Справа № 308/784/17
Суддя: Шепетко І. О.
Дата ухвалення: 2017-02-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 308/784/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 лютого 2017 року м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Шепетко І.О., розглянувши у порядку скороченого провадження адміністративну справою за позовом ОСОБА_1 до Ужгородського обєднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із вищезазначеним позовом, в якому просить суд визнати дії Ужгородського обєднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області (далі Управління) при прийнятті рішення щодо відмови в перерахунку йому пенсії за вислугу років згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 № 1013 неправомірними; зобовязати Управління провести перерахунок та здійснювати виплати йому пенсії у розмірі 90 % від місячного заробітку, зазначеного у довідці, виданій Прокуратурою Закарпатської області від 10.06.2016 № 145 без обмеження її максимального розміру відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 № 1013 та виплатити різницю між фактично отриманою та належною до сплати сумою пенсії з 01.01.2016, а також стягнути з Управління на його користь понесені судові витрати по справі.

В обґрунтування позову посилається на те, що з 2002 року він перебуває на обліку в Ужгородському обєднаному управлінні Пенсійного фонду України Закарпатської області та отримує пенсію за вислугу років, обчислену відповідно до вимог ст. 50-1 ОСОБА_2 України «Про прокуратуру», яка призначена довічно в розмірі 90% від суми місячного заробітку.

16.12.2016 року позивачем було подано письмове звернення до Ужгородського обєднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області з вимогою про перерахування раніше призначеної пенсії у звязку з підвищенням заробітної плати працівникам органів прокуратури, для чого додав довідку з Прокуратури Закарпатської області від 10.06.2016 № 145.

Однак, позивачу 21.12.2016 року було відмовлено у перерахунку раніше призначеної пенсії на тій підставі, що відповідно до п. 5 Прикінцевих положень ОСОБА_2 України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» № 213 від 02.03.2015 року, з 01.06.2015 року пенсії в порядку та на умовах визначених ОСОБА_2 України «Про державну службу» не призначаються, а раніше призначені пенсії не перераховуються.

Позивач вважає такі дії відповідача неправомірними, у звязку з чим звернувся до суду з даним позовом.

Відповідно до ухвали Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 27.01.2017 року судовий розгляд даної адміністративної справи здійснюється в порядку скороченого провадження.

07.02.2017 року через канцелярію суду Ужгородським обєднаним управлінням Пенсійного фонду України Закарпатської області було подано до суду заперечення проти адміністративного позову, в якому відповідач просить відмовити в задоволенні позовних вимог у звязку з тим, що пунктом 5 Прикінцевих положень ОСОБА_2 України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року, передбачено, що з 01.06.2015 року скасовано норми щодо пенсійного забезпечення осіб, які набули право на призначення пенсії відповідно до ОСОБА_2 України «Про прокуратуру». У звязку з чим, з 01.06.2016 року пенсії в порядку та на умовах визначених вищезазначеними законами, не призначаються. а раніше призначені пенсії не перераховуються.

Таким чином, розглянувши подані позивачем документи і матеріали, подані відповідачем заперечення на позов, з'ясувавши фактичні обставини, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до висновку, що надані позивачем докази та повідомлені ним обставини, а також повідомлені відповідачем обставини, є достатніми для прийняття рішення у справі в порядку скороченого провадження.

Дослідивши матеріали справи судом встановлено наступне.

Позивачу гр. ОСОБА_1 з 2002 року призначена пенсія за вислугу років відповідно до статті 50-1 ОСОБА_2 України «Про прокуратуру» довічно в розмірі 90% від суми місячного заробітку. Даний факт відповідачем не оспорюється.

Як випливає з розписки-повідомлення, наявної в матеріалах справи, 16.12.2016 року від ОСОБА_1 прийнято заяву про перерахунок пенсії та документи, які зареєстровано Ужгородським обєднаним управлінням Пенсійного фонду України Закарпатської області за № 2347. Таким чином, позивач реалізовував своє право на перерахунок пенсії у зв'язку з підвищенням заробітної плати працівникам органів прокуратури відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2015 року № 1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів», однак йому було відмовлено в перерахунку пенсії за згідно ОСОБА_2 України «Про прокуратуру», що підтверджується наявною в матеріалах справи вкладкою № 85 до протоколу № 75 від 21.12.2016 року «Про відмову у перерахунку пенсії» з тих підстав, що пунктом 5 Прикінцевих положень ОСОБА_2 України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» № 213-VIII від 02.03.2015 року визначено, що з 01.06.2015 року скасовано норми щодо пенсійного забезпечення осіб, які набули право на призначення пенсії, зокрема, відповідно до ОСОБА_2 України «Про прокуратуру».

З довідки № 145 від 10.06.2016 року, виданої Прокуратурою Закарпатської області випливає, що ОСОБА_1 працював у Прокуратурі Закарпатської області на посаді начальника відділу. Заробітна плата станом на 01 грудня 2015 року становила б 9124,24 грн. (девять тисяч сто двадцять чотири гривні двадцять чотири копійки).

Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до наступних висновків.

Умови та порядок пенсійного забезпечення прокурорів та слідчих визначено статтею 50-1 ОСОБА_2 України «Про прокуратуру» від 05 листопада 1991 року № 1789-ХІІ.

Так, відповідно до частини першої статті 50-1 ОСОБА_2 України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 року в редакції, що діяла на час призначення пенсії позивачу, прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку.

Однак, з 15 липня 2015 року набрав чинності Закон України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року та втратив чинність Закон України «Про прокуратуру» від 05 листопада 1991 року, окрім декількох положень, в тому числі частин третьої, четвертої, шостої та одинадцятої статті 50-1. ОСОБА_2 від 14.10.2014 року, підстави та порядок перерахунку пенсії працівників прокуратури, передбачені статтею 86.

Відповідно до частини 13 вищевказаної статті пенсії за вислугу років перераховуються і виплачуються уповноваженими на це державними органами, у відповідності до частини 20 даної статті, тобто на умовах та в порядку перерахунку призначених пенсій визначених Кабінетом Міністрів України.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що при перерахунку пенсії працівникам прокуратури має застосовуватися норма, що визначає розмір пенсії у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії. Процедури призначення та перерахунку пенсії різні за змістом і механізмом їх проведення. Нормами, які визначають механізм проведення перерахунку пенсії за вислугу років прокурорам та слідчим, є дванадцята та сімнадцята статті 50-1 ОСОБА_2 України «Про прокуратуру» від 05 листопада 1991 року № 1789-XII, в редакції, що діяла на час призначення пенсії позивачеві (далі - Закон), оскільки останньому призначено пенсію з 2002 року.

Так, відповідно до частини дванадцятої статті 50-1 ОСОБА_2, обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком.

Згідно з частиною сімнадцятої статті 50-1 ОСОБА_2, призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.

Аналогічний висновок щодо застосування норм матеріального права міститься, зокрема, у постановах Верховного Суду України від 10.12.2013 року (№ 21-348а13) та від 06.10.2015 року (№21-2432/15).

У звязку із вищенаведеним, суд прийшов до переконання, що вимоги позивача в частині визнання неправомірними дій Ужгородського обєднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області щодо відмови у перерахунку пенсії за вислугу років є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Щодо заперечень відповідача, суд критично відноситься до таких, виходячи з того, що положення пункту 5 Розділу III Прикінцевих положень ОСОБА_2 України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015р. №213-VIII, яким передбачено, що у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», «Про статус народного депутата України», «;Про Кабінет Міністрів України», «Про судову експертизу», «Про Національний банк України», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про дипломатичну службу», Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України, не можуть бути підставою відмови у проведенні перерахунку пенсії, оскільки вказані зміни законодавства стосуються зазначених осіб лише у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії.

Рішеннями Конституційного Суду України, зокрема від 6 липня 1999 року № 8-рп/99 у справі щодо права на пільги та від 20 березня 2002 року № 5-рп/2002 у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій, підкреслюється, що необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності категорії громадян, які відповідно до статті 17 Конституції України перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме: у Збройних Силах України, органах Служби безпеки України, міліції, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції, Управління державної охорони України, державної пожежної охорони, Державного департаменту України з питань виконання покарань тощо, як під час проходження служби, так і після її закінчення зумовлена насамперед тим, що служба у Збройних Силах України, інших військових формуваннях та правоохоронних органах держави повязана з ризиком для життя і здоровя, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей. Це повинно компенсуватися наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексу організаційно-правових економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення. Виходячи із висловленого у рішеннях Конституційного Суду України розуміння сутності соціальних гарантій працівників правоохоронних органів, зокрема працівників прокуратури, зміст та обсяг досягнутих ними соціальних гарантій не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства.

Що стосується вимог про зобовязання Ужгородського обєднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 за вислугу років відповідно до ст. 50-1 ОСОБА_2 України «Про прокуратуру» у редакції, чинній на момент призначення йому пенсії, у розмірі 90% від місячного заробітку без обмеження її максимального розміру на підставі довідки Прокуратури Закарпатської області від 10.06.2016 року № 145 та виплатити різницю між фактично отриманою і належною до сплати сумою пенсії починаючи з 01.01.2016 року, то суд приходить до висновку, що така підлягає до часткового задоволення з огляду на наступне.

Право на перерахунок пенсії надано позивачу з моменту призначення пенсії і на підставі діючого на той час законодавства, воно не може бути обмежене чи скасоване при прийнятті нових законів чи інших нормативно-правових актів, оскільки це б суперечило ст. 22 Конституції України, яка є нормою прямої дії.

Крім того, Верховний Суд України в постанові від 10 грудня 2013 року у справі №21-420а13 висловив правову позицію, відповідно до якої при перерахунку пенсії має застосовуватися норма, яка визначає розмір пенсії у відсотках, і яка діяла на момент призначення пенсії, а не при перерахунку вже призначеної пенсії.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 8 та ч.1 ст. 58 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. ОСОБА_2 та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що позивач має право на перерахунок пенсії з часу звернення до Управління із заявою про перерахунок пенсії, тобто з 16.12.2016 року в звязку з чим дії відповідача щодо відмови в перерахунку пенсії з урахуванням спірних виплат визнати неправомірними. Враховуючи наведене, вимога про виплату різниці між фактично отриманою та належною до сплати сумою пенсії з 01.01.2016 року не підлягає задоволенню.

Що стосується позовної вимоги про зобов'язання відповідача здійснити перерахунок пенсії без обмеження її максимального розміру, то така, на думку суду, є безпідставною, оскільки щодо згаданих вимог відповідач на час звернення позивача до суду та розгляду справи судом ніяких протиправних дій чи бездіяльності не допускав та жодного рішення не приймав. Рішення суду не може ґрунтуватися на припущеннях і домислах, а також тих фактичних обставинах, які на момент його ухвалення хронологічно ще не відбулися, проте ймовірно можуть мати місце у майбутньому. Задоволення таких вимог може призвести до втручання суду в дискреційні повноваження органу Пенсійного фонду щодо вчинення дій з перерахунку пенсії.

Що стосується вимог в частині зобовязання відповідача здійснювати виплату пенсії у перерахованому розмірі без обмежень, то суд вважає, що така вимога не підлягає задоволенню, оскільки рішення суду є наслідком правового регулювання чинних відносин, які вже відбулись, відповідно вимоги на майбутнє не можуть бути задоволені судом.

Відповідно до положень ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа. Якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 87, 94, 158-159, 183-2 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Позов ОСОБА_1 до Ужгородського обєднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати дії Ужгородського обєднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області (далі Управління) при прийнятті рішення щодо відмови в перерахунку йому пенсії за вислугу років згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 № 1013 неправомірними.

Зобовязати Ужгородське обєднане управління Пенсійного фонду України Закарпатської області з 16 грудня 2016 року здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 відповідно до ст. 50-1 ОСОБА_2 України «Про прокуратуру» у редакції, чинній на момент призначення йому пенсії у розмірі 90% від місячного заробітку, зазначеного у довідці, виданій Прокуратурою Закарпатської області від 10.06.2016 року № 145.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень Ужгородського обєднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в розмірі 640,00 грн. (шістсот сорок гривень).

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити у зв'язку з необґрунтованістю.

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана до Львівського апеляційного адміністративного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом десяти днів з моменту отримання копії постанови.

Постанова, прийнята у скороченому провадженні, крім випадків її оскарження в апеляційному порядку, є остаточною.

У разі оскарження в апеляційному порядку постанови, прийнятої у скороченому провадженні, судове рішення апеляційної інстанції по такій справі є остаточним і оскарженню не підлягає.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_3