб для населення - 16,08 грн., для інших споживачів - 17,31 грн. Позивач вважає, що тарифи є економічно необґрунтованими, оскільки комунальне підприємство надало сільській раді пояснювальну записку щодо зміни тарифів на послуг холодного водопостачання по Дружелюбівському КП, яка повністю не відповідає встановленому Порядку, а саме не містить встановленої структури, на підставі якої проводиться розрахунок тарифів. Відомості, викладені в пояснювальній записці, не відповідають дійсності; витрати палива за 2015 рік, витрати матеріалів для роботи водопроводу не підтверджені документально; відсутній відповідно до чинного законодавства штатний розпис, відсутня структура тарифів - планові витрати за статтями витрат; не надані копії договорів, укладених з організаціями, підприємствами та суб'єктами господарювання, для забезпечення надання послуг.

Постановою Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 07.12.2016 р. позов задоволено.

В апеляційній скарзі відповідач просить скасувати постанову з підстав невідповідності висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права, прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Особи, які беруть участь у справі, до судового засідання не з'явились, про дату, час і місце апеляційного розгляду повідомлені належним чином, у зв'язку з чим у відповідності до вимог ст. 197 КАС України справа розглянута в порядку письмового провадження.

Колегія суддів, перевіривши доводи апеляційної скарги матеріалами справи, приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 18.08.2016 р. сьомою сесією Дружелюбівської сільської ради сьомого скликання прийнято рішення за № 121 про затвердження тарифів Дружелюбівському комунальному підприємству на послуги централізованого водопостачання, з урахуванням економічного обґрунтування тарифів і забезпечення прибуткової роботи підприємства: за 1 м/куб для населення - 16,08 грн., для інших споживачів - 17,31 грн.

КП надано Дружелюбівській сільській раді пояснювальну записку щодо зміни тарифів на послуги водопостачання по Дружелюбівському КП, яка не відповідає Порядку формування тарифів на централізоване водопостачання та водовідведення, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 01.06.2011 р. № 869 (далі - Порядок № 869), а саме не містить встановленої структури, на підставі якої проводиться розрахунок тарифів. Дані, викладені в пояснювальній записці, не обґрунтовані та не підтверджені документально.

Зважаючи на не підтвердження зростання мінімальної заробітної плати з 2012 року на 76%; невідповідність розміру втрат води в мережі на рівні 28% розміру втрат, встановленому рішенням Дружелюбівської сільської ради № 118 від 04.12.2007 р., в розмірі 20%; необґрунтованість зазначення у складі інших витрат послуг Інтернету; не обґрунтування необхідності включення у тариф витрат на оренду автомобіля ВАЗ 2106; не надання економічного обґрунтування включення у тариф фонду оплати праці працівників Дружелюбівського КП праці у розмірі 72690 грн. тоді, як згідно зі штатним розписом фонд заробітної плати за 12 місяців складає 67740 грн.; не обґрунтування планового прибутку; не підтвердження відповідними договорами та ціновими тарифами витрат на послуги СЕС та РЕМ, витрат на паливо; не обґрунтування планових витрат матеріалів для роботи водопроводу; відсутність розрахунків та документального обґрунтування щодо сплати податків, зборів та обов'язкових платежів, а також амортизаційних відрахувань, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що тарифи розраховані не на основі економічно обґрунтованих планових витрат, а тому вважав рішення протиправним.

Крім того, судом зазначено про відсутність погодження про встановлення тарифів із територіальним відділенням Антимонопольного комітету України.

Колегія суддів вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції про задоволення позовних вимог, проте вважає за необхідне змінити її в частині обґрунтування висновків суду для прийняття такого рішення.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції не вірно застосував нормативно-правові акти, що регулюють спірні правовідносини.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що рішенням Дружелюбівської сільської ради від 18.08.2016 р. № 121 «Про затвердження тарифів на послуги водопостачання» затверджено тарифи комунальному підприємству «Дружелюбівське комунальне підприємство» на послуги централізованого водопостачання з урахуванням економічного обґрунтування тарифів і забезпечення прибуткової роботи підприємства за 1 куб. м.: для населення - 16,08 грн., для інших споживачів - 17,31 грн.

Вказане рішення прийнято на підставі розрахунків тарифів, наданих КП «Дружелюбівське комунальне підприємство», а також рішення виконавчого комітету Дружелюбівської сільської ради від 29.07.2016 р. № 51 «Про встановлення тарифів на послуги водопостачання».

Так, рішенням виконавчого комітету Дружелюбівської сільської ради від 29.07.2016 р № 51 рекомендовано сесії сільської ради затвердити тарифи КП «Дружелюбівське комунальне підприємство» на послуги централізованого водопостачання в зазначених вище розмірах.

Відповідно до підпункту 2 пункту «а» статті 28 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» № 280/97-ВР від 21.05.1997 (далі - Закон № 280/97-ВР) до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать власні (самоврядні) повноваження щодо встановлення в порядку і межах, визначених законодавством, тарифів на побутові, комунальні (крім тарифів на теплову енергію, централізоване водопостачання та водовідведення, перероблення та захоронення побутових відходів, послуги з централізованого опалення, послуги з централізованого постачання холодної води, послуги з централізованого постачання гарячої води, послуги з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), які встановлюються національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг), транспортні та інші послуги.

В порушення зазначеної норми Закону тарифи на послуги з централізованого водопостачання в даному випадку встановлені (затверджені) не органом, до компетенції якого це належить (виконавчий комітет сільської ради), а власне сільською радою.

За змістом пункту 2 статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 1875-IV від 24.06.2004 (далі - Закон № 1875-IV) до повноважень органів місцевого самоврядування у сфері житлово-комунальних послуг належить встановлення цін/тарифів на житлово-комунальні послуги відповідно до закону.

У статті 14 Закону № 1875-IV визначено, що залежно від порядку затвердження цін/тарифів на житлово-комунальні послуги вони поділяються на три групи:

1) перша група - житлово-комунальні послуги, ціни/тарифи на які затверджують уповноважені центральні органи виконавчої влади, а у випадках, передбачених законом, - національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг та національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики;

2) друга група - житлово-комунальні послуги, ціни/тарифи на які затверджують органи місцевого самоврядування для надання на відповідній території;

3) третя група - житлово-комунальні послуги, ціни/тарифи на які визначаються виключно за договором (домовленістю сторін).

Ціни/тарифи на комунальні послуги та послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій формуються і затверджуються центральними органами виконавчої влади, національними комісіями, що здійснюють державне регулювання у відповідних сферах, та органами місцевого самоврядування відповідно до їхніх повноважень, визначених законом.

Згідно зі статтею 31 Закону № 1875-IV порядок формування тарифів на кожний вид житлово-комунальних послуг другої групи (пункт 2 частини першої статті 14 цього Закону) визначає Кабінет Міністрів України.

Виконавці/виробники здійснюють розрахунки економічно обґрунтованих витрат на виробництво (надання) житлово-комунальних послуг і подають їх органам, уповноваженим здійснювати встановлення тарифів.

Порядок доведення до споживачів інформації про перелік житлово-комунальних послуг, структуру цін/тарифів, зміну цін/тарифів з обґрунтуванням її необхідності та про врахування відповідної позиції територіальних громад розробляється і затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства.

Порядок доведення до споживачів інформації про перелік житлово-комунальних послуг, структуру цін/тарифів, зміну цін/тарифів з обґрунтуванням її необхідності та про врахування відповідної позиції територіальних громад затверджено наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 30.07.2012 р. № 390, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 16.08.2012 р. за № 1380/21692, відповідно до п. 2.3 якого суб'єктами господарювання, що надають комунальні послуги (послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, послуги з централізованого опалення, послуги з централізованого постачання холодної води, послуги з централізованого постачання гарячої води, послуги з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем)), до відома споживачів доводиться така інформація: загальний розмір тарифу та його структура (плановані витрати за елементами, прибуток, податок на додану вартість); обґрунтування причин зміни тарифу (зазначення розміру діючого тарифу та відсотка відшкодування затвердженим тарифом собівартості, планового економічно обґрунтованого тарифу, дати, коли тариф востаннє переглядався, причин перегляду тарифу, зазначення відсотка зростання основних складових тарифу (заробітної плати, електроенергії, паливо-мастильних матеріалів), визначення відсотка підвищення тарифу тощо); інша додаткова інформація, визначена суб'єктом господарювання та/або органом, уповноваженим встановлювати тарифи.

Зазначена інформація доводиться до відома споживачів шляхом розміщення на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування в мережі Інтернет (за наявності), у друкованому засобі масової інформації місцевої сфери розповсюдження (перевага надається друкованим засобам масової інформації органу місцевого самоврядування), веб-сайті суб'єкта господарювання (за наявності), за необхідності, та шляхом розміщення на інформаційних стендах біля адміністративних будинків органів місцевого самоврядування в населених пунктах, де споживачі отримують відповідні послуги.

В порушення цього Порядку в оголошенні, розміщеному у газеті «Сільське життя», комунальним підприємством «Дружелюбівське комунальне підприємство» не зазначено структуру тарифу (плановані витрати за елементами, прибуток, податок на додану вартість); не зазначено таке обґрунтування причин зміни тарифу як відсоток відшкодування затвердженим тарифом собівартості, планового економічно обґрунтованого тарифу.

Тобто, в даному випадку не виконані вимоги цього Порядку в частині надання споживачам повної, змістовної та достовірної інформації про зміну тарифу, суб'єкт господарювання, а потім і відповідач при прийнятті рішення, позбавили можливості споживачів послуг проаналізувати та прийняти свідоме рішення про наявність або відсутність у них пропозицій та зауважень щодо нових тарифів, які могли вплинути на їх розмір.

Згідно з частиною 10 статті 31 цього Закону у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, у разі зміни протягом строку дії цін/тарифів обсягу окремих складових економічно обґрунтованих витрат з причин, які не залежать від виконавця/виробника, зокрема, збільшення або зменшення податків і зборів, мінімальної заробітної плати, орендної плати та амортизаційних відрахувань, підвищення або зниження цін на паливно-енергетичні та інші матеріальні ресурси, виконавці/виробники проводять коригування встановлених цін/тарифів на житлово-комунальні послуги і подають на затвердження до органу, уповноваженого здійснювати встановлення таких цін/тарифів. При цьому перерахунок цін/тарифів може проводитися шляхом коригування лише тих складових структури цін/тарифів, за якими відбулися цінові зміни в бік збільшення або зменшення. При коригуванні додатково враховується компенсація втрат (або вилучення необґрунтовано отриманих прибутків) від застосування не скоригованої на зміну вартості окремих витрат ціни/тарифу в період до встановлення скоригованих цін/тарифів.

Постановою Кабінету Міністрів України № 869 від 01.06.2011 р. затверджено Порядок формування тарифів на централізоване водопостачання та водовідведення (далі - Порядок), відповідно до п. 9 якого для встановлення тарифів на централізоване водопостачання та водовідведення ліцензіат подає уповноваженим органам у друкованому і електронному вигляді заяву та розрахунки тарифів на планований період за встановленими такими органами формами з відповідними розрахунками, підтвердними матеріалами і документами, що використовувалися під час їх проведення.

В контексті спірних правовідносин колегія суддів зазначає, що розрахунки тарифів не містять обґрунтування зазначення у складі інших витрат послуг Інтернету з урахуванням виділення ліцензіату рішенням сільської ради № 81 від 27.05.2016 р. асигнувань в розмірі 2480 грн. на підключення та оплати послуг мережі Інтернет; обґрунтування необхідності включення у тариф витрат на оренду автомобіля ВАЗ 2106; економічного обґрунтування включення у тариф фонду оплати праці працівників Дружелюбівського КП праці у розмірі 72690 грн. тоді, як згідно зі штатним розписом фонд заробітної плати за 12 місяців складає 67740 грн.

Частиною першою статті 1 Закону України «Про державне регулювання у сфері комунальних послуг» передбачено, що у цьому Законі наведені нижче терміни вживаються у такому значенні: 1) суб'єкт природної монополії - суб'єкт господарювання будь-якої форми власності, який провадить діяльність на ринку, що перебуває у стані природної монополії, у сфері централізованого водопостачання та водовідведення, захоронення побутових відходів і транспортування теплової енергії магістральними та місцевими (розподільчими) тепловими мережами; 2) суб'єкт господарювання на суміжному ринку - суб'єкт господарювання, який провадить діяльність у сфері виробництва теплової енергії (крім випадків, коли теплова енергія використовується виключно для внутрішніх потреб), централізованого постачання теплової енергії, перероблення побутових відходів; 3) тарифи на комунальні послуги - тарифи на теплову енергію (крім тарифів на виробництво теплової енергії на теплоелектроцентралях, теплоелектростанціях, атомних електростанціях і когенераційних установках та установках з використанням нетрадиційних або поновлюваних джерел енергії), транспортування теплової енергії магістральними та місцевими (розподільчими) тепловими мережами, постачання теплової енергії, а також тарифи на послуги централізованого водопостачання та водовідведення, перероблення та захоронення побутових відходів.

Також частиною першою статті 6 Закону України «Про державне регулювання у сфері комунальних послуг» установлено, що Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг здійснює: розроблення порядків (методик) формування тарифів на комунальні послуги для суб'єктів природних монополій та суб'єктів господарювання на суміжних ринках, ліцензування діяльності яких здійснюється національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг; встановлення тарифів на комунальні послуги суб'єктам природних монополій та суб'єктам господарювання на суміжних ринках, ліцензування діяльності яких здійснюється національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг.

Відповідно до частини 4 статті 20 Закону України «Про Антимонопольний комітет України» органи місцевого самоврядування зобов'язані погоджувати з Антимонопольним комітетом України, його територіальними відділеннями проекти рішень, які можуть вплинути на конкуренцію.

Пунктом 2 Положення про порядок погодження з органами Антимонопольного комітету України рішень органів влади, органів адміністративно-господарського управління та контролю, органів місцевого самоврядування щодо демонополізації економіки, розвитку конкуренції та антимонопольного регулювання, затвердженого розпорядженням Антимонопольного комітету України від 1 квітня 1994 року № 4-р, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 20 квітня 1994 року за № 78/287, визначено, що погодженню підлягають рішення, зокрема, з питань установлення порядку визначення цін і тарифів.

В порушення зазначених вимог проект оскаржуваного рішення не погоджувався з територіальним відділенням Антимонопольного комітету України.

При цьому доводи відповідача щодо відсутності у органів Антимонопольного комітету повноважень на погодження рівня цін (тарифів) для суб'єктів природних монополій у житлово-комунальному господарстві є безпідставним та не ґрунтується на вимогах законодавства, а посилання на інформаційний лист Антимонопольного комітету як джерело права є незмістовними.

Відтак, приймаючи оскаржуване рішення, сільська рада перевищила надані їй повноваження, що в сукупності з приведеними порушеннями законодавства при прийнятті оскаржуваного рішення дає підстави для висновку про його протиправність.

Доводи апелянта, викладені в апеляційній скарзі, спростовані приведеними вище висновками суду апеляційної інстанції.

Щодо доводів про порушення норм процесуального права в частині не притягнення до участі у справі в якості третьої особи комунального підприємства «Дружелюбівське комунальне підприємство», колегія суддів вказує на їх доречність, проте такі порушення не призвели до неправильного вирішення справи.

Також колегія суддів вважає необґрунтованими доводи в частині відсутності підстав вважати, що оскаржуваним рішенням порушені права та охоронювані законом інтереси позивача, оскільки позивач є членом територіальної громади Добровелічковської сільської ради, відповідно, спірне рішення застосовуються й до нього.

З урахуванням викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, по суті позов вирішено правильно, але з помилковим застосуванням норм матеріального права, що є підставою для зміни судового рішення.

Керуючись ст. ст. 8, 9, 10, 11, 159, 160, 195, 197, 198, 201, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Дружелюбівської сільської ради Добровеличківського району Кіровоградської області на постанову Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 07.12.2016 р. в справі № 387/902/16-а задовольнити частково.

Постанову Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 07.12.2016 р. в справі № 387/902/16-а за позовом ОСОБА_1 до Дружелюбівської сільської ради Добровеличківського району Кіровоградської області про скасування рішення змінити в частині обґрунтування висновків суду.

В іншій частині постанову залишити без змін.

Постанова набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили.

Головуючий: В.А. Шальєва

Суддя: С.В. Білак

Суддя: Н.А. Олефіренко