Справа № П/811/102/17
Суддя: Л.І. Хилько
Дата ухвалення: 2017-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД -------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 березня 2017 року справа № П/811/102/17

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Хилько Л.І.

за участю секретаря судового засідання - Подкопаєвої Д.В.

представника позивача - ОСОБА_1

представника відповідача - Тарасенка Я.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області про визнання протиправною бездіяльності, зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Кіровоградського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо неподання до МВС України висновку щодо виплати грошової допомоги у зв'язку з установленням ІІІ гр. інвалідності; зобов'язати вчинити вказані дії.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що наказом №231о/с від 30.09.2016 він був звільнений зі служби в поліції. За результатами обстеження, позивачем отримано довідку МСЕК серії 12ААА №007270 від 15.11.2016 року, на підставі якої йому з 11.11.2016р. встановлено ІІІ групу інвалідності, в зв'язку з захворюванням, пов'язаним з проходженням служби в органах внутрішніх справ. В зв'язку з викладеним, позивач звернувся до відповідача з заявою про призначення йому одноразової грошової допомоги, в зв'язку з втратою працездатності. Листом від 13.12.2016 року відповідач відмовив у задоволені зазначеної заяви, в зв'язку з відсутністю правових підстав.

Вказану бездіяльність вважає протиправною, тому звернувся в суд з вказаними позовними вимогами.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві.

Представник відповідачів у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, надавши суду заперечення, в якому просить у задоволенні позову відмовити в повному обсязі, з підстав викладених у ньому.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши належним чином зібрані докази по справі, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи на яких ґрунтуються вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення спору по суті, приходить до висновків, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно наказу від 30.09.2016 №231 о/с ОСОБА_3, старший інспектор Маловисківського відділу поліції ГУ НП в області, майор поліції з 30.09.2016р звільнений зі служби в поліції за п.2 ч.1 ст.77 (через хворобу) (а.с.4)

Позивачем отримано довідку МСЕК серії 12 ААА №007270 від 15.11.2016 р., на підставі якої встановлено, що ступінь втрати позивачем професійної працездатності становить 40 % (а.с.5).

Відповідно до довідки до акта огляду медико-соціальної експертної комісії серії 12 ААА №183465 від 15.11.2016 р., позивачеві з 11.11.2016 р. встановлено III групу інвалідності, у зв'язку із захворюванням, пов'язаним із проходженням служби в органах внутрішніх справ.

Позивач звернувся до відповідача із заявою про призначення йому одноразової грошової допомоги, у зв'язку із втратою працездатності поліцейського (а.с.31).

Позивач отримав лист-відповідь відповідача від 13.12.2016 р. за №2634/01/28-2016, згідно з якою йому відмовлено у задоволенні вимог заяви і зазначено, що на теперішній час немає правових підстав для призначення позивачеві одноразової грошової допомоги (а.с.7).

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд встановив та враховує наступне.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України "Про Національну поліцію" від 02.07.2015 №580-VIII (далі по тексту - Закон №580-VIII).

Пунктом 15 розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення» Закону №580-VIII (із змінами, внесеними Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їхніх сімей" від 23.12.2015 №900-VIII) встановлено, що право на отримання одноразової грошової допомоги, інших виплат, передбачених Законом України "Про міліцію", зберігається і здійснюється в порядку, що діяв до набрання чинності Законом України "Про Національну поліцію".

Так, ст.23 Закону України "Про міліцію" у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного працівнику міліції під час виконання ним службових обов'язків, яке призвело до встановлення йому інвалідності, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності III групи в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги (далі - грошова допомога) у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції визначають Порядок та умови призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 №850 (далі по тексту - Порядок №850).

Проаналізувавши наведені норми законодавства, суд приходить до висновку, що за колишніми працівниками міліції, яким встановлено інвалідність внаслідок захворювання, що пов'язане з проходженням служби в органах внутрішніх справ, зберігається право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої Законом України "Про міліцію", виплата якої здійснюється відповідно до Порядку №850. Зазначеним Порядком чітко встановлено, що заяву про виплату цієї допомоги такий працівник подає керівнику органу внутрішніх справ, у якому проходив службу, останній складає висновок щодо виплати грошової допомоги та надсилає його до МВС для прийняття відповідного рішення.

При цьому, згідно п.2 Порядку №850 днем виникнення права на отримання грошової допомоги є у разі встановлення працівнику міліції інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності - дата встановлення втрати працездатності, що зазначена в довідці медико-соціальної експертної комісії.

Оскільки, позивач звільнений зі служби 30.09.2016, а інвалідність встановлена з 11.11.2016, тобто не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби, але внаслідок захворювання, що мало місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, позивач має право на отримання одноразової грошової допомоги.

Пунктом 7 Порядку №850 передбачено, що працівник міліції, якому призначається грошова допомога у разі встановлення інвалідності чи часткової втрати працездатності без установлення інвалідності, подає за місцем служби такі документи:

заяву (рапорт) про виплату грошової допомоги у зв'язку з установленням інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності за формою згідно з додатком до цих Порядку та умов;

довідку медико-соціальної експертної комісії про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності (у відсотках).

До заяви додаються копії:

довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією;

постанови відповідної військово-лікарської комісії щодо встановлення причинного зв'язку поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання;

акта розслідування нещасного випадку та акта, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва) працівника міліції, зокрема про те, що воно не пов'язане з учиненням ним кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком учинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп'яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, за формою, що затверджується МВС;

сторінок паспорта з даними про прізвище, ім'я та по батькові і місце реєстрації;

документа, що підтверджує реєстрацію у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків (сторінки паспорта громадянина України - для особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомила про це відповідному контролюючому органу і має відповідну відмітку у паспорті громадянина України).

Згідно п.8 Порядку №850, керівник органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, подає МВС в 15-денний строк з дня реєстрації документи, зазначені в пунктах 6 або 7 цих Порядку та умов, висновок щодо виплати грошової допомоги.

На підставі аналізу зазначених норм Порядку №850, суд прийшов до висновку, що повноваження на прийняття рішення про призначення чи про відмову в призначенні одноразової допомоги є виключною компетенцією МВС України, а на орган внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, покладено обов'язок по проведенню відповідних процедурних дій по оформленню відповідних документів для вирішення питання про виплату такої допомоги та реалізації рішення головного розпорядника коштів (МВС України) розпорядниками нижчої ланки.

В судовому засіданні встановлено, що позивач звернувся до відповідача із заявою з усіма необхідними документами, передбаченими Порядком №850 (а.с.31-37).

Проте, листом від 13.12.2016 року ГУ НП в Кіровоградській області повідомило про фактичну відсутність підстав для виплати одноразової грошової допомоги, оскільки інвалідність визначена позивачу не внаслідок захворювання, пов'язаного з проходженням ним служби в поліції (а.с.7,38).

Отже, розгляд заяви позивача відбувся з порушенням Порядку №850, оскільки відповідачем не надано, а судом не встановлено доказів звернення ні з документами, ні з висновком до МВС України щодо виплати грошової допомоги позивачу, і, відповідно, будь-яке рішення з даного питання МВС України не приймалося.

Суд звертає увагу, що відповідно до Закону №580-VIII, Постанови Кабінету Міністрів України від 02.09.2015 №641 "Про утворення Національної поліції України" та Положення про Національну поліцію, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28.10.2015 №877, Національна поліція є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується та координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ і який реалізує державну політику у сферах забезпечення охорони прав і свобод людини, інтересів суспільства і держави, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

З положень вказаних нормативно-правових актів не вбачається, що органи Національної поліції є правонаступниками органів внутрішніх справ.

Разом з тим, суд враховує, що відповідно до ч.4 ст.97 Закону №580-VIII одноразова грошова допомога в разі загибелі (смерті), визначення втрати працездатності поліцейського є соціальною виплатою, гарантованою допомогою з боку держави, яка призначається і виплачується особам, які за цим Законом мають право на її отримання, зокрема, у разі визначення поліцейському інвалідності внаслідок захворювання, пов'язаного з проходженням ним служби в поліції, протягом шести місяців після звільнення його з поліції внаслідок причин, зазначених у цьому пункті.

Тобто, необхідною умовою для отримання поліцейським зазначеної допомоги є визначення поліцейському інвалідності внаслідок захворювання, пов'язаного з проходженням ним служби саме в органах поліції, а не в органах внутрішніх справ, а тому на позивача не розповсюджується зазначена норма.

Як зазначалось вище, позивачу встановлено інвалідність внаслідок захворювання, що пов'язане з проходженням служби в органах внутрішніх справ, а тому він має право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої Законом України "Про міліцію", виплата якої здійснюється відповідно до Порядку №850, тобто за останнім місцем служби саме в органах внутрішніх справ і рішення щодо такої виплати має прийняти саме Міністерство внутрішніх справ України.

Крім того, суд не бере доводи представника відповідачів, про те, що позивач не має права на отримання одноразової грошової допомоги, так як подав рапорт після втрати чинності Законом України "Про міліцію", оскільки як встановлено в судовому засіданні та підтверджено наявними в матеріалах справи доказами, позивачу встановлено ІІI групу інвалідності у зв'язку із захворюванням, пов'язаним з проходженням служби в органах внутрішніх справ, а також, як передбачено ст.23 Закону України "Про міліцію" - право на одноразову грошову допомогу у працівника міліції виникає і у тому разі, коли інвалідність настала після перебігу тримісячного строку з дня його звільнення зі служби, але внаслідок захворювання або одержаного каліцтва чи іншого ушкодження здоров'я, яке мало місце в період її проходження.

Таким чином, відповідач діяв не у спосіб та не в порядку, що визначені чинним законодавством, а саме не прийняв у позивача документи, не сформував пакет документів, зокрема висновок щодо нарахування одноразової грошової допомоги, та не передав їх на розгляд МВС України, відтак його бездіяльність є протиправною, а позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

У відповідності зі статтею 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі, водночас частиною 2 статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. ст. 11, 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно ст. 86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Враховуючи зазначене, оцінюючи у сукупності встановлені обставини та перевівши наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими, в свою чергу відповідач не довів правомірність своїх дій, тому позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.69,70,71, 158-163 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Адміністративний позов задовольнити у повному обсязі.

2. Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області, яка полягає в неподанні до Міністерства внутрішніх справ України в 15 денний строк з дня реєстрації, документів, зазначених в п.7 "Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції", затвердженому Постановою КМ України від 21.10.2015 року №850, висновку щодо виплати ОСОБА_3 грошової допомоги, в зв'язку з встановленням йому ІІІ групи інвалідності.

3. Зобов'язати Головне управління Національної поліції в Кіровоградській області подати до Міністерства внутрішніх справ України документи, зазначені в п.7 "Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції", затвердженому Постановою КМ України від 21.10.2015 року №850, висновок щодо виплати ОСОБА_3 грошової допомоги, в зв'язку з встановленням йому ІІІ групи інвалідності.

4. Присудити ОСОБА_3 судові витрати у розмірі 640,00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області.

Постанова суду набирає законної сили в порядку та строки, передбачені ст. 254 КАС України.

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Кіровоградський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня її оголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, апеляційна скарга подається в 10-денний строк з дня отримання копії постанови.

Суддя Кіровоградського окружного

адміністративного суду Л.І. Хилько