Справа № 465/5867/16-а
Суддя: Масендич В. В.
Дата ухвалення: 2017-02-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

Іменем України

01.02.2017 м.Львів

Франківський районний суд м. Львова у складі:

головуючого - судді Масендич В.В.

при секретарі Левицькому М.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у м.Львові Департаменту патрульної поліції, третя особа: Інспектор взводу №2, роти 2 батальйону №4 Управління патрульної поліції у МВС України у м.Львові лейтенант поліції Мельник Тарас Іванович, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення в справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху,-

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з позовом до Управління патрульної поліції у м.Львові Департаменту патрульної поліції, третя особа: Інспектор взводу №2, роти 2 батальйону №4 Управління патрульної поліції у МВС України у м.Львові лейтенант поліції Мельник Тарас Іванович, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення в справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху. В обґрунтування заявленого позову покликається на те, що 16.08.2016р. близько 11:30 год. Його було зупинено працівниками УПП УМВС України у м. Львові, зокрема Інспектором взводу №2, роти №2 батальйону №4 лейтенантом поліції Мельником Тарасом Івановичем з причин того, що позивач керуючи транспортним засобом користувався засобом зв'язку, а саме розмовляв по мобільному телефону тримаючи його у руці.

Як наслідок, 16.08.2016р. працівниками поліції було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення в справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху серії ДР №093393 від 16.08.2016р. та накладено адміністративне стягнення у розмірі 425 грн. за порушення п.2.9 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ст.. 122 КУпАП.

Позивач зазначає, що із постановою не згідний та вважає таку незаконною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки він під час керування автомобілем жодним засобом зв'язку не користувався, по мобільному телефону не розмовляв.

Відтак, відповідно до п.3.3. «Інструкції про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відео реєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ до відеозаписів з них» затвердженої наказом Департаменту патрульної поліції НПУ від 03.02.2016р. №100, нагрудна відеокамера (відео реєстратор) повинна активовуватись працівником патрульної поліції та знаходитись у режимі відео зйомки при будь-якому контакті з особами, зокрема, але не виключно: - при оформленні дорожньо-транспортної пригоди; - при перевірці документів; - при арешті або затриманні особи; - при поверхневому огляді. Таким чином, факт використання позивачем мобільного телефону чи будь-якого іншого засобу зв'язку на підставі п.3.3. Інструкції, працівники поліції зобов'язані були зафіксувати за допомогою нагрудної камери, проте цього не було зроблено. На вимогу позивача надати йому відео фіксацію його затримання а вчинення ним адміністративного правопорушення працівники поліції пояснили, що не зобов'язані йому таку надавати і не зобов'язані таку здійснювати.

Крім цього позивач зазначає, що постанову про адміністративне правопорушення серії ДР №093393 від 16.08.2016р. ним було оскаржено 17.08.2016р. Ухвалою Франківського районного суду м.Львова від 19.09.2016р. позовну заяву повернуто позивачу. Копію такої ухвали позивач не отримував, а ознайомився з такою лише 10.10.2016р. з єдиного реєстру судових рішень. Просить поновити строк на подання позовної заяви та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення в справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху серії ДР №093393 від 16.08.2016р.

Відповідач надіслав на адресу суду заперечення на позовну заяву в яких посилається на те, що 16.08.2016р. у м.Львові по вул. Брюховицька, 144 о 10:30 год. Інспектором Мельником П.М. було виявлено порушення ПДР України водієм ОСОБА_1, який керуючи автомобілем НОМЕР_1 користувався засобами зв'язку: розмовляв по телефону, тримаючи його в руці, чим порушив п.2.9 «д» ПДР та ч.2 ст. 122 КУпАП.

Згідно ст. 284 КУпАП, інспектором Мельником Т.І. 16.08.2016р. винесено постанову в справі про адміністративне правопорушення серії ДР №093393, якою накладено тягнення на ОСОБА_1 у вигляді штрафу в розмірі 425 грн.

Крім цього відповідач інформує про те, що відповідно до п.18 перехідних положень Закону України «Про Національну поліцію» до 31.12.2016р. поліції дозволяється використовування службових посвідчень, бланків, печатк, штампів, логотипів та емблем МВС України. Крім цього, відповідач зазначає, що Наказ №100 ДПП від 03.02.2016 року скасовано. Просить відмовити у позові.

Позивач в судове засідання не з'явився, подав на адресу суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позов підтримує та просить такий задоволити.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, разом із запереченнями проти позову подав на адресу суду клопотання про розгляд справи у його відсутності, просить в позові відмовити.

Суд, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, приходить до висновку, що позов необхідно задовольнити з таких підстав.

Постановою у справі про адміністративне правопорушення серії ДР №093393 від 16.08.2016р, винесеною інспектором взводу №2 роти №2 батальйону №4 УПП у м.Львові ДПП лейтенантом поліції Мельником Т.І.. притягнутий до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 122 КУпАП, за що накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн.

Відповідно до вищевказаної постанови, ОСОБА_1 16.08.2016р. о 10:30 год. в м.Львові по вул. по вул. Брюховицька, 144, керуючи автомобілем НОМЕР_2 користувався засобом зв'язку тримаючи у руці розмовляв по мобільному телефону, чим порушив вимоги п.2.9 «д» ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.2 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до ч.1 ст. 99 КАС України адміністративний позов може бути подано а межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до ч.4 ст. 99 КАС України якщо законом передбачена можливість досудового порядку вирішення спору і позивач скористався цим порядком, то для звернення до адміністративного суду встановлюється місячний строк, який обчислюється з дня, коли позивач дізнався про рішення суб'єкта владних повноважень за результатами розгляду його скарги на рішення, дії або бездіяльність суб'єкта владних повноважень.

Відтак, як вбачається з матеріалів справи, постанова про ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 КУпАП складена 16 серпня 2016 року.

В матеріалах справи знаходиться ухвала Франківського районного суду м.Львова від 19.09.2016р. про повернення ОСОБА_1 матеріалів його адміністративного позову у справі №465/5025/16-а.

Частиною 2 ст. 122 КУпАП передбачена відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз'їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Відповідно до п.2.9 «д» розділу 2 Правил дорожнього руху України, водієві забороняється під час руху транспортного засобу користуватися засобами зв'язку, тримаючи їх у руці (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання).

Згідно з ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 251 КУпАП визначено докази в справі про адміністративне правопорушення, якими є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з ч.1 ст. 8 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Статтею 33 КУпАП передбачено, що при накладенні стягнення за адміністративне правопорушення слід враховувати характер вчиненого порушення, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

Відповідно до ст. 280 цього Кодексу орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зобов'язаний з'ясувати, зокрема: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Частинами 2, 4 статті 71 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Суб'єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Відтак, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позивачу слід поновити строк на оскарження постанови, а адміністративний позов слід задоволити, постанову про накладення адміністративного стягнення слід скасувати, оскільки відповідачем не надано суду достатніх доказів в обґрунтування вимог позивача, чи в їх заперечення, відповідачем не доведено факту порушення позивачем вимог п.2.9. «д» ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.2 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України «Про практику застосування адміністративними судами положень Закону України від 8 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір»» від 23 січня 2015 року №2, питання справляння судового збору, крім Закону «Про судовий збір», регулюється іншим законодавством. Зокрема, відповідно до частини четвертої статті 288 КУпАП, особа, яка оскаржила постанову у справі про адміністративне правопорушення, звільняється від сплати державного мита.

Отже, за подання до суду адміністративного позову про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, якою особу притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу, судовий збір не сплачується, відтак питання розподілу судових витрат судом в даній справі не вирішується.

Керуючись ст. 245, 251, 256 КУпАП, ст.11,69,70,71,159,160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Поновити ОСОБА_1 строк на звернення з позовною заявою до адміністративного суду.

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у м.Львові Департаменту патрульної поліції, третя особа: Інспектор взводу №2, роти 2 батальйону №4 Управління патрульної поліції у МВС України у м.Львові лейтенант поліції Мельник Тарас Іванович, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення в справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху - задоволити.

Постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ДР №093393 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 КУпАП та накладення штрафу у розмірі 425 грн., винесену 16.08.2016 року інспектором патрульної поліції взводу №2 роти №2 батальйону №4 лейтенантом поліції Мельником Т.І. - скасувати, провадження в справі про адміністративне правопорушення закрити

На постанову суду може бути подано апеляційну скаргу до Львівського апеляційного адміністративного суду через Франківський районний суд м.Львова протягом 10 днів з дня її проголошення.

Суддя: Масендич В. В.