Справа № 488/2220/16-а
Суддя: Селіщева Л. І.
Дата ухвалення: 2017-02-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КОРАБЕЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД ОСОБА_1
Справа № 488/2220/16-а
Провадження № 2-а/488/27/17 р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.02.2017 р м. Миколаїв

Корабельний районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого по справі судді Селіщевої Л.І.,

при секретарі Бучневій К.О.,

за участю позивача ОСОБА_2,

та представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Корабельному районі м. Миколаєва про визнання протиправним та скасування рішення субєкта владних повноважень, та зобов"язання вчинити дії, -

в с т а н о в и в :

У травні 2016 року позивачка ОСОБА_2 звернулася до суду із даним позовом, в обґрунтування якого вказала, що у 2005 році Управлінням ПФУ в Корабельному районі м. Миколаєва їй була призначена пенсія за вислугу років. За умовами отримання цієї пенсії позивачка не мала права продовжувати працювати на посадах, які дають право на призначення такої пенсії, тобто на посадах педагогічних працівників, і вона дотримувалась таких обмежень.

Після того, як позивачці виповнилось 56 років, у 2013 році їй була призначена пенсія за віком, і лише після цього вона влаштувалась на посаду вихователя групи продовженого дня Миколаївської ОСОБА_4 ст. № 43, яка відноситься до посад, які дають право на отримання пенсії за вислугу років.

Позивачка зазначає, що будь-яких зловживань при отриманні пенсії за вислугу років вона не допускала, але відповідач своїм рішенням № 21/1 від 13.05.2016 року вирішив утримувати з її пенсії 20% щомісячно, в рахунок переплати, яка утворилась з 03.09.2014 р. по 25.04.2016 р. на загальну суму 24 115,67 грн.

Посилаючись на викладене та неправомірність дій відповідача, позивачка просила суд:

●визнати протиправним та скасувати рішення відповідача № 21/1 від 13.05.2016 року;

●зобов'язати відповідача повернути позивачці грошові кошти, які були утримані з її пенсі на підставі рішення № 21/1 від 13.05.2016 року.

У судовому засіданні позивачка свій позов підтримала з вищевикладених підстав та просила його задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечував проти позову та пояснив, що у 2005 році позивачці була призначена пенсія за вислугу років, яка в подальшому неодноразово перераховувалась. У 2013 році позивачка зверталась за переведенням на пенсію за віком, однак після здійснення розрахунків розміру пенсії за віком, було виявлено, що розмір пенсії позивачки зменшиться, і через це вона вирішила продовжувати отримувати пенсію за вислугу років. У 2016 році позивачка повторно звернулась до відповідача із заявою про переведення на пенсію за віком, і їй була призначена така пенсія. При цьому було виявлено, що у період 03.09.2014 р. по 25.04.2016 р. позивачка працювала на посаді вихователя групи продовженого дня, внаслідок чого утворилась переплата пенсії на загальну суму 24 115,67 грн. Посилаючись на таке, представник відповідача вважає вимоги позивачки безпідставними та необґрунтованими.

Заслухавши пояснення позивача та представника відповідача, та дослідивши надані ними письмові докази по справі, суд прийшов до висновку, що позов не підлягає задоволенню виходячи із такого.

Відповідно до ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення безсторонньо; добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом тощо.

Судовим розглядом встановлено, що позивачці ОСОБА_2 у вересні 2005 року була призначена пенсія за вислугу років, розмір якої в подальшому неодноразово перераховувався.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 № 1788-XII, - пенсії за вислугу років призначаються при

залишенні роботи, яка дає право на цю пенсію.

Постановою КМУ № 909 від 04.11.1993 р. затверджений Перелік закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, відповідно до якого посада вихователя групи продовженого дня дає право на призначення вказаного виду пенсії.

Із матеріалів оглянутої у судовому засіданні пенсійної справи позивачки вбачається, що у вересні 2013 року вона зверталась до відповідача із заявою про перерахунок пенсії за стажем, заробітній платі або переведення на пенсію за віком. Однак після проведених спеціалістами відповідача розрахунків, було виявлено, що розмір пенсії позивачки зменшиться, після чого позивачка продовжила отримувати пенсію за вислугу років. Із матеріалів даної справи вбачається, що 05.09.2013 р. позивачка підписала памятку пенсіонеру, у якій їй було роз'яснено, зокрема, що пенсія за вислугу років призначається при залишені роботи, яка дає право на цю пенсію, а у разі влаштування на таку роботу, виплата пенсії буде припинена. Копія зазначеної довідки наявна у матеріалах даної справи. У судовому засіданні позивачка заперечувала свій підпис на зазначеній довідці, у зв'язку із чим суд роз'яснював їй право на проведення відповідної експертизи, однак позивачка від її призначення відмовилася.

Крім цього, у матеріалах даної справи наявна копія письмового зобов'язання позивачки повідомити відповідача у випадках її працевлаштування, зміни складу сім'ї, які впливають на зміну розміру пенсії, яке датоване 05.11.2013 р., підпис на якому позивачка визнала.

Аналізуючи вищевикладене, суд знаходить необґрунтованими доводи позивачки про те, що у 2013 році вона була переведена на пенсію за віком, а тому мала право працювати на різних посадах, у тому числі, на посаді вихователя групи продовженого дня, яка дає право на отримання пенсії за вислугу років. Матеріалами справи підтверджується, що пенсія за віком була призначена позивачці лише у квітні 2016 року, після того як позивачка повторно звернулася до відповідача із заявою про переведення на цю пенсію. Саме тоді спеціалістами відповідача був виявлений факт виникнення переплати, про що було повідомлено позивачку, і за заявою якої відповідачем було прийнято рішення № 21/1 від 13.05.2016 року про утримання із пенсії позивачки 20 % пенсії. У судовому засіданні позивачка підтвердила факт написання нею заяви на відрахування 20 % з пенсії в рахунок переплати.

Відповідно до ч. 1 ст. 50 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку.

За такого суд приходить до висновку, що позивач діяв правомірно і відповідно до діючого законодавства, а тому підстав для задоволення позову ОСОБА_2 не вбачає.

На підставі ст. 94 КАС України суд не відшкодовує позивачці сплачений нею при подачі даного позову судовий збір через те, що їй було відмовлено у задоволенні позову у повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 10-11; 28-29; 57-60; 158; 212; 214-215 КАС України, -

п о с т а н о в и в :

У задоволенні позову ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Корабельному районі м. Миколаєва про визнання протиправним та скасування рішення субєкта владних повноважень, та зобов"язання вчинити дії відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського адміністративного апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня отримання постанови апеляційної скарги.

СУДДЯ Л.І. СЕЛІЩЕВА