Справа № 802/157/17-а
Суддя: Дончик Віталій Володимирович
Дата ухвалення: 2017-02-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

28 лютого 2017 р. Справа № 802/157/17-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Дончика Віталія Володимировича,

за участю:

секретаря судового засідання: Медвідь І.О.

позивача: ОСОБА_1

представника відповідача: Загороднього В.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Укртрансбезпеки в Одеській області про визнання протиправними дій

в с т а н о в и в :

18 січня 2017 року до Вінницького окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі - позивач) з адміністративним позовом до Управління Укртрансбезпеки в Одеській області (далі - відповідач) про визнання протиправними дій.

Зазначив, що 11.05.2016 року посадовими особами Управління Укртрансбезпеки в Одеській області здійснено розрахунок № 2 плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування до акту № 0000102 від 11.05.2016 року у сумі 2162,16 Євро. Вказаний розрахунок виконано в зв`язку з тим, що при здійсненні 11.05.2016 року на а/д Київ-Одеса (451 км) габаритно-вагового контролю автомобіля марки VOLVO модель FH-42 Т, реєстраційний номер НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_3 встановлено, що фактична маса автомобіля становить 45,9 тонн, при нормативні допустимій 40 тонн.

Крім того, за результатами здійснення габаритно-вагового контролю посадовими особами Управління Укртрансбезпеки в Одеській області складено акт № 0000102 про перевищення транспортним засобом нормативно-вагових параметрів від 11.05.2016 року та довідку про результати здійснення габаритно-вагового контролю від 11.05.2016 року.

При цьому, акт № 0000102 про перевищення транспортним засобом нормативно-вагових параметрів від 11.05.2016 року, довідку про результати здійснення габаритно-вагового контролю від 11.05.2016 року та розрахунок № 2 плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування до акту № 0000102 від 11.05.2016 року водію автомобіля вручено не було.

Також, як вказує позивач, після здійснення габаритно-вагового контролю автомобіль, в порушення законодавчих норм, не було затримано і він продовжив свій рух по маршруту.

Вказані процедурні порушення призвели до неповноти та поверхневості проведення габаритно-вагового контролю, а тому позивач звернувся до суду з позовною вимогою про визнання протиправними дій відповідача щодо здійснення розрахунку № 2 плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування до акту № 0000102 від 11.05.2016 року у сумі 2162,16 Євро.

Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю та просив адміністративний позов задовольнити. Додатково зазначив, що при здійсненні загрузки пиломатеріалів обрізних у смт Борова Україна проводилось зважування їх маси, яка становила 22395 кг, про що зазначено в міжнародній товарно-транспортній накладні № 140/1005, виписані на переміщення вищевказаного товару. Разом з тим, як слідує з свідоцтв про реєстрацію транспортних засобів, а саме, на вантажний сідловий тягач марки VOLVO, модель FH 12-42Т, реєстраційний номер НОМЕР_1 та на напівпричіп марки SCHWARZMULLER, модель SPA - 3EK, реєстраційний номер НОМЕР_2, якими користується позивач як перевізник, їх загальна маса без навантаження становить 15400 кг. Тобто, фактична маса транспортного засобу із вантажем на момент здійснення габаритно-вагового контролю становила 37795 кг. А тому, на думку позивача, у відповідача були відсутні підстави для виконання розрахунку № 2.

Представник відповідачів у судовому засіданні проти позовних вимог заперечував та просив суд відмовити у задоволені позову повністю з підстав, викладених у своїх письмових запереченнях. В їх обґрунтування зазначив, що в ході проведення перевірки транспортного засобу, що належить позивачу, 11.05.2016 було виявлено факт перевезення вантажу із перевищенням вагових обмежень, встановлених Правилами дорожнього руху, а саме з перевищенням повної маси транспортного засобу (фактична маса - 45,9 тонн, дозволена - 40,0 тонн), навантаження на строєну вісь (фактичне навантаження - 29,44 тонн, дозволена - 22,0 тонни), без дозволу виданого Укртрансбезпекою або документа про внесення плати за проїзд великовагових транспортних засобів. Вимірювання проводилось за допомогою ваг автомобільних, які були повірені належним чином, що підтверджується свідоцтвом про повірку робочого засобу вимірюваної техніки. У зв'язку з цим за результатами зважування автомобіля позивача було складено акт про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів та виконано розрахунок плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши надані у справу докази, надавши їм юридичну оцінку, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з наступних підстав.

Так, в ході розгляду справи судом встановлено, що ОСОБА_1, для участі в міжнародному русі, використовує транспортний засіб - вантажний сідловий тягач марки VOLVO, модель FH 12-42Т, реєстраційний номер НОМЕР_1 та напівпричіп марки SCHWARZMULLER, модель SPA - 3EK, реєстраційний номер НОМЕР_2, що підтверджується свідоцтвами про реєстрацію НОМЕР_3 та НОМЕР_4 відповідно.

11.05.2016 вказаний транспортний засіб, відповідно до міжнародної товарно-транспортної накладної (CMR) № 140/1005 від 10.05.2016 року, виданої ТОВ "Простор-ВС", здійснював перевезення пиломатеріалів обрізних з смт Борова Україна до м. Анкара Турція.

Як зазначено у вказаній накладній, вантаж складав 22395 кг.

Нa шляху до пункту розвантаження, 11.05.2016 року на а/д Київ-Одеса (451 км) транспортний засіб був зупинений посадовими особами відповідача.

В ході здійснення контролю за додержанням вимог транспортного законодавства перевізниками під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом на габаритно-ваговому комплексі було виявлено факт перевезення ОСОБА_1 вантажу із перевищенням вагових обмежень без дозволу, виданого Державтоінспекцією, або документа про внесення плати за проїзд великовагових транспортних засобів.

Відповідно до чеку зважування № 04011, сформованого технічними засобами габаритно-вагового контролю 11.05.2016 року, навантаження на вісі зазначеного транспортного засобу склало: 1) 6580 кг; 2) 9880 кг; 3) 10040 кг; 4) 9840 кг; 5) 9560 кг, повна маса транспортного засобу становила 45900 кг.

Посадовими особами відповідача також складено акт № 0000102 про перевищення транспортним засобом нормативно-вагових параметрів від 11.05.2016 року, довідку про результати здійснення габаритно-вагового контролю від 11.05.2016 року.

Також, на основі виявлених порушень, позивачу сформовано розрахунок № 2 плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування до акту № 0000102 від 11.05.2016 року у сумі 2162,16 Євро.

Позивач не погоджується з діями відповідача щодо здійснення вказаного розрахунку, в зв`язку з чим звернувся до суду з даним адміністративним позовом

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

За змістом статті 29 Закону України "Про дорожній рух" від 30.06.1993 року №3353-XII, до участі у дорожньому русі допускаються транспортні засоби, конструкція і технічний стан яких відповідають вимогам діючих в Україні правил, нормативів і стандартів, що мають сертифікат на відповідність цим вимогам, укомплектовані у встановленому порядку, а у разі, якщо транспортний засіб згідно з цим Законом підлягає обов'язковому технічному контролю, пройшов такий контроль. З метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів. Порядок видачі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, та розмір плати за його отримання встановлюються Кабінетом Міністрів України.

За нормами статті 6 Закону України "Про автомобільний транспорт" від 05.04.2001 року №2344-III, центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, здійснює, зокрема, державний нагляд і контроль за дотриманням автомобільними перевізниками вимог законодавства, норм та стандартів на автомобільному транспорті, габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування.

Рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України (ст.33 Закону України "Про автомобільні дороги").

Згідно із пунктом 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306, за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м. При цьому, транспортний засіб не може вважатися великоваговим та/або великогабаритним, якщо його параметри не перевищують нормативи більш як на 2 відсотки.

Постановою Кабінету Міністрів України від 27 червня 2007 року № 879 "Про заходи збереження автомобільних доріг загального користування" затверджено Порядок здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні (далі - Порядок №879).

За визначенням у пункті 2 Порядку № 879, габаритно-ваговий контроль - це контроль за проїздом великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, який включає перевірку відповідності габаритно-вагових параметрів таких транспортних засобів установленим законодавством параметрам і нормам, наявності дозволу на рух за визначеними маршрутами, а також дотримання визначених у дозволі умов та режиму руху транспортних засобів; попередній габаритно-ваговий контроль - це визначення параметрів великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу для встановлення наявності перевищення нормативів на стаціонарних пунктах; точний габаритно-ваговий контроль - визначення габаритно-вагових параметрів транспортного засобу на стаціонарному або пересувному пункті.

У силу пункту 3 Порядку № 879, габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування здійснюється Укртрансбезпекою, її територіальними органами та відповідними підрозділами МВС, що забезпечують безпеку дорожнього руху. Таке ж положення міститься і у пункті 3 Порядку взаємодії Державної інспекції України з безпеки на наземному транспорті, Міністерства внутрішніх справ України, Державного агентства автомобільних доріг України під час організації та проведення робіт із зважування та здійснення габаритно-вагового контролю транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів на автомобільних дорогах загального користування, затвердженого наказом Міністерства інфраструктури України, Міністерства внутрішніх справ України від 10 грудня 2013 року №1007/1207.

Тобто, безпосереднє здійснення габаритно-вагового контролю покладено на Укртрансбезпеку та її територіальні органи спільно із відповідними підрозділами МВС, що забезпечують безпеку дорожнього руху.

Особливості та вимоги до габаритно-вагового контролю закріплені у пунктах 15 - 25 Порядку № 879.

Так, контроль за наявністю у водіїв великовагових та великогабаритних транспортних засобів дозволу на рух здійснюють відповідні підрозділи МВС, що забезпечують безпеку дорожнього руху, та територіальні органи Укртрансбезпеки, які здійснюють габаритно-ваговий контроль.

Габаритно-ваговий контроль на стаціонарних пунктах включає документальний, попередній та/або точний контроль, на пересувних - документальний, точний контроль.

У разі виявлення під час здійснення попереднього габаритно-вагового контролю на стаціонарних або автоматичних зважувальних пунктах факту перевищення установлених габаритно-вагових параметрів здійснюється точний габаритно-ваговий контроль.

За результатами точного габаритно-вагового контролю на стаціонарному або пересувному пункті водієві транспортного засобу видається довідка результатів здійснення контролю із зазначенням часу і місця його проведення, а на запит водія - міжнародний сертифікат зважування вантажних транспортних засобів, якщо пункт габаритно-вагового контролю уповноважений видавати такі сертифікати.

За результатами точного та/або документального габаритно-вагового контролю посадові особи та/або працівники Укртрансбезпеки або її територіальних органів визначають належність транспортного засобу до великовагових та/або великогабаритних.

Водії під час перебування в зоні стаціонарного або пересувного пункту габаритно-вагового контролю повинні виконувати законні вимоги посадових осіб та/або працівників Укртрансбезпеки, її територіальних органів та відповідного підрозділу МВС, що забезпечує безпеку дорожнього руху.

У разі виявлення факту перевищення хоча б одного вагового та/або габаритного нормативного параметра більш як на 2 відсотки подальший рух транспортного засобу забороняється до внесення плати за його проїзд автомобільними дорогами загального користування. Плата за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу, що рухався без відповідного дозволу, здійснюється у подвійному розмірі за пройдену частину маршруту по території України.

У разі наявності підозри щодо перевищення нормативних габаритно-вагових параметрів транспортного засобу, працівники пунктів габаритно-вагового контролю проводять його повторне зважування.

У разі виявлення на стаціонарних або пересувних чи автоматичних зважувальних пунктах порушення правил проїзду великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів такий транспортний засіб тимчасово затримується згідно із статтею 265-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Власник великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу або уповноважена ним особа має право привести габаритно-вагові параметри транспортного засобу у відповідність з установленими нормативами шляхом часткового розвантаження, перевантаження на інший транспортний засіб або у будь-який інший спосіб.

Статтею 48 Закону України "Про автомобільний транспорт" також закріплено, що автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред'являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення. У разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов'язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше семи відсотків.

Відтак, на переконання суду, посадовим особам відповідача при перевірці наявності у суб'єкта перевірки дозволу, який дає право на рух автомобільними дорогами України або документу, який підтверджує внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, за результатами первинного зважування необхідно було врахувати також повторне зважування транспортного засобу, що ними зроблено не було.

Судом також встановлено, що відповідно до Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 виданого на вантажний сідловий тягач марки VOLVO, модель FH 12-42Т, реєстраційний номер НОМЕР_1, його маса без навантаження становить 7250 кг.

В той же час, відповідно до Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4, виданого на напівпричіп марки SCHWARZMULLER, модель SPA - 3EK, реєстраційний номер НОМЕР_2, його маса без навантаження становить 8150 кг.

Тобто, загальна маса даного транспортного засобу без навантаження становить 15400 кг.

Згідно міжнародної товарно-транспортної накладної (CMR) № 140/1005, на підставі якої здійснювалось перевезення пиломатеріалів обрізних з смт Борова Україна до ANKARA/Turkey, вага вказаних пиломатеріалів становила 22395 кг.

Тобто, фактична маса транспортного засобу із вантажем на момент здійснення габаритно-вагового контролю становила 37795 кг (15400 кг (вага транспортного засобу) + 22395 кг (вага вантажу - пиломатеріалів обрізних)), а не 45900 кг, як це зазначено відповідачем в акті № 0000102 від 11.05.2016 року та довідці від 11.05.2016 року.

При цьому, відповідачами не спростовано доводів позивача про помилкові результати зважувань за наслідками такого контролю, а також того, що наявні у позивача документи свідчать про іншу (значно меншу) повну масу транспортного засобу, на відміну від тієї, яка зазначена у довідці про результати здійснення габаритно-вагового контролю та акті про перевищення транспортними засобами нормативних вагових параметрів.

Також, як свідчать матеріали справи та не заперечувалося сторонами, транспортний засіб позивач не затримувався, а після його проходження подальший рух транспортного засобу не заборонявся.

Таким чином, на думку суду, посадовими особами управління Укртрансбезпеки у Одеській області при виконанні покладених на них обов`язків не були дотриманні вимоги чинного законодавства, які регулюють відносини у сфері руху великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Враховуючи встановлені в ході судового розгляду справи обставини в їх сукупності, суд дійшов висновку, що управління Укртрансбезпеки у Одеській області, здійснюючи розрахунок № 2 плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування до акту № 0000102 від 11.05.2016 року, діяло не на підставі, не в межах повноважень та не у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

А тому, позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

Разом з тим, приймаючи рішення у даній справі суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог з огляду на наступне.

Так, у своїй позовній заяві позивач просить суд визнання протиправними дії управління Укртрансбезпеки у Одеській області щодо здійснення розрахунку № 2 плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування до акту № 0000102 від 11.05.2016 року у сумі 2162,16 Євро.

Згідно з частиною 2 статті 11 КАС України суд розглядає адміністративну справу не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки у разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Пунктом 1 частини 2 статті 162 КАС України передбачено, що у разі задоволення адміністративного позову суд може визнання протиправними рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень, про поворот виконання цього рішення чи окремих його положень із зазначенням способу його здійснення

В даному випадку, суд прийшов до висновку про необхідність виходу за межі позовних вимог шляхом визнання протиправним та скасування розрахунок № 2 плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування до акту № 0000102 від 11.05.2016 року, оскільки лише визнання протиправними дій щодо його здійснення, не забезпечить повного захисту прав, свобод та інтересів позивача, про захист яких він просить.

При ухваленні рішення в даній адміністративній справі суд також керувався наступним.

Частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною першою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З обставин адміністративної справи, встановлених судом, вбачається, що відповідачем повністю не доведено правомірності своїх дій, відтак позовні вимоги знайшли своє підтвердження під час розгляду адміністративної справи.

Понесені позивачем судові витрати зі сплати судового збору, відповідно до ст. 94 КАС України, у зв'язку із задоволенням позову, підлягають відшкодуванню у повній мірі.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163, 167, 255, 257 КАС України, суд -

п о с т а н о в и в :

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправними дії Управління Укртрансбезпеки в Одеській області щодо здійснення розрахунку № 2 плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування до акту № 0000102 від 11.05.2016 року у сумі 2162,16 Євро.

Вийти за межі позовних вимог.

Визнати протиправним та скасувати розрахунок № 2 плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування до акту № 0000102 від 11.05.2016 року.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (АДРЕСА_1) сплачений при звернені до суду судовий збір в сумі 640 грн. (шістсот сорок гривень 00 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Управління Укртрансбезпеки в Одеській області.

Постанова набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Дончик Віталій Володимирович